title: Nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě

eurovoc_concepts:
aid per hectare
cereals
oleaginous plant
producer organisation
regional aid
seed flax

text: 322 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 31999R1251 26. 6. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 160/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy, (5) vzhledem k tomu, že by podpora na základě režimu avšak zavedeného v roce 1992 měla pokračovat, s přihlédnutím k rozvoji trhu a zkušenostem získaným při používání stávajícího režimu; s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2), ohledem na s výboru (3), stanovisko Hospodářského a sociálního (6) vzhledem k tomu, že členské státy mohou za určitých lze poskytovat podmínek stanovit, že na silážní píci platby na plochu podle tohoto režimu; s ohledem na stanovisko Výboru regionů (4), (7) vzhledem k tomu, že reforma režimu podpor musí přihlédnout k mezinárodním závazkům Společenství; s ohledem na stanovisko Účetního dvora (5), (1) (2) (3) (4) vzhledem k tomu, že je společná zemědělská politika, s přihlédnutím k situaci na trhu, zaměřena na dosažení cílů uvedených v článku 33 Smlouvy; vzhledem k tomu, že byl nařízením Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (6) zaveden nový režim podpor, aby se zajistila lepší rovno- váha na trhu; (8) (9) vzhledem k tomu, že po reformě společné zemědělské politiky v roce 1992 došlo k výraznému zlepšení tržní rovnováhy; vzhledem k tomu, že vynětí půdy z produkce podle režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě, které bylo zavedeno v roce 1992 společně se snížením intervenční ceny, pomohlo udržet produkci pod kontrolou, zatímco zvýšená konkurence- schopnost cen umožnila použít na domácím trhu doda- tečné množství obilovin, především pro výživu zvířat; vzhledem k tomu, že tržní rovnováhy lze nejlépe dosáh- nout sblížením cen obilovin ve Společenství a cen na světovém trhu a stanovením neplodinových specific- kých plateb na plochu; vzhledem k tomu, že platby na plochu by měly být přepracovány, liší se od podmínek, jež jsou v současné době předpokládány; podmínky pokud tržní (10) vzhledem k tomu, že plocha, pro niž lze obdržet platby, by měla být omezena na plochu určenou pro plodiny na orné půdě nebo plochu, jež byla v minulosti při vynětí z produkce veřejně financována; (1) Úř. věst. C 170, 4. 6. 1998, s. 4. (2) Stanovisko ze dne 6. května 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (3) Úř. věst. C 284, 14. 9. 1998, s. 55. (4) Úř. věst. C 93, 6. 4. 1999, s. 1. (5) Úř. věst. C 401, 22. 12. 1998, s. 3. (6) Úř. věst. L 181, 1. 7. 1992, s. 12. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1624/98 (Úř. věst. L 210, 28. 7. 1998, s. 3). (11) vzhledem k tomu, že je součet ploch, pro něž je podle daného režimu nárok na platbu uplatňován, vyšší než plocha základní, mělo by být stanoveno zmenšení plochy, pro niž lze obdržet platby, pro každý země- dělský podnik, aby se zajistila rovnováha na trhu; 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 323 (12) (13) vzhledem k tomu, že členské státy mohou použít jednu nebo více vnitrostátních základních ploch; že se pova- žuje za vhodné, aby členské státy, které si tuto možnost zvolí, byly schopny rozdělit každou vnitrostátní základní plochu na základní podplochy; že byla-li vnitrostátní základní plocha překročena, mělo by být dotčenému členskému státu umožněno, aby soustředil daná opatření zcela nebo částečně na ty plochy, u nichž bylo překro- čení zaznamenáno; vzhledem k tomu, že by platby na plochu měly odrážet specifické strukturální vlastnosti, které ovlivňují výnos; že sestavení regionalizačního plánu podle objektivních kritérií by mělo být ponecháno na členských státech; že by měly být prostřednictvím regionalizačních plánů zavedeny jednotné průměrné výnosy; že by tyto plány měly být slučitelné s průměrnými výnosy, jichž bylo v daném období v každém regionu dosaženo, a zohled- ňovat strukturální rozdíly mezi produkčními regiony; že by měl být stanoven zvláštní postup, aby byly tyto plány zkoumány na úrovni Společenství; (14) vzhledem k tomu, že diferenciace výnosů může být a nezavlažované plochy povolena pro zavlažované za předpokladu, že je zřízena individuální základní plocha pro zavlažované plodiny a nedojde k rozšíření celkové základní plochy; (15) vzhledem k tomu, že se výnos kukuřice odlišuje od výnosu ostatních obilovin a že je tedy zvláštní zachá- zení s kukuřicí oprávněné; (16) (17) (18) (19) vzhledem k tomu, že se platba na plochu vypočte vyná- sobením základní částky na tunu „průměrným výnosem obilovin“, který je pro příslušný region určen; že by měly být zřízeny individuální základní plochy pro kukuřici, pokud jsou pro ni stanoveny jiné výnosy než pro ostatní obiloviny; vzhledem k tomu, že by měla být stanovena jednotná základní částka pro plodiny na orné půdě; že základní částky na tunu by měly být zvýšeny s přihlédnutím ke snížení intervenční ceny obilovin, uskutečněnému v několika krocích; že by měla být zavedena zvláštní podpora pro bílkovinné plodiny, aby se zachovala jejich konkurenceschopnost s obilovinami; vzhledem k tomu, že se při konečném snížení inter- venční ceny základní částka zvýší podle stejné vyrovná- vací jako v hospodářských letech 2000/01 sazby a 2001/02; vzhledem k tomu, že by měl být zaveden zvláštní režim tvrdou, aby byla její produkce zajištěna pro pšenici uživatelských zásobování v míře dostatečné pro odvětví a současně udrženy její rozpočtové výdaje pod kontrolou; že tohoto cíle by mělo být dosaženo zavedením příplatku omezeného pro maximální plochu pšenice tvrdé v daném členském státě; že jakékoli překročení těchto ploch by mělo vést ke změně podaných žádostí; vzhledem k tomu, že pěstování pšenice tvrdé je navíc v některých členských státech dobře zavedeno v re- gionech mimo tradiční oblasti; že je žádoucí zabezpečit určitou úroveň produkce v těchto regionech poskyt- nutím zvláštní podpory; vzhledem k tomu, že by producenti měli vyjmout z produkce předem stanovené procento orné půdy; že by o půdu vyňatou z produkce mělo být pečováno tak, aby vyhovovala určitým minimálním environmentálním normám; že by mělo být rovněž možné využívat plochy vyňaté z produkce k nepotravinářským účelům za před- pokladu, že mohou být použity účinné systémy kontrol; vzhledem k tomu, že za stávající situace na trhu by požadavek na z produkce měl být pro období 2000–2006 snížen na 10 %; že toto procento by mělo být opětovně přezkoumáno, aby byl zohledněn rozvoj produkce a trhu; vynětí půdy vzhledem k tomu, že by závazek vyjmout půdu z pro- dukce měl být podmíněn řádným vyrovnáním; že by vyrovnání mělo odpovídat platbám na plochu pro obilo- viny; vzhledem k tomu, že by se požadavek na vyjmutí půdy z produkce neměl vztahovat na malovýrobce, jejichž nárok na platby na plochu je pod určitou úrovní; že by tato úroveň měla být stanovena; vzhledem k tomu, že pro dobrovolné vynětí z produkce by producentům mohla být poskytnuta platba za vynětí půdy z produkce pro půdu dodatečně vyňatou z pro- dukce; že by členské státy měly stanovit maximální plochu; vzhledem k tomu, že by platby na plochu měly být vypláceny pro uvedenou plochu jednou ročně; že na plochy neobdělávané bezprostředně před vstupem režimu stanoveného nařízením (EHS) č. 1765/92 v plat- nost by neměly být platby poskytovány; že by se měly zohlednit určité zvláštní situace, při nichž daná opatření vedou k nepřiměřenému omezování, a proto by měly být povoleny určité odchylky, které budou spravovány členskými státy; (20) (21) (22) (23) (24) (25) (26) 324 (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) (34) CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 vzhledem k tomu, že stanovit určité podmínky pro podávání žádostí o platby na plochu a určit termíny plateb producentům; je nezbytné — se „plodinami na orné půdě“ rozumějí plodiny uvedené v příloze I. vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny výplatní dny, aby bylo zajištěno rovnoměrné rozdělení prodeje plodin na orné půdě v průběhu hospodářského roku; vzhledem k tomu, že by měly být přizpůsobeny produkčních regionech; termíny výsevu přírodním podmínkám v různých vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přechodná prováděcí pravidla, aby se zrušily zvláštní podpory pro olejnatá semena počínaje hospodářským rokem 2002/03; že některá ze stávajících ustanovení v tomto odvětví musí být zachována s ohledem na mezinárodní závazky Společenství; vzhledem k tomu, že by výdaje členských států, které vyplývají ze závazků spojených s uplatňováním tohoto nařízení, měly být financovány Společenstvím v souladu s články 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 1258/99 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (1); vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přechodná opatření a umožnit Komisi, aby v případě potřeby přijala dodatečná přechodná opatření; podpor vzhledem k tomu, pro plodiny na orné půdě by měly být zavedeny od hospodářského roku 2000/01; režimu úpravy že vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k úpravám stávají- cího režimu podpor a k předcházejícím změnám je vhodné z důvodů jasnosti nahradit nařízení (EHS) č. 1765/92 nařízením novým, Členské státy, v nichž kukuřice není tradiční plodinou, 3. mohou stanovit, že pro silážní píci lze poskytovat platby na plochu pro plodiny na orné půdě na základě stejných podmínek, jako jsou podmínky použitelné pro plodiny na orné půdě. KAPITOLA I Článek 2 1. Producenti plodin na orné půdě ve Společenství mohou žádat o platbu na plochu podle podmínek stanovených v tomto nařízení. Platba na plochu je stanovena na základě platby na hek- 2. tar a je rozlišována podle regionů. Platba na plochu se poskytuje pro plochu, která je určena pro plodiny na orné půdě nebo podléhá vynětí z produkce podle článku 6 a která nepřekračuje regionální základní plochu. Stanoví se jako průměrný počet hektarů v rámci regionu určených pro plodiny na orné půdě nebo v případě potřeby na půdě ležící ladem v rámci režimu veřejné podpory v letech 1989, 1990 a 1991. Výrazem „region“ se podle volby dotyčného členského státu rozumí členský stát, nebo region členského státu. Producenti, kteří žádají o platbu na plochu, podléhají podniku, 3. povinnosti z produkce vyjmout a za tento závazek obdrží vyrovnání. svého půdu PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Tímto nařízením se zavádí 1. pro producenty plodin na orné půdě. režim plateb na plochu 2. Pro účely tohoto nařízení: — začíná hospodářský rok dne 1. července a končí dne 30. června, Pokud je součet ploch, pro něž se platba podle režimu 4. pro plodiny na orné půdě žádá, včetně ploch podle tohoto režimu vyňatých z produkce, vyšší než základní plocha, bude plocha připadající na jednoho zemědělce, pro niž lze obdržet platbu, úměrně zmenšena pro všechny platby, které jsou podle tohoto nařízení v dotyčném regionu vypláceny během stejného hospodářského roku. Při výpočtu ploch, pro něž se žádá platba, se rovněž přihlédne k plochám, které žádosti o platbu podle tohoto nařízení nepodléhají, ale používají se ke zdůvodnění žádosti o podporu ze podle dne (ES) Rady trhu s hovězím 17. května 1999 o společné organizaci a telecím masem (2). č. 1254/1999 nařízení (1) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 103. (2) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 21. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 325 5. V případech, kdy členský stát stanoví, že na silážní píci lze obdržet platby na plochu pro plodiny na orné půdě, bude stanovena samostatná základní plocha. Pokud není základní plochy pro plodiny na orné půdě nebo pro silážní píci dosa- ženo v uvedeném hospodářském roce, bude zůstatek hektarů přidělen odpovídající základní ploše pro stejný hospodářský rok. Členské státy mohou rovněž v příslušných regionech vytvořit samostatné základní plochy pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice. Není-li v takových případech dosaženo základní plochy pro kukuřici v daném hospodář- ském roce, přidělí se zůstatek hektarů pro stejný hospo- dářský rok odpovídající základní ploše pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice. 6. Pokud se členský stát rozhodne, že vytvoří jednu nebo více vnitrostátních základních ploch, může každou vnitrostátní základní plochu dále rozdělit na základní podplochy podle objektivních kritérií, která dotyčný členský stát stanoví. tohoto odstavce se základní plochy Pro účely uplatnění „Secano“ a „Regadío“ považují za vnitrostátní základní plochy. vnitrostátní základní plochy, Pokud dojde k překročení příslušný členský stát může v souladu s objektivními kritérii soustředit použitelné opatření podle odstavce 4 zcela nebo částečně na základní podplochy, u kterých bylo překročení zaznamenáno. b) Pokud je výnos pro kukuřici stejný nebo nižší než výnos pro ostatní obiloviny, může být základní plocha rovněž vytvořena samostatně pro kukuřici podle písmene a). V takových případech, a rozhodne-li se členský stát, že vytvoří základní plochu pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice: — pokud není dosaženo základní plochy pro kukuřici v daném hospodářském roce, přidělí se zůstatek hektarů odpovídajícím základním plochám pro ostatní plodiny pro stejný hospodářský rok, — pokud není dosaženo základní plochy pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice v daném hospodář- ském roce, přidělí se zůstatek hektarů pro stejný hospo- dářský rok odpovídajícím základním plochám pro kuku- řici. Členské státy, které se rozhodly použít možnosti uvedené v tomto odstavci, oznámí producentům a Komisi nejpozději 15. a předloží příslušná prováděcí září pravidla. rozhodnutí svá Článek 3 1. Pro účely stanovení průměrných výnosů, které mají být použity pro výpočet platby na plochu, sestaví každý členský stát za účelem dosažení odlišných homogenních oblastí re- gionalizační plán, kterým se stanoví vhodná objektivní kritéria pro určování samostatných produkčních regionů. V souvislosti s tím vezmou členské státy při sestavování regio- nalizačních plánů v úvahu zvláštní situace. Mohou upravit ze- jména průměrné výnosy v souladu se strukturálními rozdíly mezi produkčními regiony. Členské státy mohou rovněž v regionalizačních plánech 2. použít pro kukuřici jiné hodnoty výnosů než pro ostatní obilo- viny. Pokud dojde k překročení odst. 4. těchto ploch, použije se čl. 2 Členské státy mohou v regionalizačních plánech stanovit 3. rozdílné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu. V takovém případě členské státy vytvoří samostatné základní plochy pro plochy se zavlažovanými plodinami. Zavlažovaná základní plocha se rovná průměrné ploše zavlažo- vané v letech 1989, 1990 a 1991 za účelem sklizně plodin na orné půdě včetně zvýšení podle čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce poslední věty nařízení (EHS) č. 1765/92. Zavlažo- vaná základní plocha v Portugalsku se nicméně postupně zvýší až na 60 000 ha pro plochy, u nichž bylo stanoveno, že investice do zavlažování začaly po 1. srpnu 1992. Toto zvýšení může být podle čl. 3 odst. 2 částečně nebo úplně připočteno k základní ploše pro zavlažovanou kukuřici. a) Pokud je výnos pro kukuřici vyšší než výnos pro ostatní obiloviny, vytvoří se podle čl. 2 odst. 2 samostatně pro kukuřici základní plocha, která pokrývá jeden nebo více produkčních regionů podle výběru členského státu. Vytvoření zavlažované základní plochy nesmí vést k žádnému zvýšení celkové základní plochy příslušného členského státu. Pokud dojde k překročení základní plochy, použije se čl. 2 odst. 4. zavlažované 326 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 Pokud není dosaženo zavlažované plochy v daném hospodář- ském roce, zůstatek hektarů se přidělí odpovídající nezavlažo- vané základní ploše pro příslušný hospodářský rok. 4. Regionalizační plán ve všech případech zaručí, že bude v souladu s kritérii uvedenými v odstavci 5 respektován průměrný výnos dotčeného členského státu stanovený pro dané období. Komise posoudí regionalizační plány předložené členskými státy a zajistí, aby byl každý plán založen na vhodných objek- tivních kritériích a odpovídal dostupným historickým infor- macím. Komise může vznášet připomínky k plánům, které nejsou slučitelné s výše uvedenými kritérii, zejména s prů- měrným výnosem členského státu. V tomto případě budou plány příslušným členským státem po konzultaci s Komisí upraveny. 5. Členský stát uvede pro každý produkční region podrob- nosti o plochách a výnosech plodin na orné půdě, které byly vypěstovány v tomto regionu během pětiletého období od roku 1986/87 do roku 1990/91. Průměrné výnosy obilovin se vypočítají zvlášť pro každý region a při výpočtu se vynechá rok s nejvyšší sklizní a rok s nejnižší sklizní za toto období. Tento závazek však může být splněn: — v případě portugalských obilovin poskytnutím dat, která byla dodána podle nařízení Rady (EHS) č. 3653/90 ze dne 11. prosince 1990, kterým se zavádějí přechodná opatření pro společnou organizaci trhu s obilovinami a rýží v Por- tugalsku (1), — v případě pěti nových německých spolkových zemí poskyt- nutím průměrného výnosu ze sklizně, který je použitelný v ostatních spolkových zemích, — v případě Itálie a Španělska stanovením referenčního výnosu na 3,9 tun/hektar a 2,9 tun/hektar. Pokud se členský stát rozhodne: — zacházet s kukuřicí odděleně od ostatních obilovin, průměrný výnos ze sklizně, který nesmí být změněn, se rozepíše mezi kukuřici a ostatní obiloviny, — zacházet se zavlažovanou půdou odděleně od nezavlažo- vané půdy, odpovídající průměrný výnos, který nesmí být změněn, se rozepíše mezi oba typy. Členské státy předloží Komisi své regionalizační plány do 6. 1. srpna 1999 spolu se všemi nezbytnými podpůrnými infor- macemi. Aby tento závazek splnily, mohou odkazovat na svůj regionalizační plán, který byl Komisi předložen v souladu s nařízením (EHS) č. 1765/92. (1) Úř. věst. L 362, 27. 12. 1990, s. 28. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 1664/95 (Úř. věst. L 158, 8. 7. 1995, s. 13). Regionalizační plán může být posouzen příslušným členským státem na žádost Komise nebo z podnětu daného členského státu postupem podle tohoto článku. Pokud se členský stát rozhodne, že podle odstavce 1 7. vytvoří produkční regiony, jejichž vymezení neodpovídá vyme- zení regionálních základních ploch, zašle Komisi souhrnný výkaz žádostí o platby a výnosů, které se k nim vztahují. Pokud z těchto informací vyplyne, že je v členském státě z regionalizačního překročen průměrný výnos vyplývající plánu realizovaného v roce 1993 nebo v případě Rakouska, Finska a Švédska průměrný výnos vyplývající z plánu realizo- vaného v roce 1995 nebo v případě Itálie a Španělska výnos stanovený v čl. 3 odst. 5, sníží se všechny platby, které mají být provedeny v tomto členském státě pro příští hospodářský rok, v poměru k překročení, které bylo zjištěno. Toto ustano- vení se však nepoužije, pokud množství, pro které byly žádosti podány, vyjádřené v tunách obilovin, nepřekročí množství vzešlé z produkce celkových základních ploch členského státu o částku odpovídající výše uvedenému průměrnému výnosu. Členské státy mohou přezkoumat, zda došlo k překročení průměrného výnosu pro každou základní plochu. V takových případech se ustanovení tohoto odstavce použijí pro platby, jež mají být v každé dotyčné základní ploše zaplaceny. Článek 4 Aniž je dotčen článek 10, vypočítají se platby na plochu 1. vynásobením základní částky za tunu průměrným výnosem obilovin, regionalizačním plánem je pro příslušný region. stanoven který 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 327 2. Pro výpočet uvedený v odstavci 1 se použije průměrný výnos obilovin. Pokud je však s kukuřicí zacházeno zvlášť, výnos „kukuřice“ se použije pro kukuřici a výnos „obilovin s výjimkou kukuřice“ se použije pro obiloviny, olejnatá semena a lněné semeno. 3. Základní částka se stanoví takto: pro bílkovinné plodiny: — 72,50 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2000/01; pro obiloviny, silážní píci a půdu vyňatou z produkce: — 58,67 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01, — 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2001/02; pro lněné semeno: — 88,26 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01, — 75,63 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02, — 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2002/03; pro olejnatá semena: — 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2002/03. Členské státy však mohou s ohledem na maximální výše stano- vené pro členské státy v příloze III a podle rozsahu produkce pšenice tvrdé v rozmezí let 1993 až 1997 rozdělovat plochy označené v této příloze mezi produkční oblasti nebo v případě potřeby mezi produkční regiony uvedené v článku 3. Pokud je za těchto podmínek celkový součet ploch v regionu, pro nějž je příplatek k platbě na plochu žádán, vyšší než odpovídající regionální se strop v průběhu hospodářského roku, v produkčním regionu, poměrně plocha na producenta pro nějž může být příplatek vyplacen. Snížení se provede, jestliže byly v rámci členského státu plochy z regionů, které nedosáhly regionálních stropů, přerozděleny do regionů, ve kterých byly tyto maximální výše překročeny. sníží V regionech, kde je produkce pšenice tvrdé dobře zavedena, s výjimkou regionů uvedených v příloze II, se poskytuje zvláštní podpora ve výši 138,90 EUR na hektar v mezích množství hektarů stanoveného v příloze IV. Článek 6 Částka ve výši 63 EUR/t může být zvýšena počínaje hospodář- inter- ským rokem 2002/03 na základě konečného snížení venční ceny obilovin podle čl. 3 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1766/92. 1. Závazek vyjmout půdu z produkce, který se týká produ- centů žádajících o platby na plochu, je stanoven jako poměr jeho plochy určené pro plodiny na orné půdě, pro níž je poža- davek vznášen, a půdy vyňaté z produkce podle tohoto naří- zení. Toto zvýšení plateb na plochu bude ve stejném poměru ke snížení intervenční ceny jako v letech 2000/01 a 2001/02. 4. Ve Finsku a ve Švédsku na sever od 62. stupně severní šířky a v určitých přilehlých oblastech se srovnatelnými klima- tickými podmínkami, jež mimořádně ztěžují zemědělskou činnost, se k platbě na plochu pro obiloviny a olejnatá semena použije doplňková částka ve výši 19 EUR/t vynásobená výnosem použitým pro platby na plochu. Článek 5 Příplatek k platbě na plochu ve výši 344,50 EUR na hektar se vyplácí do maximální výše stanovené v příloze III pro plochu tvrdou v tradičních produkčních re- určenou pro pšenici gionech uvedených v příloze II. Základní sazba povinného vynětí půdy z produkce je stano- vena ve výši 10 % od hospodářského roku 2000/01 do hospo- dářského roku 2006/07. 2. Členské státy použijí vhodná opatření na ochranu život- ního prostředí, která odpovídají zvláštní situaci půdy vyňaté z produkce. Půda vyňatá z produkce může být v rámci Společenství 3. použita pro produkci surovin určených pro zpracování produktů, které nejsou primárně určeny k výživě lidí nebo zvířat, za předpokladu, že se použijí účinné systémy kontrol. Pokud je celkový součet ploch, pro něž je příplatek k platbě na plochu žádán, v průběhu hospodářského roku vyšší než uvedená maximální výše, sníží se poměrně plocha na produ- centa, kterému může být příplatek vyplacen. Členské státy jsou oprávněny poskytnout státní podporu až do výše 50 % nákladů spojených se zavedením víceletých plodin určených pro produkci biomasy na půdě vyňaté z pro- dukce. 328 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 Jsou-li 4. stanoveny rozdílné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu, použije se platba pro nezavlažovanou půdu se z produkce. V případě při platbě přihlédne k podpoře poskytnuté podle nařízení (EHS) č. 3653/90. Portugalska vyňatou 5. Producentům může být poskytnuta platba za půdu dobro- volně vyňatou z produkce, která převyšuje jejich závazek. Členské státy umožní zemědělcům, aby vyňali z produkce až 10 % ploch pro plodiny na orné půdě, pro které je žádost o platbu podána a které se vyjímají z produkce podle tohoto nařízení. Členský stát může stanovit vyšší procenta s přihléd- nutím ke zvláštním situacím a pokud zajistí dostatečné využití zemědělské půdy. Pro tyto plochy se však neposkytuje platba na plochu blíže určená v článku 4 a podpora poskytovaná podle čl. 24 odst. 1 nebo čl. 31 odst. 1 druhé odrážky nařízení (ES) č. 1257/1999 se omezuje na částku rovnající se nejvýše platbě na plochu za vynětí půdy z produkce, blíže určené v čl. 4 odst. 3. Členské státy se mohou rozhodnout, že režim uvedený v tomto odstavci nepoužijí pro nového žadatele v regionu, v němž existuje trvalé riziko, že bude regionální základní plocha výrazně překročena. Platba za vynětí půdy z produkce může být poskytována 6. v rámci víceletého plánu po dobu nepřekračující pět let. Článek 7 7. Producenti, kteří žádají o platbu pro plochu, která není větší než plocha, již by bylo na základě výnosů stanovených pro daný region třeba pro vypěstování 92 tun obilovin, nejsou povinni vyjmout půdu z produkce. Na tyto producenty se vzta- hují odstavce 5 a 6. 8. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 7, plochy: — vyňaté z produkce podle agroenvironmentálních opatření [články 22, 23 a 24 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých naří- zení (1)], které nejsou využívány pro zemědělské účely, ani pro žádné lukrativní účely s výjimkou těch, které byly schváleny pro ostatní půdu vyňatou z produkce podle tohoto nařízení, nebo — zalesněné v rámci zalesňování [článek 31 nařízení (ES) č. 1257/1999], mohou být v důsledku žádosti podané po 28. červnu 1995 považovány pro účely požadavku na vynětí půdy z produkce, stanoveného v odstavci 1, za vyňaté z produkce až do výše limitu pro jedno hospodářství, který může být stanoven příslušným členským státem. Takový limit je stanoven pouze v rozsahu nezbytném pro to, aby nebyla neúměrná částka z dostupného rozpočtu pro příslušný režim soustředěna na malém počtu hospodářství. (1) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 80. Žádosti o platby se nesmějí podávat pro půdu, která byla k 31. prosinci 1991 stálou pastvinou, byla osázena trvalými kulturami nebo stromy nebo byla využívána pro nezemědělské účely. Členské státy se rovněž mohou na základě pravidel, která budou stanovena, od prvního pododstavce odchýlit, aby byly vzaty v úvahu určité zvláštní okolnosti týkající se zejména ploch zapojených do restrukturalizačních programů nebo ploch, jež podléhají běžnému střídání víceletých plodin na orné půdě s plodinami uvedenými v příloze I. V takových přípa- dech podniknou členské státy kroky, aby zabránily výraznému zvýšení celkové zemědělské plochy, pro niž lze obdržet platby. To může především znamenat, že oblasti, pro něž bylo v uply- nulé době možné obdržet platby, budou v rámci vyrovnáva- cích opatření považovány za plochy, pro něž obdržet platby nelze. Členské státy se rovněž mohou od prvního pododstavce odchýlit, aby byly vzaty v úvahu určité zvláštní okolnosti týka- jící se některé z forem veřejné intervence, pokud v důsledku této intervence zemědělec pěstuje plodiny na půdě, která byla dříve považována za plochu, pro niž platbu obdržet nelze, tak, aby mohl pokračovat v obvyklé zemědělské činnosti, a pokud příslušná intervence spočívá v tom, že pro půdu, pro niž původně bylo možné platby obdržet, již toto možné není, v důsledku čehož se celkové množství ploch, pro něž lze platby obdržet, významně nezvýší. Členské státy se navíc mohou v případech, které nespadají do oblasti působnosti druhého a třetího pododstavce, odchýlit od prvního pododstavce, pokud v plánu předloženém Komisi prokáží, že celkové množství půdy, pro niž lze obdržet platby, zůstává nezměněno. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 329 Článek 8 Platby se uskuteční v období mezi 16. 1. listopadem a 31. lednem následujícím po sklizni. Pokud se však použije čl. 6 odst. 3, platby na plochu pro půdu vyňatou z produkce se vyplatí v období mezi 16. listopadem a 31. březnem. jakých okolností — podmínek pro použití článku 7; tyto podmínky vymezují, za lze odchýlit od ustanovení článku 7, a členským státům určují povinnost předložit připravované kroky Komisi ke schválení, se — souladu s memorandem o porozumění o některých olej- natých semenech mezi Evropským hospodářským společen- stvím a Spojenými státy americkými v rámci GATT, které bylo schváleno rozhodnutím 93/355/EHS (2). 2. Producent provede výsev nejpozději 31. května předchá- zejícího příslušné sklizni a nejpozději 15. května podá žádost, aby mu mohla být vyplacena platba na plochu. Stejným postupem může Komise: Členské státy učiní nezbytná opatření, aby připomněly 3. žadatelům, že je nutné respektovat právní předpisy v oblasti životního prostředí. Článek 9 Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 23 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami (1). Jde o pra- vidla, která se týkají zejména: — zřizování a správy základních ploch, — sestavení produkčních regionalizačních plánů, — siláže píce, — poskytování platby na plochu, — minimální plochy, pro niž lze poskytovat platbu; pravidla zohlední zejména požadavky kontroly a účinnosti zavede- ného režimu, — podmínit poskytování plateb tím, že bude použito speci- fické osivo, certifikované osivo pro pšenici tvrdou, některé odrůdy pro olejnatá semena, pšenici tvrdou a lněná semena nebo umožnit členským státům, aby podmínily poskytnutí plateb těmito podmínkami, — umožnit, aby se termíny uvedené v čl. 8 odst. 2 pro určité oblasti upravily, pokud výjimečné klimatické podmínky znemožňují jejich dodržování, aby regionech v určitých — s ohledem na danou rozpočtovou situaci umožnit členským státům, schvalovaly odchylně od ustanovení čl. 8 odst. 1 platby poskytované před 16. listopadem až do výše 50 % plateb na plochu a platby za vynětí půdy z produkce v letech, kdy se v důsledku výjimečných klimatických podmínek snížily výnosy natolik, že producentům vznikly vážné finanční obtíže. KAPITOLA II Článek 10 — způsobu, jakým se určí, zda lze pro pšenici tvrdou poskyt- nout příplatek k platbě na plochu podle článku 5 a pod- mínek pro poskytnutí zvláštní podpory uvedené v uve- deném článku, a zejména způsobu, jakým se vymezí regiony, jež mají být vzaty v úvahu, 1. Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 se platby na plochu pro olejnatá semena vypočítají vynásobením těchto částek průměrným výnosem obilovin, který je stanoven v regionalizačním plánu pro příslušný region: — vynětí půdy z produkce, čl. 6 odst. 3; tyto podmínky mohou zahrnovat pěstování produktů bez náhrady, a zejména — 81,74 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01, (1) Úř. věst. L 181, 1. 7. 1992, s. 21. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 923/96 (Úř. věst. L 126, 24. 5. 1996, s. 37). — 72,37 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02. (2) Úř. věst. L 147, 18. 6. 1993, s. 25. 330 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 Členské státy však mají možnost pokračovat se stanovováním plateb pro olejnatá semena na základě předchozích regionál- ních výnosů olejnatých semen. V takovém případě se výnos vynásobí číslem 1,95. Pokud je MZP v hospodářském roce 2000/01 překro- 6. čena, sníží Komise základní částku pro hospodářský rok 2000/01 podle procentní sazby, která byla použita pro re- gionální srovnávací částky v hospodářském roce 1999/2000. 2. Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 bude zřízena maximální zaručená plocha (MZP) pro specifické platby na plochu pro olejnatá semena v rozloze 5 482 000 hektarů, která je snížena podle sazby pro povinné vynětí z produkce použitelné pro tento hospodářský rok, nebo snížena o 10 %, pokud je daná sazba nižší než 10 %. Pokud po použití článku 2 dojde k překročení platby na plochu, Komise sníží částky uvedené v odstavci 1 v souladu s odstavci 3 a 4. 3. Pokud plocha pro olejnatá semena, pro niž lze poskytovat specifické platby pro plochy určené pro olejnatá semena, překročí v některém roce MZP, sníží Komise základní částku pro daný rok o 1 % za každý procentní bod, o který je MZP překročena. Pokud je MZP překročena více než o prahovou procentní sazbu, použijí se zvláštní pravidla. Do výše prahové procentní sazby je snížení částky jednotné ve všech členských státech. Je-li prahová procentní sazba překročena, použije se vhodné dodatečné snížení v členských státech, které překročily vnitrostátní referenční plochy stanovené v příloze V, jež byly sníženy podle sazby uvedené v odstavci 4. Pro Německo však lze dodatečné snížení na jeho vlastní žádost přiměřeně zcela nebo částečně upravit v souladu s regionální základní plochou; pokud dojde k překročení této možnosti, Německo sdělí bez odkladu Komisi údaje potřebné pro výpočet snížení, která mají být použita. Aniž by byl dotčen tento článek mohou členské státy, 7. v nichž existuje výrazné riziko, stanovit že bude vnitrostátní referenční plocha stanovená v příloze V výrazně překročena, omezit plochu, pro kterou může producent obdržet platby pro olejnatá semena a která je uvedena v tomto článku. Tento limit se vypočte jako procento plochy se zemědělskou půdou členského státu nebo jako procento regionální základní plochy, pro niž lze poskytovat platby na plochu uvedené v tomto naří- zení, a použije se pro zemědělskou plochu daného producenta, pro niž lze poskytovat platby. Tento limit lze na základě objek- tivních kritérií rozdělit mezi regionální základní plochy nebo podplochy. Členské státy oznámí tento limit nejpozději do dne 1. srpna hospodářského roku, který předchází roku, pro nějž je platba na plochu žádána, nebo dříve, pokud je v daném členské státu nebo v regionu v rámci členského státu výsadba pro příslušný hospodářský rok provedena před dnem 1. srpna. Snížení vyplývající z překročení MZP, které je použito 8. podle tohoto článku, nesmí vést k částce nižší než: — 58,67 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01, — 63,00 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02. Na producenty semen slunečnice cukrářského typu, 9. setých pro sklizeň, se režim podpor poskytovaných podle podmínek tohoto článku nevztahuje. (EHS) Komise stanoví postupem podle článku 23 nařízení č. 1766/92 velikost a rozdělení vhodných snížení, která budou použita, a především zajistí, aby vážené průměrné snížení na úrovni Společenství odpovídalo procentní sazbě, o niž byla MZP překročena. 10. Komise předloží Radě do dvou let od použití tohoto článku zprávu o rozvoji trhu s olejnatými semeny. Pokud se výrazně zhorší produkční potenciál, bude tato zpráva v pří- padě potřeby doplněna vhodnými návrhy. Prahová procentní sazba uvedená v odstavci 3 by měla 4. být stanovena na 0 %. Článek 11 5. Pokud je platba na plochu za olejnatá semena snížena podle odstavců 3 a 4, sníží Komise příslušné základní částky pro následující hospodářský rok podle stejné procentní sazby v případě, že k překročení nedojde v roce, kdy Komise stanoví, že se dané snížení nepoužije. Výše plateb na plochu, plateb za vynětí půdy z produkce a procento plochy, která má být z produkce vyňata, jež jsou stanoveny tímto nařízením, mohou být s ohledem na vývoj produkce, produktivity a trhů postupem pozměněny podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 331 Článek 12 Článek 14 Případná nezbytná zvláštní opatření k usnadnění přechodu od stávajícího režimu k režimu vytvořenému tímto nařízením se přijmou postupem podle (EHS) č. 1766/92. článku 23 nařízení Zrušují č. 1872/94. se nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (EHS) Článek 15 Toto nařízení 1. vstupuje po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. v platnost sedmým dnem Článek 13 Toto nařízení se použije počínaje hospodářským rokem 2. 2000/01. Opatření definovaná v tomto nařízení se považují za inter- vence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999. 3. Nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (EHS) č. 1872/94 dále zůstávají v platnosti pro hospodářské roky 1998/99 a 1999/2000. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 17. května 1999. Za Radu předseda K. -H. FUNKE 332 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 PŘÍLOHA I DEFINICE PRODUKTŮ Kód KN Popis I. OBILOVINY 1001 10 00 1001 90 1002 00 00 1003 00 1004 00 00 1005 1007 00 1008 0709 90 60 II. OLEJNATÁ SEMENA 1201 00 ex 1205 00 ex 1206 00 10 III. BÍLKOVINNÉ PLODINY 0713 10 0713 50 Pšenice tvrdá Ostatní pšenice a sourež kromě pšenice tvrdé Žito Ječmen Oves Kukuřice Zrna čiroku Pohanka, proso a lesknice kanárská; ostatní obiloviny Cukrová kukuřice Sójové boby Semena řepky a řepice Semena slunečnicová k setí Hrách Boby ex 1209 29 50 Semena vlčího bobu IV. LEN vyjma přadného lnu ex 1204 00 Lněná semena (Linum usitatissimum L. ) 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 333 PŘÍLOHA II TRADIČNÍ PRODUKČNÍ OBLASTI PŠENICE TVRDÉ FRANCIE Regiony Midi-Pyrénées Provence-Alpes-Côte d’Azur Languedoc-Roussillon Departementy (*) Ardèche Drôme ITÁLIE Regiony Abruzzo Basilikata Kalábrie Kampánie Latium Marche Molise Umbrie Apulie Sardinie Sicílie Toskánsko PORTUGALSKO Kraje Santarém Lisabon Setúbal Portalegre Évora Beja Faro ŘECKO Nomoi (prefektury) těchto regionů Střední Řecko Peloponés Jónské ostrovy Soluňsko Makedonie Ostrovy v Egejském moři Trácie ŠPANĚLSKO Provincie Almería Badajoz Burgos Cádiz Córdoba Granada Huelva Jaén Malaga Navarra Salamanca Sevilla Toledo Zamora Zaragoza RAKOUSKO Pannonia (*) Každý z těchto departementů může být přiřazen k jednomu z výše uvedených regionů. 334 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 MAXIMÁLNÍ ZARUČENÉ PLOCHY, PRO NĚŽ JE POSKYTOVÁN PŘÍPLATEK K PLATBĚ NA PLOCHU PRO PŠENICI TVRDOU PŘÍLOHA III Řecko Španělsko Francie Itálie Rakousko Portugalsko (v hektarech) 617 000 594 000 208 000 1 646 000 7 000 118 000 MAXIMÁLNÍ ZARUČENÉ PLOCHY, PRO NĚŽ JE POSKYTOVÁNA ZVLÁŠTNÍ PODPORA PRO PŠENICI TVRDOU PŘÍLOHA IV Německo Španělsko Francie Itálie Spojené království (v hektarech) 10 000 4 000 50 000 4 000 5 000 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 335 PŘÍLOHA V VNITROSTÁTNÍ REFERENČNÍ PLOCHA Stát Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 (v 1 000 hektarů) Belgie Dánsko Německo Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Lucembursko Nizozemsko Rakousko Portugalsko Finsko Švédsko Spojené království 6 236 929 26 1 168 1 730 5 542 2 7 147 93 70 137 385


title: 1999/345/PESC: Position commune, du 17 mai 1999, arrêtée par le Conseil sur la base de l'article 15 du traité sur l'Union européenne concernant un pacte de stabilité pour l'Europe du sud-est

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
democratisation
economic reconstruction
international cooperation
public safety
settlement of disputes

formats: html pdf print

text: 28. 5. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 133/1 (Actes adopt(cid:130)s en application du titre V du trait(cid:130) sur l’Union europ(cid:130)enne) POSITION COMMUNE du 17 mai 1999 arr(cid:136)t(cid:130)e par le Conseil sur la base de l’article 15 du trait(cid:130) sur l’Union europ(cid:130)enne concernant un pacte de stabilit(cid:130) pour l’Europe du sud-est (1999/345/PESC) LE CONSEIL DE L’UNION EUROP(cid:144)ENNE, (8) vu le trait(cid:130) sur l’Union europ(cid:130)enne, et notamment son article 15, consid(cid:130)rant que la R(cid:130)publique f(cid:130)d(cid:130)rale de Yougo- slavie doit (cid:136)tre invit(cid:130)e (cid:133) participer (cid:133) ce pacte de stabilit(cid:130) d(cid:138)s qu’elle conditions requises, remplira les (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) consid(cid:130)rant que le Conseil a adopt(cid:130) les 8 et 26 avril 1999 des conclusions relatives (cid:133) l’Europe du sud-est; consid(cid:130)rant qu’une solution politique (cid:133) la crise du Kosovo doit s’inscrire dans un effort d(cid:130)termin(cid:130) visant (cid:133) stabiliser la r(cid:130)gion dans son ensemble; consid(cid:130)rant qu’il y a lieu d’(cid:130)laborer un pacte de stabilit(cid:130) pour l’Europe du sud-est; consid(cid:130)rant qu’un tel pacte doit se fonder sur la Charte des Nations unies, sur les principes et les engagements de l’Organisation pour la s(cid:130)curit(cid:130) et la coop(cid:130)ration en Europe (OSCE) ainsi que sur les trait(cid:130)s et conventions pertinents du Conseil de l’Europe, notamment la Convention europ(cid:130)enne des droits de l’homme; consid(cid:130)rant que l’Union europ(cid:130)enne doit jouer le r(cid:147)le de chef de file dans le pacte de stabilit(cid:130), que l’OSCE a un r(cid:147)le cl(cid:130) (cid:133) jouer dans la promotion de la s(cid:130)curit(cid:130) et de la stabilit(cid:130) et que le pacte de stabilit(cid:130) doit (cid:136)tre (cid:130)labor(cid:130) et mis en œuvre en asso- ciation (cid:130)troite avec l’OSCE; consid(cid:130)rant que l’Union europ(cid:130)enne s’emploie d(cid:130)j(cid:133), dans le cadre de l’approche r(cid:130)gionale et au- del(cid:133), (cid:133) renforcer les institutions d(cid:130)mocratiques et (cid:130)conomiques dans le biais de plusieurs programmes qui ont fait leurs preuves; la r(cid:130)gion par consid(cid:130)rant que l’Union europ(cid:130)enne rapproche la r(cid:130)gion de la perspective d’une pleine int(cid:130)gration de ces pays dans ses structures gr(cid:131)ce (cid:133) un nouveau type de relation contractuelle, tenant compte de la situation particuli(cid:138)re de chaque pays, et offrant une perspective d’adh(cid:130)sion (cid:133) l’Union europ(cid:130)enne, sur la base du trait(cid:130) d’Amsterdam et lorsque les crit(cid:138)res de Copenhague seront remplis; A ARR(cid:219)T(cid:144) LA PR(cid:144)SENTE POSITION COMMUNE: Article premier L’Union europ(cid:130)enne jouera le r(cid:147)le de chef de file du 1. pacte de stabilit(cid:130) pour l’Europe du sud-est. Le but du pacte de stabilit(cid:130) est de faire en sorte qu’il 2. existe entre ses participants une coop(cid:130)ration en vue de l’adoption d’un vaste ensemble de mesures visant (cid:133) assurer (cid:133) long terme la stabilisation, la s(cid:130)curit(cid:130), la d(cid:130)mo- cratisation ainsi que la reconstruction et le d(cid:130)veloppe- ment (cid:130)conomiques de la r(cid:130)gion et (cid:133) (cid:130)tablir des relations durables de bon voisinage entre lesdits participants et entre eux et la communaut(cid:130) internationale. L’Union europ(cid:130)enne œuvrera pour assurer la cr(cid:130)a- 3. tion entre les participants eux-m(cid:136)mes d’une «Table r(cid:130)gio- nale de l’Europe du sud-est» en vue d’appliquer le pacte de stabilit(cid:130). Article 2 1. Afin de promouvoir les objectifs (cid:130)nonc(cid:130)s (cid:133) l’article 1er, l’Union europ(cid:130)enne convoquera une conf(cid:130)rence sur l’Europe du sud-est. 2. La conf(cid:130)rence se d(cid:130)roulera au niveau des ministres des affaires (cid:130)trang(cid:138)res, si possible au plus tard (cid:133) la fin du mois de juillet 1999. Elle se tiendra dans la composition de Royaumont ((cid:133) l’exception de la R(cid:130)publique f(cid:130)d(cid:130)rale de Yougoslavie tant qu’elle ne remplira pas les conditions exig(cid:130)es par la communaut(cid:130) internationale pour sa partici- pation). Participeront, en outre, (cid:133) la conf(cid:130)rence des repr(cid:130)- sentants du Canada, du Japon, de la BERD, de la BEI, du FMI, de la BM, de l’OCDE, des Nations unies, de l’OTAN, de l’UEO et du HCR, ainsi que des repr(cid:130)sen- tants d’initiatives r(cid:130)gionales. L 133/2 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 28. 5. 1999 La conf(cid:130)rence sera pr(cid:130)par(cid:130)e lors d’une r(cid:130)union (cid:133) 3. K(cid:148)nigswinter (Petersberg) le 27 mai 1999 au niveau des hauts fonctionnaires, dans la composition indiqu(cid:130)e au paragraphe 2. Dans cette perspective, les travaux relatifs (cid:133) cette conf(cid:130)rence seront men(cid:130)s de toute urgence. Article 4 La pr(cid:130)sente position commune prend effet le jour de son adoption. Article 5 Article 3 La pr(cid:130)sente position commune est publi(cid:130)e au Journal officiel. L’Union europ(cid:130)enne soutiendra activement les pays 1. de la r(cid:130)gion dans la r(cid:130)alisation des objectifs du pacte de stabilit(cid:130). 2. Elle prendra, avec des donateurs internationaux, l’engagement d’organiser une conf(cid:130)rence des donateurs pour la reconstruction en Europe du sud-est. Fait (cid:133) Bruxelles, le 17 mai 1999. Par le Conseil Le pr(cid:130)sident J. FISCHER


title: Nõukogu otsus, 17. mai 1999, Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
Iceland
Norway
Schengen Agreement
application of EU law
association agreement (EU)

text: 19/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 165 31999D0437 L 176/31 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 10. 7. 1999 NÕUKOGU OTSUS, 17. mai 1999, Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (1999/437/EÜ) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Amsterdami lepinguga Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis’ Euroopa Liitu integreerimist käsitlevat protokolli (edaspidi “Schengeni protokoll”), eriti selle artiklit 2, ning arvestades, et: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 18. mail 1999 sõlmiti Islandi Vabariigi ja Norra Kuningrii- giga Schengeni protokolli artikli 6 esimesel lõigul põhinev leping (edaspidi “leping”), mis käsitleb nende kahe riigi ühi- nemist Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja eda- siarendamisega; on vaja kehtestada lepingu teatavate sätete kohaldamise kord; lepinguga luuakse ühiskomitee, mis peab käsitlema kõiki neid Euroopa Liidu sätete kohaldamise ja edasiarendami- sega seotud küsimusi, mida Island ja Norra on kohustunud rakendama ja kohaldama vastavalt lepingu artiklile 2; Euroopa Liit peab kindlaks määrama valdkonnad, milles lepingus Liidu olemasolevaid sätteid arendatakse edasi sätestatud korras, eeskätt ühiskomitee aruteludega; igasuguseid muudatusi nende valdkondade loetelus võib nõukogu teha samal õiguslikul alusel kui on käesoleva otsuse alus; lepingus sätestatud korra kohaldamine ei piira Euroopa Majanduspiirkonna lepingut ega ühtki muud lepingut Euroopa Ühenduse ning Islandi ja Norra vahel või nende riikidega Euroopa Liidu lepingu artiklite 24 ja 38 alusel sõl- mitud lepinguid; käesolev otsus ei piira Amsterdami lepinguga Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli ega Schengeni protokolli teiste sätete kohaldamist või tõlgendamist; (8) nõukogus tuleks sätestada konsulteerimismenetlus, et nõu- kogu liikmed jõuaksid ühisele seisukohale enne kõigi lepingu lõpetamist või pikendamist käsitlevate otsuste tegemist ühiskomitees, ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE: Artikkel 1 18. mail 1999. aastal Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vaba- riigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingus (edaspidi “le- ping”) ettenähtud korda nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega kohaldatakse nende sätete edasiarendamise ettepanekute ja alga- tuste suhtes, mille puhul on vastavalt Schengeni protokollile või- malik tihedam koostöö ja mis kuuluvad ühte järgmistest valdkon- dadest. A. Sisepiiridel kontrolli kaotada otsustanud riikide välispiire üle- tavad isikud, kaasa arvatud eeskirjad ja kord, mida riigid pea- vad järgima välispiiridel isikukontrolli tegemisel, piirialade sei- res ja piirikontrolli eest vastutavate teenistuste koostöös. B. Lühiajalised viisad, eeskätt ühtse viisavormi eeskirjad, nime- kiri riikidest, mille kodanikel peab asjaomastes riikides olema viisa, ja riikidest, mille kodanikud on sellest nõudest vabasta- tud, ühtsete viisade andmise kord ja tingimused ning koostöö ja konsulteerimine viisasid andvate teenistuste vahel. C. Kolmandate riikide kodanike vaba liikumine maksimaalselt kolme kuu kestel nende riikide territooriumil, kes on otsusta- nud oma sisepiiridel kontrolli kaotada, ja nende isikute välja- saatmine, kui nad viibivad seal ebaseaduslikult. D. Riikidevaheliste vaidluste lahendamine juhtudel, kui üks riik on andnud või kavatseb anda elamisloa välismaalasele, kellest teine riik on teatanud kui sissesõidukeeluga isikust. E. Edasitoimetamise ja ebaseadusliku sisserände korraldamise eest vastutavate isikute suhtes kohaldatavad karistused. 166 ET Euroopa Liidu Teataja 19/1. kd F. Punktides A ja B nimetatud teenistuste vahel vahetatavate isi- Artikkel 4 kuandmete kaitse. G. Schengeni infosüsteem (SIS), kaasa arvatud asjakohased sät- ted, mis käsitlevad andmete kaitset ja turvalisust, SISi siseriik- like osade tööd ja teabevahetust nende siseriiklike osade vahel (SIRENE süsteem) ning SISis väljasaatmiseks tagaotsitavate isi- kute kohta tehtud märgete mõju. H. Kõik kontrolli järkjärgulist kaotamist ühispiiridel käsitleva Schengeni lepingu 19. juuni 1990. aasta rakenduskonvent- siooni artiklitel 39—43, 46, 47, 73 ja 126—130 põhinevad politseikoostöö vormid, nagu neid kohaldati kõnealuste liik- mesriikide vahel Amsterdami lepingu jõustumise ajal. I. Punktis H nimetatud 1990. aasta konventsiooni artik- lid 48—63 ja 65—69, mis kirjeldavad õigusalase koostöö korda kriminaalasjades, nagu seda kohaldati kõnealuste liik- mesriikide vahel Amsterdami lepingu jõustumise ajal. 1. Nõukogus vastuvõetavad õigusaktid, mis kujutavad endast nende sätete edasiarendust, mille puhul vastavalt Schengeni pro- tokollile on võimalik tihedam koostöö ja mis kuuluvad ühte artik- lis 1 käsitletud valdkondadest, peavad sisaldama vastavasisulist viidet. 2. Iga lõikes 1 nimetatud õigusakti avaldamine Euroopa Ühenduste Teatajas peab sisaldama viidet, mis kinnitab, et see kuulub vald- konda, mille puhul vastavalt Schengeni protokollile on võimalik tihedam koostöö. Artikkel 5 Enne, kui nõukogu liikmeid esindavad delegatsioonid osalevad lepinguga loodud ühiskomitee otsuses vastavalt lepingu artikli 8 lõikele 4 või artiklile 11, kohtuvad nad nõukogus, et teha kindlaks, kas saab vastu võtta ühisseisukohta. Artikkel 2 Kui liikmesriik või komisjon esitab nõukogule algatuse või ettepaneku, mida ta loeb kuuluvaks mõnda artiklis 1 käsitletud valdkonda, tuleb sellele esitatavas tekstis osutada. Artikkel 6 Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 3 Brüssel, 17. mai 1999 Liikmesriigi või komisjoni taotluse põhjal kutsub eesistujariik kokku liikmesriikide alaliste esindajate komitee istungi arutlema selle üle, kas algatus või ettepanek kuulub artiklis 1 käsitletud valdkondadesse. Nõukogu nimel eesistuja J. FISCHER