title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 1254/1999, 17. mai 1999, veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta

eurovoc_concepts:
agricultural guidance
beef
common organisation of markets
extra-EU trade
intra-EU trade

text: 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 339 31999R1254 26. 6. 1999 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 160/21 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1254/1999, 17. mai 1999, veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) (4) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (3) võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (4) võttes arvesse kontrollikoja arvamust (5) ning arvestades, et: (1) (2) (3) põllumajandussaaduste ühisturu toimimise ja arenguga peaks kaasnema ühise põllumajanduspoliitika kujunda- mine, mis sisaldab eelkõige põllumajandusturgude ühist korraldust, mille vorm võib olla tooteti erinev; ühises põllumajanduspoliitikas taotletakse asutamisle- pingu artiklis 33 sätestatud eesmärkide saavutamist; turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks tuleks veise- ja vasikalihaturul ette näha siseturumeetmed, mis hõlmavad eelkõige otsetoetusi veiselihatootjatele, erala- dustusabi ja riikliku ladustamise toetuskava; lihatarbimise tasakaalustamiseks ühenduses veiselihasek- tori toetuseks ja nende toodete konkurentsivõime tõstmi- seks rahvusvahelistel turgudel tuleks turutoetuste taset järk-järgult vähendada; tekkivaid tagajärgi silmas pidades tuleks ühise turukorraldusega ette nähtud sissetulekutoetuste taset kohandada ja ümber kujundada; tootjatele (1) EÜT C 170, 4. 6. 1998, lk 13. (2) Arvamus esitatud 6. mail 1999 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). (3) EÜT C 407, 28. 12. 1998, lk 196. (4) EÜT C 93, 6. 4. 1999, lk 1. (5) EÜT C 401, 22. 12. 1998, lk 3. (5) (6) selleks oleks asjakohane sisse seada tootjatele makstavate otsetoetuste kava; nende toetuste suurus peaks kasvama vastavalt turutoetuse järkjärgulisele vähendamisele; loomakasvatusettevõtete mitmekesisust silmas pidades peaksid otsetoetused hõlmama erilisatasusid pullide ja härgade tootjatele, lisatasu ammlehmakarjade pidamiseks ning erilisatasu kõigi veiseliikide, sealhulgas lüpsilehmade ja vasikate tapmise eest; lisatasude maksmise tagajärjel ei pea kogutoodang suurenema; selleks tuleks piirata vasta- valt erilisatasudeks ja ammlehmade eest makstavaks lisa- tasuks kõlblike isasveiste ja ammlehmade arvu, kohal- dades piirkondlikke ja individuaalülemmäärasid ning erilisatasude puhul piiranguid loomühikute põhjal talu- majapidamise kohta, mida liikmesriigid peaksid saama kohandada vastavalt konkreetsele olukorrale; loomade tapmise eest makstava lisatasu puhul tuleks eelnevate toodangunäitajate alusel kehtestada siseriiklikud ülem- määrad; härgade ja pullide kasvatamise tingimused on üldiselt erinevad; seepärast võib härgade puhul määrata looma kohta teistsuguse erilisatasu kui pullide puhul; härgade eest makstav erilisatasu tuleks jagada kaheks eri toetu- seks konkreetsete vanuseklasside eest; liiga suure arvu härgade tapmine liikmes- tapahooajal riigis, kus kõnesolev tootmisliik on eriti tähtis, võib häirida turu stabiilsust ning põhjustada eelkõige turuhin- dade langemist; härgade tapmise soodustamiseks väljas- tapahooaega tuleks lisaks erilisatasule pool määrata teatavatel täiendavaid lisatasusid aasta esimese 23 nädala jooksul väljaspool hooaega tape- tavate loomade eest; tingimustel iga-aastast 340 (7) (8) (9) ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd tootjatele paindlikuma korra tagamiseks tuleks anda õigus saada ammlehmade eest makstavat lisatasu ka mullikatele, kes vastavad samadele aretusnõuetele kui ammlehmad; ammlehmakarjade abikõlblike mullikate arvu tuleks piirata tavapärase asendusmääraga; liikmesrii- kidel, kus üle 60 % ammlehmade eest makstavaks lisata- suks kõlblikke loomi peetakse mägipiirkondades, tuleks lubada seda lisatasu määrata ammlehmade ja mullikate osas eraldi ning kohaldada mullikate eest makstava lisa- tasu suhtes eraldi siseriiklikku ülempiiri eespool nime- tatud määra ulatuses; ammlehmade eest ettenähtud lisatasu maksmisel tuleks põhimõtteliselt piirduda tootjatega, kes ei tarni piima meiereidesse vastavalt lisamaksukavale, mis on ette nähtud nõukogu 28. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3950/92, millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks; (1) sissetulekutoetus võib olla vajalik ka lüpsikarja või ammlehmakarjaga talumajapida- tuleks ammlehmade eest makstavat mistele; seepärast ja ammlehmi pidavatele toetust määrata ka piima- väikestele ja keskmise suurusega talumajapidamistele, kelle individuaalne piimakvoot kokku ei ületa 120 000 kilogrammi; ühenduse tootmisstruktuuride mitmekesi- sust silmas pidades tuleks liikmesriikidel lubada seda koguselist piirangut objektiivsete kriteeriumide alusel muuta või sellest loobuda; (10) (11) individuaalülemmäärasid kohandama; need kriteeriumid peaksid eelkõige tagama asjaomaste tootjate võrdse koht- lemise ja õiguspäraste ootuste täitmise; tootja toodangu maht võib karja või tootmisvõimsuse muutumise tõttu olla erinev; seetõttu on soovitatav ette näha, et ammlehmade eest makstava lisatasu õigused, mis on saadud individuaalülemmäära alusel, võib teata- loovutada teistele tootjatele kas koos vatel tingimustel talumajapidamisega või lisatasu saamise õiguse ja kasutatava maa vahel; ilma et oleks seost lisatasu saamise õigusest ei tohi ilma jätta uusi tootjaid ja neid olemasolevaid tootjaid, kelle individuaalülemmäärad ei vasta erinevatel põhjustel muutustele nende ammleh- makarjades; seepärast tuleks ette näha vastavalt ühenduse kriteeriumidele täidetavate ja hallatavate riigi varude kasutamine; samal põhjusel on asjakohane kohaldada ilma seonduva talumajapidamise loovutamiseta lisatasu saamise õiguste loovutamise suhtes eeskirju, mille koha- selt osa loovutatavatest õigustest võetakse ära ilma hüvi- tiseta ning antakse riigi varudesse; (12) tuleks lubada liikmesriikidel sisse seada side tundlike alade või paikkondade ning ammlehmakasvatuse vahel, et tagada ammlehmakasvatuse säilimine eelkõige aladel, kus puuduvad muud võimalused; (13) (14) ammlehmade eest makstava lisatasu puhul on asjako- hane säilitada tootjate individuaalülemmäärad; indivi- duaalülemmääradega antud lisatasu saamise õigusi ei ole täielikult ära kasutatud; need kasutamata jäänud õigused soodustaksid tõenäoliselt tootmist ja suurendaksid kulu- tusi, eelkõige seetõttu, et mullikate eest võib määrata ammlehmade eest makstavat lisatasu; selliste tagajärgede ärahoidmiseks tuleks igas liikmesriigis kindlaks määrata ammlehmade eest makstava lisatasu saamise õiguste arv alusel, võrdlusaastatel millele lisandub teatav määr riigi varude säilitamiseks; liikmesriigid peaksid võtma vajalikke meetmeid, et tagada siseriiklikest ülemmääradest kinnipidamine; liik- mesriigid peaksid vajaduse korral teatavate objektiivsete ja hüvitisi maksmata oma tootjate kriteeriumide alusel tegelikult makstud lisatasude (1) EÜT L 405, 31. 12. 1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1256/1999 (EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 73). ja intensiivistumist vasikalihatootmise veise- silmas pidades tuleks loomakasvatuse eest makstavaid lisata- susid piirata, võttes arvesse iga talumajapidamise sööda- tootmise võimalusi võrreldes peetavate loomade arvu ja liiga intensiivsete tootmisliikide vältimiseks liikidega; tuleks kõnesolevate lisatasude määramisel järgida taluma- japidamise maksimaalset tuleb siiski arvesse võtta väiketootjate olukorda; loomkoormust; stiimuleid tootmise tugevdamaks ekstensiivistamiseks ning parandamaks nende tõhusust seoses keskkonna- alaste eesmärkidega, tuleks määrata lisasumma tootjatele, kes peavad kinni rangetest ja tegelikest loomkoormus- nõuetest; märkimisväärsete muutuste vältimiseks toetuste üldises tasemes ning kulutuste mõistlikuks kontrollimi- seks tuleks ette näha, et vajaduse korral võib lisasumma suurust kohandada; 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 341 (15) veiseliha tootmise tingimused ja tootjate sissetulekud erinevad ühenduse eri tootmispiirkondades märkimis- väärselt; kogu ühendust hõlmav kava maksta kõikidele tootjatele ühtset toetust oleks liiga jäik ega arvestaks asja- kohaseid struktuurilisi ja looduslikke erinevusi ning neist tulenevaid vajadusi; seetõttu on vaja ette näha ühenduse- poolsete lisatoetuste paindlik süsteem, mille liikmesriigid kehtestavad ja rakendavad kinnitatud kogumäärade piires ning teatavate ühiste kriteeriumide alustel; kõnealused kogumäärad tuleks liikmesriikidele kinnitada nende osatähtsuse alusel ühenduse veiselihatootmises; ühiste kriteeriumide eesmärk on muu hulgas takistada lisatoe- tuste võimalikku diskrimineerivat mõju ja täielikult arvesse asjaomaseid ühenduse mitmepoolseid kohustusi; eelkõige on oluline, et liikmesriigid oleksid kohustatud kasutama oma otsustusõigust üksnes objek- täiel määral tiivsete kriteeriumide alusel, arvestades ja turu- võrdse kohtlemise põhimõtet ning vältides konkurentsimoonutusi; on vaja ette näha, missugusel kujul võib lisatoetusi maksta; nendeks toetusteks võivad olla teatavate veiseliikide puhul hüvitised loomade kate- gooriate alusel ning pindalatoetused; võtta (16) loomühikute põhjal makstavate lisatoetuste puhul on vaja teatavaid koguselisi piiranguid, et tagada toodangu- kontrolli vajalik tase; peale selle peaksid liikmesriigid kontrollima loomkoormusnõuete täitmist; (18) saamiseks peavad asjaomaste otsetoetuste loomade pidajad järgima ühenduse asjakohaseid veiste identifitsee- ja registreerimist käsitlevaid eeskirju; soovitud rimist tuleb otsetoetusi majandusliku mõju saavutamiseks maksta teatavate ajavahemike jooksul; (19) ühenduse õigusega on keelatud teatavate ainete kasuta- mine veiseliha tootmisel; asjassepuutuvate sätete rikku- misel tuleks kohaldada asjakohaseid sanktsioone; (20) (21) ja vastavalt käesoleva määrusega ettenähtud hinna- ja sisse- tulekutoetuste korrale ei ole turu tasakaalustamiseks enam vaja olemasolevat riiklikku sekkumist sekkumis- asutustepoolse kokkuostmise riikliku ladustamise kujul, millega kaasneksid märkimisväärsed kulutused; seepärast tuleks see järk-järgult lõpetada; tuleks ette näha eraladustusabi, et toetada turuhindade püsimist baas- hinna tasemel, mis väljendab turutoetuse soovitavat taset; selleks tuleks lubada komisjonil teha otsus erala- turuhind langeb alla dustusabi määramise kohta, kui seada “turvavõrgu” sisse 103 % baashinnast; sekkumiskava, et toetada veise- ja vasikalihaturgu liik- mesriikides või liikmesriikide piirkondades, kus turu- hinnad jäävad kriitilisest hinnatasemest allapoole; tuleks ette näha, et eraladustusabi ja sekkumiskava rakenda- takse liigitusskaala alusel, mis on sätestatud nõukogu 28. aprilli 1981. aasta määruses (EMÜ) nr 1208/81, millega määratakse veiste rümpade liigitusskaala (1); kindlaks ühenduse täiskasvanud tuleks lisaks ühenduse ühtse veise- ja vasikalihaturu loomine nõuab ühtse kaubandussüsteemi sisseseadmist ühenduse välis- siseturumeetmetele imporditollimakse ja piiril; kaubandussüsteem peaks eksporditoetusi põhimõtteliselt ühenduse turgu stabiliseerima; kauban- dussüsteem peaks põhinema mitmepoolsete kaubandus- läbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel; hõlmav (17) pikaajaliste kultuurkarjamaade täiendavaid pindalatoetusi tuleks määrata üksnes pikaaja- listele kultuurkarjamaadele, mis ei saa toetusi muude turutoetusmeetmete kaudu; pindalatoetusi tuleks kohal- dada piirkondlike põhikasvupindade piires, mille liikmesriigid kinnitavad ajalooliste võrdlusandmete põhjal; hektari kohta määra- tava pindalatoetuse ülemmäär, sealhulgas veise- ja vasi- kalihaturu ühise korralduse raames makstav täiendav pindalatoetus, peaks olema võrreldav teatavate põllukul- tuuride tootjate toetussüsteemi alusel hektari kohta kesk- miselt makstava toetusega; (22) kolmandate riikidega toimuva veiselihakaubanduse mahu kontrollimiseks tuleks teatavate toodete suhtes ette näha impordi- ja ekspordilitsentside süsteem, kuhu kuulub tagatise esitamine, mis garanteerib, et toimingud, mille kohta need litsentsid on väljastatud, sooritatakse; (1) EÜT L 123, 7. 5. 1981, lk 3. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EMÜ) nr 1026/91 (EÜT L 106, 26. 4. 1991, lk 2). 342 (23) ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd teatavate põllumajandustoodete impordist ühenduse turul tuleneda võivate kahjulike mõjude vältimiseks või kõrvaldamiseks tuleks ühe või mitme sellise toote impordi puhul kohaldada täiendavat imporditollimaksu, kui teatavad tingimused on täidetud; (28) lisaks eespool kirjeldatud süsteemile ja niisugusel määral, mis on vajalik selle ladusaks toimimiseks, tuleks seestööt- lemise korda reguleerida või see keelata, kui turuolukord seda nõuab; (24) teatavatel tingimustel on asjakohane anda komisjonile volitused avada ja hallata tariifikvoote, mis tulenevad vastavalt asutamislepingule sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest või muudest nõukogu õigusaktidest; (29) tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest ühenduse välispiiridel; siseturu- ja tolli- maksumehhanism võib erandlike asjaolude korral siiski ebapiisavaks osutuda; sel juhul, et mitte jätta oma turgu kaitseta sellest tingitud võimalike häirete vastu, peaks ühendus saama viivitamata võtta kõiki vajalikke meet- meid; need meetmed peaksid olema kooskõlas asjakohas- test WTO lepingutest tulenevate kohustustega; (25) sätted, millega kolmandatesse riikidesse eksportimisel määratakse ühenduse piirides ja maailmaturul kehtivate erinevusel põhinev eksporditoetus vastavalt hindade WTO põllumajanduslepingule, (1) peaksid tagama ühen- duse osalemise rahvusvahelises veise- ja vasikalihakau- banduses; niisuguste eksporditoetuste suhtes peaksid kehtima koguse- ja väärtuspiirangud; (30) käesolevas määruses sätestatud vahendite nõuetekohase kohaldamise tagamiseks tuleks komisjoni täielikult teavi- tada hindade arengust ühisel veise- ja vasikalihaturul; seepärast tuleks ette näha veiste ja veiseliha hindade registreerimise süsteem; väärtuspiirangute järgimine tuleks tagada toetuste määra- mise ajal, kontrollides makseid Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondiga seotud eeskirjade alusel; järe- levalvet võib hõlbustada toetuste kohustuslik ettemäära- mine, lubades diferentseeritud toetuste puhul võimalust muuta ettenähtud sihtkohta geograafilises piirkonnas, mille suhtes kehtib sama toetuse määr; sihtkoha muut- tuleks maksta tegeliku sihtkoha suhtes mise korral kehtivat toetust, mis ei või olla suurem kui alguses ette- nähtud sihtkoha suhtes kohaldatav summa; (31) on asjakohane ette näha meetmed, mida võetakse siis, kui oluline hinnatõus või -langus põhjustab häireid ühenduse turul või ähvardab neid esile kutsuda; need meetmed võivad hõlmata ka ad hoc sekkumiskokkuostu; (32) loomahaiguste leviku tõkestamiseks kavandatud meet- mete rakendamisest tulenevad vaba liikumise piirangud võivad ühe või mitme liikmesriigi turul raskusi põhjus- tada; sellise olukorra leevendamiseks on tarvis luua võimalus võtta erandlikke turutoetusmeetmeid; (26) (27) toetust järgimine eeldab usaldusväärse kogusepiirangute ja tõhusa järelevalvesüsteemi loomist; selleks tuleks toetuse andmisel nõuda ekspordilitsentsi; tuleks anda kasutatavate limiitide piires sõltuvalt iga kõnealuse toote konkreetsest olukorrast; sellest reeglist tuleks erandeid lubada üksnes toiduabiprogrammide puhul, mis on vabastatud kõikidest piirangutest; WTO põllumajandusle- pingus osutatud majandusaastate toetusega eksporditud koguseid tuleks kontrollida igaks majandus- aastaks väljaantud ekspordilitsentside põhjal; jooksul (33) (1) EÜT L 336, 23. 12. 1994, lk 22. abi ühistel andmine kahjustaks teatava hindadel põhineva ühtse turu loomist; seetõttu tuleks veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse puhul kohaldada asuta- mislepingu sätteid, mis võimaldavad anda hinnangut liik- mesriikidepoolsele abile ja keelata niisugune abi, mis on ühisturuga kokkusobimatu; 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 343 (34) on vaja, et ühise veise- ja vasikalihaturu arenedes annaksid liikmesriigid ja komisjon üksteisele käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku teavet; (35) kavandatud meetmete hõlpsamaks rakendamiseks tuleks ette näha kord, mis seab korralduskomitee raames sisse tiheda koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel; (36) kulutused, mis liikmesriikidel tekivad seoses käesoleva määruse kohaldamisega, peaks kandma ühendus vasta- valt nõukogu 17. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1258/1999 ühise põllumajanduspoliitika finantseeri- mise kohta; (1) (37) samal ajal peaks veise- ja vasikalihaturu ühine korraldus asjakohasel viisil arvesse võtma asutamislepingu artiklites 33 ja 131 sätestatud eesmärke; muudab nende kasutamise raskeks ning kaob selgus, mis peaks olema kõigi õigusaktide põhiline tunnus; nime- tatud asjaolude tõttu tuleks need tekstid konsolideerida uude määrusesse ja eespool nimetatud määrus (EMÜ) nr 805/68 kehtetuks tunnistada; nõukogu 16. jaanuari 1969. aasta määrus (EMÜ) nr 98/69 (sekkumisasutuste poolt kokku ostetud külmutatud veiseliha müügi üldees- kirjade kohta), (3) 15. juuli 1968. aasta määrus (EMÜ) ja vasikalihasektoris eraladustusabi nr 989/68 (veise- andmise üldeeskirja kohta) (4) juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 1892/87 (veise- ja vasikalihasektori turuhindade registreerimise kohta), (5) mille õiguslikuks aluseks oli määrus (EMÜ) nr 805/68, asendatakse käes- olevas määruses sätestatud uue korraga ning need tuleb seetõttu kehtetuks tunnistada; ja 2. (39) üleminek määruse (EMÜ) nr 805/68 korralt käesoleva määruse korrale võib põhjustada raskusi, mida käesolev määrus ei käsitle; selliste võimalike juhtumite käsitlemi- seks tuleks ette näha, et komisjon võib vastu võtta vaja- likud üleminekumeetmed; komisjonile tuleks anda ka õigus lahendada konkreetseid praktilisi küsimusi, (38) nõukogu määruses (EMÜ) nr 805/68 (2) sätestatud veise- ja vasikalihaturu ühist korraldust on mitmel korral muudetud; asjakohaste dokumentide arvukus, keerulisus ja hajutatud avaldamine mitmetes EÜT numbrites ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Veise- ja vasikalihaturu ühine korraldus hõlmab siseturgu ja kaubandust kolmandate riikidega ning 1. reguleerib järgmisi tooteid: Artikkel 1 CN-kood a) 0102 90 05 0102 90 79 kuni Elus koduveised, v. a tõuveised Kauba kirjeldus 0201 0202 Veiseliha, värske või jahutatud Veiseliha, külmutatud 0206 10 95 Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud 0206 29 91 Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud 0210 20 Veiseliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud 0210 90 41 Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud (1) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 103. (2) EÜT L 148, 28. 6. 1968, lk 24. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1633/98 (EÜT L 210, 28. 7. 1998, lk 17). (3) EÜT L 14, 21. 1. 1969, lk 2. (4) EÜT L 169, 18. 7. 1968, lk 10. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EMÜ) nr 428/77 (EÜT L 61, 5. 3. 1977, lk 17). (5) EÜT L 182, 3. 7. 1987, lk 29. 344 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd CN-kood Kauba kirjeldus 0210 90 90 Toiduks kasutatav jahu ja pulber lihast või rupsist 1602 50 10 1602 90 61 Muud veiselihast või veiseliharupsist valmistatud tooted ja konservid, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist Muud lihast või rupsist valmistatud tooted ja konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist b) 0102 10 Elus tõuveised 0206 10 91 0206 10 99 0206 21 00 0206 22 90 0206 29 99 0210 90 49 Toidukõlblik veiseliharups, välja arvatud paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks Toidukõlblik veiseliharups, välja arvatud paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks Toidukõlblik veiseliharups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud, välja arvatud paks vaheliha ja õhuke vaheliha ex 1502 00 90 Veiserasv, sulatamata või sulatatud, pressitud või pressimata, lahuses ekstraheeritud või ekstraheerimata 1602 50 31 1602 50 80 kuni Muud veiselihast või veiseliharupsist valmistatud tooted ja konservid, välja arvatud kuum- töötlemata liha või liharups ning segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist 1602 90 69 Muud lihast või rupsist valmistatud tooted ja konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, välja arvatud kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist 2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) veised – CN-koodide ex 0102 10 ning 0102 90 05 kuni 0102 90 79 alla kuuluvad elus koduveised; b) täiskasvanud veised – veised, kelle eluskaal on üle 300 kilogrammi. I JAOTIS SISETURG Artikkel 2 c) parandada kvaliteeti; soodustada tootmisharusiseste ja tootmisharudevaheliste Et organisatsioonide tegevust, mis hõlbustaks pakkumist turu- nõuetega kohandada, võib artiklis 1 loetletud toodete suhtes võtta ühenduses järgmisi meetmeid: d) kujundada kasutatud tootmisvahenditel põhinevaid lühi- ja pikaajalisi prognoose; e) hõlbustada turuhinnadünaamika registreerimist. a) täiustada karjakasvatust; b) edendada tootmis-, töötlemis- ja turustuskorraldust; Nõukogu võtab kõnealuseid meetmeid käsitleva üldeeskirja vastu asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 345 1. PEATÜKK 2. Erilisatasu määratakse kõige rohkem: OTSETOETUSED a) üks kord iga vähemalt üheksakuuse pulli eluajal või Artikkel 3 Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) tootja – üksiktalupidaja, füüsiline või juriidiline isik või füüsi- liste või juriidiliste isikute rühm, kelle põllumajandusettevõte asub ühenduse territooriumil ning kes tegeleb veisekasvatu- sega, olenemata sellise rühma või selle liikmete õiguslikust seisundist vastavalt siseriiklikule õigusele; b) talumajapidamine – mis tahes tootmisüksus, mida korraldab üks tootja ja mis asub ühe liikmesriigi territooriumil; c) piirkond – asjaomase liikmesriigi valikul kas liikmesriik või piirkond liikmesriigis; d) pull – kastreerimata isasveis; e) härg – kastreeritud isasveis; f) ammlehm – lihalehm või lihatõuga ristamisel saadud lehm, kes kuulub lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja; g) mullikas – vähemalt kaheksakuune poegimata emasveis. 1. JAGU Lisatasud b) kaks korda iga härja eluajal: — esmakordselt siis, kui härg on üheksakuune, — teist korda siis, kui härg on saanud 21kuuseks. 3. Erilisatasu saamiseks: a) peab tootja pidama iga taotlusega hõlmatud looma nuumal kindlaksmääratava ajavahemiku jooksul; b) peab igal loomal olema tapmiseni või eksportimiseni lisata- sude maksmise kohta kõiki asjakohaseid andmeid sisaldav loomapass, mida on nimetatud nõukogu 21. aprilli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 820/97 (veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise ning veise- ja veiselihatoo- dete märgistamise kohta) (1) artiklis 6, või selle puudumisel samaväärne haldusdokument. 4. Kui nende vähemalt üheksakuuste pullide ning üheksa- kuni kahekümnekuuste härgade koguarv, kelle kohta on esitatud abitaotlus ja kes vastavad erilisatasu määramise tingi- mustele, ületab teatavas piirkonnas I lisas osutatud piirkondliku ülempiiri, vähendatakse võrdeliselt lõike 2 punktide a ja b kohaselt kõnesoleval aastal abikõlblike loomade arvu tootja kohta. Käesoleva artikli tähenduses on piirkondlikuks ülemmääraks loomade arv teatavas piirkonnas, kelle eest on õigus saada erili- satasu ühel kalendriaastal. 1. a l a j a g u 5. Erandina lõigetest 1 ja 4 võivad liikmesriigid: Erilisatasu Artikkel 4 — nende poolt kindlaks määratavate objektiivsete kriteeriu- mide kehtestatud piirangut, mis on 90 looma talumajapidamise ja vanuse- klassi kohta, või sellest loobuda ja loomühikute põhjal alusel muuta 1. Tootjal, kes peab oma talumajapidamises isasveiseid, on taotluse korral õigus saada erilisatasu. See määratakse iga- aastaste lisatasudena kalendriaasta ja talumajapidamise kohta piirkondlike ülemmäärade piires maksimaalselt 90 looma eest igas lõikes 2 osutatud vanuseklassis. — neid volitusi kasutades teha otsuse lõike 4 kohaldamise kohta viisil, mis aitab saavutada sellise vähendamiste taseme, mida on vaja kehtiva piirkondliku ülemmäära järgi- miseks, ilma et neid vähendusi kohaldataks väiketootjate suhtes, kes esitasid kõnesoleval aastal erilisatasu taotlusi ainult minimaalse loomade arvu kohta, mille on kindlaks määranud asjaomane liikmesriik. (1) EÜT L 117, 7. 5. 1997, lk 1. 346 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd võivad Liikmesriigid 6. erilisatasu loomade tapmise ajal. Sel juhul asendatakse lõike 2 punktis a osutatud vanusekriteerium 185kilogrammise miinimumrümba- kaaluga. otsustada määrata Käesoleva Põhja-Iirimaad eraldi seisvaks üksuseks. artikli kohaldamisel Ühendkuningriigis peetakse Erilisatasu makstakse või makstakse tagasi tootjatele. 2. Selle lisatasu suurus on: Põhja-Iirimaal võib Ühendkuningriik kohaldada erilisatasude määramisel teistsugust süsteemi kui ülejäänud territooriumil. — 72,45 eurot aasta esimese 15 nädala jooksul tapetud looma kohta, 7. Lisatasu suurus: a) abikõlbliku pulli kohta on: — 160 eurot 2000. kalendriaastal, — 185 eurot 2001. kalendriaastal, — 54,34 eurot aasta 16. ja 17. nädala jooksul tapetud looma kohta, — 36,23 eurot aasta 18. kuni 21. nädala jooksul tapetud looma kohta ja — 210 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalend- — 18,11 eurot aasta 22. ja 23. nädala jooksul tapetud looma riaastatel; kohta. b) abikõlbliku härja ja vanuseklassi kohta on: — 122 eurot 2000. kalendriaastal, — 136 eurot 2001. kalendriaastal, — 150 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalend- riaastatel. Kui ei saavutata lõike 1 punktis b osutatud määra ning 3. võttes arvesse lõike 1 eelviimast lauset, võivad liikmesriigid, kelle tootjad on eelnevalt saanud aastaaegade mõju hüvitavat lisatasu, otsustada, et selle lisatasu suurus on 60 % lõikes 2 sätestatud summadest. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud raken- 8. duseeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Sel juhul: 2. a l a j a g u a) võib asjaomane liikmesriik otsustada, et see lisatasu määra- takse ainult kahe või kolme esimesena nimetatud ajavahe- miku eest, Aastaaegade mõju hüvitav lisatasu b) tagab asjaomane liikmesriik, et meede ei põhjusta kõnes- oleval eelarveaastal finantsmuutusi, ning vähendab vastavalt: Artikkel 5 — 2. jao alusel makstavaid lisatoetusi — kõnesolevas liikmesriigis teise vanuseklassi härgade eest makstavate erilisatasude arvu ja/või 1. Kui teatavas liikmesriigis: ning teatab komisjonile tehtud vähendustest. a) ületab ühel aastal tapetud härgade arv 60 % sellel aastal tapetud isasveiste koguarvust ja b) selle aasta 1. septembrist kuni 30. novembrini härgade arv ületab 35 % sellel aastal koguarvust, tapetud tapetud härgade Selle meetme kohaldamisel peetakse Iirimaad ja Põhja-Iirimaad lõike 1 punktis a nimetatud määra arvutamisel ning lisatasu saamise õiguse määramisel ühtseks üksuseks. võivad tootjad taotluse esitamisel saada peale erilisatasu veel täiendavat (aastaaegade mõju hüvitavat) lisatasu. Kui mõlemad eespool nimetatud käivitusmäärad saavutatakse Iirimaal või Põhja-Iirimaal, kohaldatakse lisatasu ka Iirimaa ja Põhja-Iirimaa suhtes. Selleks et teha kindlaks, kas käesolevas artiklis osutatud 4. protsendimäärasid on ületatud, võetakse arvesse tapmisi, mis on toimunud teisel aastal, mis eelneb lisatasukõlbliku looma tapmisaastale. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 347 Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 5. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. 4. Lisatasu suurus abikõlbliku looma kohta on: 3. a l a j a g u Lisatasu ammlehma eest Artikkel 6 — 163 eurot 2000. kalendriaastal, — 182 eurot 2001. kalendriaastal, — 200 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalendriaas- tatel. 5. Liikmesriigid võivad määrata ammlehmade eest täiendava siseriikliku lisatasu kuni 50 eurot looma kohta tingimusel, et sellega ei diskrimineerita asjaomase liikmesriigi loomakasvata- jaid. Tootjal, kes peab oma talumajapidamises ammlehmi, on 1. taotluse korral õigus saada lisatasu ammlehmade pidamiseks (lisatasu ammlehma eest). See määratakse iga-aastaste lisatasu- dena kalendriaasta ja tootja kohta individuaalülemmäärade piires. Talumajapidamiste puhul, mis asuvad piirkonnas, mis on juuni 1999. aasta määruse (EÜ) määratletud nõukogu 21. nr 1260/1999 (millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta) (2) artiklites 3 ja 6, rahastatakse selle täiendava lisatasu esimesed 24,15 eurot looma kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastust. 2. Lisatasu ammlehma eest määratakse igale tootjale: a) kes ei tarni oma talumajapidamisest piima ega piimatooteid 12 kuu jooksul alates taotluse esitamise päevast. Piima ja piimatoodete tarnimine talumajapidamisest otse tarbijale ei takista siiski lisatasu määramist; b) kes tarnib piima või piimatooteid ning kelle individuaalne kvoot, mida on nimetatud määruse (EMÜ) nr 3950/92 artik- lis 4, ei ületa 120 000 kilogrammi. Liikmesriigid võivad nende poolt kindlaks määratavate objektiivsete kriteeriumide alusel siiski teha otsuse seda koguselist piirangut muuta või sellest loobuda, Kui asjaomase liikmesriigi veisekarjades on suur osa ammlehmi, mis moodustavad vähemalt 30 % lehmade koguarvust, ning kui vähemalt 30 % tapetud isasveistest kuulub konformatsiooniklas- sidesse S ja E, katab EAGGF tagatisrahastu liikmesriigi territoo- riumil asuvate talumajapidamiste puhul täiendava lisatasu täieli- kult. Nende protsendimäärade ületamine tehakse kindlaks lisa- tasu määramisele eelneva kahe aasta keskmiste näitajate alusel. 6. Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse arvesse ainult lihatõugu mullikaid või lihatõuga ristamisel saadud mullikaid, mis kuuluvad lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja. tingimusel et ta peab alates taotluse esitamise päevast vähemalt kuue järjestikuse kuu jooksul sellist arvu loomi, mis ammleh- made puhul vastab vähemalt 80 %le ning mullikate puhul vähe- malt 20 %le loomade arvust, kelle eest on lisatasu taotletud. 7. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- eeskirjad, eriti artiklis 3 nimetatud ammlehma mõistet käsit- levad eeskirjad vastu ning määrab kindlaks keskmise piimaanni artiklis 43 sätestatud korras. Esimese lõigu punktide a ja b alusel abikõlblike loomade arvu kindlaksmääramisel tehakse kindlaks lehmade kuulumine kas ammlehma- või lüpsikarja vastavalt abisaaja individuaalsele piimakvoodile, mis on määratletud nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1255/1999 (piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta) (1) artikli 16 lõikes 3, ning keskmisele piimaannile. Tootjate õigust lisatasule piiratakse artiklis 7 määratletud 3. individuaalülemmääraga. Artikkel 7 1. 1. jaanuaril 2000 võrdub iga tootja individuaalülemmäär talle 31. detsembril 1999 vastavalt ühenduse asjakohastele eeskirjadele kuuluvate ammlehmade eest makstava lisatasu õiguste (lisatasuõiguste) arvuga, mida võib vajaduse korral kohandada vastavalt lõikele 3. (1) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 48. (2) EÜT L 161, 26. 6. 1999, lk 1. 348 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, 2. alates 1. jaanuarist 2000 ei ületaks lisatasuõiguste summa nende terri- tooriumil II lisas sätestatud siseriiklikku ülemmäära ning oleks võimalik luua artiklis 9 nimetatud riigi varud. et b) võivad ette näha, et õiguste loovutamine ilma talumajapida- mise üleandmiseta toimub ühelt tootjalt teisele otse või riigi varu vahendusel. 3. Kui lõikes 2 nimetatud kohandamine eeldab tootjate indi- viduaalülemmäärade alandamist, ei maksta selle eest hüvitist ning kohandamise kohta tehakse otsus objektiivsete kriteeriu- mide alusel, võttes eelkõige arvesse: Liikmesriigid võivad enne kindlaksmääratavat kuupäeva loovutamist, 3. lubada selle osa lisatasu saamise õiguse ajutist mida tootja, kellele see kuulub, ei kavatse kasutada. — seda, mil määral tootjad on oma individuaalülemmäärasid kasutanud kolmel 2000. aastale eelneval võrdlusaastal, Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 4. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. — investeerimis- ja ekstensiivistamisprogrammide rakendamist veise- ja vasikalihasektoris, Need eeskirjad sisaldavad eelkõige: — erilisi loomulikke asjaolusid või kohaldatud sanktsioone, lisatasu ei mille tõttu vähemalt ühe võrdlusaasta jooksul maksta või selle suurust vähendatakse, — sätteid, mis võimaldavad lahendada probleeme, mis on seotud lisatasuõiguste loovutamisega tootjate poolt, kes ei ole nende poolt kasutatava maa omanikud, ja liikmesriikidel — muid erandlikke asjaolusid, mille tõttu vähemalt ühel võrdlusaastal tehtud väljamaksed ei vasta eelnevate aastate tegelikult tuvastatud olukorrale. Lõikes 2 sätestatud meetme alusel ära võetud lisa- 4. tasuõigused tühistatakse. — erieeskirju osaliselt loovutatavate õiguste miinimummäära kohta. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 5. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Artikkel 9 Artikkel 8 1. Kui tootja müüb oma talumajapidamise või loovutab selle mõnel teisel viisil, võib ta talumajapidamise üle võtnud isikule loovutada kõik oma ammlehmade eest makstava lisatasu saamise õigused. Samuti võib ta oma õigused teistele tootjatele loovutada ilma talumajapidamist üle täielikult või osaliselt andmata. Lisatasuõiguste loovutamisel ilma talumajapidamise üleandmi- seta loovutatakse tasuta ümberjagamiseks osa, ent mitte üle 15 % lisatasu saamise õigusest ilma hüvitiseta selle liikmesriigi varusse, kus talumajapidamine asub. 2. Liikmesriigid: a) võtavad vajalikke meetmeid, et vältida lisatasu saamise õiguste loovutamist väljapoole tundlikke alasid või piir- kondi, kus veise- ja vasikalihakasvatus on kohaliku majan- duse jaoks eriti tähtis; Iga liikmesriik säilitab ammlehmade eest makstavate lisa- 1. tasuõiguste riigi varu. 2. Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 4 kohaldamist, lisatakse kõik artikli 8 lõike 1 või teiste ühenduse õigusaktide alusel ära võetud lisatasuõigused riigi varudesse. 3. Liikmesriigid kasutavad riigi varusid nende piires lisata- suõiguste jaotamiseks eelkõige uustulnukatele, noortele talupi- dajatele ja teistele esmatähtsatele tootjatele. 4. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Need eeskirjad sisaldavad eelkõige: — meetmeid, mida kohaldatakse siis, kui teatavas liikmesriigis ei kasutata riigi varusid, — meetmeid, mis on seotud riigi varudesse tagastatud kasuta- mata lisatasuõigustega. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 349 Artikkel 10 Loomade tapmise eest makstakse lisatasu: 1. Erandina artikli 6 lõikest 3 võivad liikmesriigid, kus üle 60 % ammlehmadest ja mullikatest peetakse mägipiirkondades nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 (Euroopa Põllumajanduse Arendus- (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta) (1) artikli 18 tähen- duses, otsustada, et asjaomase liikmesriigi poolt kindlaks määra- siseriikliku ülemmäära piires makstakse tava ja ammlehmade ammlehmade eest. lisatasu eraldi mullikate eest makstavat ja Tagatisfondi eraldiseisva See eraldi seisev siseriiklik ülemmäär ei tohi ületada 20 % käes- oleva määruse II lisas kehtestatud asjaomase liikmesriigi siserii- klikust ülemmäärast. Seda siseriiklikku ülemmäära vähenda- takse eraldi seisvale siseriiklikule ülemmäärale vastava summa võrra. Kui lõikes 1 antud volitusi kasutavas liikmesriigis ületab nende mullikate koguarv, kelle kohta on esitatud abitaotlus ja kes vastavad ammlehmade eest makstava lisatasu määramise tingi- mustele, eraldi seisva siseriikliku ülemmäära, vähendatakse võrdeliselt kõnesoleval aastal abikõlblike mullikate arvu tootja kohta. a) vähemalt kaheksakuuste pullide, härgade, lehmade ja mulli- kate eest, b) vähemalt ühe kuu, kuid mitte üle seitsme kuu vanuste vasi- kate eest, kelle tapakaal on alla 160 kilogrammi, tingimusel et tootja on neid pidanud kindlaksmääratud ajavahe- miku jooksul. 2. Lisatasu suurus: a) lõike 1 punktis a määratletud abikõlbliku looma kohta on: — 27 eurot 2000. kalendriaastal, — 53 eurot 2001. kalendriaastal, — 80 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalendriaas- tatel; b) lõike 1 punktis b määratletud abikõlbliku looma kohta on: Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse arvesse ainult 2. lihatõugu mullikaid või lihatõuga ristamisel saadud mullikaid. — 17 eurot 2000. kalendriaastal, — 33 eurot 2001. kalendriaastal, Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 3. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. — 50 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalendriaas- tatel. 4. a l a j a g u Lisatasu loomade tapmise eest Artikkel 11 1. Tootjal, kes peab oma talumajapidamises veiseid, on taot- luse korral õigus saada lisatasu loomade tapmise eest. See määratakse abikõlblike loomade tapmisel või kolmandasse riiki ja kindlaks määratava siseriikliku ülemmäära eksportimisel piires. 3. Lõikes 1 osutatud siseriiklikud ülemmäärad kehtestatakse iga liikmesriigi kohta ning eraldi punktides a ja b määratletud loomarühmade kohta. Iga ülemmäär vastab kõnesolevas liik- mesriigis kummaski rühmas 1995. aastal tapetud loomade arvule, millele lisandub kolmandatesse riikidesse eksporditud loomade arv vastavalt Eurostati andmetele või muudele kõnes- oleva aasta kohta ametlikult avaldatud ja komisjoni poolt kinni- tatud statistilistele andmetele. 4. Kui teatavas liikmesriigis nende loomade koguarv, kelle kohta on esitatud abitaotlus ühes lõike 1 punktides a ja b nime- tatud loomarühmas ja kes vastavad loomade tapmise eest maks- tava lisatasu määramise tingimustele, ületab sellele rühmale kehtestatud siseriikliku ülemmäära, vähendatakse võrdeliselt kõnesoleval aastal selle rühma abikõlblike loomade arvu tootja kohta. (1) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 80. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 5. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. 350 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd 5. a l a j a g u — võimaldavad vältida loomkoormuse väära kohaldamist. Loomkoormus Artikkel 12 1. Erilisatasu ja ammlehmade eest makstava lisatasu saami- seks kõlblike loomade koguarvu piiratakse talumajapidamises ja loomkoormuse abil, mis on kaks loomühikut (lü) hektari kalendriaasta kohta. Loomkoormust väljendatakse loomühi- kutes kasutatava loomade söödamaa ühiku kohta. Loomkoormust ei kohaldata siiski selliste tootjate suhtes, kelle talumajapidamises peetavate ja loomkoormuse määramisel arvesse võetavate loomade arv ei ole üle 15 lü. talumajapidamises pidamiseks Talumajapidamise loomkoormuse määramisel võetakse 2. arvesse: a) isasveiseid, ammlehmi ja mullikaid ning lambaid ja/või kitsi, kelle kohta on esitatud lisatasutaotlus, ning lüpsilehmi, keda tootmiseks. on vaja tootjale kehtestatud üldpiimakvoodi Loomade arv arvestatakse loomühikuteks ümber III lisas esitatud ümberarvestustabeli alusel; b) söödamaad, milleks on talumajapidamises kogu kalendri- aasta jooksul veise- ning lamba- ja/või kitsekasvatuseks kasu- tatav ala. Söödamaa ei hõlma: — hooneid, metsa, tiike ja teid, — alasid, mida kasutatakse teiste ühenduse abiks kõlblike kultuuride või pikaajaliste kultuuride või aiasaaduste kasvatamiseks, välja arvatud pikaajalised kultuurkarja- maad, mille eest määratakse pindalatoetusi vastavalt käesoleva määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklile 19, artiklile 17 ja määruse — alasid, mis on hõlmatud teatavate põllukultuuride tootja- tele kehtestatud toetussüsteemiga, mida kasutatakse vastavalt kuivsööda toetuskavale või vastavalt siseriikli- kule või ühenduse maa tootmisest kõrvaldamise kavale. Söödamaa hõlmab segakasutus- ja segakultuurialasid. 3. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Need eeskirjad sisaldavad eelkõige eeskirju, mis: 6. a l a j a g u Ekstensiivistamistoetus Artikkel 13 1. Tootjatel, kellele makstakse erilisatasu ja/või ammlehmade eest, on õigus saada ekstensiivistamistoetust. lisatasu 2. Ekstensiivistamistoetus on 100 eurot määratud erilisatasu ja ammlehmade eest makstava lisatasu kohta, kui talumajapida- mise loomkoormus asjassepuutuval kalendriaastal on kuni 1,4 lü hektari kohta. Liikmesriigid võivad siiski otsustada määrata ekstensiivistamis- toetused järgmiselt: a) 2000. ja 2001. kalendriaastal 33 eurot loomkoormuse kohta, mis on vähemalt 1,6 lü hektari kohta ning kuni 2,0 lü hektari kohta, ning 66 eurot loomkoormuse kohta, mis on alla 1,6 lü hektari kohta; b) 2002. ja järgnevatel kalendriaastatel 40 eurot loomkoor- muse kohta, mis on vähemalt 1,4 lü hektari kohta ning kuni 1,8 lü hektari kohta, ning 80 eurot loomkoormuse kohta, mis on alla 1,4 lü hektari kohta. 3. Lõike 2 kohaldamisel: a) erandina artikli 12 lõike 2 punktist a võetakse talumajapida- mise loomkoormuse määramisel arvesse seal asjaomasel kalendriaastal peetavate isasveiste, lehmade ja mullikate arvu ning lammaste ja/või kitsede arvu, kelle kohta on samal kalendriaastal esitatud lisatasutaotlus. Loomade arv arvesta- takse loomühikuteks ümber III lisas esitatud ümberarvestus- tabeli alusel; b) ilma et see piiraks artikli 12 lõike 2 punkti b kolmanda taande kohaldamist, ei peeta söödamaaks alasid, mida kasu- tatakse põllukultuuride tootmiseks, mis on määratletud nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1251/1999 (teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteemi kehtesta- mise kohta) (1) I lisas; — käsitlevad segakasutus- ja segakultuurialasid, (1) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 1. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 351 c) koosneb arvesse arvutamisel loomkoormuse võetav söödamaa vähemalt 50 % ulatuses karjamaast. Karjamaa mõiste määratlevad liikmesriigid. Määratlus sisaldab vähe- malt kriteeriumi, mille kohaselt karjamaa on heinamaa, mis on vastavalt kohalikele põllumajanduslikele tootmisviisidele mõeldud veise- ja/või lambakasvatuseks. See ei välista siiski samal aastal karjamaa segakasutust (karjamaa, hein, rohu- silo). 4. Ilma et see piiraks lõikes 2 sätestatud loomkoormus- nõuete kohaldamist, võivad sellistes liikmesriikides, kus üle 50 % piimatootmisest toimub mägipiirkondades määruse (EÜ) nr 1257/1999 artikli 18 tähenduses, tootjad, kelle talumajapi- damised asuvad niisugustes piirkondades, saada lõikes 2 sätes- tatud ekstensiivistamistoetust kõnesolevates piirkondades peeta- vate lüpsilehmade eest. 5. Artiklis 43 ettenähtud korras komisjon: — võtab vastu käesoleva artikli üksikasjalikud rakendusees- kirjad, — kohandab vajaduse korral eelkõige võttes eelmisel kalendriaastal. arvesse lõikes 2 sätestatud summasid, arvu lisatasukõlblike loomade 2. JAGU Lisatoetused Artikkel 14 Liikmesriigid maksavad oma territooriumi tootjaile aastast 1. lisatoetust niisuguses ulatuses, et toetuste kogusumma vastaks IV lisas sätestatud kogumäärale. Seda lisatoetust makstakse objektiivsete kriteeriumide alusel, milleks on eelkõige asja- kohased tootmisstruktuurid ja -tingimused, ning sel viisil, et oleks tagatud tootjate võrdne kohtlemine ja välistatud turu- ja konkurentsimoonutused. turuhindade Lisatoetust kõikumisega. seota ei Lisatoetust võib maksta hüvitisena loomühikute põhjal 2. (artikkel 15) ja/või pindalatoetuste (artikkel 17) kujul. Artikkel 15 1. Hüvitis loomühikute põhjal määratakse: a) isasveiste eest, b) ammlehmade eest, c) lüpsilehmade eest, d) mullikate eest. 2. Hüvitist loomühikute põhjal võib, välja arvatud vasikate puhul, määrata lisamäärana artiklis 11 sätestatud lisatasuühi- kule, mida makstakse loomade tapmise eest. Muul juhul määra- takse loomühikute põhjal makstav hüvitis vastavalt: a) artiklis 16 sätestatud eritingimustele, b) liikmesriikide poolt kehtestatavatele loomkoormuse erinõue- tele. 3. Loomkoormuse erinõuded kehtestatakse: — artikli 12 lõike 2 punktis b nimetatud söödamaa alusel, välja arvatud nende piirkondade puhul, mille eest on määratud pindalatoetus vastavalt artiklile 17, — võttes eelkõige arvesse asjaomase tootmise keskkonnamõju, karjakasvatuseks kasutatava maa keskkonnatundlikkust ning meetmeid, mida on rakendatud selle maa keskkonnaseisundi stabiliseerimiseks või parandamiseks. Artikkel 16 Loomühikute põhjal makstavaid hüvitisi 1. isasveiste eest võib kalendriaasta kohta määrata maksimaalselt sellise loomade arvu piires liikmesriigis, mis võrdub: — asjaomasele liikmesriigile I lisas sätestatud piirkondliku ülemmääraga või — isasveiste arvuga, kelle eest on määratud lisatasu 1997. aastal, või — isasveiste keskmise tapaarvuga 1997. , 1998. ja 1999. aastal vastavalt Eurostati statistikale nende aastate kohta või muudele kõnesolevate aastate kohta ametlikult avaldatud ja komisjoni poolt kinnitatud statistilistele andmetele. Liikmesriigid võivad ka ette näha loomühikute põhjal kehtesta- tava isasveiste arvu piirangu talumajapidamise kohta, mille liikmesriik määrab riigi või piirkonna tasandil. Abikõlblikeks loomadeks on ainult vähemalt kaheksa kuu vanused isasveised. Kui hüvitist loomühikute põhjal makstakse loomade tapmise ajal, võivad liikmesriigid otsustada, et see tingimus asendatakse vähemalt 180kilogrammise miinimumta- pakaalu nõudega. 352 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd 2. Loomühikute põhjal makstavat hüvitist ammlehmade ja mullikate eest, kelle eest võib vastavalt artikli 6 lõikele 4 ja artiklile 10 maksta ammlehmade eest makstavat lisatasu, võib määrata ainult lisamäärana artikli 6 lõikes 4 sätestatud ammleh- made eest makstava lisatasuühiku kohta. 3. Maksimaalne pindalatoetus hektari kohta, mida võidakse anda, sealhulgas määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklis 19 sätes- tatud pindalatoetus, ei tohi olla suurem kui: — 210 eurot 2000. kalendriaastal, — 280 eurot 2001. kalendriaastal, Loomühikute põhjal makstava hüvitise lüpsilehmade eest 3. võib määrata ainult toetusena talumajapidamises kasutatava lisatasukõlbliku kvoodi tonni kohta, mis määratakse kindlaks vastavalt määruse (EÜ) nr 1255/1999 artikli 16 lõikele 3. — 350 eurot 2002. kalendriaastal ja järgnevatel kalendriaas- tatel. Artikli 15 lõike 2 punkti b ei kohaldata. Artikkel 18 4. Loomühikute põhjal makstavat hüvitist mullikate, välja arvatud lõikes 2 nimetatud mullikate eest võib liikmesriigi ja kalendriaasta kohta määrata maksimaalselt sellise mullikate arvu eest, mis võrdub mullikate keskmise tapaarvuga 1997. , 1998. ja 1999. aastal vastavalt Eurostati statistikale nende aastate kohta või muudele kõnesolevate aastate kohta ametli- kult avaldatud ja komisjoni poolt kinnitatud statistilistele andmetele. Artikkel 17 Pindalatoetusi antakse pikaajalise kultuurkarjamaa hektari 1. kohta: Enne 1. jaanuari 2000 esitavad liikmesriigid komisjonile üksik- asjaliku teabe oma lisatoetuste maksmise siseriikliku korra kohta. Kõikidest nimetatud korra muudatustest tuleb komisjo- nile teatada hiljemalt üks kuu pärast vastuvõtmist. Artikkel 19 Enne 1. aprilli 2004 esitavad liikmesriigid komisjonile üksikas- jaliku aruande käesoleva jao rakendamise kohta. Enne 1. jaanuari 2005 annab komisjon hinnangu käesoleva jao rakendamisele ja jälgib ühenduse vahendite jaotamist liikmesrii- kide vahel vastavalt IV lisa sätetele, võttes eelkõige arvesse liik- mesriikide osatähtsuse arengut ühenduse veiselihatootmises. Vajaduse korral teeb komisjon nõukogule asjakohaseid ettepa- nekuid. a) mis on tootja kasutuses kõnealuse kalendriaasta jooksul, Artikkel 20 b) mida ei kasutata artikli 15 lõikes 3 osutatud loomkoormuse erinõuete täitmiseks ja Komisjon võtab käesoleva jao üksikasjalikud rakenduseeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. c) mille suhtes ei taotleta sama aasta jooksul toetusi teatavate põllukultuuride tootjate toetussüsteemi, kuivsööda abisüs- teemi ega muude pikaajaliste kultuuride või aiasaaduste ühenduse abisüsteemide kaudu. Pikaajalise kultuurkarjamaa pindala selles piirkonnas, kus tohi olla suurem kui vastav piir- 2. pindalatoetusi antakse, ei kondlik põhikasvupind. 3. JAGU Üldsätted Artikkel 21 Piirkondliku põhikasvupinna määravad liikmesriigid kindlaks 1995. , 1996. ja 1997. aastal veisekasvatuseks kasutatud pika- ajalise kultuurkarjamaa keskmise hektarite arvu alusel. Käesolevas peatükis sätestatud otsetoetuste saamiseks tuleb loom identifitseerida ja registreerida vastavalt määrusele (EÜ) nr 820/97. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 353 Artikkel 22 Artikkel 24 1. Käesolevas peatükis sätestatud otsetoetused, välja arvatud aastaaegade mõju hüvitavad lisatasud, makstakse välja kohe pärast kontrollimisi, kuid mitte varem kui selle kalendriaasta 16. oktoobril, mille kohta neid taotletakse. Esimeses ja teises jaos sätestatud otsetoetuste suurust võib muuta, silmas pidades tootmise arengut, saagikust ja turgusid, vastavalt asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korrale. 2. Välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhud, — makstakse käesolevas peatükis sätestatud otsetoetused välja juunil, hiljemalt sellele kalendriaastale järgneva aasta 30. mille eest toetust on taotletud, — makstakse aastaaegade mõju hüvitav lisatasu välja kohe selle kalendriaasta pärast kontrollimisi, kuid hiljemalt 15. oktoobril, mille eest seda taotletakse. Artikkel 23 1. Kui tootja veisekarja kuuluvast loomast leitakse nõukogu direktiiviga 96/22/EÜ (1) keelatud ainete jääke või eespool nimetatud õigusaktiga lubatud, kuid ebaseaduslikult kasutatud ainete jääke direktiivi 96/23/EÜ (2) asjakohaste sätete kohaselt või kui talupidaja talumajapidamisest leitakse keelatud aineid või tooteid või direktiiviga 96/22/EÜ lubatud, kuid ebaseadusli- kult oma valduses hoitavaid mis tahes kujul aineid või tooteid, ei maksta tootjale käesolevas jaos ette nähtud toetusi selle kalendriaasta eest, mil need leiti. Korduvate rikkumiste korral võib talupidaja olenevalt rikkumise raskusest abikavadest välja arvata kuni viieks aastaks alates sellest aastast, mil korduv rikkumine avastati. Kui loomade omanik või valdaja takistab kontrolli ja sise- 2. riikliku jäägiseire plaani rakendamisel vajalike proovide võtmist või direktiivis 96/23/EÜ ette nähtud uuringute ja kontrolli tege- mist, kohaldatakse esimeses lõikes sätestatud sanktsioone. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 3. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. (1) Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/22/EÜ, millega keela- takse loomakasvatuses teatavate hormonaalse või türeostaatilise toimega ainete ja β-agonistide kasutamine ning tunnistatakse kehte- tuks direktiivid 81/602/EMÜ, 88/146/EMÜ ja 88/299/EMÜ (EÜT L 125, 23. 5. 1996, lk 3). (2) Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/23/EÜ, millega kehtes- tatakse järelevalvemeetmed teatavate ainete ja nende jääkide üle elusloomades ja loomsetes toodetes ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ja otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ (EÜT L 125, 23. 5. 1996, lk 10). Artikkel 25 Käesolevas artiklis sätestatud otsetoetuste määramisega seotud (EÜ) kulutusi nr 1258/1999 artikli 2 lõike 2 tähenduses. sekkumismeetmetena määruse käsitletakse 2. PEATÜKK ERALADUSTAMINE JA RIIKLIK LADUSTAMINE Artikkel 26 Alates 1. 1. juulist 2002 võib teha otsuse eraladustusabi määramise kohta, kui määruses (EMÜ) nr 1208/81 sätestatud ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala (edaspidi “ühenduse skaala”) alusel registreeritud ühenduse keskmine turuhind on alla 103 % baashinnast ja jääb tõenäoliselt sellele tasemele. Ühenduse skaala kvaliteediklassi R3 kuuluvate isasveiste 2. rümpade baashinnaks määratakse 2 224 eurot tonni kohta. 3. Eraladustusabi võib määrata vastavalt ühenduse skaalale liigitatud täiskasvanud veiste värske või jahutatud liha eest, mis on esitatud rümpade, poolrümpade, komplekteeruvate ees- ja tagaveerandite, eesveerandite või tagaveerandite kujul. Nõukogu, tegutsedes asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 4. sätestatud korras, võib: — muuta baashinda, võttes arvesse eelkõige vajadust määrata see hind tasemel, mis aitab kaasa turuhindade stabiliseerimi- sele, siiski viimata struktuuriliste ülejääkide tekkimiseni ühenduses, 354 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd — muuta lõikes 3 esitatud eraladustusabiks kõlblike toodete 4. Artiklis 43 sätestatud korras: loetelu. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 5. eeskirjad vastu ja teeb otsuse eraladustusabi määramise kohta artiklis 43 sätestatud korras. Artikkel 27 nädala järjestikuse on määruses Alates 1. juulist 2002 alustatakse riiklikku sekkumist, kui 1. kahe (EMÜ) jooksul nr 1208/81 sätestatud ühenduse skaala alusel registreeritud keskmine turuhind liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas langenud alla 1 560 euro tonni kohta; sel juhul võivad sekku- misasutused ja 0201 20 20 kuni 0201 20 50 alla kuuluvat ühendusest pärit ühe või mitme kategooria, kvaliteedi või kvaliteediklassi värsket või jahutatud liha. 0201 10 00 CN-koodide kokku osta 2. Kokkuostmisel vastavalt lõikele 1 võib vastu võtta ainult lisatasukõlblikke pakkumisi, mis on võrdsed liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas registreeritud keskmise turuhinnaga või sellest väiksemad ja millele lisandub objektiivsete kriteeriumide alusel kindlaksmääratav summa. Kokkuostuhinnad ja sekkumiseks vastuvõetavad kogused 3. määratakse kindlaks pakkumismenetluse käigus ning need võib erandlikel asjaoludel kindlaks määrata liikmesriigi või liikmes- riigi piirkonna kohta keskmiste registreeritud turuhindade alusel. Pakkumismenetluste puhul tagatakse kõigi asjaomaste isikute võrdne ligipääs. Need alustatakse tingimustel, mis määratakse kindlaks, võttes vajaduse korral arvesse kaubandus- struktuure. — määratakse kindlaks sekkumiskõlblike toodete kategooriad, kvaliteet ja kvaliteediklassid, — määratakse kindlaks kokkuostuhinnad ja sekkumiseks vastu- võetavad kogused, — määratakse kindlaks lõikes 2 osutatud lisasumma, — võetakse vastu käesoleva artikli üksikasjalikud rakendusees- kirjad, — võetakse vastu kõik selle korra rakendamiseks vajalikud üleminekusätted. Komisjon teeb otsuse: — kokkuostu alustamise kohta, kui kahe järjestikuse nädala jooksul on täidetud lõikes 1 osutatud tingimus, — kokkuostu lõpetamise kohta, kui vähemalt ühe nädala jooksul ei ole lõikes 1 osutatud tingimust enam täidetud. Artikkel 28 1. Sekkumisametite poolt kooskõlas käesoleva määruse artiklitega 27 ja 47 ning määruse (EMÜ) nr 805/68 artiklitega 5 ja 6 kokku ostetud tooteid müües tuleb vältida turu häirimist ning tagada ostjate võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtle- mine. Käesoleva rakenduseeskirjad, artikli 2. eelkõige müügihindade, laost väljastamise tingimuste ja vaja- dusel sekkumisametite poolt kokku ostetud toodete töötlemise kohta, võtab komisjon vastu artiklis 43 sätestatud korras. üksikasjalikud II JAOTIS KAUPLEMINE KOLMANDATE RIIKIDEGA Artikkel 29 toodete eksportimiseks ühendusest võidakse nõuda impordi- või ekspordilitsentsi. Artikli 1 lõike 1 punktis a loetletud toodete importimisel 1. ühendusse võidakse nõuda impordilitsentsi. Mis tahes artikli 1 lõike 1 punktis b loetletud toote importimi- seks ühendusse ning artikli 1 lõike 1 punktides a ja b loetletud Liikmesriigid annavad litsentsi igale taotlejale, olenemata tema registrijärgsest asukohast ühenduses ning piiramata artiklite 32 ja 33 kohaldamiseks võetud meetmeid. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 355 Impordi- ja ekspordilitsents kehtib kogu ühenduses. Selliste litsentside väljaandmine sõltub tagatise esitamisest, mis garan- teerib toodete ekspordi või impordi litsentsi kehtivusaja jooksul; kui selle aja jooksul importi või eksporti ei toimu või toimub ainult osaliselt, jääb tagatise esitaja sellest täielikult või osaliselt ilma, välja arvatud vääramatu jõu korral. 2. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Need eeskirjad võivad eelkõige sisaldada: a) litsentside kehtivusaega; b) nende toodete loetelu, mille suhtes taotletakse impordi- või ekspordilitsentsi vastavalt lõike 1 teisele lõigule. 3. Impordihinnad, mida arvestatakse täiendava imporditolli- maksu kehtestamisel, määratakse kindlaks asjaomase saadetise CIF-impordihinna alusel. CIF-impordihindu kontrollitakse sel eesmärgil kõnealuse toote tüüpiliste maailmaturu- või ühenduse impordituru hindade alusel. 4. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Eelkõige käsitlevad sellised üksikasjalikud eeskirjad: a) tooteid, mille puhul võib vastavalt põllumajanduslepingu ar- tiklile 5 kohaldada täiendavaid imporditollimakse; b) muid kriteeriume, mis on vajalikud lõike 1 kohaldamiseks vastavalt põllumajanduslepingu artiklile 5. Artikkel 30 Artikkel 32 Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse artiklis 1 loetletud toodete suhtes ühise tollitariifistiku tollimak- sumäärasid. Artiklis 1 loetletud toodete tariifikvoodid, mis tulenevad 1. asutamislepingu artiklist 300 või muudest nõukogu õigusakti- dest, avab ja neid haldab komisjon vastavalt üksikasjalikele eeskirjadele, mis võetakse vastu artiklis 43 ettenähtud korras. Artikkel 31 1. Et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid ühenduse turul, mis võivad tuleneda teatavate artiklis 1 loetletud toodete impordist, kohaldatakse ühe või mitme sellise toote impordi puhul artiklis 30 sätestatud tollimaksumäärade alusel täiendavat imporditollimaksu, kui mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus kooskõlas asutamislepingu artikliga 300 sõlmitud põllumajanduslepingu artiklis 5 sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud juhul, kui import usutavasti ei häiri ühenduse turu toimimist või kui toime oleks kavatsetava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalne. CN-koodide 0202 20 30, 0202 30 ja 0206 29 91 alla kuuluva töötlemiseks mõeldud külmutatud liha 50 000 tonni impordi- kvoodi puhul võib nõukogu komisjoni ettepanekul ja kvalifit- seeritud häälteenamusega ette näha, et kogu kõnealune kvoot või osa sellest hõlmab samaväärseid kvaliteetliha koguseid, mis vastavad ümberarvestuskursile 4,375. Kvootide haldamisel võib kasutada üht järgmistest meeto- 2. ditest või nende kombinatsiooni: — meetod, mis põhineb taotluste (põhimõttel “kes ees, see mees”), saabumise järjekorral — meetod, mis jaotab kvoodid taotletud koguste alusel (“üheaegse läbivaatamise” meetod), Ühendus 2. teatab Maailma Kaubandusorganisatsioonile käivitushinnad, millest madalamal võib kehtestada täiendava tollimaksu. — meetod, mis põhineb tavapärastel kaubavoogude arves- sevõtmisel (vanad olijad/uued taotlejad). Käivituskogused, mille ületamise korral kohaldatakse täiendavat imporditollimaksu, kinnitatakse eelkõige ühenduse impordi alusel kolme aasta jooksul, mis eelnevad aastale, kui tekivad või võivad tekkida lõikes 1 nimetatud kahjulikud mõjud. Meetmed peavad ära hoidma igasuguse asjaomaste ettevõtjate diskrimineerimise. Kasutada võib muid kohaseid meetodeid. 356 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd Vastuvõetud haldusmeetodi puhul võetakse vajaduse 3. ja selle turu tasa- korral arvesse ühenduse turu tarnevajadusi kaalu valvamise vajadust, tuginedes samal ajal meetoditele, mida minevikus kohaldati lõikes 1 nimetatud kvootidele vasta- vate kvootide puhul, ilma et see piiraks kaubandusläbirääki- miste Uruguay voorus sõlmitud lepingutest tulenevaid õigusi. 3. Eksporditoetus on kogu ühenduses ühesuurune. See võib erineda vastavalt sihtkohale, kui olukord maailmaturul või konkreetsed nõuded teatavatel turgudel seda tingivad. 4. Lõikes 1 nimetatud üksikasjalikes eeskirjades sätestatakse aastakvoodid, mis on vajaduse korral sobivalt järgustatud läbi kogu aasta, ja määratakse kasutatav haldamismeetod ning vaja- duse korral sisaldavad need: Komisjon määrab toetused artiklis 43 sätestatud korras. Ekspor- ditoetusi võidakse eelkõige määrata: a) toote laadi, lähteriiki ja päritolu kinnitavaid tagatisi, b) punktis a nimetatud tagatiste tõendamiseks kasutatava doku- mendi tunnustamist ja c) impordilitsentside väljaandmise tingimusi ja kehtivusaega. a) korrapäraste ajavahemike järel; b) lisaks sellele ja piiratud koguste puhul pakkumiskutsega toodetele, millele selline kord sobib. Eksporditoetust saavate toodete nimekiri ning toetuse suurus määratakse vähemalt kord kolme kuu jooksul, kui seda ei määrata pakkumismenetluse kaudu. Sellest hoolimata võib toetuse summa rohkem kui kolmeks kuuks samale tasemele jääda ning vajaduse korral võib komisjon seda liikmesriigi taot- lusel või omal algatusel vahepeal muuta. Artikkel 33 4. Toetuste määramisel võetakse arvesse järgmist: 1. Määral, mis on vajalik, et võimaldada artiklis 1 loetletud toodete eksporti nende toodete maailmaturunoteeringute või -hindade alusel ning piirides, mis tulenevad kooskõlas asutamis- lepingu artikliga 300 sõlmitud lepingutest, võidakse nende noteeringute või hindade ja ühenduse hindade vahe katta eksporditoetusega. Eksporditoetust saavate koguste määramiseks kohalda- 2. takse meetodit, mis: a) sobib kõige paremini toote laadiga ja olukorraga kõnealusel turul, võimaldab kättesaadavate ressursside kõige tõhusamat kasutamist ja võtab igati arvesse ühenduse ekspordi tõhusust ja struktuuri, tegemata siiski vahet suur- ja väikeettevõtjate vahel; b) on halduslikult ettevõtjatele kõige vähem tülikas, võttes arvesse haldusnõudeid; a) senine olukord ja tulevikusuundumused, pidades silmas: — veise- ja vasikalihasektori toodete hindu ja kättesaada- vust ühenduse turul, — veise- ja vasikalihasektori toodete hindu maailmaturul, b) veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse eesmärgid, s. o tasa- kaalu tagamine ning hindade ja kaubanduse loomulik areng sellel turul; c) asutamislepingu artikli 300 alusel sõlmitud lepingutest tule- nevad piirangud; d) vajadus vältida häireid ühenduse turul; e) kavandatava ekspordi majanduslik aspekt. c) väldib igasugust diskrimineerimist asjaomaste ettevõtjate vahel. Eelkõige tuleb arvesse võtta vajadust tasakaalustada töödeldud kaubana kolmandatesse riikidesse eksporditavate ühenduse põhiliste põllumajandustoodete ja neist riikidest seestöötlemise tolliprotseduuri alusel toodavate toodete kasutamine. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 357 Lõikes 1 loetletud hindade kindlaksmääramisel ühenduses 5. võetakse arvesse: — tüüpilistel ühenduse turgudel valitsevaid hindu, — valitsevaid ekspordihindu. Lõikes 1 loetletud maailmaturuhindade kindlaksmääramisel võetakse arvesse: — hindu kolmandate riikide turgudel, — kõige soodsamaid hindu importimiseks kolmandast riigist kolmandasse sihtkohariiki, — eksportivates kolmandates registreeritud tootja- hindu, võttes vajaduse korral arvesse nende riikide antavaid subsiidiume, riikides Peale selle peavad elusloomade eksporditoetuse maksmisel olema täidetud tingimused, mis on kehtestatud ühenduse säte- tega, mis käsitlevad loomade heaolu ja eelkõige loomade kaitset transportimisel. 10. Kui artiklis 43 ettenähtud korras ei ole tehtud erandit, ei anta eksporditoetust toodetele, mida imporditakse kolmandatest riikidest ja reeksporditakse kolmandatesse riikidesse; see ei piira lõike 9 esimese taande kohaldamist. 11. Kooskõlas asutamislepingu artikliga 300 sõlmitud lepin- tulenevate koguseliste piirangute järgimine tagatakse gutest ekspordilitsentsidega, mida antakse välja lepingutes sätestatud võrdlusperioodideks ja mis kehtivad kõnealuste toodete suhtes. Mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru raames tekkivate kohustuste täitmisega seoses ei mõjuta võrdluspe- rioodi lõpp ekspordilitsentside kehtivust. — vabu pakkumishindu ühenduse piiril. Toetusi antakse ainult taotluse ja vastava ekspordilitsentsi 6. esitamise põhjal. 12. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, seal- hulgas eeskirjad jaotamata või kasutamata ekspordikoguste ümberjaotamise kohta, võtab komisjon vastu artiklis 43 sätes- tatud korras. 7. Artiklis 1 loetletud toodete ekspordi puhul kohaldatakse toetust, mis kehtis litsentsi taotlemise päeval, ja diferentseeritud toetuse korral seda, mis kehtib samal päeval: a) litsentsil osutatud sihtkoha suhtes või Seoses lõike 9 viimase lõiguga võivad üksikasjalikud rakendus- eeskirjad sisaldada ka tingimusi, mis käsitlevad eelkõige importi kolmandatesse riikidesse. b) tegeliku sihtkoha suhtes, kui see erineb litsentsil osutatud tohi kohaldatav summa ületada sihtkohast. Sel litsentsil näidatud sihtkoha suhtes kohaldatavat summat. juhul ei Et vältida käesolevas lõikes sätestatud paindlikkuse kuritarvita- mist, võib võtta asjakohaseid meetmeid. Artikkel 34 8. Lõigete 6 ja 7 kohaldamisest võidakse artiklis 43 sätes- tatud korras kõrvale kalduda nende artiklis 1 loetletud toodete puhul, millele makstakse toetust toiduabiprogrammide alusel. 9. Toetuse saamiseks tuleb tõendada, et: — tooted on ühendusest pärit, — tooted on ühendusest eksporditud ja — diferentseeritud toetuse korral on tooted jõudnud litsentsil osutatud sihtkohta või muusse sihtkohta, mille suhtes toetus oli määratud, ilma et see piiraks lõike 3 punkti b kohalda- mist. Sellest reeglist võidakse teha erandeid artiklis 43 sätes- tatud korras, kui sätestatakse tingimused, mis pakuvad samaväärseid tagatisi. 1. Veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse nõuetekohaseks toimimiseks vajalikul määral võib nõukogu komisjoni ettepa- nekul kvalifitseeritud häälteenamusega erijuhul keelata täielikult või osaliselt seestöötlemise ja välistöötlemise tolliprotseduuri ar- tiklis 1 loetletud toodete puhul. 2. Erandina lõikest 1 otsustab komisjon liikmesriigi taotluse põhjal või omal algatusel vajalikud meetmed, kui lõikes 1 nime- tatud olukord tekib erakordselt kiiresti ja sees- või välistöötle- mise tolliprotseduur häirib või võib häirida ühenduse turgu; nõukogule ja liikmesriikidele teatatakse sellistest meetmetest, mis ei tohi jõus olla kauem kui kuus kuud ja mida kohaldatakse viivitamata. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, teeb ta selle kohta otsuse nädala jooksul pärast taotluse saamist. 358 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd 3. Iga liikmesriik võib komisjoni poolt võetud meetmed esitada nõukogule nädala jooksul alates nende teatavakstege- mise päevast. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, muuta või tühistada. Kui nõukogu ei ole teinud otsust kolme kuu jooksul, loetakse komisjoni otsus tühistatuks. Artikkel 35 Käesoleva määrusega reguleeritud toodete klassifitseeri- 1. mise suhtes kohaldatakse koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirja ja selle üksikasjalikke rakenduseeskirju; käesoleva määruse kohaldamisest lähtuv tariifinomenklatuur moodustab osa ühisest tollitariifistikust. Kui käesolevas määruses või vastavalt sellele võetud 2. sätetes ei ole ette nähtud teisiti, on kolmandate riikidega kauplemisel keelatud: — kehtestada tollimaksudega samaväärse toimega makse, — kohaldada koguselisi piiranguid või samaväärse toimega meetmeid. Artikkel 36 1. Kui import või eksport põhjustab või võib põhjustada ar- tiklis 1 nimetatud ühe või mitme toote turul ühenduses tõsiseid häireid, mis võivad ohustada asutamislepingu artiklis 33 sätes- tatud eesmärke, võib kauplemisel kolmandate riikidega kohal- dada asjakohaseid meetmeid, kuni häired või häirete oht on möödunud. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälte- enamusega vastu käesoleva lõike üldised rakenduseeskirjad ja määratleb, millisel juhul ja millises ulatuses võivad liikmesriigid võtta kaitsemeetmeid. 2. Lõikes 1 mainitud olukorra puhul võtab komisjon liik- mesriigi taotluse korral või omal algatusel vajalikud meetmed; meetmetest teatatakse liikmesriikidele ja neid tuleb viivitamata kohaldada. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta otsuse selle kohta vastu kolme tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest. 3. Iga liikmesriik võib komisjoni poolt võetud meetmed esitada nõukogule kolme tööpäeva jooksul alates nende teata- vakstegemise päevast. Nõukogu tuleb viivitamata kokku. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega kõnealuseid meetmeid muuta või need tühistada ühe kuu jooksul alates nõukogule teatavakstegemisest. 4. Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse arvesse kohustusi, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikli 300 lõikega 2 sõlmitud lepingutest. III JAOTIS ÜLDSÄTTED Artikkel 37 Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakendus- 2. eeskirjad vastu artiklis 43 sätestatud korras. Liikmesriigid registreerivad veiste ja veiseliha hinnad komisjoni poolt artiklis 43 sätestatud korras kehtestatavate eeskirjade alusel. Artikkel 39 Artikkel 38 Kui ühenduse turul hinnad oluliselt tõusevad või langevad 1. ja selline olukord tõenäoliselt jätkub, põhjustades turuhäireid või ähvardades neid esile kutsuda, võib võtta vajalikke meet- meid. Et arvestada loomahaiguste leviku tõkestamiseks võetud meet- metest tulenevaid vaba ringluse piiranguid, võib kõigi sellistest piirangutest mõjutatud turgude toetamiseks võtta erakorralisi meetmeid artiklis 43 sätestatud korras. Niisuguseid meetmeid võib võtta üksnes nii suures ulatuses ja nii pikaks ajaks, kui kõnealuse turu toetamiseks vältimatult vaja läheb. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 359 Artikkel 40 3. a) Komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse Kui käesolevas määruses pole sätestatud teisiti, kohaldatakse ar- tiklis 1 loetletud toodete valmistamise ja nendega kauplemise suhtes asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89. Artikkel 41 Liikmesriigid ja komisjon edastavad üksteisele käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku teavet. Vajalik teave otsusta- takse artiklis 43 sätestatud korras. Teabe edastamise ja levita- mise kord võetakse vastu samas korras. viivitamata. b) Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul: — võib komisjon vastuvõetud meetmete kohaldamise edasi lükata mitte rohkem kui ühe kuu võrra alates kõnealusest teatamisest, — võib nõukogu eelmises alapunktis osutatud tähtaja jooksul teha kvalifitseeritud häälteenamusega teistsu- guse otsuse. Artikkel 42 Artikkel 44 Käesolevaga moodustatakse veise- ja vasikalihaturu korraldus- komitee (edaspidi “komitee”), kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. Komitee võib käsitleda teisi küsimusi, mis komitee eesistuja suunab talle omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel. Artikkel 43 Kui 1. tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja omal algatusel või liikmesriigi taotlusel kõne- aluse küsimuse komiteele. Artikkel 45 Artiklis 1 loetletud toodete suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1258/1999 ja selle rakendussätteid. 2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsi- muse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arva- muse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 205 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätes- tatud viisil. Eesistuja ei hääleta. Artikkel 46 Käesolevat määrust kohaldades võetakse samal ajal asjakohaselt arvesse asutamislepingu artiklites 33 ja 131 sätestatud eesmärke. IV JAOTIS ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED Artikkel 47 1. Sekkumisasutused võivad olulise hinnalanguse vältimiseks või leevendamiseks osta kuni 30. juunini 2002 kokku lõikes 2 seoses artikli 26 lõikega 1 nimetatud tooteid vastavalt käesoleva artikli sätetele. Kui 2. lõikes 3 sätestatud tingimused on täidetud, võivad sekkumisasutused ühes või mitmes liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas kokku osta CN-koodide 0201 10 00 ja 0201 20 20 kuni 0201 20 50 alla kuuluvat ühendusest pärit ühe või mitme kategooria, kvaliteedi või kvaliteediklassi värsket või jahutatud liha turu mõistlikuks toetuseks korraldatud pakkumismenetluste raames, võttes arvesse loomade tapmisega seotud hooajalisi muutusi. 360 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd Selline kokkuostmine kogu ühenduses ei tohi ületada 350 000 tonni aastas. turuhind alla 60 % sekkumishinnast; sel toimub asja- omaste kategooriate puhul kokkuost nendes liikmesriikides või selles liikmesriigi piirkonnas, kus hinnatase on nimetatud ülem- määrast väiksem. juhul Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ette- paneku põhjal seda kogust muuta. Lõikes 8 sätestatud pakkumismenetlust võib alustada iga 3. ja kvaliteediklassiga, kui liikmesriigis kokkuostetava kvaliteedi või liikmesriigi piirkonnas on kahe järjestikuse nädala jooksul täidetud kaks järgmist tingimust: — ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala alusel registreeritud ühenduse keskmine turuhind on alla 84 % sekkumishinnast, — kõnesoleva skaala alusel registreeritud keskmine turuhind liikmesriigis, liikmesriikides või liikmesriigi piirkondades on alla 80 % sekkumishinnast. Selle kokkuostmise puhul võetakse vastu kõik pakkumised, ilma et see piiraks lõike 6 kohaldamist. Vastavalt käesolevale lõikele kokkuostetavaid koguseid ei võeta arvesse lõikes 2 nimetatud kokkuostu ülemmäära kohaldamisel. 6. Kokkuostmisel vastavalt lõigetele 2 ja 5 võib vastu võtta ainult selliseid pakkumisi, mis on võrdsed liikmesriigis või liik- mesriigi piirkonnas registreeritud keskmise turuhinnaga või sellest väiksemad ja millele lisandub objektiivsete kriteeriumide alusel kindlaksmääratav summa. Sekkumishind on: — 3 475 eurot tonni kohta ajavahemikus 1. jaanuar kuni 30. juuni 2000, — 3 242 eurot tonni kohta ajavahemikus 1. juuli 2000 kuni 30. juuni 2001, Iga sekkumiskõlbliku kvaliteedi 7. ja kvaliteediklassi puhul määratakse kokkuostuhinnad ja sekkumiseks vastuvõetavad kogused kindlaks pakkumismenetluse käigus ning need võib erandlikel asjaoludel kindlaks määrata liikmesriigi või liikmes- riigi piirkonna kohta keskmiste registreeritud turuhindade alusel. Pakkumismenetlused peavad tagama kõigi asjaomaste isikute võrdse ligipääsu. Neid alustatakse tingimustel, mis määratakse kindlaks, võttes vajaduse korral arvesse kaubandus- struktuure. — 3 013 eurot tonni kohta ajavahemikus 1. juuli 2001 kuni 30. juuni 2002. 8. Artiklis 43 sätestatud korras: Ühe või mitme kvaliteedi või kvaliteediklassi pakkumis- 4. menetlused peatatakse mõlemal järgmisel juhul: — määratakse kindlaks sekkumiskõlblike toodete kategooriad, kvaliteet ja kvaliteediklassid, — kahe järjestikuse nädala jooksul ei ole enam samaaegselt täidetud kaks lõikes 3 nimetatud tingimust, — tehakse otsus pakkumismenetluste alustamise ja taasalusta- mise kohta ning nende peatamise kohta lõike 4 viimases alapunktis osutatud juhul, — sekkumiskokkuost ei ole lõikes 2 sätestatud kriteeriume arvesse võttes enam asjakohane. — määratakse kindlaks kokkuostuhinnad ja sekkumiseks vastu- võetavad kogused, 5. Sekkumist alustatakse ka siis, kui kahe järjestikuse nädala jooksul on ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala alusel registreeritud alla kaheaastaste kastreerimata noorte isas- loomade või kastreeritud isasloomade ühenduse keskmine turu- hind alla 78 % sekkumishinnast ning kui liikmesriigis või liik- mesriigi piirkonnas on ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala alusel registreeritud alla kaheaastaste kastreerimata noorte isasloomade või kastreeritud isasloomade keskmine — määratakse kindlaks lõikes 6 osutatud lisasumma, — võetakse vastu käesoleva artikli rakendamise kord ning eelkõige eeskirjad turuhindade järkjärgulise languse vältimi- seks, 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 361 — võetakse vastu kõik nende kordade rakendamiseks vajalikud üleminekusätted. Komisjon teeb otsuse: — lõikes 5 nimetatud sekkumise alustamise kohta ja selle peatamise kohta, kui üks või mitu selles lõikes nimetatud tingimust ei ole enam täidetud, — kokkuostmise peatamise kohta vastavalt lõike 4 esimesele alapunktile. Artikkel 48 Eraladustusabi määramise kohta artikli 26 lõikes 3 nime- 1. tatud toodete puhul võib teha otsuse kuni 30. juunini 2002. 2. Komisjon võtab eraladustusabi üksikasjalikud rakendus- eeskirjad vastu ja teeb otsuse eraladustusabi määramise kohta artiklis 43 sätestatud korras. Artikkel 49 Käesolevaga 1. (EMÜ) nr 805/68, määrus (EMÜ) nr 989/68, määrus (EMÜ) nr 98/69 ja määrus (EMÜ) nr 1892/87. kehtetuks määrus tunnistatakse 2. Viiteid määrusele (EMÜ) nr 805/68 tõlgendatakse viide- tena käesolevale määrusele ja neid loetakse vastavalt V lisas esitatud vastavustabelile. Artikkel 50 Komisjon võtab artiklis 43 sätestatud korras vastu: — meetmed määruses (EMÜ) nr 805/68 sätestatud korralt käesoleva määrusega kehtestatud korrale ülemineku hõlbus- tamiseks, — praktiliste eriprobleemide vajalikud meetmed. Need meetmed võivad asjakohaselt põhjendatud juhtudel käesoleva määruse teatavatest osadest erineda. lahendamiseks Artikkel 51 Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2000, välja arvatud artiklit 18, mida kohaldatakse alates käesoleva määruse jõustumisest. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 17. mai 1999 Nõukogu nimel eesistuja K. -H. FUNKE 362 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd I LISA ERILISATASU Artikli 4 lõikes 4 nimetatud liikmesriikide piirkondlikud ülemmäärad Belgia Taani Saksamaa Kreeka Hispaania Prantsusmaa Iirimaa Itaalia Luksemburg Madalmaad Austria Portugal Soome Rootsi Ühendkuningriik 235 149 277 110 1 782 700 143 134 713 999 1 754 732 (1) 1 077 458 598 746 18 962 157 932 423 400 175 075 (2) 250 000 250 000 1 419 811 (3) (1) Piiramata erieeskirjade kohaldamist, mis on sätestatud 16. detsembri 1991. aasta määruses (EMÜ) nr 3763/91, millega kehtestatakse teatavate põllumajandustoodete suhtes erimeetmed Prantsuse ülemeredepartemangude heaks (EÜT L 356, 24. 12. 1991, lk 1). Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2598/95 (EÜT L 267, 9. 11. 1995, lk 1). (2) Välja arvatud ekstensiivistamisprogramm, mis on sätestatud 26. aprilli 1994. aasta määruses (EÜ) nr 1017/94 põllukultuuride kasvata- miseks kasutatava maa ekstensiivse loomakasvatuse maaks muutmise kohta Portugalis (EÜT L 112, 3. 5. 1994, lk 2). Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1461/95 (EÜT L 144, 28. 6. 1995, lk 4). (3) Seda ülemmäära tõstetakse ajutiselt 100 000 võrra arvuni 1 519 811 kuni selle ajani, mil võib eksportida alla kuue kuu vanuseid loomi. II LISA LISATASU AMMLEHMA EEST Artikli 7 lõikes 2 nimetatud siseriiklikud ülemmäärad, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2000 Belgia Taani Saksamaa Kreeka Hispaania Prantsusmaa (1) Iirimaa Itaalia Luksemburg Madalmaad Austria Portugal (2) Soome Rootsi Ühendkuningriik 394 253 112 932 639 535 138 005 1 441 539 3 779 866 1 102 620 621 611 18 537 63 236 325 000 277 539 55 000 155 000 1 699 511 (1) Välja arvatud spetsiaalne ülemmäär, mis on sätestatud määruse (EMÜ) nr 3763/91 artikli 5 lõikes 3. (2) Välja arvatud erivaru, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1017/94 artiklis 2. 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 363 Loomühikuteks (lü) ümberarvestamise tabel, millele on viidatud artiklites 12 ja 13 III LISA Isasveised ja üle 24kuused mullikad, ammlehmad ja lüpsilehmad Isasveised ja 6–24 kuu vanused mullikad Lambad Kitsed 1,0 lü 0,6 lü 0,15 lü 0,15 lü IV LISA LISATOETUSED Artiklis 14 nimetatud kogumäärad (miljonites eurodes) 2002 ja järgnevad aastad 26,3 7,9 58,9 2,5 22,1 62,3 20,9 43,7 2,3 16,9 8,0 4,1 4,1 6,1 42,5 39,4 11,8 88,4 3,8 33,1 93,4 31,4 65,6 3,4 25,3 12,0 6,2 6,2 9,2 63,8 2001 13,1 3,9 29,5 1,3 11,0 31,1 10,5 21,9 1,1 8,4 4,0 2,1 2,1 3,1 21,3 2000 Belgia Taani Saksamaa Kreeka Hispaania Prantsusmaa Iirimaa Itaalia Luksemburg Madalmaad Austria Portugal Soome Rootsi Ühendkuningriik 364 ET Euroopa Liidu Teataja 03/25. kd V LISA VASTAVUSTABEL Määrus (EMÜ) nr 805/68 Käesolev määrus Artikkel 1 Artikkel 2 Artikkel 4 Artikkel 1 Artikkel 2 – Artikli 4a esimene ja teine taane Artikli 3 punktid a ja b Artikli 4b lõige 1 Artikli 4b lõike 2 esimene lõik Artikli 4 lõige 1 Artikli 4 lõige 2 Artikli 4b lõike 2 teine lõik Artikli 4 lõike 3 punkt a Artikli 4b lõike 3 kolmanda lõigu punkt a Artikli 3 punkt c Artikli 4b lõige 3a Artikli 4b lõige 4 Artikli 4b lõige 5 Artikli 4b lõige 7a Artikli 4b lõige 8 Artikli 4c lõike 1 teine lõik – – Artikli 4 lõige 6 – Artikli 4 lõige 8 Artikli 5 lõige 4 Artikli 4c lõike 1 kolmas lõik Artikli 5 lõike 1 teine lõik Artikli 4c lõike 2 teine lõik Artikli 4c lõike 2 kolmas lõik Artikli 4c lõike 3 kolmas lõik Artikli 4c lõige 4 Artikli 5 lõige 2 Artikli 5 lõige 4 Artikli 5 lõike 3 kolmas lõik Artikli 5 lõige 5 Artikli 4d lõike 1 esimene lause Artikli 6 lõike 1 esimene lause Artikli 4d lõige 1a – Artikli 4d lõike 2 esimene lause Artikli 6 lõige 3 Artikli 4d lõige 3a Artikli 4d lõige 5 – Artikli 6 lõike 2 punkt a Artikli 4d lõike 6 esimene lõik Artikli 6 lõike 2 punkti b esimene lause Artikli 4d lõike 6 teine kuni neljas lõik – Artikli 4d lõike 6 viies lõik Artikli 4d lõike 8 teine taane Artikli 6 lõike 2 teine lõik Artikli 6 lõige 7 Artikli 4e lõike 1 esimese lõigu esimene lause Artikli 8 lõike 1 esimene lõik Artikli 4e lõike 1 esimese lõigu teine lause Artikli 8 lõike 4 teise lõigu teine taane Artikli 4e lõike 1 teine lõik Artikli 8 lõike 1 teine lõik Artikli 4e lõige 2 Artikli 4e lõige 3 Artikli 4e lõige 4 Artikli 4e lõige 5 Artikli 8 lõige 2 Artikli 8 lõige 3 – Artikli 8 lõike 4 esimene lõik ja teise lõigu esimene alapunkt Artikli 4f lõike 4 teise lõigu esimene ja teine taane Artikli 9 lõike 4 esimene ja teine lõik 03/25. kd ET Euroopa Liidu Teataja 365 Määrus (EMÜ) nr 805/68 Käesolev määrus Artikli 4g lõige 3 Artikli 4g lõige 4a Artikli 4g lõige 5 Artikkel 4i Artikli 4j lõiked 1–3 Artikkel 4k Artikkel 4l Artikkel 5 Artikli 6 lõige 1 Artikli 6 lõige 2 Artikli 6 lõige 3 Artikli 6 lõige 4 Artikli 6 lõige 5 Artikli 6 lõige 6 Artikli 6 lõige 7 Artikkel 6a Artikkel 7 Artikkel 8 Artikkel 9 Artikkel 10 Artikkel 11 Artikli 12 lõige 2 – Artikli 12 lõige 3 – Artikli 23 lõiked 1–3 – Artikkel 25 – Artikli 47 lõige 2 Artikli 47 lõige 3 Artikli 47 lõige 4 Artikli 47 lõige 5 Artikli 47 lõige 6 Artikli 47 lõige 7 Artikli 47 lõige 8 – – Artikkel 48 Artikkel 29 Artikkel 30 Artikkel 31 Artikli 12 lõike 1 teine lõik Artikli 12 lõiked 2–4 Artikli 13 lõiked 1–3 Artikli 32 lõike 1 teine lõik Artikli 32 lõiked 2–4 Artikli 33 lõiked 1–3 Artikli 13 lõike 4 esimene ja teine lõik Artikli 33 lõike 4 esimene ja teine lõik Artikli 13 lõiked 5–12 Artikli 33 lõiked 5–12 Artikkel 14 Artikkel 15 Artikkel 16 Artikkel 22 Artikli 22a lõige 1 Artikli 22a lõige 2 Artikli 22a lõige 3 Artikkel 23 Artikkel 24 Artikkel 25 Artikli 26 lõige 1 Artikli 26 lõige 2 Artikkel 27 Artikkel 28 Artikkel 29 Artikkel 30 Artikkel 30a Artikkel 31 Artikkel 32 Artikkel 33 Lisa II lisa Artikkel 34 Artikkel 35 Artikkel 36 – Artikli 38 lõige 1 – Artikli 38 lõige 2 Artikkel 39 Artikkel 40 Artikkel 41 Artikkel 42 – Artikkel 43 Artikkel 44 – Artikkel 45 – Artikkel 46 – – – –