title: Komission tiedonanto - Kohti lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoita - Vihreää kirjaa lisäeläkkeistä yhtenäismarkkinoilla koskevan lausuntokierroksen tulokset

eurovoc_concepts:
free movement of workers
single market
social security
supplementary pension
tax harmonisation

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 11. 05. 1999 KOMQ999) 134 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO KOHTI LISÄELÄKKEIDEN YHTENÄISMARKKINOITA Vihreää koskevan lausuntokierroksen tulokset lisäeläkkeistä kirjaa yhtenäismarkkinoilla Sisällysluettelo YHTEENVETO Eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntely Ammatillisen liikkuvuuden esteiden poistaminen unionista Jäsenvaltioiden verojärjestelmien koordinointi JOHDANTO Lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoiden tarve Lisäeläkkeitä yhtenäismarkkinoilla koskevaan vihreään kirjaan liittyvä 1. 1 1. 2 lausuntokierros YHTENÄISMARKKINOIDEN JA EURON KANSSA YHTEENSOPIVAT ELÄKERAHASTOJEN TOIMINNAN VAKAUDEN VALVONTAA KOSKEVAT SÄÄNNÖT 2. 1 Eläkerahastot euroalueella 2. 1. 1 Turvallisemmat sijoitussalkut 2. 1. 2 Tuottavammat sijo itus salkut 2. 1. 3 Laatuun perustuva lähes tym is tapa valvontaan 2. 2 Eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntely 2. 2. 1 Direktiivin hyödyllisyys 2. 2. 2 Soveltamisala ja sisältö 2. 2. 3 Vakuutus järjestelmän lakkaamiseen liittyvien riskien varalta 2. 2. 4 Keinot toimijoiden yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi 2. 2. 5 Uusi ympäristö TYÖNTEKIJÖIDEN VAPAAN LIIKKUVUUDEN HELPOTTAMINEN Yleisiä huomioita Vihreää kirjaa koskevan lausuntokierroksen tulokset 3. 1 3. 2 3. 3 Mahdolliset toimet KANSALLISTEN VEROJÄRJESTELMIEN PAREMPI YHTEENSOVITTAMINEN Vihreää kirjaa koskevan lausuntokierroksen tulokset 4. 1 4. 2 Mahdolliset toimet YHTEENVETO Sosiaalisen suojelun korkean tason ylläpitäminen on kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteinen tavoite. Tämän suojelun kustannusten valvonta on jatkuva ja haaste: suojelun on edelleen vaikutettava samaan aikaan positiivisesti talouden kasvuun. taattava yhteiskunnallinen yhteenkuuluvuus Eläke-etuudet ovat Euroopan unionin maiden sosiaaliturvajärjestelmien olennainen osa. Valtion eläkejärjestelmien aiheuttamat menot ovat miltei puolet kaikista sosiaaliturvamenoista. jäsenvaltioiden bruttokansantuotteista1. Osuus uhkaa kasvaa voimakkaasti unionin väestön vanhetessa. Vuonna 1995 23 prosenttia väestöstä oli 65-vuotiaita tai vanhempia. Osuus nousee 40 prosenttiin vuonna 2025. prosenttia 9-15 ovat Ne Näistä muutoksista selviytymisen vastuu lankeaa pääosin jäsenvaltioille, jotka ovat toimivaltaisia järjestämään omat eläkejärjestelmänsä. Järjestelmät perustuvat yleensä kolmeen pylvääseen: - ensimmäinen pylväs käsittää sosiaaliturvaan kuuluvat valtionjärjestelmät - toinen ammatilliset eläkejärjestelmät - ja kolmas yksittäisten henkilöiden tekemät eläkevakuutusjärj estelyt. järjestelmät ovat lisäeläkejärjestelmiä, ja kolmannen pylvään Toisen joiden tarkoituksena on siis täydentää valtion järjestelmiä. Tässä tiedonannossa kehitelty analyysi koskee juuri näitä lisäeläkejärjestelmiä ja erityisesti toiseen pylvääseen kuuluvia ammatillisia järjestelmiä, joilta tässä vaiheessa puuttuvat todelliset yhteisön oikeudelliset puitteet. Ottaen huomioon toissijaisuusperiaatteen soveltamisen asiassa komission tehtävänä on ehdottaa uudistuksia, joiden avulla nämä järjestelmät voivat hyötyä yhtenäismarkkinoiden vapauksista ja euron tarjoamista uusista näköaloista järjestelmien turvallisuuden ja tehokkuuden vahvistamiseksi ja osallistua Euroopan pääomamarkkinoiden kehitykseen. toimintasuunnitelmassa, rahoituspalveluja koskevassa rahoitusmarkkinoiden tarjoavat Näin muistutetaan jonka komissio esitti 28. lokakuuta 19983. Tässä toimintasuunnitelmassa, joka on laadittu yhteisymmärryksessä rahoitusalan ja jäsenvaltioiden kanssa, esitetään ehdotuksia Avoimemmat unionin vähittäisrahoitusmarkkinat tuleville eläkeläisille. Tehokkaammat pääomamarkkinat auttavat eläkerahastoja kasvattamaan sijoitustensa tuottoja, mikä auttaa alentamaan välillisiä työvoimakustannuksia ja luomaan suojelun työpaikkoja. Tämä voisi auttaa vahvistamaan sosiaalisen taloudellista perustaa. Tämän toteutumiseksi on toivottavaa, että lisäeläkejärjestelmät sopeutuvat itse yhtenäismarkkinoihin ja euroon. Sijoittamista koskevat säännöt eivät saisi suotta rajoittaa eläkerahastojen sijoitusstrategioita. Niiden olisi voitava käyttää toteuttamiseksi. valinnanvaraa joustavuutta ja 1 Ks. European Economy, The Welfare State in Europe, Challenges and reforms (n°4, 1997). Ks. European Economy, Ageing and Pension Expenditure prospects in the 2 Western World (n°3, 1996). 3 -Rahoituspalvelujen toimintaohjelma (KOM(1998) 625). ketä tahansa Euroopan unionissa hyväksyttyä varainhoitajaa hallitsemaan varojaan. tarjota palvelujaan kaikissa Kaikkien jäsenvaltioissa. tarjoajien olisi voitava lisäeläkkeiden Samanaikaisesti edunsaajien suojelun on säilyttävä eläkelaitosten toiminnan sääntelyn ja valvonnan kulmakivenä. Kaikkien suunniteltujen toimenpiteiden on taattava, että tulevien eläkeläisten etuudet maksetaan sovitusti. Toimenpiteiden ei pidä kuitenkaan ylittää sitä, mikä on objektiivisesti katsoen välttämätöntä jäsenten suojelun kannalta. yhtenäismarkkinoilla4 Tästä analyysistä oli samaa mieltä suurin osa niistä jäsenvaltioista ja erilaisten elinten edustajista, jotka osallistuivat komission kesäkuussa 1997 julkaisemaa vihreää kirjaa lisäeläkkeistä lausuntokierrokseen. Vaikka näkemykset eroavatkin vielä joissakin asioissa, kuten sijoittamista koskevien sääntöjen suhteen, ollaan laajalti yhtä mieltä tarpeesta alkaa laatia yhteisön puitteita, jotka niveltyvät kolmen pääkohdan ympärille: eläkerahastojen toiminnan vakauden ja valvonnan jäsenvaltioiden verojärjestelmien koordinointi. liikkuvuuden ammatillisen poistaminen koskevaan sääntely, esteiden Eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntely sijoittautuneiden, toiseen pylvääseen kuuluvien Vaikka Euroopan unioniin eläkerahastojen tällä hetkellä noin 23 prosenttia unionin vuosittaisesta BKT:stä6, ei ole vielä olemassa minkäänlaista erityistä yhteisön tason sääntöä, joka takaisi, että nämä rahastot voisivat hyötyä pääomien vapaan liikkuvuuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteesta. varojen arvo on Tämä on sitäkin valitettavampaa, kun yhtenäisvaluutan käyttöönoton ansiosta sijoittajat voisivat toimia suuremmilla, likvidimmillä pääomamarkkinoilla, joilla ei ole valuuttakurssiriskejä. Joissakin jäsenvaltioissa sääntely on riittävän joustavaa, jotta eläkerahastot voivat hyvissä turvallisuusolosuhteissa kehittää sijoituspolitiikkaansa ja sopeutua tähän uuteen tilanteeseen. Nämä rahastot voivat siis hajauttaa paremmin sijoitussalkkujaan ja päästä työnantajien ja jäsenien etujen mukaisesti parempaan tasapainoon sijoitustensa riskien ja tuottojen välillä. Jos halutaan helpottaa eläkkeiden rahoittamista, on mitä toivottavinta, että tämä mahdollisuus annettaisiin kaikille Euroopan unioniin sijoittautuneille eläkerahastoille. KOM (1997) 283. Tähän vihreään kirjaan saadut vastaukset on koottu valmisteluasiakirjaan (CAB/62/98), joka on saatavissa pääosasto XV:n Internet-sivustosta (http://europa. eu. int/comm/dgl5). työntekoon Eläkerahastoilla eläkerahastoja. Lähde: European Federation for Retirement Provision (EFRP). Määrä on 20 prosenttia, ja lukuun ei ryhmähenkivakuutuksiin liittyviä varoja. laskennallisiin tarkoitetaan täydentäviä varauksiin liittyviä oteta tässä jos joko heikompina etuuksina tai suurempina vakuutusmaksuina, Kokemus osoittaa, että liialliset sijoittamisen rajoitukset vähentävät huomattavasti eläkerahastojen varojen tuottoja lisäämättä kuitenkaan niiden turvallisuutta. Tämä ilmenee jotka kasvattavat työvoimakustannuksia. Lisäksi erityisesti osakesijoituksiin kohdistuessaan ja nämä rajoitukset heikentävät usein yksityistalouden rahoitusmahdollisuuksia estävät Euroopan unionin pääomamarkkinoiden avautumista ja yhdentymistä. Tehokkaammat pääomamarkkinat, joilla osakkeiden ja yritysten obligaatioiden markkinat ovat likvidit ja hyvin kehittyneet, voivat osaltaan lisätä talouskasvua ja sosiaaliturvan työpaikkojen rahoittamista tulevina vuosikymmeninä. luomista Euroopan unionissa ja näin helpottaa Direktiivin antaminen vaikuttaa toivottavalta tämän toteutumiseksi. Vihreää kirjaa koskevalla lausuntokierroksella ja rahoituspalvelujen toimintaohjelmaa laadittaessa kuultujen osapuolten suuren enemmistön mielestä direktiivillä pitäisi olla seuraavat neljä tavoitetta: (i) parhaan mahdollisen suojan takaaminen edunsaajille. Tämä merkitsee sitä, että sijoittamis- ja hallintavapauden on oltava osa yleistä toiminnan vakauden valvontaa. (ii) eläkerahastojen mahdollisuus hyödyntää täysimääräisesti yhtenäismarkkinoita ja euroa. Eläkerahastojen sijoitusstrategioiden tekoa saa rajoittaa ainoastaan toiminnan vakauden valvontaan perustuvilla syillä. Rahastojen on myös voitava käyttää ketä tahansa Euroopan unionissa asianmukaisesti hyväksyttyä varain- tai omaisuudenhoitajaa. (iii) taata työntekoon liittyvien lisäeläkkeiden tarjoajien yhdenvertainen kohtelu. Eläkerahastoilla on omat erityisominaisuutensa, jotka oikeuttavat erityisten oikeudellisten puitteiden laatimisen. Mutta samanaikaisesti on vältettävä vääristämästä kuten palvelujen henkivakuutusyhtiöihin nähden7. Tämä edellyttää toiminnan vakauden valvonnan puitteiden toteuttamista, kuten henkivakuutusyhtiöiden osalta on tehty. Se voi myös merkitä samantapaisten sääntöjen määrittelemistä tarkoin määritellyille tuotteille. todellisten tarjoajiin kilpailua muihin (iv) mahdollistaa toiminnan vakauden valvontaa koskevien sääntöjen vastavuoroinen tunnustaminen. Tällä hetkellä eläkerahastolla voi olla jäseniä vain yhdessä unionin jäsenvaltiossa. Lisäeläkkeiden erityisluonteesta johtuen ja siksi, että niillä on yhteys valtion järjestelmiin, voidaan ajatella ainoastaan rajoitettuja jäsenyysmuotoja (kuten saman yrityksen sisällä). Lisäksi eläkerahastoihin kuuluminen rajojen yli voi olla vain pitkän tähtäimen tavoite, sillä se edellyttää jäsenvaltioiden samanaikaisesti: mm. useiden verotusjärjestelmien on oltava paremmin koordinoidut. Jäsenvaltioissa käytössä olevat toiminnan vakauden valvontaa koskevat järjestelmät on myös tunnustettava mahdollistaa Jos askel kohti vastavuoroisen eläkejärjestelmiin kuulumista rajojen yli. Sillä olisi useita etuja: eritoten direktiiviehdotus ensimmäinen vastavuoroisesti. tunnustamisen, toteutumista tämä olisi ehtojen ovat lisäeläkkeiden markkinoilla Ne työntekoon läsnä ryhmäsopimusten välityksellä. tämäntyyppisiä Joissakin eläketuotteita tarjoavat myös yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset). jäsenvaltioissa liittyvien työnantajille siirtotyöläisille, jotka eivät enää menettäisi oikeuksiaan lisäeläkkeeseen, mutta itselleen. Ne voisivat saavuttaa myös hallinnossa näin työvoimakustannuksia. rahoituksessa mittakaavaetuja ja eläkerahastoille vähentää ja ja Pohdintojen kolmenlaisia sääntöjä: tässä vaiheessa näyttää siltä, että direktiiviehdotus voisi käsittää (i) Toiminnan vakauden valvontaa koskevat perussäännöt. Näitä ovat mm. suorittama eläkerahastojen hyväksyminen; vastuullisuutta, perustein; ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymisen pätevyyttä valvontaviranomaisen valvontaviranomaisille suoritettavan säännöllisen raportoinnin toteuttaminen. toimintavaltuuksien määrittely; ainoastaan niiden hoitajien hyvää mainetta antaminen koskevin jäsenille tiukoin ja (ii) Vakuutusmaksujen sijoittamista koskeva säännöt. Täydellisen sijoittamisvapauden antaminen eläkerahastoille ei ole toivottavaa. Sijoitusten on oltava niitä vastaavien vastuiden luonteeseen ja kestoon mukautettuja ja asianmukaisesti hajautettuja (valuutan, maantieteellisen alueen ja talouden alan mukaan). olisi Valuuttojen pohdittava. Säännöstön on joka tapauksessa oltava täysin yhteensopiva pääomien vapaan liikkuvuuden kanssa. On painotettava, että näistä seikoista on yleisesti ottaen neuvoteltava syvällisesti jäsenvaltioiden ja rahoitusalan kanssa. vastaavuutta koskevan vaatimuksen tarpeellisuutta Eläkerahastojen taseen vastattavaa-puolen sekä varojen ja vastuiden suhdetta koskevat säännöt. Sijoitusten on perustuttava rahaston vastuiden tarkkaan arviointiin. Arviointi suoritetaan laskemalla vakuutustekninen vastuuvelka varovaisen ja tunnustetun vakuutusmatemaattisen menetelmän mukaisesti. Tässä on pohdittava eläkerahaston tilinpäätöksen. Rahoituksen vähimmäistaso, jonka tarkoitus on taata se, että kertyneet etuudet ovat täysin katetut, lienee myös tarpeellinen. aktuaari vahvistaisi riippumaton sitä, että Näissä asioissa olisi pyrittävä mahdollisimman vähäiseen yhdenmukaistamiseen. Koska unionissa toimivat eläkerahastot ovat hyvin erilaisia, tavoitteena voi ainoastaan olla vakiinnuttaa yleiset toimintapuitteet, joissa määrätään noudatettavat periaatteet edunsaajien suojelemisen ja taloudellisen tehokkuuden takaamiseksi. Eläkerahastojen valvojien välinen yhteistyö näyttää myös välttämättömältä. Sitten kun direktiivi on hyväksytty, toimivaltaisten viranomaisten yhteinen foorumi saattaisi olla hyödyllinen. Ammatillisen liikkuvuuden esteiden poistaminen Yhtenäismarkkinoiden perusperiaate, ammatillinen liikkuvuus, on entistä tärkeämpää nyt kun ollaan toteuttamassa talous- ja rahaliittoa (EMU). Kyseessä on EMU:n uskottavuus kansalaisten silmissä. Euroopassa on jo nyt yhteisön tason sääntöjä, joilla tehokkaasti ensimmäiseen pylvääseen kuuluvia eläkejärjestelmiä koordinoidaan siirtotyöläisten osalta. Sen sijaan tällaisen koordinoinnin puuttuminen lisäeläkkeiltä on todellinen este niiden työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle, jotka kuuluvat tällaisiin järjestelmiin. Tämä este koskee yhä useampia henkilöitä ja rajoittaa Tämä koskee eritoten etuusperusteisia järjestelmiä. työvoiman enemmän lisäeläkejärjestelmiin. liikkumismahdollisuuksia, jos jäsenvaltiot päättävät turvautua yhä Näin ollen olisi pohdittava seuraavia seikkoja: (i) lisäeläkeoikeuksien hankkimisen ehdot. Liian monimutkaiset ehdot ja liian pitkät odotusajat voivat olla merkittävä este henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle. On tärkeää, että asiaan pohditaan enemmän yhdessä ja työmarkkinaosapuolten kanssa. jäsenvaltioiden (ii) eläkeoikeuksien siirtämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. On tosiasia, että yhteisen vakuutusmatemaattisen pääomasiirtojen normin puuttuminen rankaisee siirtotyöläisiä samassa jäsenvaltiossa pysyviin toteuttamiseksi verrattuna. Komissio tutkii lakialoitteen mahdollisuutta asiassa teknisten töiden pohjalta, joihin ryhdytään kaikkien asianomaisten osapuolten kanssa. (iii) eläkerahastoihin kuulumista rajojen yli koskevat ehdot. Eläkerahastoihin kuuluminen rajojen ylitse edellyttää valvontajärjestelmien vastavuoroista tunnustamista ja verojärjestelmien parempaa koordinointia. Mutta työntekoon tasolla erityiset liittyviä sosiaaliturvasäännöt, jotka liittyvät mm. etuuksien maksuun (koko- ja osa- aikaisten jne. ). Tekninen tutkimus näyttää tarpeelliselta sen määrittämiseksi, miten näitä rajojen yli sääntöjä voidaan käsitellä eläkejärjestelmiin yhteydessä. työntekijöiden kohtelu, etuuksien maksatuksen muoto lisäjärjestelmiä koskevat lisäksi kansallisella kuulumisen (iv) eläkefoorumin perustaminen. Eläkefoorumi voisi olla hyödyllinen keskusteltaessa kysymyksistä, jotka liittyvät ammatilliseen liikkuvuuteen Euroopan unionissa. Se voisi helpottaa tarvittavien teknisten töiden toteuttamista asiassa. Tällainen foorumi, ja työmarkkinaosapuolten edustajat, voisi myös suorittaa yhteisön olemassa olevan ja tulevan lainsäädännön seurantaa. jäsenvaltioiden, eläkerahastojen kokoaisi joka Jäsenvaltioiden verojärjestelmien koordinointi Kansalliset erot henki- ja eläkevakuutusten verokohtelussa, niiden monimutkaisuus ja maakohtaisuus ovat suurin este ammatilliselle ja palvelujen tarjoamisen vapaudelle Euroopan unionissa. Samalla kun hylätään tässä vaiheessa ajatus verotulojen säilyttämisestä, näyttää tarpeelliselta yrittää poistaa kansallinen verotuksellinen syrjintä muihin (vakuutusyhtiöiden, eläkerahastojen) tarjoamilta tuotteilta. yhdenmukaistamisesta sijoittautuneiden jäsenvaltioiden jäsenvaltioihin liikkuvuudelle huolehditaan laitosten ja Tämän joustavan koordinointilähestymistavan jatkoksi komissio ja jäsenvaltiot ovat alkaneet tehdä yhteistyötä tutkiakseen,, kuinka tältä alueelta voitaisiin poistaa työnantajiensa kannalta suurimmat esteet. Lukuisten siirtotyöläisten ja heidän ensisijainen ja kiireellinen ongelma on sellaisten vakuutus- ja muiden maksujen verokohtelu, tai vakuutuksenhaltijan asuinjäsenvaltioon sijoittautuneeseen laitokseen. jotka on maksettu muuhun jäsenvaltioon kuin jäsenen työryhmässä, Aihetta käsitellään veropoliittisessa tason keskusteluelimenä komission ja jäsenvaltioiden välillä verotusasioissa. Sen työt jatkuvat tulevina kuukausina. Tarpeesta jatkaa töitä ollaan laajalti yhtä mieltä. Ongelmien moninaisuus ja monimutkaisuus tekevät vaiheittaisesta lähestymistavasta yleisesti hyväksytyn soveltuvan keinon. Näiden töiden pohjalta voitaisiin suunnitella lakialoitetta, joka kattaisi siirtotyöläisten lisäeläkerahastoihin rajojen yli maksamien vakuutusmaksujen verokohtelun. toimii korkean joka Jo h topäätökset Nämä liitteessä 1 lyhyesti esitetyt mahdolliset aloitteet toteutettaisiin tietyssä määrin erikseen. Ne olisivat kuitenkin hyvin riippuvaisia toisistaan. Esimerkiksi mahdollisuus kuulua eläkejärjestelmään rajojen yli edellyttäisi sekä toiminnan vakauden valvontaa koskevien sääntöjen vastavuoroista tunnustamista, verojärjestelmien koordinointia että sosiaaliturvalainsäädännön mukauttamista. parempaan Ne myötävaikuttavat myös kaikki unionin yhdentymiseen. Tässä mielessä päämäärä on kaksiosainen: myötävaikuttaa rahoituspalvelujen yhdentymiseen kasvun ja työllisyyden edistämiseksi sekä parantaa tuleville eläkeläisille tarjottavien palvelujen laatua. rahoituspalvelujen 1. JOHDANTO 1. 1 Lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoiden tarve ovat suojelun sosiaalisen jäsenvaltioiden Eläkejärjestelmät ydin. Väestön vanheneminen ja sen vaikutukset valtion talousarvioon aiheuttavat paineita näiden järjestelmien taloudelliselle kestävyydelle kaikissa jäsenvaltioissa. Valtio on yleensä tärkein eläkkeiden maksaja ensimmäiseen pylvääseen kuuluvien järjestelmien kautta, jotka toimivat tavallisesti jakoperiaatteella. Väestötieteelliset näkymät saattavat siis johtaa merkittävään julkisten eläkemenojen kasvuun. Vaikka jäsenvaltiot, joilla on vastuu eläkejärjestelmiensä rakenteesta, ovat aktiivisesti alkaneet uudistaa niitä, lisätoimia, jotta järjestelmien kestävä tarvitaan vielä monenlaisia ja jatkuvia taloudellinen vakaus voitaisiin varmistaa (ks. laatikko 2). Komissio on useaan otteeseen todennut, että korkeammalla toiminta-asteella ja tuottavuudella on tässä ratkaiseva merkitys. Komissio on todennut myös, että on pohdittava tapaa käsitellä lukuisia varhaiseläkkeelle lähtöjä, jotka rasittavat huomattavasti valtion järjestelmiä. 9 koskevissa Neuvosto suuntaviivoissaan10 henkilöiden työllistettävyyttä, jotka eivät vielä kuitenkaan ole laillisessa eläkeiässä. Osa ratkaisua julkisen menotaakan keventämiseksi voi olla lisääntyvä turvautuminen työntekoon liittyviin sosiaalisesta näkökulmasta on siis olennaisen tärkeää toteuttaa yhteisön puitteet, jotka ovat suotuisat tällaisten järjestelmien nopealle kehitykselle. lisäeläkejärjestelmiin. Taloudellisesta tunnustanut sellaisten hiljattain parantaa paitsi tarpeen rahastoituihin ikääntyvien työllisyyttä sitä on ja unionissa", Ks. tiedonanto "Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen luonnos Euroopan tiedonannoksi "Kaikenikäisten parhaillaan hyväksyttävänä. Neuvoston 9 päivänä helmikuuta 1999 antama päätöslauselma työllisyyttä koskevista suuntaviivoista (5530/99). Eurooppaan", (KOM(97) lopullinen, joka 102 on ja Laatikko 1: Erilaiset eläkejärjestelmät Eläkejärjestelmien kuvataan perinteisesti järjestäytyvän kolmen pylvään ympärille: pylväs 1, joka käsittää sosiaaliturvaan kuuluvat valtionjärjestelmät, sekä pylväät 2 ja 3, joihin kuuluvat lisäeläkejärjestelmät. rahoitetaan useimmiten Pylväs 1: Tämä on valtion perusjärjestelmä, johon osallistuminen on yleensä pakollista. Järjestelmät jakojärjestelmäperusteella niin, että nykyisten työntekijöiden vakuutusmaksuja käytetään eläkkeiden maksamiseen. Valtio takaa nämä eläkkeet, ja järjestelmää hallinnoi julkinen laitos. Yhteisön tasolla näitä järjestelmiä koordinoi asetus 1408/71. Pylväs 2: Tämän ryhmän eläkejärjestelmät liittyvät tavallisesti työntekoon tai jonkin ammatin järjestelmistä". Ne perustuvat useimmiten harjoittamiseen. Puhutaan rahastointiin: työnantaja ja työntekijät keräävät säästöosuutta, joka sijoitetaan ja jolla maksetaan tulevaisuuden eläkkeet. Lisäksi näissä järjestelmissä on usein mahdollista kattaa biometriset ammatillisia järjestelmiä on monenlaisia: invaliditeetti, pitkäikäisyys). Rahastoituja "ammatillisista (kuolema, riskit työnantajasta erillisen eläkerahaston perustaminen tai osuus eläkerahastossa: Rahasto saa vakuutusmaksuja, sijoittaa ne ja maksaa etuudet. Rahasto voi olla "avoin" (teollisuuden eri alojen yritykset voivat osallistua siihen) tai suljettuja (siihen osallistuu yksi ainoa yritys tai tietyn teollisuudenalan yrityksiä). Järjestelmä voi olla etuusperusteinen (työnantaja takaa tietyn etuuden maksamisen) tai maksuperusteinen (etuudet riippuvat varojen tuotosta). joka ryhmähenkivakuutus: Vakuutusmaksut maksetaan henkivakuutusyhtiölle, sijoittaa ne ja maksaa etuudet. Vakuutusyhtiö takaa yleensä etuuksien maksamisen. Henkivakuutusyhtiöitä säännellään jo yhteisön tasolla11. yhteissijoitusyrityksen ostetaan arvopapereita yhteissijoitusyrityksen välityksellä. Etuudet riippuvat arvopaperien tuotosta. Yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä säännellään jo yhteisön tasolla12. laskennallisen varauksen mekanismi: työntekijöille ja tekee sitoumuksia vastaan kirjanpidollisen varauksen taseeseen. ostaminen: Vakuutusmaksuilla sitoutuu maksamaan etuudet työnantaja osuuksien Pylväs 3: Tähän kuuluvat vakuutussopimukset, joita yksittäiset henkilöt tekevät palvelujen tarjoajan, yleensä henkivakuutusyhtiön tai yhteissijoitusyrityksen, kanssa. Tässä tiedonannossa kehitetyt analyysit koskevat seuraavia aloja. Luvussa 2 käsitellään sellaisten eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntelystä, jotka ovat erillään yrityksestä, sekä keinoja taata näiden rahastojen ja muiden tärkeimpien ammatillisten eläkkeiden tarjoajien välinen yhdenvertainen kohtelu. Luvussa 3 tarkastellaan ammatillisen liikkuvuuden esteitä, jotka aiheutuvat eläkerahastojen toimintaa säätelevistä sosiaaliturvasäännöistä, sekä laskennallisen varauksen mekanismia. Luvussa 4 käsitellään lisäeläkkeiden verotusta yleisemmin: ammatilliset järjestelmät ja henkivakuutussopimukset. Tiedonannossa pohditaan mahdollisuutta antaa ammatillisia eläkejärjestelmiä koskeva ensimmäinen lainsäädäntöaloite. Ks. direktiivit 79/267, 90/619 ja 92/96. Ks. direktiivit 85/611, 85/612 ja 88/220. 2. 3. 4. liittyvät ikääntymiseen ongelmat. Oli Rahastoivat lisäjärjestelmät eivät kuitenkaan ole ihmelääke, joka ratkaisee kaikki väestön tahansa (jakojärjestelmä tai rahastoitu), eläkkeet ovat aina osa sen ajanjakson kansantuotetta, jona ne maksetaan. Näin ollen työssä olevat rahoittavat aina niiden etuuksia, jotka sillä hetkellä ovat eläkkeellä. Mutta lisäeläkejärjestelmät voivat tarjota yleisemmän tuottavan sijoituskehyksen, yhteisössä ja sen ulkopuolella. Jakojärjestelmät ovat pelkästään kansallisia. Rajatylittäviä sijoituksia koskevien rajoitusten puuttuessa eläkejärjestelmien lisäjärjestelmät ovat siksi joustavampia kuin jakojärjestelmät demografisen kriisin ratkaisemisessa. järjestelmä mikä Henkivakuutuseläkkeen etuja ei siis pidä aliarvioida. Jos nämä varat sijoitetaan tuottavasti kansantulon lisäämiseksi, sillä voidaan auttaa rahoittamaan eläkkeitä. Unionin syntyneillä sijoitustuloilla on tässä keskeinen merkitys. kansantalouksissa ulkopuolella, tarvitsevissa pääomaa Koska säästämisaste on useissa jäsenvaltioissa korkea, eläkerahastojen kasvu on vain vaihtoehtoinen säästämisen muoto. Mutta se voisi joissakin maissa myös ehkäistä äkillisen säästämisasteen putoamisen. Lisäksi henkivakuutuseläkkeen etuna on se, että se on hyvin pitkäaikaista säästämistä, mikä vakauttaa kansantalouden rahoitusta. Väestötietelliset näkymät, niiden taloudelliset vaikutukset ja mahdolliset ratkaisut Laatikko 2: ikääntymisestä johtuvien eläkejärjestelmien ongelmien ratkaiseminen on eräs Väestön suurimmista kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden kohtaamista haasteista. Tilanteen vakavuus voi vaihdella jäsenvaltiosta toiseen sen mukaan, mikä on niiden väestörakenne. Mutta yleisesti ottaen jäsenvaltioiden on tehtävä asiassa merkittäviä poliittisia valintoja. Tällä hetkellä jokaista eläkeläistä kohti on neljä työikäistä. Vuonna 2040 heitä on enää kaksi. Ilman uudistuksia valtion eläkejärjestelmien menot voivat nousta joissakin jäsenvaltioissa 15— 20 prosenttiin BKT. stä (vuonna 1997 ne olivat noin 10 prosenttia). Mahdollisten verotuksellisten jäsenvaltioiden joidenkin on laajuutta rahastoimattomien eläkevastuiden määrä voi nousta 200 prosenttiin BKT:stä. painotettava: vaikutusten Valtion eläkejärjestelmät ovat keskeisellä sijalla jäsenvaltioiden sosiaalisen suojelun järjestelmissä, ja niiden tehtävänä on jatkossakin maksaa suurin osa eläke-etuuksista. Mutta jotta nämä järjestelmät voivat täyttää tehtävänsä murentamatta valtion talouden vakautta, jäsenvaltioiden on sopeutettava järjestelmiensä rahoitus väestötilanteen muutosten mukaan. Ne voivat luoda lisäjärjestelmiä tai jatkaa valtion järjestelmiin tukeutumista ja pohtia näin supistamista. esimerkiksi vakuutusmaksujen maksuajan pidentämistä Ikääntyvien henkilöiden työllisyyden ja työllistettävyyden lisääminen olisi myös tehokas ratkaisu meneillään oleviin muutoksiin. ja/tai etuuksien 10 5. Komission kirja 1997 julkaisema kesäkuussa "Lisäeläkkeet vihreä aloitti uudelleen keskustelun aiheesta, jossa EU ei tähän yhtenäismarkkinoilla" mennessä ole onnistunut käyttämään hyväksi yhtenäismarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Jos toimiin ei ryhdytä, myös euron mahdollisuudet hukataan. Lisäeläkkeitä koskevien sopivien yhteisön toimintapuitteiden puuttumista voidaan pitää erittäin epätyydyttävänä sekä tulevien eläkeläisten että eläkerahastojen näkökulmasta. Tulevat eläkeläiset odottavat saavansa turvallisen ja riittävän eläkkeen, ja eläkerahastot etsivät sijoitusmahdollisuuksia varoilleen, joiden määrä vastaa jo 23 :a prosenttia EU:n BKT:stä14. Tämä jäsenvaltioissa toimeenpantujen eläkerahastojen takia, kehittämiseen, kuten Italiassa vuodesta 1995 lähtien. Ranskassa keskustellaan parhaillaan samansuuntaisista hankkeista. On elintärkeää, että näihin kehityskulkuihin liittyvät asianmukaiset yhteisön toimintapuitteet. jatkuvasti tähdätään usein luku kasvaa joilla uudistusten 6. Vihreän kirjan tarkoituksena oli herättää mahdollisimman laajaa keskustelua parhaista tavoista tarttua tuleviin väestöä ja taloutta koskeviin haasteisiin sekä määrittää kuinka yhtenäismarkkinat tehokkuutta. Eläkerahastojen rooli on jäsenvaltioiden päätettävissä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin ja kunnioitettava tehtävä päätöksensä yhtenäisissä yhteisön seuraavia yhtenäismarkkinoiden vapauksia: ja euro voivat kasvattaa lisäeläkejärjestelmien toimintapuitteissa 7. 8. • palvelujen tarjoamisen vapaus • • työntekijöiden vapaa liikkuvuus sijoittamisvapaus, valvontaan liittyvin perustein. jota voidaan rajoittaa ainoastaan toiminnan vakauden Komission on lisäksi otettava huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 2 artikla, jossa määritetään yhdeksi yhteisön päämääräksi työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkea taso. Tässä on noudatettava toissijaisuusperiaatetta, jonka mukaan jäsenvaltiot vastaavat omista eläkejärjestelmistään. 1. 2 Lisäeläkkeitä yhtenäismarkkinoilla koskevaan vihreään kirjaan liittyvä lausuntokierros satakunta vastausta Komissio sai vihreään kirjaan jäsenvaltioilta, Euroopan parlamentilta, Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitealta, kuluttajajärjestöiltä, ammattiyhdistyksiltä, teollisuudelta ja koko rahoituspalvelualalta. Vastauksista on , jota käytettiin keskustelun pohjana 21. huhtikuuta 1998 laadittu yhteenveto pidetyssä kuulemistilaisuudessa, johon kaikki asiasta kiinnostuneet osapuolet oli kutsuttu. KOM(97)283. Lähde: European Federation for Retirement Provision (EFRP). Asiakirja CAB/62/98. Se http ://europa. eu. int/comm/dg 15. löytyy pääosasto XV:n Internet-sivustosta: 10. Komissio on erittäin tyytyväinen suureen kiinnostukseen kuulemisvaiheessa ja vakaaseen tukeen, jota lähes kaikki asiasta kiinnostuneet tahot ilmaisivat yhteisön toimeen ryhtymiselle tällä alalla. 11. Vihreää kirjaa kuitenkin kritisoitiin kahdessa horisontaalisesti tärkeässä asiassa. Joissakin vastauksissa oltiin sitä mieltä, että komission olisi pitänyt painottaa enemmän eläkerahastojen yhteiskunnallista puolta ja että liian paljon painoa pantiin eläkerahastoille keinona totta, että pääomamarkkinat ovat olemassa eläkeläisiä varten eikä toisin päin. Siksi komission tässä tiedonannossa ehdottaman politiikan ensimmäinen huoli on edunsaajien oikeuksien suojeleminen ja sellaisen ympäristön luominen, jossa he voivat nauttia etuuksien korkeasta tasosta. Unionin rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen roolia kasvun ja työllisyyden hyväksi ei kuitenkaan voida jättää ottamatta huomioon. Tehokkaat ja avoimet rahoitusmarkkinat voivat helpottaa pääoman saantia ja parantaa sen tuottavuutta. luoda Euroopan pääomamarkkinat. On 12. Toinen esille nostettu seikka oli tarve kiinnittää enemmän huomiota eläkkeiden turvallisuuteen. Joissakin lausunnoissa korostettiin esimerkiksi tarvetta taata, että ammatilliset eläkejärjestelmät olisivat vakuutusmekanismien turvaamia ja suojelisivat edunsaajien kertyneitä oikeuksia, jos toimeksiantava yritys menee konkurssiin ja jos rahaston varat eivät riitä kattamaan vastuita. On ilmiselvää, että tulevat eläkeläiset haluavat eläkkeidensä olevan mahdollisimman turvallisia. Eläkkeiden turvallisuus on oleellinen kysymys, joka komission olisi otettava työssään enemmän huomioon esittämällä eläkerahastoille todellisia valvontapuitteita. 13. Kritiikistä huolimatta suurimmassa osassa lausuntoja kannatettiin komission vihreässä kirjassa esittämää analyysiä. Muita kuulemisen aikana esille nousseita kysymyksiä tarkastellaan tämän tiedonannon seuraavissa luvuissa. 14. Tiedonannossa poliittiset johtopäätökset tarkoituksena alkaa tunnistaa tarvittavia vaiheita, jotta lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa voidaan edetä. lausuntokierroksesta tehtävissä esitetään olevat 12 2. KANSSA YHTENÄISMARKKINOIDEN YHTEENSOPIVAT ELÄKERAHASTOJEN TOIMINNAN VAKAUDEN VALVONTAA KOSKEVAT SÄÄNNÖT EURON JA 15. Tässä luvussa selostetaan, missä määrin euro ja yhtenäismarkkinat voivat parantaa eläkerahastojen turvallisuutta ja suorituskykyä. Sitten esitetään toiminnan vakauden ehdotuksia direktiiviksi valvonnan toimivat ja sääntelystä, rahastointiperiaatteella. eläkerahastojen erillään sellaisten jotka yrityksestä ovat 2. 1 Eläkerahastot euroalueella 2. 1. 1 Turvallisemmat sijoitussalkut koskevat vaatimukset euroalueelta. 16. Ensimmäinen toiminnan vakauden valvonnan sääntelyn peruste on taata kuluttajien, tässä tapauksessa eläkejärjestelmien jäsenten, suojelu. Euro vaikuttaa, omalta osaltaan turvallisuutta lisäävästi, sillä se poistaa valuuttakurssiriskin ja näin ollen valuuttojen kuten vastaavuutta vakuutusyhtiöillä, on tästedes käytössään laajemmat pääomamarkkinat, joiden avulla ne voivat hajauttaa paremmin sijoituksiaan ja tätä kautta riskejään. Tämä ei kuitenkaan ehkä riitä: jotta voidaan tehokkaasti taata edunsaajien suojelu, varojen hajauttamisen on perustuttava vastuiden keston ja kustannusten tarkkaan analyysiin. Eläkerahastojen on näin huolehdittava siitä, että niillä on erääntyvien etuuksien maksamiseksi jatkuvasti riittävän likvidejä varoja, jotka ovat samassa valuutassa kuin vastuut. Lisäksi eläkerahastojen toiminnan vakauden rahastojen on mm. oltava toimintapuitteisiin: valvontaa koskeviin yleisiin asianmukaisesti hyväksyttyjä ja toimivaltaisen viranomaisen valvomia. Jäsenten on saatava tietoja tavasta, jolla rahastoa hoidetaan. toiminnan on kuuluttava Eläkerahastoilla, 2. 1. 2 Tuottavammat sijoitussalkut 17. Jos jäsenvaltiot päättävät kehittää järjestelmiä, jotka täydentävät valtion perusturvaa, ja jos nämä järjestelmät rahastoidaan, EU:n laajuiset pääomamarkkinat ja euro voivat tehostaa näiden varojen keräämistä parempien sijoitustuottojen kautta. Tämä voi joko johtaa suurempiin eläkkeisiin ja näin auttaa ylläpitämään valtioiden perusjärjestelmiä, positiivisesti vähentää työllisyystilanteeseen. Mutta kunkin jäsenvaltion on itse päätettävä tasapainosta eri eläkejärjestelmien välillä. sosiaaliturvamaksuja vaikuttaa näin eläkkeiden ja 18. Euro ja alenemisen tehostaa sijoitussalkkujen hoitoa. Sijoittajat voivat paremmin hyödyntää likvidimpiä pääomamarkkinoita valuuttakurssiriskin poistumisen, syvempiä liiketoimien kustannusten toimijoiden välisen lisääntyneen kilpailun ansiosta. Suurin osa vihreään kirjaan vastanneista tahoista tarjoavat suuremman odottaa, että yhtenäiset eurooppalaiset pääomamarkkinat kapasiteetin eläkerahastojen varojen todennäköisen kasvun imemiseksi. Euroopan osake- ja yritysten obligaatiomarkkinat ovat vielä kehittymättömät ja tarjoavat siten huimat kasvumahdollisuudet. Näin on erityisesti yritysten obligaatioiden osalta, jotka tarjoavat laajan korkohaitarin, kun taas valtion obligaatioiden korkohaitari kapenee. Sijoitukset yritysten obligaatioihin voivat siis olla tärkeä tulonlähde eläkerahastoille. ja markkinoiden 13 19. Eläkerahastoilla olla pitäisi myös tärkeä merkitys Euroopan laajuisten ja keskisuuret yritykset riskipääomamarkkinoiden kehittämisessä, koska pienet avaintekniikoiden ja -teollisuuden aloilla kuten televiestinnässä, bioteknologiassa, terveydenhuollossa, rahoituspalveluissa ja energia-alalla etsivät jatkuvasti pääomia osakeannein. Ne voisivat näin auttaa rahoittamaan Euroopan laajuisten verkkojen hankkeita, joilla pyritään parantamaan liikkuvuutta Euroopan unionissa ja jotka voivat Koska eläkerahastoilla on aina oltava hyvin hajautettu saada sijoitussalkku, vakuutusmaksuista sijoittavat riskipääomamarkkinoille. Jos kaikki eurooppalaiset eläkerahastot sijoittaisivat vaikka vain 2 prosenttia varoistaan riskipääomayrityksiin, vaikutus pk-yritysten kasvuun olisi. kuitenkin epäilemättä erittäin merkittävä riskipääomaa. ne saaduista osan vain Laatikko 3: Lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinoista taloudelle ja työllisyydelle koituvat edut Lisäeläkkeiden yhtenäismarkkinat eivät olisi hyödyllisiä pelkästään eläkeläisille ja eläkkeiden tarjoajille. Niistä voisi koitua yleisemmin seuraavia etuja: - Eläkerahastojen mahdollisuus sijoittaa mantereen mittakaavassa ja enemmän osakkeisiin olisi omiaan auttaa alentamaan välillisiä työvoimakustannuksia, jotka usein jarruttavat työpaikkojen syntymistä. lisäämään niiden tämä voi tuottoja: - Eläkerahastojen mahdollisuus sijoittaa enemmän osakkeisiin lisäisi pääoman tarjontaa eurooppalaisille yrityksille. Tämä lähentäisi sijoittajia ja lainaajia ja edistäisi rahoituksen välityksen siirtymistä pois pankeista. Päästessään eroon pankkikuluista yritysten olisi halvempi rahoittaa toimintaansa. - Eläkerahastoilla on ratkaiseva merkitys erityisesti ja innovatiivisten pk-yritysten nopeassa kehittymisessä. Työllisyys kasvoi 15 prosenttia Euroopan unionissa vuosina 1991-1995 niissä yrityksissä, jotka saivat riskipääomarahoitusta. teknologian alalla toimivien - Jos eläkerahastot saisivat hoitaa eläkejärjestelmiä useissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, ne voisivat saavuttaa hallinnossa ja rahoituksessa mittakaavaetuja, mikä vaikuttaisi välillisiin työvoimakustannuksiin. Koko Euroopan unionin laajuinen eläkerahasto voisi hyödyllisesti korvata 15 erillistä ammatillista järjestelmää yhdessä yrityksessä tai yritysryhmässä. 2. 1. 3 Laatuun perustuva lähestymistapa valvontaan kasvaa, 20. Euro luo suuren määrän yhtenäisvaluuttamääräistä pääomaa. Markkinoiden koko ja ja vähentää yritykset likviditeetti lainata rahaa edullisemmilla ehdoilla. Samaan aikaan pääomakustannuksiaan ja vakaus- ja kasvusopimuksen mukaiset jäsenvaltioiden jatkuvat pyrkimykset rajoittaa julkista alijäämää ja vähentää valtion velkaa houkuttelevat pääomaa yksityiseltä sektorilta. eurooppalaiset voivat Päätös 1692/96, 23. heinäkuuta 1996. Komission eläkerahastoja koskevat ehdotukset on nähtävä riskipääoman alalla tehdyn työn yhteydessä. Ks. "Riskipääoma: avain työpaikkojen luomiseen Euroopan unionissa" (SEC 98 (552)). 14 21. Tulevat eläkeläiset ja Euroopan unionin talous kokonaisuudessaan voivat siis saada hyötyjä. Tällaiset "kultaiset näkymät" kannustaisivat sijoittamista, millä olisi positiivisia seurauksia työpaikkojen syntymiselle ja kasvulle, mutta sen toteuttamisen tiellä on vielä esteitä. 22. liittyvät sääntöihin. sijoittamista koskeviin Jotkut näistä esteistä Joissakin jäsenvaltioissa sovellettavat varojen sijoittamista koskevat jäykät määrälliset säännöt estävät eläkerahastoja toimimasta koko unionin pääomamarkkinoilla. Tiukat rajoitukset siitä, kuinka paljon osakkeita eläkerahastoilla saa olla sijoitussalkuissaan, saattavat mm. pienentää niiden tuottoastetta (ks. laatikko 4) lisäämättä kuitenkaan sijoitusten turvallisuutta. Liian tiukat määrälliset rajoitukset voivat itse asiassa uhata tätä turvallisuutta. Ne saattavat nimittäin estää sijoittajia hyötymästä euroalueesta riskien hajauttamiseksi paremmin. Lisäksi kokemus osoittaa, että osakkeisiin sijoittamisen volatiliteetti ja näin ollen riski verrattuna valtion obligaatioihin on hyvin. Ainoastaan laatuun perustuva pieni eläkevastuun keston aikana (ks. liite 4) ja lähestymistapa valvontaan antaa eläkerahastoille mahdollistaa parhaan tasapainon saavuttamisen riskin ja tuoton välillä tulevien väestöllisten muutosten ja unionin rahoitusmarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien edessä. Samanaikaisesti ja kuten edellä on todettu kaikkiin toimenpiteisiin on ryhdyttävä jäsenten oikeuksien suojelemiseksi parhaalla mahdollisella tavalla. Siksi sijoittamisvapaus on alistettava jatkuvasti varojen hajauttamiselle. Samasta syystä sijoittamisvapauden on oltava osa yleistä toiminnan vakauden valvontaa. joustavuutta tarvittavaa 23. Tämä joustava lähestymistapa antaa myös eläkerahastoille mahdollisuuden olla mukana riskipääomayritysten kehittämisessä. On myös tunnettua, että Yhdysvalloissa 1970-luvun lopulla eläkerahastoihin kohdistuvien sijoitusrajoitusten poistamisella oli ratkaiseva merkitys sellaisten teknologian alalla toimivien innovatiivisten pk-yritysten nopeassa kehittymisessä, jotka lisäksi tuottivat sijoittajille erittäin korkeat tuottoasteet (ks. liite 5). Se, että eläkkeiden rahoittamista jatketaan lisäämällä valtionvelkaa, riistäisi sen sijaan teollisuudelta ja eritoten pk-yrityksiltä yksityiset sijoitukset, joita ne tarvitsevat voidakseen vaikuttaa positiivisesti kasvuun ja työllisyyteen. 15 Laatikko 4: Kuinka eläkerahastojen turvallisuutta ja suorituskykyä voidaan parantaa? Maissa, joissa eläkerahastot ovat yleisiä ja joissa ne toimivat menestyksekkäästi, ei ole sijoitussalkkujen koostumusta koskevia määrällisiä rajoituksia (noteerattujen ja muiden osakkeiden, kiinteistöjen, sellaisten eläkerahastojen parhaat tuotot, jotka eivät ole sijoittamisrajoitusten alaisia. Parhaat tuotot on saatu mm. siksi, että osakkeiden osuus sijoitussalkusta voi olla suurempi kuin maissa, joissa on määrällisiä rajoituksia. Ne hyötyvät siis suuremmista tuotoista, joita osakkeet ovat viime vuosikymmeninä tarjonneet verrattuna valtion obligaatioihin (ks. liite 4). jne. määrät). Liitteessä 2 esitetään lainojen sijoitussalkusta osakkeisiin, koska ne Jotkut jäsenvaltiot asettavat siis tiukkoja määrällisiä rajoituksia siitä, kuinka paljon tietynlaisia varoja - erityisesti osakkeita - eläkerahastojen hallussa saa olla. Sen lisäksi, että määrälliset rajoitukset yleensä pienentävät tuottoastetta, pidetään järkevämpänä sijoittaa sopivat paremmin yhteen huomattava osa eläkevastuiden pitkäaikaisen luonteen kanssa. Tässä suhteessa on tärkeää huomata, kuten liitteestä 4 käy ilmi, että pitkällä tähtäimellä osakkeet ovat vakaampia kuin valtion obligaatiot. Tämä selittyy mm. tuottavuuden ja reaalitalouden jatkuvalla kasvulla pitkällä tähtäimellä, mikä heijastuu yritysten pörssinoteerauksiin. Vaikka valtion obligaatiot ovat vakaampia lyhyellä ja korkotason vaihteluille. Lisäksi osakesijoitukset ovat tehokas väline rajoittamaan inflaation mahdollisia vaikutuksia tuleviin eläke-etuuksiin. tähtäimellä, ne ovat alttiita inflaatio- Määrällisten rajoitusten vähentäminen osana toiminnan vakauden tarkoituksenmukaista valvontaa antaisi siis varainhoitajalle tarpeeksi joustavuutta osakesijoitusten lisäämiseksi, jos tämä nähdään hyödylliseksi, mikä lisää näin eläkerahastojen tuottoja ja takaa niiden turvallisuuden. 2. 2 Eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntely 2. 2. 1 Direktiivin hyödyllisyys 24. Lisäeläkkeitä koskevaan vihreään kirjaan tulleet vastaukset osoittavat, että monet että rahoituspalveluja toimintapuitteiden puuttuminen on suuri puute jäsenvaltiot, eläkerahastojen rahoitusala katsovat, työmarkkinaosapuolet ja miltei koko l o lainsäädännössä. ilmoitti ja koskevassa eurooppalaisessa antamassaan joulukuuta sosiaalikomitean mielipide. Se lausunnossa19, että olisi tarkoituksenmukaista antaa perusperiaatteita koskeva direktiivi. Tätä mieltä on myös Euroopan parlamentti, joka 3. joulukuuta 1998 antamassaan vihreää kirjaa koskevassa päätöslauselmassa kehotti komissiota hyväksymään "eläkerahastojen sijoittamisvapaudesta, yhteisössä ja sen ulkopuolella tapahtuvan sijoitustoiminnan Tämä on myös direktiiviksi, ehdotuksen säädetään talous- jossa 1997 10. Tässä yhteydessä on muistutettava, että 15 jäsenvaltion eläkerahastojen varojen arvo on noin 23 prosenttia unionin BKT:stä. Vakuutusyhtiöiden varat ovat vertailun vuoksi noin 35 prosenttia Euroopan unionin BKT:stä, ja ne hyötyvät noin kolmeenkymmeneen määräykseen tai säädökseen. TSK 1403/97. sisämarkkinoista, todellisista perustuvat jotka 16 rajoista. " ja "annetaan toimijoille oikeus tarjota vapaasti sijoituspalveluja, jos he ovat saaneet siihen luvan missä tahansa jäsenvaltiossa. ". 20 vastaiset 25. Euro lisää omalta osaltaan eläkerahastojen sijoittamismahdollisuuksia. Mahdolliset poistaa rajoitukset perustamissopimuksen jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta johtuvien menettelyjen avulla. Lausuntokierros kuitenkin osoitti, että näiden kahden vaihtoehdon yhdistäminen ei tuo asianomaisille toimijoille, ei työmarkkinoiden eikä rahoitusalan toimijoille, samoja etuja kuin selkeä oikeudellinen kehys, joka yhdenmukaistaa toiminnan vakauden valvontaa koskevat perusperiaatteet. puolestaan voidaan 26. Direktiivi näyttää tarpeelliselta myös valvontajärjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen mahdollistamiseksi, mikä on tarpeen eläkerahastoihin kuulumiselle rajojen yli. Useissa lausunnoissa korostettiin tarvetta määrittää tarkat jäsenyyden muodot erityisesti saman yrityksen tai yritysryhmän sisällä, vaikkei ole kysymys lisäeläkemarkkinoiden täydellisestä avaamisesta, koska ne liittyvät erittäin läheisesti valtioiden perusjärjestelmiin. Mahdollisuus kuulua eläkejärjestelmiin rajojen yli helpottaisi työntekijöiden liikkumista Euroopan unionin alueella. Lausuntokierros osoitti selkeästi, että mahdottomuus kuulua eläkejärjestelmiin rajojen yli on suuri este lisäksi mittakaavaetuja tälle hallinnossa ja rahoituksessa. liikkumiselle. Sen avulla eläkerahastot saisivat 27. Toiminnan vakauden tunnustamisen valvontajärjestelmien luonteeltaan mm. verotuksellisia ei selvästikään ole ainoa este eläkejärjestelmiin kuulumiselle rajojen yli. Muut esteet ovat ja niitä käsitellään veropoliittisessa työryhmässä '. Joissakin jäsenvaltioissa voimassa oleviin lakeihin tai asetuksiin ammatillisen liittyvät eläkejärjestelmän vakuutusmaksu) olisi myös käsiteltävä yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa. Direktiiviehdotus olisi siis vasta ensimmäinen vaihe erilaisten esteiden poistamisessa, jotka tässä vaiheessa estävät eläkejärjestelmiin kuulumisen rajojen yli22. velvoite maksaa puuttuminen (esimerkiksi kansallisen esteet Päätöslauselman A4-0400/98 3 kohta. Ks. jäljempänä jakso 4. On toivottavaa, että asiaa koskeva poliittinen toimi, jos siitä on päätettävä, perustuisi alan taloudellista todellisuutta kuvaaviin tilastoihin. Siksi Eurostat on pannut alulle yhteisten puitteiden toteuttamisen Euroopan unionin ja jäsenvaltioihin sijoittautuneiden eläkerahastojen suorituskykyä koskevien tietojen keräämiseksi, muokkaamiseksi, siirtämiseksi ja arvioimiseksi. Nämä puitteet, jotka ovat neuvoston asetuksen 58/97 liitteenä, voitaisiin ottaa käyttöön vuoden 2000 aikana. rakennetta, toimintaa 17 2. 2. 2 Soveltamisala ja sisältö 28. Yhtenäisen soveltamisalan takaamiseksi direktiivi voisi koskea vain laitoksia, jotka ovat täysivaltaisia oikeushenkilöitä, jotka eivät kuulu sosiaaliturvajärjestelmään ja jotka toimivat rahastointipenaatteella. Se, että on valitaan direktiivi, joka koskee eläkerahastolaitoksia eikä kaikkia työntekoon liittyviä eläkerahastotuotteita, olisi tähän mennessä annetun Euroopan yhteisön rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön mukaista. Tämä ei koskisi henkivakuutusyhtiöiden ja yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten tarjoamia tuotteita, sillä ne kattava yhteisön lainsäädäntö on jo nyt olemassa. 29. Edellä esitettyjen eläkkeensaajien direktiiviehdotukseen voitaisiin sisällyttää seuraavat osatekijät. tavoitteiden suojelemiseksi toteutumisen parhaalla mahdollisella varmistamiseksi ja tavalla tulevien tulevan • Vakauden valvontaan liittyvät perusvaatimukset eläkerahaston varoj en j a toimeksiantavan yrityksen pitäminen erillään toimivaltaisen viranomaisen suorittama eläkerahaston hyväksyminen ja sanktiojärjestelmän olemassaolo tarve alistaa tämä hyväksyminen varainhoitajien vastuuta, pätevyyttä ja hyvää mainetta koskevien tiukkojen kriteerien alaisuuteen valvontaviranomaisen toimintavaltuuksien määrittely osoitettujen määräaikaisten jäsenille järjestelmän toteuttaminen. Avoimuus on ehdottoman välttämätöntä edunsaajien tietoja suojelussa. Heillä on oltava jatkuvasti mahdollisuus saada erityisesti tilanteesta rahaston maksuperusteisia kantaa yleensä •sijoitusriskit. tämä koskee taloudellisesta järjestelmiä, ilmoitusten työntekijä joissa ja ilmoitusten valvontaviranomaisille järjestelmän toteuttaminen. Ilmoituksia voitaisiin täydentää säännöllisin väliajoin tehtyjen selvästi yleinen sitoumusten osalta. osoitettujen määräaikaisten sijoitusstrategia ilmaisemalla *3 toimivat laitoksia, tarkoiteta Tässä ei eikä jotka kirjanpito varausjärjestelmiä ("bookreserves"), joissa ei määrätä yrityksestä erillisen eläkelaitoksen perustamisesta. Ei olisi juurikaan järkeä määritellä esim. sijoittamista koskevia sääntöjä järjestelmille, joiden olemassaolon perusteita on olla toimeksiantavan yrityksen itserahoituksen lähde. Lisäksi on epäilemättä luettelo sosiaaliturvalaitoksista, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. jakoperiaatteella, laadittava • Sijoittamista koskevat säännöt 30. Varovaisuusperiaatteesta 5) (ks. oltiin laajalti laatikko samaa mieltä lausuntokierroksen aikana. Kyseessä on pääomien vapaan liikkuvuuden periaatteeseen parhaiten soveltuva sääntelykehys. Se mahdollistaa sen, että varainhoitajat saavat parhaalla mahdollisella tavalla varat soveltumaan yhteen vastuiden luonteen ja keston kanssa ottaen samalla huomioon taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen kehityksen. Tämä menetelmä on mukautettu eläkevastuiden tavalliseen profiiliin: maksut, joista varainhoitajan on huolehdittava, porrastuvat usean vuosikymmenen ajalle. Näin ollen on tärkeää, että hän voi turvautua erilaisiin enemmän tai vähemmän likvideihin varoihin. Kaikki määrälliset erityyppisiä varoja koskevat rajoitukset olisi perusteltava asianmukaisesti yksinomaan toiminnan vakauden valvontaan liittyvillä syillä. Jos jotkut jäsenvaltiot haluavat, voitaisiin harkita, että kansallisille viranomaisille rajoita annettaisiin mahdollisuus säilyttää määrällisiä rajoja, mikäli ne eivät kohtuuttomasti yläraja prosentin tarkoituksenmukaista osakesijoituksille) eivätkä estä eläkerahastoja toteuttamasta varojen ja vastuiden hallintaa. On kuitenkin vältettävä lakiin perustuvaa velvollisuutta tietyntyyppisiin varoihin sijoittamisesta ja määrällisten kynnysten lisäämistä, koska nämä rajoittavat tosiasiassa voimakkaasti sijoittamisvapautta. Kansallisille varoille euroalueella myönnettyjä etuoikeuksia suhteessa muiden jäsenmaiden vastaaviin varoihin ei voida perustella varsinkaan toiminnan vakauden valvonnan tasolla. Sijoitukset liikkeellelaskijaa kohden ja erityisesti sijoitukset "toimeksiantavaan yritykseen" olisi rajoitettava varovaisuusperiaatteen mukaiselle tasolle (esimerkiksi 5 tai 10 prosenttia). sijoittamisvapautta (esimerkiksi 70 19 Varovaisuusperiaate ja modernit varojen ja vastuiden hallintotekniikat käytännössä Laatikko 5: Varova is uusperiaate Varovaisuutta koskevat säännöt ovat yleisiä suuntaviivoja, jotka koskevat eläkerahastojen ja ja sijoitustoiminnan hoitamisesta vastaavia varainhoitajia). Säännöt ovat luonteeltaan laadullisia. Tavoitteena on, että vastuuhenkilöt käyttäytyvät sijoituspäätöksiä tehdessään varovaisten ammattilaisten lailla, mutta ovat samaan aikaan tietoisia tarpeesta saada sijoitukselle riittävä tuotto. Varovaisuusperiaate edellyttää, että rahasto ei ota tarpeettomia riskejä ja pyrkii hajauttamalla pienentämään riskejä. (kuten uskottuja miehiä, hallintayhtiöitä Varovaisuusperiaate ei ole pelkkä abstrakti käsite, vaan se toimii käytännössä. Monet jäsenvaltiot ovat soveltaneet sitä tuloksekkaasti pitkiä aikoja. Sen on osoitettu antavan muunlaisiin sijoitusperiaatteisiin verrattuna yhtä hyvän turvan, mutta korkeamman tuoton. Turvallisuuden liika korostaminen voi vähentää tarpeettomasti varojen tuottoja. Toisaalta sijoittamisvapauden holtiton käyttö rikkoisi varovaisuusperiaatetta. Kumpikin tilanne johtaa turhan vaatimattomiin tuloksiin, joten niitä on vältettävä. Modernit varojen ja vastuiden hallintotekniikat tavalla, Varojen ja vastuiden hallinnon avulla hoidetaan sijoitussalkkua ja taataan, että, varat ja kestoa. sijoitetaan Varovaisuusperiaatetta voidaan pitää välttämättömänä osana rahoituslaitosten modernia varojen ja vastuiden hallintoa ja riskinhallintaa. Ne antavat tietoa rahoitusmarkkinoiden volati 1 iteetistä ja riskien vaikutuksesta varoihin ja vastuisiin. joka heijastaa niitä vastaavien vastuiden luonnetta Hyvä varojen ja vastuiden hallinto on tehokkainta silloin, kun rahastojen hoitajille ja uskotuille miehille ei ole asetettu määrällisiä riskin hajauttamiseksi. Riskin hajauttamisella pyritään parantamaan sijoitussalkun tuottoa riskille. Vihreää kirjaa koskevalla lausuntokierroksella alan asiantuntijoiden lausunnoissa kannatettiin vahvasti ajatusta, että sijoitusten hajauttaminen, jonka varojen ja vastuiden hallinto - lähestymistapa mahdollistaa, lisää sijoittajien turvaa, sillä se ei lisää riskejä vaan minimoi altistumisen ongelmille, joita saattaa syntyä yksittäisissä maissa tietyntyyppisissä sijoituksissa. sijoitussalkun rajoituksia tai ja Tässä vaiheessa mallitettuja varojen ja vastuiden hallintotekniikoita ei käytetä niiden kustannusten laitokset käyttävät perinteisempiä maksuvalmiuden suunnittelun menetelmiä. Palvelujen tarjoaminen riskien mittaamisessa ja hallinnassa on kehittyvä ala. takia kuin suurissa laitoksissa. Pienet ja keskisuuret Kypsien eläkerahastojen on aina varmistettava riittävä maksuvalmius. Toisin kuin "nuorilla" eläkerahastoilla, joiden vastuut ovat pitkäaikaisia ja joiden sisäänpäin kulkeva kassavirta (vakuutusmaksut) on suurempi kuin ulospäin kulkeva kassavirta (eläkemaksut), kypsillä eläkerahastoilla on vastuita, jotka niiden on täytettävä läheisemmässä tulevaisuudessapa siksi niiden on suhtauduttava varovaisemmin riskiin. Siksi käteisten ja likvidien varojen osuuden niiden lyhytaikaisia vastuita kattavassa sijoitussalkussa on oltava suurempi kuin nuorissa eläkerahastoissa. On ovat tarkoituksenmukaisia joissakin eläkejärjestelmissä, muttei kuitenkaan kaikissa. Ainoastaan laatuun perustuva toiminnan vakauden valvontaan voi palvella eri eläkejärjestelmien erilaisia vastuurakentei. ta. tiukat määrälliset siis mahdollista, lähestymistapa rajoitukset että 20 Laatikko 6: Riittävä valvonta Niiden jäsenvaltioiden kokemus, jotka soveltavat varovaisuusperiaatetta ja moderneja varojen ja vastuiden hallintamenetelmiä, osoittaa, että tinkimättömät valvontapuitteet ovai välttämättömät. Pelkän varovaisuusperiaatteen soveltaminen ei riitä. Sen on oltava osa toiminnan vakauden valvontaa, ja se sisältää sekä sisäistä että ulkoista valvontaa, jota suorittaa: eläkejärjestelmän aktuaari, rahaston hoitaja/hallintoyhtiö - sisäinen valvonta ulkopuolinen tarkastaja toimivaltainen valvontaviranomainen. Eläkejärjestelmän aktuaari, rahaston hoitaja/hallintoyhtiö - sisäinen valvonta Aktuaarin on varmistettava, että vastuut lasketaan varovaisella tavalla. Hänen on taattava, että varat heijastavat vastuiden luonnetta ja kestoa. Aktuaarin laatima rakenne on ensimmäinen takuu rahaston hoitajan/hallintoyhtiön on noudatettava mahdollisimman tehokasta strategiaa. turvallisuudesta. Aktuaari toimintapuitteet, eläkkeen joissa laatii Sisäinen valvonta käsittää yleensä: toimenpiteitä rakenteellisia erottaminen toisistaan sekä säännölliset tarkastukset) sijoitusten riskien ja tietojärjestelmän mittaamisen ja hallinnan. (kaupankäynnin ja kauppojen toteutustoiminnon Ulkopuolinen tarkastaja Ulkopuolisen tarkastajan on tarkastettava, toimivatko rahastojen käyttöönottamat sisäisel valvontajärjestelmät tehokkaasti ja tuovatko ne korkean suojan tason edunsaajille. Hänen on myös tarkastettava, ovatko rahaston hoitajan laatimat sisäiset valvontamenettelyt riittävän tiukkoja ja noudattavatko varainhoitajat todellakin määrättyjä menettelyjä. Toimivaltainen valvontaviranomainen Eläkerahaston suhde sen vastuiden rakenteeseen ja sijoitussuunnitelmaan on yleensä osa tilinpäätöstä, jonka toimivaltainen valvontaviranomainen voi tarkastaa. Valvoja voi näin arvioida, ovatko riskin hajauttamismenettelyt ja sisäiset valvontarakenteet riittäviä. Jos valvoja katsoo tarpeelliseksi, hän voi määrätä korjaustoimenpiteitä ja seuraamuksia. Koska varainhoitajat, uskotut miehet ja aktuaarit ovat avainroolissa varovaisuusperiaatteen soveltamisessa, heihin sovelletaan yleensä pätevyyttä ja hyvää mainetta koskevia erityisedellytyksiä. Suurin osa vihreään kirjaan vastanneista oli sitä mieltä, että varovaisuusperiaatteen ja modernien varojen ja vastuiden hallintotekniikkojen käyttö merkitsee suurta muutosta ja haastetta valvontaelimille, rajoituksia Siirtyminen valvonnassa määrällisestä lähestymistavasta laadulliseen saattaa viedä aikaa Mutta tällaisen siirtymisen edut ylittävät huomattavasti siitä koituvan vaivan. jotka nykyisin soveltavat tiukkoja määrällisiä 21 • Valuuttojen vastaavuutta koskeva vaatimus 31. Neuvottelut vuoden 1991 direktiiviehdotuksesta epäonnistuivat lähinnä niiden erojen vuoksi, jotka koskivat kysymystä valuuttojen vastaavuusvaatimuksesta. Euro vähentää kuitenkin huomattavasti näiden vaikeuksien merkitystä mitätöimällä valuuttojen vastaavuutta koskevat vaatimukset euroalueen sisällä. Niiden maiden osalta, jotka eivät heti alkuun liity talous- ja rahaliittoon, tilanne voitaisiin ratkaista samalla tavalla kuin vakuutusalalla: jäsenvaltioilla, jotka eivät osallistu talous- ja rahaliittoon, olisi mahdollisuus katsoa euroina määriteltyjen varojen täyttävän vastaavuusvaatimuksen suhteessa kansallisena valuuttana määriteltyihin vastuisiin. 24 On kuitenkin ratkaistava, onko valuuttojen vastaavuusvaatimusfa sovellettava suhteessa varoihin, jotka ovat lainsäädännön mukaan kolmansien maiden valuuttoina. Euroopan yhteisön vakuutusyhtiöitä koskee 80 prosentin valuuttojen vastaavuussääntö. Jotkut jäsenvaltiot katsovat, että tätä vaatimusta on sovellettava myös eläkerahastojen tuotteisiin. Toiset jäsenvaltiot ovat taas sitä mieltä, että eläkerahastojen vastuiden erittäin pitkäaikainen luonne merkitsee kuitenkin sitä, että niille aiheutuu vähemmän huolta valuuttakurssien vaihteluista. Voidaan sellaisista sijoituksista saadut tulot, jotka on tehty Euroopan unionin ulkopuolelle pääomaa tarvitseviin maihin ja maihin, joissa työelämässä mukana olevien henkilöiden osuus on suurempi kuin unionissa, voisivat auttaa osaltaan tulevina vuosikymmeninä eläke- etuuksien rahoittamisessa unionin jäsenmaissa. Tässä asiassa tarvittaisiin komission ja jäsenvaltioiden lisäneuvotteluja. lisäksi katsoa, että • Vapaus valita varainhoitajat 32. Direktiiviehdotukseen olisi kirjattava eläkerahastojen hoitajien oikeus käyttää koko - asianmukaisesti hyväksyttyjä hoitopalvelujen tarjoajia unionissa kaikkia omaisuudenhoitajia ja varainhoitajia. • Varojen ja vastuiden suhde vakuutustekninen 33. Edunsaajien suojelu edellyttää, että sijoittamisvapaus perustuu rahaston tekemien sitoumusten tarkkaan arviointiin (ks. laatikko 7). Arviointi tapahtuu erityisesti tunnustetun vastuuvelka laskemalla vakuutusmatemaattisen menetelmän mukaisesti. Vakuutusteknisen vastuuvelan tarkoituksenmukainen laskeminen on ensimmäinen turvallisuuden tae jäsenille, ja turvallisuuden lisäämiseksi voitaisiin harkita sitä, että riippumaton aktuaari vahvistaisi eläkerahaston tilinpäätöksen. Toinen tae turvallisuudesta voidaan antaa määräämällä eläkerahastoille rahoituksen vähimmäistaso, jonka tarkoituksena on taata, että kertyneet oikeudet etuuden saantiin katetaan täydellisesti. Kolmas tae turvallisuudesta varovaisen ja Ks. direktiivin 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi) liitteen 1 kohta 5. Lisäksi olisi huomattava seuraava epäsuhtaisuus: raha- ja talousliittoon osallistuviin valtioihin sijoittautuneet henkivakuutusyhtiöt eivät voi katsoa, että niiden varat, jotka ovat muiden kuin talous- ja rahaliittoon osallistuvien maiden valuutan määräisiä, vastaavat niiden euromääräisiä vastuita. Nämä huomautukset koskevat järjestelmiä. Maksuperusteisissa järjestelmissä etuus, johon palkansaajalla on oikeus perustuu suoritettujen maksujen ja näiden maksujen sijoituksista saatujen tuottojen kerääntymiseen. Tässä tapauksessa palkansaaja kantaa sijoitusriskin kokonaisuudessaan. etuusperusteisia eritoten 22 perustuu vakuutusteknistä vastuuvelkaa edustavien varojen huolelliseen arviointiin. Vakuutusteknisen vastuuvelan tason ylittävien varojen hallussapito voi lisäksi suojella jäseniä varojen äkillisen kurssilaskun riskiltä. Tämän ylityksen taso on kuitenkin määriteltävä suuruusluokka) verotulojen menetysten rajoittamiseksi. (esimerkiksi 5 prosentin Laatikko 7: Eläkevastuun luonne Tulevaisuuden eläkevastuiden laskeminen riittävän varovaisesti on tulevaisuuden eläkkeiden lähtökohtana turvallisuuden ensimmäinen sovellettaessa varojen ja vastuiden hallintoa, ja tätä menettelyä voidaan pitää turvallisuuden perustekijänä. Varat on sitten valittava tarkoituksenmukaisella tavalla näiden vastuiden mukaisesti. tae. Riittävä vastuisiin varautuminen on Mitä markkinoilla tarjottaviin erilaisiin eläketuotteisiin tulee, voidaan tehdä yleinen ero kiinteään osallisuuteen perustuvien (tavallisesti etuusperusteinen järjestelmä) ja tuloksista riippuvaan osallisuuteen perustuvien (best effort commitment) eläkejärjestelmien (tavallisesti maksuperusteinen järjestelmä) välillä. (firm commitment) eläkejärjestelmien eläke tyypillisesti jossa vuosittainen Etuusperusteisissa järjestelmissä etuudet, johon työntekijä on oikeutettu, määräytyvät kaavan avulla, ja palkkahistoriaan. Etuusperusteiset järjestelmät voivat olla rahastoimattomia (ei erillistä rahastoa), alirahastoituja (kertynyt pääoma on pienempi kuin luvattujen etuuksien nykyarvo), ylirahastoituja (kertynyt pääoma on suurempi kuin luvattujen etuuksien nykyarvo) tai pelkästään rahastoituja (kertynyt pääoma on yhtä suuri kuin luvattujen etuuksien nykyarvo). Työnantaja kantaa yleensä sijoitusriskin ja takaa korvaavansa etuuksien mahdollisen vajauksen. työntekijän työvuosiin sidotaan Maksuperusteisissa järjestelmissä etuus, johon työntekijä on oikeutettu, perustuu kertyneisiin vakuutusmaksuihin ja näiden maksujen sijoittamisesta saatuun tuloon. Maksuperusteisen järjestelmän pääominaisuus on se, että työntekijä kantaa kaikki sijoitusriskit ja määritelmän mukaan eläketili on aina täysin rahastoitu. Lisäeläkejärjestelmien toiminnan vakauden valvonnan kehys on otettava huomioon eri tavalla etuus-ja maksuperusteisissa järjestelmissä. Jäsenille annettavat takuut ja kysymys siitä, kuka kantaa sijoittamiseen liittyvän riskin, ovat tähän liittyvät avainkysymykset. Niin sanotut sekamuotoiset eläkejärjestelmät, jotka yhdistävät etuus- ja maksuperusteisten järjestelmien ominaisuuksia, on myös otettava huomioon. 23 2. 2. 3 Vakuutus järjestelmän lakkaamiseen liittyvien riskien varalta (ks. laatikko 8) 34. Ylimääräinen turvallisuustoimenpide voidaan toteuttaa vakuutuksella, joka koskee järjestelmän lakkaamistilannetta. Etuusperusteisessa järjestelmässä tällainen vakuutus, joka voi toteutua eri muodoissa (kolmannen antama takaus, takausrahasto, valtion takaus jne. ), on tarkoitettu korjaamaan tilanne, jossa toimeksiantava yritys on konkurssissa ja rahaston hallussa olevat varat eivät ole riittäviä tehtyihin sitoumuksiin vastaamiseksi. Vakuutus voi olla myös hyödyllinen sekä etuusperusteisissa että maksuperusteisissa rahastojen hoitajien mahdollisten vilpillisten toimien aiheuttaman tilanteen korjaamiseksi. Tällaisessa järjestelmässä on kuitenkin vältettävä eettiset riskit. Tietäessään, että saavutettuja oikeuksia kunnioitetaan joka tapauksessa, jotkut rahastojen hoitajat voisivat sortua vaaralliseen sijoitusstrategiaan. Tämä voidaan nähtävästi välttää rajoittamalla vakuutuksen kattavuus laittomiin toimiin (esimerkiksi petos, kavallus, varkaus). järjestelmissä 35. On toivottavaa, että jäsenvaltiot harkitsevat tällaisen järjestelmän käyttökelpoisuutta erityisesti vilpillisestä toiminnasta aiheutuvien ongelmien ratkaisemiseksi. On tärkeää, että mahdollisille jäsenille tiedotetaan asianmukaisesti, onko tällainen vakuutus olemassa vai ei, erityisesti sitten, kun rajatylittävä eläkerahastoihin kuuluminen on mahdollista. 24 Laatikko 8: Kansallisia kokemuksia järjestelmien lakkauttamisesta Saksa: Vuonna 1996 noin 57 prosenttia Saksan ammatillisista eläkkeistä oli taseeseen tehtäviin varauksiin perustuvia. Varauksiin perustuvassa järjestelmässä yritysten on kasvatettava varauksia työntekijöiden ansaitsemien eläke-etuuksien kattamiseksi sitä mukaa kun näitä etuuksia kertyy. Eläkevastuita kattavia varoja ei eroteta oikeudellisesti yrityksen muista pakollinen maksukyvyttömyysvakuutus tulevien eläke-etuuksien suojaamiseksi työnantajan mennessä auf konkurssiin. Maksukyvyttömyysvakuutuksen varojen (PSVaG), Gegenseitigkeit sijoitustuottojen suuria lisäksi vakuutusmaksuja maksukyvyttömyysvakuutuksen rahoittamiseksi jakoperusteisesti. joka on keskinäinen vakuutusyhtiö. PSVaG:n antaa. Pensions-Sicherungs-Verein lain mukaan maksettava työnantajien on järjestelmään perustuvaan Varauksiin varoista. riittävän liittyy jäsenten Yhdistynyt kuningaskunta: Yhdistyneessä kuningaskunnassa rahastoinnille määrätään lakisääteinen vähimmäistaso (Minimum Funding Requirement, MFR), jota useimpien yksityisen sektorin etuusperusteisten ammatillisten eläkejärjestelmien on noudatettava. MFR on eräänlainen hälytystesti, jolla voidaan varmistaa, että järjestelmällä on joka hetki riittävästi työnantajan varoja maksukyvyttömyystapauksessa. MFR:n kuningaskunnan eläkejärjestelmät ovat yleensä osa Pensions Compensation Scheme -järjestelmää, joka maksaa jäsenille korvausta tietyin ehdoin, jos järjestelmän varat eivät riitä etuuksien maksamiseen (työnantajan on oltava samaan aikaan maksukyvytön, vastuiden on oltava yli 10 prosenttisesti alirahoitettuja ja varojen vähenemisen on johduttava varkaudesta tai petoksesta). Korvaus rahoitetaan kaikkien järjestelmien maksamalla maksulla. etuuksien maksamiseksi, mikä lisäksi kaikki Yhdistyneen tarjoaa näin suojan Yhdysvallat: Pension Benefit Guaranty Corporation (PBGC) takaa etuusperusteisten järjestelmien tarjoamat eläkkeet. Yhdysvaltain etuusperusteisten järjestelmien on yleensä hankittava PBGC:ltä vakuutus, ja PBGC:n on osaltaan katettava näiden järjestelmien jäsenten etuudet. PBGC:tä rahoitetaan vakuutetuista eläkejärjestelmistä tulevilla maksuilla, PBGC:n työnantajilta varojen sijoitustuotoilla, perityillä summilla, jotka lakkauttavat alirahastoituja järjestelmiä. lakkautettavien järjestelmien varoilla ja sellaisilta 25 2. 2. 4 Keinot toimijoiden yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi • Yleisiä huomioita 36. Vihreää kirjaa koskevassa kuulemisessa päädyttiin ajatukseen, että samanlaisia toiminnan vakauden valvontaa eläketuotteita pitäisi koskea tarjoavat instituutiot koskevien vaatimusten siitä yhteistä (henkivakuutusyhtiöt, tällä sijoitustoiminta harjoittavat yritykset). Pääasialliset tarjoajat, jotka toimivat hetkellä toisen pylvään puitteissa, ovat avoimet ja suljetut eläkerahastot (ks. laatikko 9) ja henkivakuutusyhtiöt. Liitteessä numero 3 luetellaan esimerkinomaisesti ja kaavamaisesti tarjoamien tuotteiden välillä on. toisiaan vastaavien riippumatta, mitkä tai tiettyjä eroja, joita näiden instituutioiden sekä niiden tuotteita kohdistuvaa arvopapereihin eläkerahastot 37. Yleisesti ottaen komissio katsoo, että eläkerahastoja varten olisi määriteltävä erityiset toiminnan vakauden valvonnan puitteet. Samanlaisten sääntöjen soveltaminen kuin henki vakuutusalalla ei näytä toivottavalta useiden institutionaalisten ja toiminnallisten erojen vuoksi. On kuitenkin ehdottoman välttämätöntä ryhtyä kaikkiin toimenpiteisiin mahdollisimman suuren turvallisuuden takaamiseksi eläkerahastojen jäsenille. Tämä toimivien eläkerahastojen välisten erojen huomioon edellyttää unionin alueella ottamista ja sellaisten tarkkojen ja täsmällisten sääntöjen määrittelyä, joissa otetaan huomioon samalla tavalla kuin aikaisemmin vakuutusyhtiöiden osalta eläkerahastojen varat ja vastuut. Toiminnan vakauden valvontaa koskevat edellytykset yhdenvertaisen kohtelun osalta siis täyttyvät. • Yhdenvertainen kohtelu instituutiotasolla 38. 39. ja konkurssilla tasolla henkivakuutusyhtiön Institutionaalisella eläkerahastoa koskevan järjestelmän lakkaamisella on hyvin erilaisia seurauksia edunsaajille. Jos eläkerahaston toiminta lakkaa, mikä voi johtua erityisesti rahastoa tukevan yrityksen konkurssista, jäseniä pidetään yleensä rahaston hallussa olevien varojen omistajina. Sitä vastoin henkivakuutusyhtiön konkurssin yhteydessä on yleistä, että kyseisestä yrityksestä otettujen vakuutuskirjojen haltijat muodostavat velkojien ryhmän, joka voi toteuttaa oikeutensa vasta useiden muiden velkojien (konkurssipesän selvitysmiehen, työntekijöiden, veroviranomaisten, sosiaaliturvalaitosten) jälkeen. Tällä yrityksen voitaisiin perustella sitä, että toiminnan vakauden valvontasäännöt eivät olisi täysin samanlaisia. tai yritysryhmälle Institutionaalisen tason osalta on edelleen hyödyllistä palauttaa mieleen, että suurin tarjoavat osa unionissa toimivista eläkerahastoista on suljettuja rahastoja, jotka palvelujaan yhdelle ainoalle yritykselle talouden samalla. Juuri nämä järjestelmät ovat vallitsevia Yhdistyneessä kuningaskunnassa sektorilla ja Alankomaissa, kahdessa unionin jäsenvaltiossa, joissa eläkerahastot ovat kaikkein yleisimpiä. Nämä järjestelmät eivät tarjoa tuotteitaan muille työnantajille eivätkä ne siinä mielessä harjoita kaupallista toimintaa, mikä erottaa ne henkivakuutusyhtiöistä. ammatillisen esiintyä Kilpailuongelmia tai eläkejärjestelmän ne työmarkkinaosapuolten avoimeen henkivakuutusyhtiön rahastoon osallistumiseen vai muihin järjestelmiin. kuitenkin voi toteuttamista. Tuolloin työnantajien turvautuvatko varsinkin työnantajan on palveluihin, rahaston perustamiseen, ennen tai päätettävä, suljetun asiassa itse Ks. laatikko 6 ja liite 2. 26 • Yhdenvertaisuus tuotetasolla 40. Tuotetasolla on korostettava, että suurimmassa osassa tapauksia eläkerahastot eivät takauksen antaa itse takaa eläkkeen maksua. Etuusperusteisissa järjestelmissä useimmiten työnantaja. Maksuperusteisissa järjestelmissä jäsen kantaa sijoitusriskin. Henkivakuutuksen antajat sitä vastoin sitoutuvat useimmiten taattuun kiinteään korkoprosenttiin, lukuun ottamatta sijoitusrahastoihin sidottuja sopimuksia, joiden osalta ne hyötyvät kevennetyistä vakauden valvontavaatimuksista, koska ne eivät ota vastuuta sijoitusriskistä (maksukykymarginaali 1 prosentti vakuutusmatemaattisesta vastuuvelasta 4 prosentin sijasta) valvontavaatimusten puolesta. 97. Tämä puhuisi myöskin erilaisten vakauden 41. Vaara kilpailun vääristymisestä voisi kuitenkin olla olemassa, jos eläkerahasto henkivakuutusyhtiöiden tapaan itse takaa etuuksien maksun. Tässä tapauksessa on prosenttia harkittava vakuutusmatemaattisesta vastuuvelasta, kuten vakuutusalalla. Asia on sitä paitsi säännelty näin useissa unionin jäsenvaltioissa, kuten Saksassa ja Espanjassa. maksukykymarginaalia, voisi joka olla 4 • Yhdenvertainen kohtelu ja sijoittamista koskevat säännöt 42. Epäyhdenvertaiseen kohteluun voitaisiin vedota myös sijoittamista koskevien sääntöjen tasolla. Tilanne olisi tämä erityisesti silloin, jos tulevassa direktiivissä ehdotettavat sijoittamista koskevat säännöt olisivat vähemmän rajoittavia kuin sijoittamista koskevat säännöt, jotka sisältyvät kolmanteen henkivakuutusdirektiiviin, jonka jotkut jäsenvaltiot ovat saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöään. Tämä ongelma voitaisiin ratkaista kahdella tavalla: Ensinnäkin kyseiset jäsenvaltiot voisivat kolmannen yksipuolisesti henkivakuutusdirektiivin puitteissa. Toinen vaihtoehto olisi tarvittaessa monenvälisellä tasolla ja harkita sijoittamista koskevien ad hoe -sääntöjen laatimista henkivakuutusyhtiöistä otettuihin ryhmäsopimuksiin sidotun vakuutusmatemaattisen vastuuvelan kattamiseksi. sijoittamista sääntöjään lieventää koskevia toimia Ks. ensimmäisen henkivakuutusdirektiivin alakohta. (79/267/ETY) 19 artiklan e 27 Laatikko 9: Pohdittavia kysymyksiä ammatillisten eläkkeiden tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi Yhdenvertaisen kohtelun ongelma voidaan ratkaista ainoastaan tarkastelemalla kattavasti erityyppisten eläkkeiden tarjoajien toimintaa. Seuraavat seikat on otettava huomioon: — tarjotut etuudet: On erotettava toisistaan kiinteään osallisuuteen perustuvat (firm commitment) eläkejärjestelmät (tavallisesti etuusperusteiset järjestelmät) ja tuloksista riippuvaan osallisuuteen perustuvat eläkejärjestelmät (tavallisesti maksuperusteiset järjestelmät). Järjestelmää voidaan rahoittaa eri keinoin, eläkerahastoilla, vakuutusohjelmillajne. commitment) (best effort — tarjotut takuut: On eläkerahastot perustamat (työnantaja/työmarkkinaosapuolet ovat yleensä lopuksi vastuussa eläke- etuuksien maksamisesta) ja avoimet tai itsenäiset eläkerahastot (rahastot, joilla itsellään on vastuu etuuksien maksamisesta taijoissa työntekijä kantaa kaiken riskin). yritysten loppujen erotettava toisistaan — riskit: On erotettava toisistaan tekniset riskit (eläkevastuisiin, erityisesti eläkelaskelmiin ja niiden taustoihin liittyvät riskit) ja taloudelliset riskit (eläkevastuut kattaviin varoihin, erityisesti sijoituksiin, korko-ja inflaatiomuutoksiin liittyvät riskit). eläkevarainhallinto: On erotettava toisistaan itsehallinto (kun kyseinen laitos hoitaa itse eläkejärjestelmän varojen ja vastuiden hallinnon), pelkkä varojen hoitaminen28 ja varojen lid hoitaminen, johon liittyy vakuutus29 jäsenten oikeudet maksukyvyttömyystapauksessa: On erotettava toisistaan eläkerahastot, joiden ainoita velkojia ovat tulevat eläkeläiset, ja henkivakuutusyhtiöt, joille tulevat eläkeläiset ovat vain velkojia muiden joukossa ja joiden aseman kansallinen lainsäädäntö määrittää. Vakuutusyhtiöiden harjoittama toiminta direktiivin 79/267/ETY 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. Vakuutusyhtiöiden harjoittama toiminta direktiivin 79/267/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti. 28 2. 2. 5 Uusi ympäristö 43. Komission vuonna 1991 ehdottaman ja vuonna 1993 muuttaman direktiivitekstin Tl poisvetäminen ja vuonna 1994 annettuun tiedonantoon liittyvät ongelmat ovat tuoneet esiin ne vaikeudet, joita eläkerahastojen vakauden valvontaa koskevien jäsenvaltioiden näkökantojen sovittamisessa sisämarkkinaperiaatteisiin on. Ottaen huomioon vihreään kirjaan saadut kommentit ja rahoituspalvelujen toimintaohjelman puitteissa käydyt neuvottelut komissio katsoo kuitenkin, että on toivottavaa toimia uudelleen tässä asiassa. 44. Samalla kun tämä uusi aloite noudattaa varojen sijoittamisen ja hoidon vapautta koskevia keskeisiä periaatteita, sen pitäisi erota monessa kohdassa edellisistä ehdotuksista. Lausuntokierroksen perusteella uudessa ehdotuksessa pitäisi antaa lisää painoarvoa rahastojen turvallisuudelle ja toiminnan vakauden valvontaa koskevien perusvaatimusten noudattamiselle. Siinä ei pantaisi näin painoa yksinomaan varojen jakautumiselle ja otettaisiin paremmin huomioon eläkerahastojen taseen vastattaviin liittyvät vaatimukset ja tarve välttää aiheuttamasta kilpailun vääristymistä toisen pylvään mukaisten lisäeläkkeiden alalla toimivien tärkeimpien toimijoiden välillä. Ehdotuksen pitäisi olla kunnianhimoisempi ja olla ensimmäinen askel kohti välttämättömien edellytysten toteuttamista eläkerahastoihin kuulumiselle rajojen yli. tuotteita, mikä edellyttää Ajan mittaan syntyy kehittämistä. yhteistyön kansallisten Lähitulevaisuudessa on syytä tällaista tapoja yhteistyötä. todennäköisesti ylikansallisia välisen valvojien tarkastella konkreettisia eläkerahastojen tehdä lisäksi, joka tarjoaa enemmän eläkerahastoille, nykyisin vallitsee paljon 45. Mahdollisen direktiiviehdotuksen ympäristö on lisäksi muuttunut paljon vuoden 1991 turvallisuutta ja tilanteeseen verrattuna. Euron laajempi sijoitusmahdollisuuksia yhteisymmärrys siitä, että eläkejärjestelmiä on uudistettava vihreän kirjan ensimmäisessä luvussa esitetyistä budjettiin ja demograafisiin näkökohtiin liittyvistä paineista selviytymiseksi. Nämä näkökohdat pakottavat kaikki julkiset viranomaiset asianomaisilla toimivalta-alueillaan tekemään kaiken mahdollisen varmistaakseen kestävällä elinkelpoisuuden. Sisämarkkinoista ja eurosta hyötymisen mahdollistaminen lisäeläkejärjestelmille sijoittuu tähän yhteyteen. eläkejärjestelmien rahoituksellisen tavalla 30 31 9l/C 312/04. 94/C 360/08 29 3. TYÖNTEKIJÖIDEN VAPAAN LIIKKUVUUDEN HELPOTTAMINEN 46. Tässä luvussa tarkastellaan työntekoon liittyvistä lisäjärjestelmistä johtuvia ongelmia työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle Euroopan unionissa. joilla koordinoidaan 47. Yhtenäismarkkinoiden perusperiaate, ammatillinen liikkuvuus, on entistä tärkeämpi nyt kun talous- ja rahaliitto on toteutettu. Euroopassa on jo nyt yhteisön tason tehokkaasti ensimmäiseen pylvääseen kuuluvia sääntöjä, eläkejärjestelmiä siirtotyöläisten osalta. Nämä säännöt ovat mahdollistaneet sen, että miljoonat eurooppalaiset työntekijät ovat voineet liikkua unionissa koko työelämän tai osan tietäen saavansa eläke-etuudet koko unionin alueella kertyneiden työvuosien perusteella. Sen sijaan tällaisen koordinoinnin puuttuminen lisäeläkkeiltä on todellinen este niiden työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle, jotka kuuluvat tällaisiin järjestelmiin. Tämä este koskee yhä useampia henkilöitä ja rajoittaa turvautua yhä jos työvoiman enemmän lisäeläkejärjestelmiin. liikkumismahdollisuuksia, jäsenvaltiot päättävät työelämää ajaksi 48. Monissa Eurooppa-neuvoston kokouksissa on korostettu sen merkitystä, että jäsenvaltioissa luodaan olosuhteet, joilla edistetään mukautumiskykyisen työvoiman kehitystä, sekä joustavia työmarkkinoita taloudellisiin muutoksiin vastaamiseksi. Tietyt lisäeläkkeisiin liittyvät ongelmat muodostavat todellisia esteitä työntekijöiden vapaalle Eurooppalaisen työllisyysstrategian tavoitteiden saavuttamiseksi vaaditaan jäsenvaltioiden ja unionin aktiivista toimintaa. heidän mukautumiskyvylleen. liikkuvuudelle ja 3. 1 Yleisiä huomioita 49. Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 42 artiklassa määrätään, että neuvosto sosiaaliturva-alan hyväksyy toimenpiteet, jotka ovat tarpeen työntekijöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi. yksimielisesti ehdotuksesta komission sellaiset , jonka tarkoituksena on poistaa 50. Yhteisössä on tällä perusteella hyväksytty lainsäädäntöä (asetukset ETY 1408/71 ja liikkuvuuden esteet 574/72) pakollisten julkisten eläkejärjestelmien alalla. Tämä lainsäädäntö ei vaaranna jäsenvaltioiden vapautta päättää omien julkisten eläkejärjestelmiensä organisoinnista, vaan pyrkii takaamaan sen, että työntekijän oikeutta liikkua unionin alueella ei estetä eläkkeeseen (ja muihin sosiaaliturvaa koskeviin oikeuksiin) liittyvistä syistä siksi, että työntekijä siirtyy jäsenvaltiosta toiseen. työntekijöiden 51. Nämä yhteisön asetukset eivät kuitenkaan koske lisäeläkejärjestelmiä. 52. Komissio otti heinäkuussa 1991 neuvostolle antamansa tiedonannon jälkeen nämä asiat esille ja laati suuntaviivat, jotka muodostavat rungon tämän alan tuleville toimille. Komissio korostaa kiistatonta merkitystä, joka lisäeläkejärjestelmillä on Näiden asetusten päivitetyt versiot on julkaistu EYVL:ssä 30. tammikuuta itsenäisiin 1997. Sen ammatinharjoittajiin, artiklan täydentävää oikeusperustaa. soveltamisalaa edellytetään perustamissopimuksen laajennettiin jälkeen 308 kun 30 työntekijöiden sosiaalisessa suojelussa, ja tuo esiin useita esteitä työntekijöiden vapaalle liikkuvuudelle ja näin ollen yhtenäismarkkinoiden toteutumiselle. 53. Perustamissopimuksessa ei vaadita ainoastaan kaiken kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän poistamista, vaan myös sellaisten kansallisten toimenpiteiden poistamista, jotka voivat estää työntekijöitä käyttämästä niitä perusoikeuksia tai vaikeuttamaan niiden perusoikeuksien käyttöä, jotka on taattu perustamissopimuksessa ja joita. Toiminta on tarpeen yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut useissa ratkaisuissaan liikkuvuuden työntekijöiden esteiden poistamiseksi helpottamiseksi ottaen huomioon lisäeläkejärjestelmien ominaisuudet. ja rajojen yli tapahtuvan kysymyksiä 54. Komissio esittää lisäeläkkeitä yhtenäismarkkinoilla koskevassa vihreässä kirjassaan (hallituksille, tahoille asianomaisille joukon työmarkkinaosapuolille ja erityisesti lisäjärjestelmien edustajille) syventääkseen niiden ongelmien analyysiä, joita yhä esiintyy vapaan liikkuvuuden osalta. Tämä koskee erityisesti pitkiä odotusaikoja, hankittujen oikeuksien siirtämiseen liittyviä vaikeuksia ja vero-ongelmia, jotka liittyvät oikeuksien hankkimiseen useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. kaikille 3. 2 Vihreää kirjaa koskevan lausuntokierroksen tulokset 55. Sosiaaliturvan alaan kuuluva asetus 1408/71 mahdollisti palkansaajien, itsenäisten ammatinharjoittajien ja heidän perheenjäsentensä eläkejärjestelmien koordinoinnin. Koska kansalliset järjestelmät ovat erilaisia, ainoastaan koordinointi oli mahdollista, yhdenmukaistaminen ei. Lähestymistapa, joka perustuisi koordinointiin eikä yhdenmukaistamiseen, soveltuisi lisäeläkejärjestelmille. 56. Vihreään kirjaan saadut vastaukset osoittivat, että vapaan liikkuvuuden esteiden poistamista koskevasta komission lähestymistavasta vallitsee laaja yksimielisyys. Poistamisen olisi tapahduttava asteittain ja sen vuoksi 29. kesäkuuta 1998 annetun direktiivin olisi oltava kaikkien lisätoimien perusteena. Tämä direktiivi on ensimmäinen askel kohti työntekijöiden vapaan liikkuvuuden esteiden poistamista. Direktiivin ansiosta lähetetyillä työntekijöillä on mahdollisuus jatkaa maksujen suorittamista kotijäsenvaltionsa eläkejärjestelmään, jonka jäseniä he ovat. 57. Suurin osa jäsenvaltioista katsoo, että uudet lainsäädäntötoimet ovat tässä vaiheessa (työmarkkinaosapuolet, eläkerahastot) toimijoista ennenaikaisia. Pääosa muista kuitenkin tiedonannossa ja tunnustaa, että vuonna 1991 annetussa komission lisäeläkkeitä koskevassa vihreässä kirjassa yksilöidyt ongelmat ovat todellisia ja että ne estävät henkilöiden vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa. Euroopan parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea katsovat myös, että Euroopan unionissa liikkuvien työntekijöiden kohtaamat ongelmat ovat huomattavia ja että yhteisön olisi toteutettava lisätoimenpiteitä näiden yhtenäismarkkinaperiaatteen vastaisten esteiden poistamiseksi. Ks. asia C-279/93, Finanzamt Köln-Altstadt v. Schumacher, tuomio 14. 2. 1995, Kok. s. 1-225; asia C-19/92, Kraus, tuomio 31. 3. 1993, Kok. s. I- 1663; asia C-80/94, Wielockx, tuomio 11. 8. 1995, Kok. s. 1-2493; asia C- 107/94, Asscher, tuomio 27. 6. 1996, Kok. s. 1-3089. 31 58. On myös todettu, että ennen toteuttamista komission olisi lisätoimenpiteiden kuitenkin harkittava tarkemmin, miten kysymykset kuten eläkeoikeuksien siirto, pitkät odotusajat ja kaksinkertaiseen verotukseen liittyvät ongelmat olisi ratkaistava. 59. Eläkerahastoon kuuluminen rajojen yli voisi olla hyödyllistä ainakin tiettyjen siirtotyöläisten ryhmien osalta, jotka siirtyvät lyhyeksi ajaksi jäsenvaltiosta toiseen, sillä näin vältettäisiin siirtymiset eläkejärjestelmästä toiseen sekä eläkeoikeuksien menetykset. Työntekijöiden kuuluminen eläkerahastoon rajojen yli on kuitenkin hyvin vaikea toteuttaa käytännössä. Se edellyttää edellisessä luvussa esitetyn toiminnan vakauden valvontaa koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisen lisäksi asiaa koskevien kansallisten verosäännösten vastavuoroista tunnustamista ja tästä syystä monia muutoksia nykyiseen työehtoja koskevaan sääntelyyn. Rajat ylittävä jäsenyys helpottaisi kuitenkin suuresti työvoiman liikkuvuutta unionissa ja sitä toivovat yritysten edustajat. Sen olisi siis oltava Euroopan unionin keskipitkän tai pitkän aikavälin tavoitteena. 60. Henkilöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän ehdotus eläkefoorumista sai työmarkkinaosapuolten kannatuksen, mutta hallitusten edustajat pitivät parempana, että komissio käyttäisi yhteisön tason nykyisiä elimiä, kuten siirtotyöläisten sosiaaliturvan neuvoa-antavaa komiteaa. Tämä on myös talous- ja suhtautuu myönteisesti foorumin perustamiseen. sosiaalikomitean näkökanta. Euroopan parlamentti puolestaan 3. 3 Mahdolliset toimet 61. Vihreään kirjaan saadut vastaukset osoittavat, että toimiin voitaisiin tulevaisuudessa ryhtyä useilla aloilla. • Edellytykset, jotka on täytettävä lisäeläkeoikeuksien saamiseksi 62. Vihreään kirjaan saadut vastaukset osoittavat riittävästi, etteivät jäsenvaltioiden näkemykset tästä asiasta ole yhteneväiset. Nykyvaiheessa vaikuttaa ennenaikaiselta antaa lainsäädäntöä. Ei voida kuitenkaan kieltää sitä, että oikeuksien saamisen ehdot voivat yleisesti ottaen muodostaa työvoiman liikkuvuuden esteen. 63. Eurooppalaisen työllisyysstrategian ja mukautumiskykyisen eurooppalaisen työvoiman luominen ensi vuosisadalle, mikä on sellaisenaan Euroopan unionin poliittinen avaintavoite. Lisäeläkejärjestelmien pitkät työmarkkinoiden odotusajat haittaavat muutosten mukaan. Tällainen tärkeämpää tulevaisuuden työmarkkinoilla. työntekijöiden mahdollisuuksia siirtymiskyky saattaisi olla yhä keskeinen pätevän siirtyä tekijä on 64. Voitaisiin myös esittää, että liian pitkä odotusaika merkitsee naistyöntekijöiden epäsuoraa syrjintää, sillä he saattavat vaihtaa työpaikkaa tai keskeyttää työuransa useammin. Työmarkkinaosapuolet ja Euroopan parlamentti ovat korostaneet tätä tosiasiaa useaan otteeseen. 65. Komissio olisi sitä mieltä, että olisi aloitettava keskustelu työmarkkinaosapuolten liikkuvuuden esteiden tutkittava keinoja vapaan tasolla ja kanssa Euroopan voittamiseksi. 32 66. Komissio valvoo erityisesti, että sukupuolen perusteella tapahtuva syrjintä poistetaan lisäeläkkeiden alalla. • Lyhyeksi ajaksi toiseen paikkaan Euroopan unionin sisällä siirtyvien muiden kuin lähetettyjen työntekijöiden kuuluminen eläkerahastoon rajojen yli jäseninä, 67. Kesäkuun 29 päivänä 1998 annettu direktiivi 98/49/EY mahdollistaa sen, että työnantajan toiseen jäsenvaltioon lähettämät työntekijät pysyvät sen jäsenvaltion siirtoa. Tätä lisäeläkejärjestelmän mahdollisuutta ei anneta muille työntekijöille, jotka siirtyvät lyhyeksi ajanjaksoksi toiseen paikkaan unionin lähetettyjen työntekijöiden tapaan, että heidän eläkeoikeuksiensa kasvu jatkuu normaalisti keskeytyksettä siihen asti, kun he palaavat alkuperävaltioonsa. Näin ollen he hyötyisivät suorittamista jatkaa maksujen voisivat he lisäeläkejärjestelmään, jonka jäseniä he ovat kyseisessä jäsenvaltiossa. työntekijät haluavat sisällä. Nämä työskentelivät enemmän, jossa he ennen jos 68. Kaikissa komission keräämissä todetaan, että - eläkerahastoon lausunnoissa kuuluminen yli rajojen olisi tärkeä askel kohti työvoiman vapaan liikkuvuuden esteiden poistamista Euroopan unionissa, mutta ettei sitä ole helppo toteuttaa käytännössä. Tätä varten on poistettava useita esteitä, jotka estävät työntekijän jäsenyyden jatkumisen hänen alkuperäisessä eläkejärjestelmässään. Sopimusta alkuperäjäsenvaltion työnantajan, vastaanottavan jäsenvaltion työnantajan, työntekijän ja tarvittaessa asianomaisen lisäeläkejärjestelmän välillä ei ole aina helppo saada aikaan. 69. Komissio käynnistää selvityksen tarkastellakseen perusteellisesti keinoja esteiden poistamiseksi työntekijöiden eläkerahastoon kuulumiselta rajojen yli. Se ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin selvityksen tulosten valossa. • Eläkeoikeuksien siirtokelpoisuus 70. Erityisesti ammattiliitot ja eläkerahastojen edustajat ovat korostaneet, että toiminta on tarpeen tällä alalla. Ei voida kieltää, että siirtoarvojen laskeminen, jossa rangaistaan järjestelmän jättäviä jäseniä, ja "uinuvien" oikeuksien riittämätön säilyttäminen ovat suuria esteitä työntekijöiden liikkuvuudelle. 33 71. Lisäeläkkeiden siirtoarvon rahoitusmenetelmien, vakuutusmatemaattisten laskentamenetelmien ja verokohtelun moninaisuus vaikeuttavat siirtoja jäsenvaltiosta toiseen. Teknisesti on mahdollista, että kaikissa maissa hyväksytään toisista jäsenvaltioista tulevat siirrot, mutta tämä mahdollisuus on ennen kaikkea teoreettinen tai mahdoton toteuttaa käytännössä joidenkin järjestelmien, kuten laskennallisten varausten tai jakojärjestelmien osalta, joissa ei ole eläkesitoumuksia edustavia rahoitusvaroja. Siirto kelpoisuus olisi siis mahdollista ainoastaan rahastoiduissa järjestelmissä, joiden luonne sopii tällaiseen menettelyyn. 72. Yleensä saman jäsenvaltion sisällä ovat voimassa yhteiset vakuutusmatemaattiset normit kahden samanluonteisen järjestelmän siirtoarvojen laskemista varten. Koska yhteinen lähestymistapa sitä vastoin puuttuu eri jäsenvaltioiden lisäjärjestelmien sisärajat, on välisten epäedullisemmassa asemassa verrattuna henkilöön, joka siirtyy eläkerahastosta toiseen jättämättä jäsenvaltiotaan. joka ylittää unionin siirtojen kohtelussa, työntekijä, 73. Yhteisen vähimmäisnormin vahvistaminen siirrettyjen pääomien laskentaa ja näiden siirtojen tuleviksi etuuksiksi muuntamista varten voisi auttaa ratkaisemaan ongelman osittain. 74. Siinä tapauksessa, että pääomien siirto on mahdotonta, saavutettujen oikeuksien säilyttäminen olisi ainoa vaihtoehto. Näiden "uinuvien" oikeuksien haltijalle olisi taattava se, että hän saa oikeudenmukaisen osuutensa lisäeläkejärjestelmän tarjoamista etuuksista. On selvää, että näiden tavoitteiden toteutuminen vie paljon aikaa. (hallitusten lisää ponnistelujaan kaikkien asianomaisten osapuolten 75. Komissio tiettyjen ja edustajien, eläkeoikeuksien siirtoon liittyvien teknisten ongelmien ratkaisemiseksi. Niitä ovat oikeuksien välillä, vakuutusmatemaattisten normien yhteensovittaminen ja siirtoarvot. työmarkkinaosapuolten lisäeläkelaitosten) siirtokelpoisuus hyväksyttyjen järjestelmien ainoastaan avulla 76. Tämä työ antaa aineksia pohdinnalle, lainsäädännöllinen kehys eläkeoikeuksien siirrolle. joka koskee mahdollisuutta laatia 77. Komissio jatkaa myös työtään lisäeläkkeiden alalla julkaisemalla joka toinen vuosi raportin jäsenvaltioiden tilanteesta. Tämä raportti laaditaan yhteistyössä asiaan erikoistuneiden kansallisten korkean tason asiantuntijoiden muodostaman verkon kanssa. • Eläkefoorumi eläkefoorumin 78. Henkilöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä on ehdottanut voisi koota yhteen asianomaisten osapuolten (hallitusten, työmarkkinaosapuolten ja eläkerahastojen) edustajat työntekijöiden lisäeläkkeisiin, liikkumiselle rajojen yli voitaisiin käsitellä. Tämä foorumi voisi auttaa komissiota löytämään ratkaisuja muihin havaittuihin ongelmiin ja varmistamaan yhteisön voimassa olevan lainsäädännön noudattamisen. perustamista. Eläkefoorumi pohtimaan, kuinka liittyviä esteitä 79. Komissio kannattaa ja on niin ollen päättänyt kutsua koolle eläkefoorumin, joka kokoontuu kahdesti vuodessa ja joka koostuu hallitusten, tätä ajatusta 34 työmarkkinaosapuolten ja eläkerahastojen edustajista ja tarvittaessa muiden tällä alalla toimivien instituutioiden edustajista. 4. KANSALLISTEN YHTEENSOVITTAMINEN VEROJÄRJESTELMIEN PAREMPI 80. Lisäeläkkeitä koskevassa vihreässä kirjassa käsiteltiin toisen että kolmannen pylvään järjestelmiä. Sitä paitsi kyseessä olevat verotukseen liittyvät perusongelmat ovat itse asiassa samanlaisia. Käytännön syistä yhteisön toiminnan ensimmäinen vaihe voisi kattaa kuitenkin ainoastaan siirtotyöläisten toisen pylvään mukaisiin järjestelmiin suorittamien rajojen yli tapahtuvien maksujen verokohtelun. sekä 4. 1 Vihreää kirjaa koskevan lausuntokierroksen tulokset liikkuvuudelle ajan kuluessa kehittyneiden kansallisten verosäännösten Pitkän erilaisuus, monimutkaisuus ja erityisluonne on tunnistettu vakaviksi esteiksi henkilöiden vapaalle ja henkivakuutusalalla. Ongelmat liittyvät olennaisesti yleiseen kysymykseen tavasta, jolla eläkerahastoihin tai henkivakuutusyhtiöille suoritettuja rajat ylittäviä maksuja on käsiteltävä, ja siihen seikkaan, että siirtotyöläiset joutuvat tekemisiin kahden tai useamman eläke- jotka eivät ole välttämättä yhteensopivia. ja verojärjestelmän kanssa, ja palvelujen vapaalle tarjoamiselle " lisäeläke- 35 Laatikko 11: Yhteenveto epäyhtenäisistä verojärjestelmistä johtuvista ongelmista sijaitsevasta jäsenvaltiossa jäsenvaltiossa hyväksytty eläkejärjestelmä Monissa jäsenvaltioissa sellaisten lisäeläkkeiden ja henkivakuutusten verokohtelu, jotka on otettu muusta kuin kyseisessä laitoksesta, on epäedullisempaa kuin jäsenvaltiossa sijaitsevasta laitoksesta otettujen vakuutusten kohtelu. Vastavuoroista tunnustamista ei yleensä esiinny. Näin ollen on harvinaista, että täyttää vastaanottavan valtion yhdessä järjestelmän verotusta koskevat vaatimukset. Tämän seurauksena henkilöt, jotka haluavat täydentää eläkettään ja saada verohelpotuksia, voivat käytännössä ostaa vain kansallisten toimittajien tarjoamia tuotteita. Pystyäkseen kilpailemaan viimeksi mainittujen kanssa ulkomaisten kansallisilla markkinoilla toimittajien on perustettava kyseiseen maahan toimipaikka. Tämä estää palvelujen vapaan tarjoamisen ja rajoittaa kuluttajien valinnanvapautta. ja henkivakuutustuotteiden lisäeläkkeiden Työntekijä, joka muuttaa jäsenvaltiosta toiseen, ei voi useinkaan jatkaa kotijäsenvaltiossa salli maksettujen ottamaansa vakuutusta, koska vastaanottava työnantajan vakuutusmaksujen vähentämistä verotuksessa suorittamia maksuja sijaitsevalle laitokselle suoritettavia maksuja ei verotettaisi. jäsenvaltio tai verottaa muutoin jäsenvaltiossa tilanteessa, jossa vastaanottavassa ei Vakavin ongelma on tunnistettu tilanteessa, jossa henkilö jättää EET-järjestelmää (vakuutusmaksut verovapaita, vakuutuksen kasvu verovapaa, etuudet veronalaisia) soveltavan jäsenvaltion siirtyäkseen jäsenvaltioon, joka soveltaa TEE-järjestelmää (maksut veronalaisia, vakuutuksen kasvu verovapaa, etuudet verovapaita) tai päinvastoin. Järjestelmien yhdenmukaisuuden puute voi jätetään toimittamatta kahteen kertaan (maksut voidaan vähentää eikä etuuksia veroteta), tai kaksinkertaiseen verotukseen (sekä maksuja että etuuksia verotetaan). johtaa siihen, että verotus • Lausuntokierroksen aikana monet henkilöt katsoivat, että EET-järjestelmä on sopivin ja että sen pitäisi pitkällä tähtäimellä yleistyä. Sen etuna on, ettei veroa pidätetä epävarmoista tulevista etuuksista, koska etuuksia ei voi periä ja koska edunsaaja voi kuolla ennen eläkkeelle siirtymistään (tässä tapauksessa TEE-järjestelmässä edunsaaja olisi maksanut veroja suorittamiensa maksujen kautta etuuksista, joita hän ei koskaan saa). • Eläkerahastot ja henkivakuutusyhtiöt voivat myös törmätä verotuksellisiin esteisiin varsinkin, jos ne sijoittavat rajojen yli. Jotkut esteet johtuvat siitä, että eläkerahastot ovat usein vapautettuja veroista. Yksi vihreään kirjaan saaduissa kommenteissa mainituista esimerkeistä koski sitä, että tietty jäsenvaltio verottaa muiden kuin kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien laitosten kyseisessä jäsenvaltiossa hankkimista tai siirtämistä varoista saamia pääomavoittoja samalla kun kyseisessä sijaitsevat jakautumista eläkerahastot ovat vapautettuja verosta. Tämä vääristää varojen yhtenäismarkkinoilla. Eläke-etuuksien karttumisen osalta verohuojennukset myönnetään joskus ainoastaan kotimaisille sijoituksille. jäsenvaltiossa Nämä ongelmat ovat ilmeisesti vaikeutuneet tilanteissa, joissa on mukana useampi kuin kaksi maata. Näin voi olla esimerkiksi siinä tapauksessa, että siirtyvä henkilö työskentelee toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneessa yrityksessä ja suorittaa maksuja lisäeläkerahastoon, joka on sijoittautunut kolmanteen jäsenvaltioon. Sen vuoksi monet osapuolet ovat korostaneet, että on tarpeen löytää ratkaisut Euroopan tasolla erityisesti määrittelemällä eläkesuunnitelma, joka saisi samat verohuojennukset kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä voisi heidän näkemyksensä mukaan johtaa todellisten yleiseurooppalaisten eläkerahastojen luomiseen, jotka voisivat toimia ilman veroesteitä Euroopan tasolla ja hyötyä siitä seuraavista mittakaavaeduista. 36 82. Lausuntokierros koski myös ongelmien ratkaisukeinoja. Jotkut tahot katsovat, että komission olisi laadittava suuntaviivat, jotka perustuvat tiettyihin voimassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin sisältyviin periaatteisiin ja käytäntöihin. Keskustelujen aikana on korostettu, että on epäilemättä helpompaa sopia muista kuin sitovista toimenpiteistä, mutta että niiden hyödyllisyys käytännössä voisi osoittautua vähäiseksi. Kahdenvälisten kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten yksi etu on "räätälöidä mittojen mukaan" kyseisten maiden eläkejärjestelmien erityispiirteiden mukaisesti. Jäsenmaiden uudet neuvottelut 105 sopimuksesta 4 olisivat sitä vastoin erittäin monimutkainen ja pitkä prosessi, joka ei kuitenkaan takaisi kohtelun yhdenvertaisuutta ja syrjimättömyyttä. Harkittujen suuntaviivojen välitön käytännön arvo voisi siis olla vähäinen, koska kestäisi vuosikymmeniä integroida ne voimassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin. se, että ne voidaan 83. Jotkut tahot ovat sitä mieltä, että yhteisön lainsäädännön aikaansaaminen olisi järkevin vaihtoehto. On ehdotettu, että mahdollisen lainsäädäntöaloitteen osatekijöitä olisivat eläkejärjestelmien vastavuoroinen tunnustaminen, toimenpiteet, joilla pyritään välttämään kaksinkertainen verotus, muut toimenpiteet verotuksen oikeudenmukaisen tason tehokas keskinäinen avunantojärjestelmä perinnän alalla. Asianomaiset osapuolet korostivat, että oikeudellisesti sitovat toimenpiteet, kuten monenvälinen sopimus tai direktiivi, takaisivat oikeussuojan ja loisivat kaikille tasapuoliset kilpailun edellytykset. tiedonvaihtojärjestelmä takaamiseksi, tehokas ja 4. 2 Mahdolliset toimet 84. Tämä pitää erityisesti paikkansa, kun kyseessä ovat jäsenvaltiosta toiseen siirtyvät työntekijät, jotka ovat vaarassa menettää saavutettuihin oikeuksiinsa liittyvän hyödyn valtiossa, jossa eläkkeestä on jo sovittu. Tällä hetkellä ei ole olemassa yhteisön eläke-etuuksien lainsäädäntöä, verottamiseksi saavutettuja eläkeoikeuksia vastaavien siirtoarvojen verokohtelua. Jäsenvaltioiden on kuitenkin ja asetuksen 1612/6835 mukaisesti perustamissopimuksen 39 ja 43 artiklan varmistettava, että vapaata liikkumisoikeuttaan käyttävät työntekijät eivät joudu perusteettomien rajoitusten tai syrjinnän kohteeksi. toimivallan eläkejärjestelmän säänneltäisiin aikaisemman jossa tai antamista puitteissa 85. Vaikka on tärkeää, ettei yksikään työntekijä tai siirtyvä eläke voi täysin välttää veroja, jäsenvaltioiden on myös valvottava, etteivät siirtotyöläiset joudu kaksinkertaisen verotuksen kohteeksi. Nykyään suurin osa kaksinkertaista verotusta koskevista sopimuksista sisältää tätä asiaa koskevia määräyksiä, joihin on usein saatu vaikutteita tulojen ja pääoman verotusta koskevan OECD:n tyyppisopimuksen 18 artiklasta, jonka mukaan verotusoikeus kuuluu asuinmaalle. Jollei kahdenvälistä sopimusta ole, tapa, jolla kaksinkertainen verotus vältetään, riippuu asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisista lainsäädännöistä. Euroopan unionin sisällä jäsenvaltioiden välisten mahdollisten kahdenvälisten suhteiden lukumäärä on 105, joista kahden- tai monenväliset sopimukset kattavat tällä hetkellä 98. Näistä joihinkin sisältyy jo tyhjentävät määräykset lisäeläkkeistä. 20 jäsenvaltion unionissa kahdenvälisten suhteiden mahdollinen lukumäärä ylittäisi jo 190. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68, annettu 15 päivänä lokakuuta 1968, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisössä,EYVL L 257, 19. 10. 1968, s. 2-12. 37 sopimusten 86. Ecofm-neuvoston 1. joulukuuta 1997 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan sisältyvässä julistuksessa komissio on sitoutunut tutkimaan henkivakuutuksia ja lisäeläkkeitä koskevien yhteistyössä veropoliittisen työryhmän kanssa mahdollisen direktiiviehdotuksen laatimista varten. Tämän työn lopullinen tavoite on varmistaa käytännössä työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien vapaa liikkuvuus (EY:n perustamissopimuksen 39 ja 43 artikla) ja palveluiden tarjoamisen vapaus (EY:n perustamissopimuksen 49 artikla) sellaisena kuin siitä on säädetty myös kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä 94/96/EY. Tämä työ on jo alkanut. ongelmakenttää verotukseen liittyvää • Koordinoidun lähestymistavan periaatteet 87. Komissio katsoo, että lisäeläkkeitä koskevasta vihreästä kirjasta saadut kokemukset, sen julkaisemisen aiheuttamat reaktiot ja sitä seurannut lausuntokierros osoittavat yleensä ottaen, että vaihe vaiheelta etenevän koordinoidun toiminnan tarpeesta vallitsee laaja yksimielisyys. Käytyään läpi kuulemisen tulokset komissio katsoo, että toiminnan on perustuttava seuraaville periaatteille: Tavoitteena ei ole yhtenäistää henkivakuutuksia ja lisäeläkkeitä koskevia lähestymistapa mukautettaisiin kansallisia verojärjestelmiä. Koordinoitu Tätä jäsenvaltioissa voimassa lähestymistapaa on noudatettu menestyksellisesti alalla asetuksella 1408/71. sääntöjen moninaisuuteen. sosiaaliturvan olevien Lisäeläkkeitä ja henkivakuutuksia koskevien rajat ylittävien sopimusten ja perusteeton verokohtelu ei saa estää palvelujen vapaata tarjoamista henkilöiden vapaata liikkuvuutta. lähestymistavan on autettava Koordinoidun säilyttämään verotulonsa, jotka niiden tehtävänä on kerätä verolainsäädäntönsä perusteella. Tämän olevaan liityttävä järjestelmään, joka on omiaan vakuuttamaan verovelvolliset siitä, että heidän on noudatettava verotukseen liittyviä velvollisuuksiaan ja että he eivät voi välttää niitä riippumatta siitä, missä he asuvat tai mihin he sijoittavat varansa. todella käytettävissä lähestymistavan jäsenvaltioita on • Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön vaikutus eroista perusteettomista 88. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan rajoitukset, jotka ja johtuvat henkivakuutustuotteiden verokohtelussa, ovat EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 39, 43, 49 ja 56 artiklan vastaisia. Tuomiossaan asiassa Safir36 tuomioistuin katsoi, että ulkomaisen vakuutuskirjan erilaisen verokohtelun sisältävät säännöt, jotka saattoivat estää henkilöitä ottamasta vakuutusta toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta vakuutuksenantajilta, olivat periaatteessa perustamissopimuksen 49 artiklan vastaisia. Lisäksi rajoituksen tuomioistuin hylkäsi perustelemiseksi esitetyt argumentit ja erityisesti verotuksen yhtenäisyyttä koskevan eläkkeiden ylittävien tiukasti tämän rajat Asia C-l 18/90, (Kok. 1992, s. 1-1897). 38 argumentin. On huomattava, ettei tuomioistuin koskaan asiassa Bachmann37 annetun tuomion jälkeen ole hyväksynyt tätä perustelua veropolitiikan alalla. • Tilanne veropoliittisessa työryhmässä 89. Veropoliittisen työryhmän jäseniä pyydettiin ilmaisemaan näkökantansa 3. heinäkuuta 1998 pidetyssä kokouksessa lisäeläkkeiden ja henkivakuutusten verotusta koskevaan koordinoituun lähestymistapaan liittyvistä tärkeimmistä näkökohdista. Osallistujat tunnustivat yksimielisesti, että harkintaa on tarpeen jatkaa, ja suurin osa suhtautui lähestymistapaan. Edellä esitetyt periaatteet - ei myönteisesti koordinoituun yhdenmukaistamista, ei syrjintää, ei verotulojen menetystä - laajan hyväksynnän. Myönnettiin, että siirtotyöläisten ongelma on käsiteltävä kiireellisesti. Suositeltiin voimakkaasti, että tutkittaisiin keinoja tietojen vaihdon parantamiseksi. Jotkut kannattivat oikeudellisesti - sitovien monenvälinen sopimus sai pääosan äänestyksistä - kun taas toiset vastustivat niitä tiukasti eivätkä voineet hyväksyä kuin suuntaviivat. Lisäksi jotkut vaativat, että tarkasteltaisiin myös sosiaalisia ja oikeudellisia ongelmia eikä yksinomaan verotukseen liittyviä näkökohtia. toimenpiteiden käyttöönottoa saivat 90. Veropoliittisen työryhmän kokouksessa 8. maaliskuuta 1998 päästiin sopimukseen siitä, että asteittainen lähestymistapa on parempi ilmenevien vaikeiden ja moninaisten ongelmien käsittelemiseksi. Ryhmän jäsenet myönsivät myös, että ensimmäisen vaiheen pitäisi koskea, mikäli mahdollista, siirtotyöläisten toiseen pylvääseen kuuluviin laitoksiin suorittamien rajat ylittävien maksujen verokohtelua. Asia ei koskisi laskennalliseen varaukseen perustuvia järjestelmiä, sikäli kuin työntekijät eivät maksa vakuutusmaksuja vaan kyseessä on ainoastaan työnantajan vastuu. • Tulevat työt 91. Komissio katsoo, että veropoliittinen työryhmä on sopivin paikka kuulla jäsenvaltioita tavasta syventää aiheen käsittelyä. Asian monimutkaisuuden takia päätettiin perustaa tekninen alatyöryhmä, joka avustaa veropoliittista työryhmää. 92. Komissio toivoo, että veropoliittisen työryhmän ja sen alatyöryhmän työn perusteella on mahdollista muotoilla tarkoituksenmukainen lainsäädäntöaloite joko vuonna 1999 tai 2000. Edellä esitetystä johtuu, että tällainen aloite olisi ainoastaan ensimmäinen vaihe kunnianhimoisessa tällä alalla. Ensimmäinen vaihe kattaisi siirtotyöläisten lisäeläkerahastoihin rajojen yli suorittamien maksujen verokohtelun. toiminnassa 37 että johtuen, erityispiirteistä Asia C-204/90, (Kok. 1992, s. 1-249). Tuomioistuin katsoi, että se, että Belgia kieltäytyi sallimasta eläke- ja henkivakuutusmaksujen vähennyskelpoisuutta oli 39 ja 49 artiklan mukaista syrjintää. Se katsoi kuitenkin myös Belgian verojärjestelmän oli perusteltavissa tarpeella säilyttää verotuksen yhtenäisyys. Olisi muistettava, että Belgian verojärjestelmään sisältyy veron maksun lykkääminen eikä verovapauden tehdyistä kieltäytyminen myöntämästä eläkesitoumuksista. suoritetuista verovapautta muille kuin belgialaisille vakuutusyhtiöille maksuista oli sopusoinnussa sen kanssa, ettei vastaavista vakuutusmaksuista vaadittu maksamaan veroa toisin kuin Belgiassa otetusta vakuutuksesta. Verotuksen on täsmennetty tuomiossa Wielockx C-80/94, (Kok. 1995, s. 2493). myöntäminen Tässä tuomioistuimen yhtenäisyyteen ulkopuolella perusteluja tilanteessa tällainen Belgian liittyviä syrjintä 39 Liite 1 Lisäeläkkeitä yhtenäismarkkinoilla koskevaan vihreään kirjaan liittyvän lausuntokierroksen johdosta harkittavat toimet Toimet Tavoitteet Direktiiviehdotus eläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnan sääntelystä Jäsenvaltioiden verojärjestelmien yhteensovittaminen lisäeläkkeiden ja henkivakuutusten alalla Lisäcläkcoikeuksien hankkimisedellytyk siä koskevat neuvottelut Toteutcttavuustutki m us eläkerahastoihin kuulumisesta rajojen yli Eläkefoorumin perustaminen Lisäeläkeoikeuksicn siirtokelpoisuutccn liittyvät tekniset työt Jäsenten oikeuksien suojelu, sijoittamisvapaus, hallintavapaus ja eläkerahastoon kuulumisen rajojen yli helpottaminen Ammatillisen liikkumisoikeuden ja lisäeläke-ja henkivakuutuspalvel ujen vapaan tarjoamisoikeuden käytön helpottaminen Ammatillista liikkuvuutta helpottavien keinojen määrittely Niiden esteiden yksityiskohtainen tarkastelu, jotka estävät eläkerahastoihin kuulumisen rajojen yli. Keinojen määrittely näiden esteiden poistamiseksi Erityisen foorumin luominen eläkkeistä ja ammatillisesta liikkuvuudesta käytävälle keskustelulle Mahdollisen lainsäädäntöehdotuks en antamisen edellytysten tarkastelu Asianomaiset instituutiot ja elimet Komissio, asiasta kiinnostuneet osapuolet, sen jälkeen neuvosto, parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea Jäsenvaltiot ja komissio veropoliittisen työryhmän puitteissa. Neuvosto, parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea, jos komissio tekee direktiiviehdotuksen Komissio ja työmarkkinaosapuole t Mahdollinen aikataulu Komission hyväksyntä vuoden 1999 lopussa/2000 alussa. Neuvottelut neuvostossa ja parlamentissa vuodesta 2000 alkaen Neuvottelujen jatkaminen vuonna 1999. Mahdollinen direktiiviehdotus vuoden 1999 loppuun mennessä / vuoden 2000 alussa. Vuoden 1999/2000 aikana Komissio Vuoden 1999/2000 aikana Komissio Vuoden 1999 tai 2000 aikana Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden, eläkerahastojen ja työmarkkinaosapuolt en kanssa Vuoden 1999/2000 aikana. Mahdollinen lakiehdotus vuoden 2000 aikana 40 Liite 2 Eläkerahastojen sijoitussalkkujen tuotot 1984-1996 (keskimääräinen todellinen kokonaistuottoprosentti paikallisena valuuttana) 1984-1993 1984-1996 Belgia Tanska Saksa Irlanti Japani Alankomaat Espanja Ruotsi Sveitsi Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat Ei määrällisiä rajoituksia Määrällisiä rajoituksia 8. 8 6. 3 7. 2 10. 3 6. 5 7. 7 7. 0 8. 1 4. 4 10. 2 9. 7 9. 5 6. 9 9. 0 6. 0 7. 0 11. 0 0. 0 8. 0 - - 4. 0 10. 0. 9. 0 9. 5 5. 2 Lähteet: EFRP Report, kesäkuu 1996; Pragma Consulting; ja OECD Staff Calculations 41 Liite 3 Henkivakuutusyhtiöiden (ryhmäsopimustcn osalta), avointen eläkerahastojen ja suljettujen eläkerahastojen välinen suuntaa-antava vertailu Toiminnan luonne Suhde muihin talouden toimijoihin Eläkcjärjestel män lakkaamistilan ne Takuu ammatillisten lisäetuuksien maksamisesta Suhde ammatillisten eläkcjärjestel mien jäseniin Henkivakuutusyhtiöt Kaupallista toimintaa, joka perustuu tuotteiden moninaisuuteen Avoimet eläkerahastot Kaupallista toimintaa, joka perustuu yhteen ainoaan palveluun Pai veluntarj oaj at Kuluttajat ja palveluntarjoajat Suljetut eläkerahastot Yleensä ei- kaupallista toimintaa, joka perustuu yhteen ainoaan palveluun Kuluttajat ja palveluntarjoajat Vakuutetut ovat yleensä velkojia muiden joukossa/8 Kaikki velkojat toteuttavat oikeutensa määrätyssä järjestyksessä. Jäseniä pidetään yleensä eläkerahastojen hallussa olevien varojen omistajina. Jäseniä pidetään yleensä eläkerahastojen hallussa olevien varojen omistajina. Vakuutuksenantaj ai la lukuun ottamatta sijoitusrahastoihin sidottuja sopimuksia, kun on määrätty, ettei vakuutuksenantaj a kanna sijoitusriskiä. Epäsuora, työnantajan kautta: Yleensä eläkerahastoilla etuusperusteisissa järjestelmissä tai sijoitusriski on työntekijällä maksuperusteisissa järjestelmissä. Epäsuora, työnantajan kautta. Yleensä eläkerahastoilla etuusperusteisissa järjestelmissä tai sijoitusriski on työntekijällä maksuperusteisissa järjestelmissä. Jäsenten yleinen osallistuminen järjestelmän hallintoon. tässä Ks. selvitystilasta (89/C253/04, EYVL, 6. 10. 1989). komission asiassa ehdotus direktiiviksi vakuutusyhtiöiden LIITE 4 Vi O) o> Y~ <4 o 00. 2 o "5" i "«5 •S <5 "C a> y> c o ti o •5 0)joii|isonA u3ui|BB3j uouiBji;i:uir>|S3>i s Tämä liite osoittaa, että 10 vuoden ajanjaksolla osakkeista 100-prosenttisesti koostunut sijoitussalkku olisi ollut lähes yhtä vakaa (toisin sanoen yhtä "varma") kuin 100-prosenttisesti obligaatioista koostunut sijoitussalkku, mutta osakkeet olisivat antaneet noin 7 prosentin tuoton verrattuna obligaatioiden 3-4 prosentin tuottoon. Kolmen prosentin ero vuodessa koko työelämän keston ajan on huomattava. Vähimmäisriski osoittaa heikointa mahdollista volatiliteettiä, joka olisi saatu osakkeiden ja obligaatioiden optimaalisella suhteella. 43 LIITE 5 Yhdysvallat: Vuosittainen kokonaistuotto sijoitusluokittain (1926-1995) U. S. Treasury Bills Valtion keskipitkän aikavälin obligaatio Valtion pitkän aikavälin obligaatiot Yritysten pitkän aikavälin obligaatiot Pienten yritysten osakkeet Suurten yritysten osakkeet Lähde: Morgan Stanley Dean Witter 10 15 44 LIITE 6 Osakkeet verrattuna obligaatioihin Osakkeiden ja obligaatioiden tuottoerot Kansalliset valuutat Vuosittaiset tiedot 15 vuoden jakso 1984-1998 10 vuoden jakso 1989-1998 Saksa Belgia Yhdysvallat Ranska Italia Alankomaat Yhdistynyt kuningaskunta Ruotsi Sveitsi Lähde: Pragma Consulting NV/SA 4. 36 % ' 9. 09 % 5. 29 % 3. 12 % 0. 95 % 7. 18% 3. 67% 4. 32 % 9. 88 % 3. 71 % 1. 98% 7. 08 % 0. 17% -3. 47 % 7. 95 % 1. 40% 2. 94 % 12. 08 % 45 LIITE 7 Varojen jakaminen Maa Kansalli set osakkeet % Saksa Belgia Tanska Espanja Suomi Ranska Irlanti Italia Norja Alankomaat Portugali Yhdistynyt kuningaskunta Ruotsi Sveitsi 6 18 17 9 9 8 24 2 13 5 14 53 20 10 Kansalli set obligaa tiot % 71 31 65 65 69 75 26 56 60 47 72 2) 9 64 25 Ulkomai set osakkeet % 3 24 7 2 1 5 33 — 6 19 4 22 8 5 Ulkomai set obligaa tiot % 4 12 1 1 1 10 4 — 6 10 1 6 — 7 Kiinteis töt % Likvidit varat/ muut % 13 5 8 - 1 - 6 40 7 7 2 2 8 16 3 10 2 23 13° 2 7 2 8 2 7 8 - 37 3> 1) 2) 3) rahamarkkinoiden välineitä 50/50 % kiinteä-ja vaihtuvakorkoisia obligaatioita sisältää lainat työnantajille, hypoteekkilainat ja muut lyhytaikaiset lainat Lähde: European Pension Fund Managers Guide, Volume I The Marketplace, 1998; William M. Mercer 46 LIITE 8 Väestö ja eläkevarat Maa Väestö, miljoonaa henkeä Huoltosuhde i) Saksa Belgia Tanska Espanja Suomi Ranska Irlanti Italia Norja Alankomaat Portugali Yhdistynyt kuningaskunta Ruotsi Sveitsi 82. 0 10. 2 5:3 39. 3 5. 1 58. 6 3. 6 57. 4 4. 4 15. 6 9. 9 59. 0 8. 9 7. 1 21. 7 24. 2 22. 4 23. 5 20. 9 22. 7 19. 0 23. 2 25. 0 18. 8 22. 4 24. 6 28. 6 22. 4 Eläkevaro- jen arvo, miljardia dollaria 310 25 148 22 40 95 29 91 35 502 10 1015 142 288 Eläkevarat, % BKT:stä 14 11 84 4 3. 5 7 42 7 23 127 9 77 66 117 Eläkevarat asukasta kohti (1 000 dollaria) 3. 8 2. 5 27. 9 0. 6 7. 9 1. 6 8. 0 1. 6 7. 9 32. 2 1. 0 17. 2 16. 0 40. 6 ' Yli 65-vuotiaiden määrä verrattuna 15-64-vuotiaiden määrään. Lähde: Population Concern, 30. kesäkuuta 1997, European Pension Fund Managers Guide, Volume I - The Marketplace, 1998 ; William M. Mercer. 47 ELÄKERAHASTOJEN HOITOON LIITTYVÄ SANASTO Varojen jakaminen: markkinoiden mukaan. rahastojen varojen jakaminen varojen tyypin ja/tai Valuuttojen vastaavuus: vaatimus, tarkoitettujen varojen on oltava samassa valuutassa kuin vastuiden. jonka mukaan vastuiden kattamiseen Maksuperusteinen (järjestelmä): järjestelmä, jossa ainoastaan vakuutusmaksut on määrätty. Edut vaihtelevat vakuutusmaksun suuruuden ja varojen tuoton mukaan. Sijoittamisesta aiheutuvan riskin kantaa yleensä työntekijä. Omaisuudenhoitaja: henkilö, yleensä luottolaitos, jolle uskotaan rahaston varojen ja niitä edustavien arvopapereiden hallussapito. Toimeksiantava yritys: yritys tai yritysryhmä, joka käyttää rahaston palveluksia tarjotakseen eläke-etuuksia työntekijöilleen. Vakuutusmatemaattinen sen määrittämiseksi, onko eläkejärjestelmällä riittävästi varoja vastuidensa kattamiseksi. Aktuaarin on myös varmistettava, että vakuutustekninen vastuuvelka on laskettu oikein. suorittama arviointi: aktuaarin laskelma Rahoitusvaatimus: vaatimus, jonka mukaan vastuiden kattamiseen rahaston varat eivät saa olla pienemmät kuin vastuut. tarkoitetut Varojen ja vastuiden hallinto: menetelmä, jonka tarkoituksena on minimoida riskit johtamalla ja sij oituspolitiikan j ohdonmukaisuutta. varojen, maksukyvyn valvomalla vastuiden, rahaston ja Varainhoitaja: henkilö, jolle eläkerahasto antaa tehtäväksi rahaston varojen hoidon. Se voi olla luottolaitos, vakuutusyhtiö tai yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys. Jotkut rahastot hoitavat kuitenkin itse varojaan. Rahaston hoitajat: henkilöt, jotka ovat vastuussa rahaston yleisestä politiikasta rahoituksen (varojen jakamisen määrittämisen) ja hallinnon osalta. Rahastojen hoitajat ovat yleensä jäsenten ja työnantajan edustajia. Hoito voidaan myös antaa uskotuille miehille, jotka sitoutuvat hoitamaan rahastoa parhaan kykynsä mukaisesti. Etuusperusteinen (järjestelmä): järjestelmä, jossa edut vahvistetaan etukäteen (esim. prosenttiosuudeksi viimeisestä palkasta) riippumatta vakuutusmaksun suuruudesta ja varojen tuotosta. Työnantaja takaa yleensä eläkkeen maksamisen. Vakuutustekninen vastuuvelka: eläkerahaston taseen vastattavaa-puolella oleva laskennallinen erä, joka vastaa rahaston tekemiä sitoumuksia. Vakuutusteknisen turvallisuus vastuuvelan vastineena on oltava varoja, (hajauttaminen) ja tuotto on mukautettu vastuisiin. likviditeetti, joiden 48 ISSN 1024-4492 KOM(1999) 134 lopullinen ASIAKIRJAT FI 10 05 06 01 Luettelonumero : CB-CO-99-242-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg