title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Talousuudistus: kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta"

eurovoc_concepts:
action programme
capital market
commodities market
economic policy
single market

text: C 209/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 7. 1999 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Talousuudistus: kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta” (1999/C 209/09) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 25. helmikuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta ”Talousuudistus: kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta (Cardiff I)”. Asian valmistelusta vastannut 18. toukokuuta 1999. Esittelijä oli Vasco Cal ja apulaisesittelijä John Simpson. ” ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. toukokuuta 1999 pitämässään 364. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 77 ääntä puolesta, ja 4 pidättyi äänestämästä. HUOM. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä päätti käsitellä lausunnossa myös seuraavia kahta komis- sion asiakirjaa: ”Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman arviointi kesäkuu 1997 – joulukuu 1998” ja Johdanto ”Talous- ja rakenneuudistus EU:ssa (Cardiff II)”. Komitea on tyytyväinen, että se voi ottaa kantaa näihin sisämarkkina-asiakirjoihin kokonaisuutena. Asiakirjat ovat Tie- donanto yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman arvi- oinnista, Kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta (Cardiff I) ja Kertomus talous- ja rakenneuudistuk- sesta EU:ssa (Cardiff II). Kuten komitea on huomauttanut jo aiemmin, sisämarkkinaohjelman arviointi tulisi tehdä saman- aikaisesti sekä oikeudelliselta että taloudelliselta kannalta eikä siinä tulisi rajoittua esittelemään direktiivien voimaan saatta- mista. mistä, jäsenvaltioiden toimia lähentymiskriteereiden saavutta- miseksi sekä kasvu- ja vakaussopimuksen laatimista ja siihen liittyviä jäsenvaltioiden velvoitteita. 1. 3. Kuten yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman arvioinnissa todetaan monet muut yhtenäismarkkinoiden näkökohdat kehittyivät samanaikaisesti vakaasti. Arvioinnissa käsitellään toimia, 1. 4. joihin on ryhdytty toimintasuunnitelman kunkin neljän tavoitteen alalla. Tavoit- teet ovat: – sääntöjen tehostaminen 1. Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman arvioin- ti kesäkuu 1997 – joulukuu 1998 – markkinoiden keskeisten vääristymien poistaminen 1. 1. Komissio julkaisi Eurooppa-neuvoston Amsterdamissa kesäkuussa 1997 pitämän kokouksen jälkeen yhtenäismarkki- noiden toimintasuunnitelmansa (CSE(97) 1). Toimintasuunni- joiden tavoitteena oli telmaan sisältyi sarja tärkeitä toimia, parantaa merkittävällä tavalla yhtenäismarkkinoiden toimintaa 1. päivään tammikuuta 1999 mennessä. Tuorein arvio ohjel- man edistymisestä (KOM(1999) 74 lopull. ) laadittiin vuoden 1998 lopulla. Arvion pohjana on yhtenäismarkkinoiden kol- mas tulostaulu, joka julkaistiin lokakuussa 1998(1). TSK on laatinut lausunnon jokaisesta tulostaulusta. Kolmatta tulostau- lua koskeva lausunto hyväksyttiin 24. helmikuuta 1999 (2). 18 viime kuukauden aikana yhtenäismarkkinoiden 1. 2. kehittämisessä on painotettu pääasiassa tärkeitä makrotalou- dellisiä kysymyksiä kuten rahaliiton valmisteluja ja käynnistä- (1) SEC(1998) 1889. (2) EYVL C 101, 12. 4. 1999. – – yhdentymisen toimialakohtaisten esteiden poistaminen yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen kaikkien kansalais- ten eduksi. 1. 5. Monet toimintasuunnitelman sitoumuksista käsitellään lyhyesti. Ne heijastuvat lainsäädäntöaloitteissa ja toimintalinjo- jen tarkistuksissa sekä strategisiin tavoitteisiin liittyvissä erityis- aloitteissa. TSK on myöntänyt aiemmissa lausunnoissaan, että tällä lähestymistavalla on arvonsa ja että käsiteltävänä olevat aiheet ovat luonteeltaan laaja-alaisia. Tässä lausunnossa TSK antaa tunnustusta arviointityölle ja ottaa esille tiettyjä aihe- alueita lisäkommentteja varten. 1. 6. Tapa, jolla komissio on esittänyt arvioinnin, on helpot- tanut toimintasuunnitelman käsittelyä TSK:ssa. Komitea on erityisen tyytyväinen liitteen II analyyttiseen tapaan esitellä kunkin aihealueen edistymisaste sekä siihen, että siinä maini- taan erikseen alat, joiden kehitykseen ollaan pettyneitä. 22. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 209/29 1. 7. TSK:n kommenteissa esitellään ensin toimintasuunni- telmakauden tärkeimpiä saavutuksia, seuraavaksi havaittuja puutteita ja kolmanneksi annetaan ehdotuksia toimintasuunni- joita komitea suosittaa telmasta esille nousseista aiheista, komission työstävän edelleen. Saavutusten arviointi Komission mukaan toimintasuunnitelma on onnistu- 1. 8. nut. Johdannossa sanotaan, että ”tavoitteet on saavutettu suurimmalta osin”. TSK on asiasta samaa mieltä ja myöntää, että toimintasuunnitelman luoma järjestys on ollut rakentavaa ja hyödyllistä. Komissio arvioi kuitenkin omia suorituksiaan, TSK:n mielestä ulkoinen arviointi olisi ollut kriittisempää. toimintasuunnitelman 1. 9. Monet ovat väistämättä ennemminkin politiikkaa kehittäviä kuin todellisia edistysaskeleita. Ei olekaan järkevää pyrkiä arvioimaan toimin- tasuunnitelman pitkän aikavälin vaikutuksia, sillä monet sitou- muksista ovat osia laaja-alaisemmista toimista, jotka kehittyvät paljon pidemmällä aikavälillä. saavutuksista 1. 10. Komitea toteaa, että joitain poikkeuksia lukuun otta- matta komissio on yleisesti ottaen edistynyt onnistuneesti toimintasuunnitelmassa ja saavuttanut tavoitteensa valmistella ja julkaista uuteen ja muutettuun yhteisön lainsäädäntöön liittyvät päätelmänsä. Myös jäsenvaltiot näyttävät parantaneen lainsäädäntövelvoitteidensa toteuttamista. Myös nykyisten sääntöjen tehostamisessa on edistytty, mutta ei kuitenkaan aivan yhtä hyvällä menestyksellä. 1. 11. Direktiivit: Komitea on tyytyväinen, että viipeitä direktiivien siirtämisessä osaksi kansallista lainsäädäntöä on onnistuttu vihdoinkin vähentämään. Edelleen esiintyvät viiväs- tymät ovat kuitenkin huolestuttavia. TSK on komission kanssa samaa mieltä siitä, että aikataulu- ja valvontajärjestelmiä tarvitaan vielä toimintasuunnitelmakauden päätyttyä. 1. 12. Julkiset hankinnat: Julkisten hankintojen markkinoi- den kilpailulle avaamisen pulmallisuutta valaistaan kahdella vastakkaisella tavalla. Komissio huomauttaa, että julkisia han- kintoja koskevien direktiivien soveltaminen on ollut ”erityisen hidasta”. Tämä kielteinen huomio on kuitenkin ristiriidassa sen kanssa, että komissio on julkaissut vihreän kirjan julkisten hankintojen seurannasta. TSK on huolissaan, ettei komission politiikalla ja päätöksillä ole asianmukaista vaikutusta joiden- kin jäsenvaltioiden lainsäädäntöön ja toimintaan. 1. 13. Muita saavutuksia toimintasuunnitelman yhteydessä ovat olleet: a) interventiomekanismit tiellä olevien vakavien esteiden käsittelemiseksi tavaroiden vapaan liikkuvuuden b) erilliset ehdotukset yhtenäismarkkinoita koskevien jäsen- valtioiden ja yhteisön sääntöjen yksinkertaistamiseksi c) ongelmanratkaisu yhteyspisteiden ja koordinaatiokeskus- ten perustamisen kautta d) toimintasäännöt haitallisesta verokilpailusta e) valtiontukia koskevien suuntaviivojen loppuun viety tar- kistus f) kaasutoimitusten liberalisoinnin mahdollistavat säännöt g) työaikadirektiivin hiominen h) yrityspaneelin (Business Test Panel) perustaminen säädöseh- dotusten laadun parantamiseksi i) ehdotukset alv:n soveltamisen uudenaikaistamiseksi ja ra- tionaalistamiseksi. 1. 14. Tavaroiden vapaan liikkuvuuden tiellä olevien vaka- vien esteiden poistamiseksi luodut interventiomekanismit ovat kuitenkin neuvoston tekemä kompromissiratkaisu, ja niiden toimivuus on vielä todistettava käytännössä. Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistami- 1. 14. 1. nen (Slim) on onnistunut vain osittain. Sitä on tarpeen arvioida nykyistä tarkemmin, jotta saadaan selville onko Slim tehokas keino yksinkertaistaa lainsäädäntöä. Neuvosto ei ole hyväksy- nyt montakaan direktiiviehdotusta ja erittäin harva ehdotus on hyväksytty osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja pantu täytäntöön. TSK ehdottaakin, että komissio seuraa ja tarkaste- lee uudelleen kyseisen aloitteen metodeja ja menestystä. Komitea kannattaa arvonlisäverojärjestelmän 1. 14. 2. uudenaikaistamiseen ja yhtenäistämiseen liittyviä ehdotuksia, koska ne helpottavat liike-elämän toimintaa. Samalla ne ovat kuitenkin ainoastaan ensi askel kohti suunniteltua alkuperä- maahan perustuvaa alv-järjestelmää. TSK on jo ilmaissut kannattavansa näitä ehdotuksia. Puutteet 1. 15. Komissio myöntää olevansa pettynyt kehitykseen tietyillä aloilla. TSK on asiasta samaa mieltä komission kanssa ja toivoo, että niiltä osin, kun nämä puutteet on eritelty, kuten liitteessä II, komissio sitoutuisi jatkamaan ponnisteluja niiden korjaamiseksi. 1. 16. Lentokenttien tulo- ja lähtöajat: Yksi TSK:ta erityisesti huolestuttavista puutteista on se, ettei lentokenttien tulo- ja lähtöaikojen jakamista koskevien uusien sääntöjen esittämi- sessä ole edistytty lainkaan. C 209/30 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 7. 1999 1. 17. Komissio näyttää olevan moniin ehdotettuihin toi- miin tyytyväisempi kuin TSK:n mielestä olisi aihetta. Komitea kiinnittää erityistä huomiota vaatimattomiin tuloksiin seuraa- villa aloilla: ta. Kaksisuuntaisen vuoropuhelun tarve yhteisön (ja sen toimi- elinten) sekä avainasemassa olevien kansalaisten ja yritysten välillä tiedostetaan yhä selkeämmin. (i) vastavuoroista tunnustamista koskevat aloitteet (ii) suunnitelmat rakennusalan tuotteiden standardointia hi- dastavien teknisten ongelmien poistamiseksi (iii) välillisen verotuksen eroavaisuuksien aiheuttamien vääris- tymien poistaminen (iv) energia-alan verotusta koskevaan yhteisön kehykseen liit- tyvät ehdotukset (v) kymmenes yhtiölakidirektiivi rajatylittävistä sulautumista (vi) osuuskuntien, yhdistysten ja keskinäisten yhtiöiden eu- rooppalaisia perussääntöjä koskevat säädökset (vii)toimet henkilöihin kohdistuvien rajatarkastusten poistami- seksi yhteisön sisärajoilla. 1. 18. Toimintasuunnitelma vahvistaa selvästi, että edellä mainittujen alojen lisäksi monella muullakin avainalalla on vielä paljon tehtävää. Näihin aloihin kuuluvat mm. yhteisön patentti, Eurooppa-yhtiön perussääntö, yritysfuusioita koske- vat säännöt, kaksinkertaisen verotuksen poistaminen yhteisön tasolla, lopullinen alv-järjestelmä ja jäsenvaltioiden luomien uusien esteiden torjuminen sisämarkkinoilla. Toimintasuunnitelman seuranta 1. 22. TSK suosittelee komissiolle ajoittaista tarkistus-, val- vonta-, vuoropuhelu- ja analyysiprosessia. Komissio voi laatia tämän toistuvan prosessin avulla sarjan strategisia tavoitteita yhtenäismarkkinoiden kehittämiseksi sekä perusolettamukset, jotka muodostavat prosessin perustan. 1. 23. Toimintasuunnitelman ja siihen liittyvien Cardiff I- ja Cardiff II -kertomusten hyöty on ollut kaiken asiaan liittyvän yhteisön politiikan ja toimien edistymisen jäsennellyssä ar- vioinnissa, joka tähtää vahvuuksien ja heikkouksien paljastami- seen. Näin ollen näitä prosesseja on mahdollista kehittää edelleen uusien tavoitteiden saavuttamista palvelevaksi väli- neeksi. Myönteisenä tuloksena voi olla komission tavoitteiden asettelua ohjaavan ja siihen vaikuttavan filosofian entistä selvempi ilmaiseminen. 1. 24. TSK kannattaa komission jäsenen Mario Montin Euroopan unionin neuvostolle helmikuussa 1999 tekemää ehdotusta: ” – – emme tarvitse toista toimintasuunnitelmaa ’yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamiseksi’, mutta tarvit- semme samanlaisia selkeästi määriteltyjä tavoitteita, joilla yritykset ohjailevat toimintalinjojaan suhteessa sijoittajiin. Ta- voitteet voidaan määrittää esimerkiksi kolmen vuoden jaksoksi ja tarkistaa ne jokaisen vuoden lopussa, jolloin olisi mahdollista varmistaa niiden saavuttaminen ja toteuttaminen sekä tehdä mahdollisesti tarvittavat muutokset – –. ” Komitea panee kuitenkin merkille, että komissio on esittänyt erityisesti rahoitusalalle suunnatun toimintasuunnitelman, ja on sitä mieltä, että tällä avainalalla tarvitaan erityiskohtelua. Toimintasuunnitelma on osoittautunut vuoden 1998 1. 19. loppuun ulottuvalla kaudella hyödylliseksi metodiksi asettaa komissiolle tavoitteet yhtenäismarkkinoiden vahvistamiseksi. Tavoitteiden määrittely on helpottanut komission ja muiden instituutioiden, myös jäsenvaltioiden hallitusten, toteuttaman toiminnan valvontaa ja arviointia. 1. 25. Strategiset tavoitteet tulee asettaa säännöllisesti siten, että kuullaan asianomaisia osapuolia, muun muassa TSK:ta. Niiden tulee liittyä suoraan kansalaisten, yritysten, työllisyyden sekä sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen tarpeisiin. Tämän tulisi joissa johtaa tehokkaisiin toiminnallisiin tavoitteisiin, puolestaan määritellään suorituskyvyn indikaattorit edistymi- sen valvomiseksi sekä riskien, epäonnistumisten tai puutteelli- sen yhteistyön tunnistamiseksi. 1. 20. TSK:n mielestä toimintasuunnitelmasta saadut arvok- kaat kokemukset olisi tuotava ilmi arvioimalla uudella tavalla yhtenäismarkkinoiden kehitystä sekä siihen liittyviä laajoja aihealueita, jotka kuvaavat yhteisön edistymistä. 1. 21. Komissio on painottanut viime aikoina pääasiassa yhtenäismarkkinoiden rakentamiseen tarvittavia välineitä sekä niihin liittyviä tukitoimia. Tulevaisuudessa huomiota kiinni- tetään entistä enemmän siihen, että yhtenäismarkkinoiden toiminta kehittyy ja tehostuu. Komission tekemää valvontaa tarvitaan edelleenkin ja sille tulee antaa palautetta eri aihealueil- Tavoitteiden asettamisen ja asianomaisten kumppa- 1. 26. nien kanssa käytävän vuoropuhelun pohjalta voitaisiin laatia strategiset tavoitteet kolmen vuoden jaksoissa. Niitä voitaisiin käyttää määrittämään lyhyen aikavälin vaikutukset, jotka sisäl- lytettäisiin asialistaan, sekä suorituskyvyn indikaattorit muita Cardiffin tyylisiä vuosittaisia kertomuksia ja kaksi kertaa vuodessa laadittavia tulostauluja varten. Jotta voidaan taata, että komissio ryhtyy kertomusten 1. 27. päätelmien pohjalta asianmukaisiin toimiin, TSK kannattaa komission jäsenen Montin ehdotusta, jonka mukaan jokaisen 22. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 209/31 vuoden ensimmäisen sisämarkkinaneuvoston tulisi tarkistaa tilanne ja eritellä toimien tärkeimmät välittömät painopiste- alueet. 1. 28. TSK odottaa kiinnostuksella komission selvitystä kesäkuussa 1999 pidettävää sisämarkkinaneuvoston kokousta varten. Komitea toivoo, että kokouksessa otetaan kantaa yhtenäismarkkinapolitiikan seuraavan kolmen vuoden tavoit- teisiin. 2. Yhteisön tuote- I) (KOM(1999) 10 lopull. ) sekä talous- ja rakenneuudistus EU:ssa (Cardiff II) (KOM(1999) 61 lopull. ) ja pääomamarkkinat (Cardiff 2. 1. 5. Cardiff II -kertomuksessa komissio esittää tiivistetysti tiettyjä ensimmäisessä kertomuksessa käsiteltyjä näkökohtia hyödyke- (tavarat ja palvelut) ja rahoitusmarkkinoista. Kerto- muksessa analysoidaan erityisesti työmarkkinoita (jäsenvaltioi- den Luxemburgin prosessin yhteydessä laatimien kansallisten kertomusten pohjalta) ja julkista taloutta, etenkin sosiaaliturva- menoja ja verotusta. 2. 1. 6. Kaikki nämä näkökohdat on liitetty komission suosi- tukseen talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (perustamis- sopimuksen 99 artikla, entinen 103 artikla). Näin on mahdol- lista käsitellä yhdessä erilaisia toisiinsa liittyviä kysymyksiä. Tämä merkitsee huomattavaa edistysaskelta Euroopan unionin talouspolitiikkojen koordinoinnissa (1). 2. 1. Johdanto 2. 2. Erityistä Kesäkuun 15. ja 16. päivänä 1998 Cardiffissa ko- 2. 1. 1. koontunut Eurooppa-neuvosto totesi (ks. päätelmien kohta 11) seuraavaa: ”Talouspolitiikassa olisi keskityttävä kasvun ja työllisyyden edistämiseen sekä makrotalouden vakauden ja työ-, hyödyke- (tavarat ja palvelut) ja pääomamarkkinoiden tehokkaan toiminnan varmistamiseen. Eurooppa-neuvosto on tyytyväinen neuvoston päätökseen luoda joustava menettely, jonka puitteissa jäsenvaltiot ja komissio laativat vuoden lo- pussa toimivaltansa rajoissa lyhyet selvitykset hyödyke- ja pääomamarkkinoista. – – [Menettelyn] avulla voidaan – – täydentää työllisyyttä koskevista kansallisista suunnitelmista – – saatavia tietoja. Eurooppa-neuvosto on myös tyytyväinen komission ehdotukseen laatia kyseisen aineiston perusteella rakennekysymyksiä ja -politiikkaa koskeva kertomus, jota käsitellään neuvoston Ecofin- ja muissa istunnoissa. ” 2. 2. 1. Vaikuttaa siltä, ettei kertomuksissa käsitellä riittävän laajasti sisämarkkinoiden puitteissa toteutettujen toimien yh- teyttä taloudellisen tilanteen, taloudellisen ja sosiaalisen yh- teenkuuluvuuden sekä työllisyyden paranemiseen Euroopan unionissa. Sitä ei myöskään näytetä toteen. Taloudellisen integraation analyysissä indikaattoreina käytetään pelkästään yhteisön sisäistä tavarakauppaa, rajanylittävää palvelukauppaa, pääomanliikkeitä ja suoria ulkomaisia investointeja sekä työ- voiman vapaata liikkuvuutta. Monissa tapauksissa alojen ja yritysten rakenneuudistuksien, jotka mainitaan esimerkkinä sisämarkkinoiden vaikutuksista, voidaan katsoa johtuvan ta- loudellisten ja etenkin rahoitussuhteiden maailmanlaajuistu- misprosessin vaikutuksista. 2. 1. 2. On merkittävää, että nämä päätelmät sisällytettiin talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja käsittelevään lukuun (pe- rustamissopimuksen 99 artiklan 2 kohta, entinen 103 artikla). Tämä on selkeä merkki suuntaviivojen ulottuvuuden laajenta- misesta. Eurooppa-neuvosto korosti myös rakenne- ja talous- uudistusten osuutta työttömyyden torjunnassa. Euroopan talouden kilpailukyky näyttää hyötyneen 2. 2. 2. sisämarkkinoiden syventämisestä, sillä Euroopan maiden väli- set suorat ulkomaiset investoinnit ovat lisääntyneet huomatta- vasti. Myös yhteisön sisäinen kauppavaihto on kehittynyt. Tosin se kasvoi kaudella 1995–1997 vähemmän kuin kaudella 1993–1995. 2. 1. 3. Komissio julkaisi 20. tammikuuta 1999 ensimmäi- sen kertomuksen (Cardiff I) vastaukseksi Cardiffissa kokoontu- neen Eurooppa-neuvoston päätelmiin. Toinen kertomus (Car- diff II) 1999. Maaliskuun 17. helmikuuta 30. päivänä komissio hyväksyi suosituksen talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (KOM(1999) 143 lopull. ), johon sisäl- tyvät ensimmäistä kertaa jäsenvaltiokohtaiset suuntaviivat bud- jetin lisäksi myös tuote- ja palvelu- sekä työmarkkinoille. julkaistiin ja ehdottaa tilannetta Cardiff I -kertomuksessa komissio analysoi sisämark- 2. 1. 4. kinoiden yhtenäismarkkinoiden lainsäädäntökehykseen kuuttatoista painopistealuetta. Toimien tavoitteena on Euroopan talouden tehostaminen lisäämällä markkinoiden joustavuutta ja parantamalla niiden toimivuutta. tarkoituksena ei Kuten komissio toteaa (johdanto, s. 4), ole poistaa kansallista sääntelyä, vaan parantaa taloudellista tehokkuutta näissä sääntely-ympäristöissä. Cardiff I -kertomuksessa esitetty väite, että hintojen 2. 2. 3. lähenemistä ja alenemista voidaan pitää todisteena yhtenäis- markkinoilla saavutetuista tuloksista tai tiettyjen alojen integ- raatioprosessin viivästymisestä, vaikuttaa myös liioitellulta. Kuten toisessa kertomuksessa todetaan, verrattaessa EU:n tilannetta Yhdysvaltoihin voidaan huomata, että kuluttajahin- nat ovat korkeammat EU:ssa kuin Yhdysvalloissa, mutta suurimmassa osassa tapauksista erot johtuvat ennemminkin välillisen verotuksen eroista kuin tukku- ja vähittäiskaupan jakeluverkon huonommasta tehosta tai EU:n suuremmista hinta-kustannusmarginaaleista. (1) Ks. lausunto aiheesta ”Talouskatsaus vuodeksi 1999” CES 133/99 fin. C 209/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 7. 1999 2. 2. 3. 1. Myös EU:n sisäiset hintaerot johtuvat henkeä koh- den lasketuista elintasoeroista sekä eroista välillisessä verotuk- sessa. Väitteessä, jonka mukaan palvelujen hintahajonta on kaksinkertainen verrattuna tavaroiden hintahajontaan, ei näytetä otettavan huomioon, että palvelualan työvoimakustan- nukset ovat yleensä suuremmat ja että palkka- ja tuottavuusha- jonta, joka vaihtelee yhdestä viiteen jäsenvaltioiden välillä, on paljon suurempi kuin komission esittämä hintahajonta. Vaikka aihe on tärkeä, sitä ei käsitellä komission kertomuksissa. ovat vähäisiä, mutta niiden määrä on kasvussa ja ne voivat saada uuden sysäyksen euron käyttöönotosta. Tätä kysymystä ei käsitellä ainoassakaan Cardiff I -kertomuksen kuudestatoista ehdotuksessa, Cardiff II -kertomuksen työmarkkinoita käsitte- levässä osuudessa eikä talouspolitiikan yleisissä suuntavii- voissa. 2. 2. 4. Kertomuksissa ei käsitellä riittävästi valtiontuista johtuvia kilpailuvääristymiä, vaikka komissio julkaisee joka toinen vuosi tilastot valtiontuesta ja muistaa mainita usein, että tukisummat ovat suuria. Kun ei oteta lukuun maataloutta, valtiontukien osuus on vuosittain (keskiarvo kaudelta 1995–1997) suurempi kuin Euroopan unionin talousarvio: noin 95 miljardia euroa eli 1,2 % yhteisön BKT:sta. Komissio esittää konkreettisen ja myönteisen ehdotuksen, jonka mukaan komission jatkuvan ”valppauden” lisäksi jäsenvaltioiden tulee vahvistaa aikataulu tukibudjettien vähentämiseksi sekä muut- taa nykyistä järjestelmää, jossa paino on tilapäisillä ja alakohtai- silla tuilla. Komissio on sisällyttänyt suositukseensa suurim- malle osalle jäsenvaltioita konkreettiset ja selkeät suuntaviivat valtiontukien vähentämiseksi. 2. 2. 5. Yleispalveluvelvoitteita koskeva kysymys on aiheut- tanut vaikeimpia ongelmia verkkomarkkinoiden liberalisoi- misprosessille. Sen lisäksi, että sääntelyn alaisen toiminnan ja kilpailuun perustuvan toiminnan välille tehdään ero, mitä toteutetaan jo kaikissa jäsenvaltioissa, komission kertomuk- sissa ei ole muita ehdotuksia tiettyjen eri jäsenvaltioissa eriasteisina tuntuvien ongelmien ratkaisemiseksi. Näitä ongel- mia ovat työpaikkojen menettäminen, laadultaan taattujen palvelujen saatavuus kohtuuhinnalla, yleispalveluvelvoitteiden ja niiden rahoituksen määrittely sekä niiden tuottamisesta vastaavien yritysten valinta. Komissio myöntää, että ”vapautta- misprosessi hyväksytään laajemmin, jos sen myönteiset vaiku- tukset hintoihin, laatuun ja palvelujen yleisyyteen ovat selvästi havaittavissa”. Tämän vuoksi olisikin ”varmistettava, että saa- vutetut edut siirretään välittömästi teollisuudelle ja kuluttajille”. (Cardiff II -kertomuksen sivu 14. ) Komitea on asiasta samaa mieltä, mutta kiinnittää huomiota tarpeeseen noudattaa lähei- syysperiaatetta tällä alalla. ovat luoneet pk-yritykset työpaikkoja, 2. 2. 7. Pienten ja keskisuurten yritysten selviytyminen yhä kilpailuhenkisemmässä ja avoimemmassa ympäristössä on avainkysymys Euroopan unionin työllisyystason kannalta. Vaikka pk- yritysmaailmassa on paljon yrityskuolemia (alle puolet peruste- tuista pk-yrityksistä pysyvät hengissä yli viisi vuotta) ja työpaik- kojen menetyksiä. Yhteisön tasolla on tehty useita aloitteita ja laadittu kertomuksia ja jäsenvaltioissa on toteutettu erilaisia toimenpiteitä, mutta Cardiff-kertomuksissa ei esitetä, että näiden toimien ja vastaavan työllisyyskehityksen vaikutuksen välillä olisi minkäänlaista korrelaatiosuhdetta. Eurooppalaiset yritykset kasvavat Yhdysvaltojen yrityksiä heikommin, eivätkä ne kehity riittävän suuriksi pystyäkseen vaikuttamaan mer- kittävästi kansainväliseen kilpailuun etenkään vahvasti innova- tiivisilla aloilla. Pk-yritysten kasvuongelmaan on puututtava yhtenäismarkkinoilla parantamalla erityisesti verotus- ja työ- lainsäädäntöä sekä rahoitusmarkkinoiden tehokkuutta. Kasvun edistämiseksi on verotusjärjestelmässä suosittava erityisesti yritysten rahoitusta omalla pääomalla. Myös pääomatulojen verotusta on kevennettävä. Rahoitusmarkkinoiden parantami- nen edellyttää riittävän suurten rahoituspalveluiden välittäjien läsnäoloa, kehittynyttä verotusjärjestelmää sekä markkinoiden rahallista ja säädöksellistä yhtenäisyyttä. Oman pääoman puute, entistä edullisempien rahoitusjärjestelmien saavuttamat- tomuus, vaikeudet osallistua tutkimus- ja kehittämisohjelmiin ja julkisiin sopimuksiin sekä sellaiset säädös- ja kilpailupuitteet, jotka eivät ota huomioon pk-yritysten erityisasemaa, vaikutta- vat edelleenkin kielteisesti eurooppalaisiin pk-yrityksiin. Pk- yrityksille suunnatut tukitoimet on jätetty pääasiassa jäsenvalti- oille. Toisaalta komitea on sitä mieltä, että liberalisoiminen on hyväksyttävää vain silloin, kun komission mainitsemien asioi- den lisäksi otetaan asianmukaisesti huomioon myös työnteki- jöiden tilanne, sillä prosessilla voi olla heille kielteisiä vaiku- tuksia. 2. 2. 6. Työvoiman vapaan liikkuvuuden tulisi olla yksi neljästä sisämarkkinoiden pilarista. Tällä alalla on eniten viipeitä sekä sääntelyssä että taloudellisella ja sosiaalisella tasolla. Komissio myöntää, että rajanylittävät työvoimavirrat Verotusjärjestelmillä voidaan ”vaikuttaa voimakkaas- 2. 2. 8. ti talouskasvuun ja työllisyyteen” ja niillä pyritään ”tasapainot- tamaan talouden tehokkuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuu- den tavoitteet” (Cardiff II -kertomuksen 4. 2 kohta). Komissio toteaa, että jonkinasteinen verokilpailu on hyväksi, mutta toisaalta se on vahingollista ja huolestuttavaa. Se ei kuitenkaan määrittele kumpaakaan näistä. Komission mielestä on tarpeen yhdenmukaistaa välilliset verot ja päättää arvonlisäveron kan- topaikkaan liittyvästä lainsäädännöstä, mutta se ei edel- leenkään tee ehdotuksia siitä, miten taataan vastaavat budjetti- kompensaatiot jäsenvaltioille, jotka kärsivät lopullisen alv-jär- jestelmän voimaantulosta. 22. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 209/33 2. 2. 9. Komission mielestä yhtiöverotuksessa ja korkotulo- jen verotuksessa ”jonkinasteinen yhteensovittaminen on suota- vaa ja tarpeellista”. Korkotuloista on jo esitetty ehdotus, josta TSK on antanut lausunnon. Komissio myöntää kuitenkin, että yhtiöverotuksen tilannetta kuvaavat parhaiten lukuisat poikkeukset ja vähennykset, jotka vaikuttavat suoraan vero- pohjaan. Niinpä erot jäsenvaltioiden välillä ovat tosiasiassa suuremmat kuin lakisääteisistä yhtiöveroprosenteista voitaisiin päätellä. Komission ilmoittama tutkimus yhtiöverotuksen eroista ja niistä johtuvista poliittisista kysymyksistä tulisi toteuttaa mahdollisimman pian. Vuonna 1998 verotaakka Euroopan unionissa oli 2. 2. 10. 43 % BKT:sta, kun se oli Yhdysvalloissa 32 % ja Japanissa 29 % (ks. Cardiff II -kertomuksen taulukko 4. 2). Ne koostuvat kuitenkin eri tavoin. Sosiaaliturvamaksut suhteessa BKT:hen ovat EU:ssa suuremmat, sillä suurin osa sosiaali- ja terveysku- (ks. kohta 2. 2. 13). luista on Yhdysvalloissa yksityisiä Välittömät verot ovat EU:ssa alhaisemmat kuin Yhdysvalloissa, kun taas välilliset verot ovat EU:ssa paljon korkeammat kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa (14 % BKT:sta seitsemän ja kahdeksan prosentin sijaan). 2. 2. 11. Verotaakan viime vuosien kehityksen kohdalla ko- missio myöntää, että työn verotus on yhteisössä keskimäärin kovaa ja että verotaakka kasvaa, kun taas kulutusverot ovat säilyneet vakaina ja pääomaverot laskeneet (1). Komissio toteaa, että etenkin ”valuutanvaihtoriskien poistumisen myötä pääoman ja rahoitustoiminnan vaihteleva verotuskohtelu vääristää yhä enemmän resurssien kohdentumista” (Cardiff I -kertomuksen sivu 23). Tässäkin tapauksessa olisi tarpeen kehitellä pohdintoja vaihtoehtoisista lähteistä, joilla voitaisiin kompensoida erityisesti vähän ammattitaitoa vaativan työn verotuksesta saatavien tulojen mahdollinen menetys, tai kei- noista, joilla voidaan tehostaa sosiaaliturvajärjestelmiä. 2. 2. 13. Komissio viittaa myös sosiaaliturvan kohdalla käyn- nissä oleviin uudistuksiin, lukuisiin toimiin kulujen hillitsemi- seksi sekä rahoitusjärjestelmän muutoksiin tietyissä maissa. Sosiaaliturvaan liittyviä julkisia menoja pidetään EU:ssa korkei- na suhteessa BKT:hen, vaikka jäsenvaltioiden välillä on huo- mattavia eroja. Koheesiomaissa sekä Yhdistyneessä kuningas- kunnassa niiden osuus on alhaisin. Kuten kertomuksessa myönnetään, jos tarkastellaan kuitenkin julkisia ja yksityisiä menoja kokonaisuudessaan, erot suhteessa Yhdysvaltoihin ovat huomattavasti pienemmät. Euroopassa tehtävissä sosiaali- turvajärjestelmien uudistuksissa on suuntauksena kasvattaa yksityisten eläkevakuutusten osuutta ilman, että kyseenalaiste- taan nykyiselle järjestelmälle ominainen solidaarisuus heikoim- massa asemassa olevia kohtaan. Tämä kasvattaa tulevaisuu- dessa henkilökohtaista vastuuta. 2. 2. 14. Komissio on sitä mieltä, että erityisesti eläkkeisiin liittyvien kustannusten hillitsemisen lisäksi on edistytty myös terveydenhoidon (julkisten) menojen valvonnassa, vaikka onkin vaikea käsittää, miten tässä kehityksessä voidaan säi- lyttää periaatteet palveluiden kattavuudesta, yhdenvertaisista käyttömahdollisuuksista ja laadusta. Näissä kahdessa kerto- muksessa viitataan moniin muihin komission asiakirjoihin, mutta niissä ei ikävä kyllä esitetä sellaisia tärkeitä tilastotietoja, jotka osoittaisivat sosiaaliturvajärjestelmien ja jäsenvaltioiden tulotilanteen välisen suhteen (ensimmäisestä koheesiokerto- muksesta ilmenee muun muassa, että ilman sosiaaliturvaa 40 % eurooppalaisista perheistä olisi köyhyysrajan alapuolella nykyisten 18 prosentin sijaan (ensimmäisessä koheesiokerto- muksessa mainittu luku). 2. 2. 14. 1. Euroopan unionin suhteellisen korkea elintaso, talouskasvun dynaamisuus ja unionin sisämarkkinoiden laa- juus ovat paljolti näiden sosiaaliturvajärjestelmien ansiota. Onkin valitettavaa, ettei kertomuksissa esitetä kyseistä analyy- sia, jonka avulla voitaisiin päätellä meneillään olevien uudistus- ten seuraukset (2). Jos komissio ei esitä tasapainoista ja täydel- listä analyysia kaikista mahdollisista seurauksista eikä tee ehdotuksia pelkän kulujen valvonnan ja kustannusten supista- misen lisäksi, sosiaaliturvajärjestelmien uudistusprosessissa on jatkossakin poliittisia ja sosiaalisia vaikeuksia. Verojärjestelmiä ei saa missään tapauksessa analy- 2. 2. 12. soida ainoastaan verotulojen vähentämisen kannalta, vaan niitä tulee käsitellä myös kulujen kannalta. Komissio myöntää tämän erityisesti todetessaan, että ”suhteettoman suuri osuus leikkauksista kohdistui julkisiin investointeihin” (Cardiff II -ker- tomuksen kohta 4), mutta se ei tee tästä toteamuksesta mitään johtopäätöksiä varsinkaan niiden jäsenvaltioiden talouspoli- tiikkaa varten, joiden tulisi kuroa umpeen taloudellinen jälkeenjääneisyys. Työmarkkinoiden kohdalla komissio myöntää, että 2. 2. 15. ongelmana on (Cardiff II -kertomuksen kohta 3. 3) löytää tasapaino ”joustavuuden ja turvallisuuden välillä”, tukea ”työ- markkinaosapuolten välisiä sopimuksia”, joita tarvitaan ”sen ehkäisemiseksi, että välillisten työvoimakustannusten alenta- minen johtaisi vain voittojen kasvamiseen tai välittömien palkkojen nousuun, kuten aiemmin on usein käynyt” sekä (1) Kehitys voi kuitenkin olla erilaista joissain jäsenvaltioissa. Euroopassa”, EYVL C 284, 14. 9. 1998. (2) Ks. erityisesti TSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta ”Köyhyys C 209/34 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 22. 7. 1999 edistää työehtosopimuksia, jotka ”voittavat nykyään alaa kei- nona tasapainottaa työelämän eri intressiryhmien edut”, sillä ”työehtosopimusjärjestelmä on varsin sopeutumiskykyinen, vaikka onkin parhaillaan uudelleenjärjestelyjen kohteena”. Ko- mitea pitää valitettavana sitä, ettei komissio ole tehnyt tarkem- paa analyysia. korkea. Suuryritykset ovat paremmin valmistautuneita ja niillä on enemmän varoja tästä uudesta tilanteesta selviytymiseksi. Monet esteet vaikeuttavat pienten ja keskisuurten yritysten toiminnan laajentamista omien alueidensa ulkopuolelle. Näin ollen voidaan todeta, että yhtenäismarkkinoiden vahvistami- seen tähtääviä toimia on tiivistettävä lähivuosina ja että niistä on tultava talousuudistuksen väline. Toimien koordinointi on tarpeen yhtenäismarkkinoiden vääristymien ehkäisemiseksi. 2. 2. 16. Kertomuksissa ei eritellä työllisyyden ja työttömyy- den välisiä suhteita ja toisaalta sisämarkkinoiden sekä talous- ja rakenneuudistusten välisiä suhteita. Tämä on erityisen valitettavaa siksi, että komissio hyväksyi Cecchinin raportin, jossa ennakoitiin viiden miljoonan uuden työpaikan luomista sisämarkkinoiden astuessa voimaan. Sisämarkkinoiden toteut- taminen tapahtui ”sattumalta” samaan aikaan kun Euroopan unioni oli vakavassa talouslamassa, joka johti työttömyyden kasvuun. Työttömyys ei ole toistaiseksi vähentynyt käytännöl- lisesti katsoen lainkaan. Komissio tyytyy viittaamaan Cardiff II -kertomuksensa työmarkkinoita käsittelevässä osuudessa (kohta 3. 3) Luxemburgin prosessiin ja kansallisiin suunnitel- miin sekä mainitsemaan jälleen työllisyyspolitiikan suuntavii- vat, joissa ”kehotetaan työmarkkinaosapuolia sopimaan kaikil- la asianmukaisilla tasoilla työn organisaation nykyaikaistami- sesta muun muassa joustavilla työjärjestelyillä. Näin voidaan kohentaa yritysten tuottavuutta ja kilpailukykyä. ” Komissio arvostelee ohimennen useissa jäsenvaltioissa toteutettua viik- kotyöajan lyhentämistä huomauttaen, että jos työajan lyhen- nyksistä ei ole sovittu työmarkkinaosapuolten kanssa, ne ”saatavat johtaa kielteisiin seurauksiin”. Komissio kritisoi myös työpaikkaa turvaavaa lainsäädäntöä, mutta myöntää, ettei ”työpaikkaa turvaavien säännösten tiukkuus ole suinkaan ainoa syy EU:n korkeaan työttömyyteen”. 2. 2. 17. Huolestuttavaa on myös alue- ja koheesiopolitiikan käsittelemättä jättäminen, vaikka komissio korostaakin niiden merkitystä (Cardiff II -kertomuksen 3. 1 kohdan loppu). Mo- nissa sisämarkkinoiden perustamista edeltävissä ja sen aikana käydyissä keskusteluissa sekä euron käyttöönoton yhteydessä keskityttiin näiden päätösten alueellisiin vaikutuksiin sekä tarpeeseen löytää keinot, joilla voidaan selviytyä asymmetri- sistä sˇokeista. Delorsin unionin rahoitusnäkymiä koskeneiden kahden paketin perusteena olivat pitkälti nämä syyt. Tietyissä lausuntoluonnoksen tämän luvun kohdassa 1 mainituissa tilaustutkimuksissa on käsitelty alueellista ulottuvuutta sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Komissio ei viittaa kummassakaan talous- ja rakenneuudistuksia koske- vassa kertomuksessa näihin kysymyksiin eikä myöskään raken- ne- ja koheesiorahastojen osuuteen sisämarkkinoiden luomi- seen liittyvissä toimissa eikä sisämarkkinoiden ja euron käyt- töönoton myötä syventyneisiin tai lieventyneisiin alueellisiin eroihin. 3. Loppuhuomiot 3. 1. Komission mukaan ei tarvita uutta toimintasuunnitel- maa, sillä yhtenäismarkkinoiden vakiinnuttamisessa on päästy uuteen vaiheeseen. Keskeisenä kysymyksenä ei ole nyt niinkään uusien sääntöjen hyväksyminen, vaan nykyisten sääntöjen soveltamisen varmistaminen yritysten ja kansalaisten hyödyksi sekä prosessin lopullisten tavoitteiden – taloudellisen integraa- tion syventäminen, maailmanlaajuisen kilpailukyvyn paranta- minen ja työpaikkojen luomisen edistäminen – ymmärtäminen ja tukeminen. 3. 2. Komission mielestä sen käytössä olevat välineet tämän vaiheen seuraamiseksi ovat riittävät. Välineitä ovat kahdesti vuodessa laadittava tulostaulu, Cardiffin prosessi, palaute kan- salaisilta ja yrityksiltä (vuoropuhelu) ja olennaisten tietojen ja tilastojen keräämisen parantaminen (katso Cardiff I -kertomuk- sen päätelmien seurantaa käsittelevä osuus). 3. 3. Komissio huomauttaa oikeutetusti, että kansalliset säännökset muodostavat jatkuvan uhan markkinoiden yhden- tymiselle. Niitä on enemmän, niiden ulottuvuus on suurempi kuin yhteisön säännöksillä, ja ne ovat monimutkaisempia. Komitea kannattaakin jäsenvaltioille tehtyä ehdotusta kehittää ’menettelyjä, joiden avulla arvioidaan kansallisten säädösten vaikutuksia yhtenäismarkkinoihin’. Jäsenvaltioiden tulisi sitou- tua tekemään säännöllisesti vaikutusanalyyseja ennen uusien säädösten laatimista – myös niiden mahdollisista vaikutuksista yhtenäismarkkinoihin (ks. Cardiff I -kertomuksen neljäs eh- dotus). 3. 4. Komissio aikoo esittää kesäkuussa kokoontuvalle sisä- markkinaneuvostolle asiakirjan, jossa asetetaan yhtenäismark- kinapolitiikan tavoitteet seuraavaksi kolmeksi vuodeksi. Ta- voitteet ryhmitellään sellaisille aloille kuin markkinoiden te- hostaminen ja integrointi sekä reaktiot teknologisiin muutok- siin, ja maailmanlaajuistumisen haasteeseen. Komissio pyrkii tulevaisuudessa siihen, että mui- den toimintalinjojen – kuten julkisten markkinoiden, rahoitus- palveluiden ja verotuksen – tavoitteet ovat yhdenmukaiset yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden kanssa. kansalaisten tarpeisiin 2. 2. 18. Talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen käynnisty- minen ja euron käyttöönotto kiihdyttävät merkittävästi yhte- näismarkkinaprosessia. Tästä lähtien rahoitusmarkkinoilla kaikki euroalueen valtion obligaatiot ja osakepörssit noteera- taan euroissa. Yritysten rakenneuudistaminen, fuusiot ja han- kinnat ovat saaneet uutta dynaamisuutta ja niiden arvo on 3. 5. Talous- ja sosiaalikomitea on perustanut komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin tuella yhtenäismarkkinoi- den seurantaryhmän, jonka perustavoitteena on mahdollistaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisprosessin jatkuva seuranta. 22. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 209/35 Seurantaryhmän mahdollisuuksia on alettu hyödyntää ja TSK:n tulisi tutkia komission tuella, miten tämä toiminta liitetään komission parhaillaan kehittelemän laajemman seurannan yhteyteen. Bryssel 26. toukokuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous- ja sosiaalikomitean lausunto komission tiedonannosta ”Rahoituspalveluiden toimintaoh- jelma” (1999/C 209/10) Talous- ja sosiaalikomitea päätti täysistunnossaan 28. tammikuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta ja muodostaa asian valmistelusta vastaavan alakomitean työjärjestyksensä 11 artiklan 4 kohdan ja 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Alakomitea antoi lausuntoluonnoksensa 20. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Umberto Burani. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. toukokuuta 1999 pitämässään 364. täysistunnossa (touko- kuun 26. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto valtioiden viranomaisten, käyttäjäryhmien ja kuluttajien näke- mykset. Komitea kannattaakin yleisesti tulevaisuuden varalle esitettyjä tavoitteita ja menettelyitä. Komissio antoi 28. lokakuuta 1998 neuvostolle ja Eu- 1. 1. jossa roopan parlamentille tiedonannon (KOM(1998) 625), selvitetään Euroopan rahoitusmarkkinoiden nykytilannetta ja ehdotetaan järjestelmää tuleville aloitteille, joilla pyritään tii- vistämään markkinoiden yhdentämistä eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla sekä tekemään markkinoista vahvat, entistä paremmin hallittavat ja avoimet. Tiedonantoa ei ole osoitettu talous- ja sosiaalikomitealle, mutta komitea on tutustunut siihen. Komitea antaa tällä lausunnolla asiaan panoksensa, vaikka sitä ei ole pyydetty, ja toivoo siten herättävänsä hedelmällistä pohdintaa. Komission ehdottamat tavoitteet on tiivistetty asiakir- 1. 4. jan johdannossa kuuteen kohtaan. Niissä korostetaan lainsäädäntörakenteita, sääntelyyn ja verotukseen liittyviä es- teitä, markkinoiden ja perusrakenteiden yhdentämistä ja val- vonnan koordinointia. Komitea muistuttaa, että taustalla on vielä yksi perusehto eli sellaisen vahvan eurooppalaisen rahoi- tusalan kehittäminen, jolla pystytään luomaan työpaikkoja, tarjoamaan kilpailukykyisiä ja avoimia tuotteita ja palveluita sekä houkuttelemaan pääomasijoituksia ulkopuolelta. Kommentit rajoittuvat 1. 2. tarkoituksellisesti komission asiakirjan tärkeimpiin näkökohtiin, sillä yksityiskohtainen käsittely vaatisi voimavaroja ja aikaa siinä määrin, ettei se ole tässä vaiheessa perusteltua, koska toistaiseksi ollaan vasta hahmottelemassa strategioita. Juuri tästä syystä on kuitenkin tärkeää, että strategian taustalla olevat peruskäsitteet ovat selkeitä. 1. 5. Komissio tekee itse saman huomion, mutta viittaa sen yhteydessä vain toiminnan vakauden valvontaa koskeviin sääntöihin (1). Huomion pitäisi päteä myös silloin, kun tarkas- tellaan yksittäisiä aloitteita: Euroopan kilpailuaseman paranta- misesta suhteessa muuhun maailmaan pitäisi tulla eräänlainen esikuva-analyysi. Kuten jäljempänä käy ilmi, tämä ei kuiten- kaan tarkoita välttämättä sitä, että pelisääntöjä helpotetaan – tietyissä tapauksissa asia on pikemminkin päinvastoin. 1. 3. Komitea on tyytyväinen komission laatimaan erittäin selvään asiakirjaan, jossa yhdistyvät alan ammattilaisten, jäsen- (1) Ks. tiedonannon kohta 6


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de directiva do Conselho que altera a Directiva 77/388/CEE no que diz respeito à possibilidade de aplicação por um período experimental de uma taxa reduzida de IVA a serviços com grande intensidade do factor trabalho»

eurovoc_concepts:
VAT
VAT rate
fight against unemployment
labour force
moonlighting

formats: html pdf print

text: C 209/20 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 7. 1999 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de directiva do Conselho que altera a Directiva 77/388/CEE no que diz respeito à possibilidade de aplicaça˜o por um perı´odo experimental de uma taxa reduzida de IVA a serviços com grande intensidade do factor trabalho» (1) (1999/C 209/06) Em 31 de Março de 1999 o Conselho decidiu, em conformidade com o disposto no artigo 99. o do Tratado CE, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. Encarregue da preparaça˜o dos correspondentes trabalhos, a Secça˜o da Unia˜o Econo´ mica e Moneta´ria e Coesa˜o Econo´ mica e Social emitiu parecer em 5 de Maio de 1999 (relator: C. Lustenhouwer). Na 364. a reunia˜o plena´ria de 26 e 27 de Maio de 1999 (sessa˜o de 26 de Maio), o Comité Econo´ mico e Social adoptou, por 108 votos a favor, 2 contra e 4 abstenço˜ es, o seguinte parecer. 1. Observaço˜ es na generalidade 1. 1. O Comité acolhe a proposta e congratula-se pelo facto de a Comissa˜o ter correspondido ta˜o rapidamente ao apelo do Conselho, em 11 e 12 de Dezembro de 1998, para a elabo- raça˜o da mesma. Esta proposta da Comissa˜o responde às aspiraço˜ es 1. 2. expressas pelo Comité no seu parecer sobre o «Conselho Europeu sobre o Emprego» (2). Tal como o Comité salientou enta˜o, a situaça˜o do mercado de trabalho é o motivo pelo qual certos Estados-Membros pretendem introduzir uma taxa reduzida de IVA como estratégia para fomentar a criaça˜o de emprego. Além disso, a Comissa˜o indicou que a proposta resulta igualmente do desejo de chegar a um maior equilı´brio entre a tributaça˜o do factor trabalho e a tributaça˜o de outros factores (produça˜o). 1. 3. No entender da Comissa˜o, a introduça˜o de uma taxa reduzida de IVA nestes sectores com grande intensidade do factor trabalho contribuiria nomeadamente para a luta contra o trabalho na˜o «ilegal», dado que diminuiria consideravelmente a diferença de preços entre o trabalho declarado e o trabalho na˜o declarado. O CES, que se pronunciou ainda recentemente a favor da intensificaça˜o a nı´vel comunita´rio e nacional da luta contra o trabalho na˜o declarado (3), considera que a proposta da Comissa˜o é digna de apoio também por esta raza˜o. Embora a criaça˜o de novos postos de trabalho como efeito da reduça˜o da taxa talvez se revele limitada, a transferência dos trabalhadores do trabalho na˜o declarado para o trabalho declarado seria em si raza˜o suficiente para apoiar a proposta. (1) JO C 102 de 13. 4. 1999, p. 10. (2) JO C 355 de 21. 11. 1997. (3) «Comunicaça˜o da Comissa˜o sobre trabalho na˜o declarado» — JO C 101 de 12. 4. 1999. 1. 4. Um outro motivo aduzido pela Comissa˜o para a apresentaça˜o da proposta o facto de que uma taxa reduzida de IVA devera´ conduzir a preços mais baixos para o consumidor e constituira´ assim um estı´mulo para a procura de serviços com grande intensidade do factor trabalho. 2. Observaço˜ es na especialidade 2. 1. A Comissa˜o opta por um sistema que permite aos Estados-Membros solicitar ao Conselho autorizaça˜o para apli- car, em certas condiço˜ es estritas, uma taxa reduzida de IVA aos serviços com grande intensidade do factor trabalho que na˜o figuram no Anexo H à Directiva 77/388/CEE. O Conselho so´ pode autorizar essa solicitaça˜o por unanimidade e por um perı´odo de tempo limitado, a saber de 1 de Janeiro de 2000 até no ma´ximo 31 de Dezembro de 2002. 2. 2. O Comité concorda com esta abordagem, que da´ efectivamente aos Estados-Membros a possibilidade de recorrer a esta opça˜o se a situaça˜o do mercado de trabalho e a situaça˜o especı´fica dos sectores implicados se prestarem a uma aplicaça˜o eficaz de tal instrumento. Os eventuais efeitos positivos tera˜o, no entanto, que ser cuidadosamente pondera- dos em cada caso concreto, tendo em conta o acréscimo de custos administrativos e de fiscalizaça˜o, bem como eventuais distorço˜ es da concorrência. Por outro lado, também na˜o se podera´ perder de vista que as perdas de receitas fiscais daı´ resultantes tera˜o que ser «financiadas» ou através do aumento da carga fiscal noutros domı´nios, ou através de corresponden- tes contenço˜ es de despesas. O Comité considera por isso necessa´rio que os Estados-Membros consultem os representan- tes dos trabalhadores e dos empregadores nos sectores afecta- dos quanto aos possı´veis efeitos da adopça˜o desta medida antes da definiça˜o da lista de serviços que pretendem elegı´veis para a aplicaça˜o da taxa reduzida de IVA. O facto de esta estratégia ser opcional, em condiço˜ es estritamente definidas, ao invés de ser introduzida em toda a linha, torna possı´vel, no entender do Comité, uma aplicaça˜o mais flexı´vel e orientada, ao mesmo tempo que a obrigatoriedade da unanimidade no Conselho permite evitar a sua utilizaça˜o indesejada. 22. 7. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 209/21 2. 2. 1. No que diz respeito ao tipo de serviços susceptı´veis de beneficiarem da taxa reduzida de IVA, a Comissa˜o impo˜ e condiço˜ es severas, que o Comité considera inteiramente justifi- cadas. De facto, a criaça˜o de emprego so´ tera´ êxito se os serviços implicados forem caracterizados por grande intensidade do factor trabalho e se a taxa de IVA tiver um efeito directo sobre o preço final para o consumidor. A limitaça˜o a um âmbito local dos serviços elegı´veis permitira´ prevenir em larga escala distorço˜ es de concorrência (embora nunca se possa excluir completamente a possibilidade de ocorrência de efeitos de substituiça˜o e embora se possam verificar, a escala reduzida, efeitos transfronteiriços em regio˜ es fronteiriças) sem afectar o funcionamento do mercado interno. Relativamente ao aspecto da distorça˜o da concorrência, o Comité apela aos Estados- -Membros que se certifiquem de que discrepâncias na tribu- taça˜o entre empresas do sector privado e actividades do sector pu´ blico tais como as que existem nos Estados-Membros na˜o conduzira˜o a uma distinça˜o ainda maior através da aplicaça˜o da taxa reduzida de IVA. prova´vel que se dêem distorço˜ es de concorrência considera´veis. O Comité conclui, porém, que a Comissa˜o tomou a decisa˜o correcta ao propor este mecanismo corrector. Um controlo eficaz para prevenir ou combater distorço˜ es graves da con- corrência afiança-se necessa´rio, dado que nem todos os efeitos possı´veis podem ser antecipadamente previstos. Tendo em atença˜o a certeza jurı´dica das empresas e associaço˜ es implica- das que podera˜o beneficiar da aplicaça˜o da taxa reduzida de IVA a partir de 1 de Janeiro de 2000, o Comité interroga-se se na˜o seria recomenda´vel prever a possibilidade de correcça˜o, em sentido positivo (preenchimento da lista de actividades com taxa reduzida) ou negativo (eliminaça˜o de determinadas actividades da lista), com um prazo definido, a saber 1 de Janeiro de 2001. Com efeito, apo´ s um ano de aplicaça˜o da taxa reduzida ja´ devera˜o ter-se tornado sensı´veis as distorço˜ es da concorrência tanto no interior como nas regio˜ es transfron- teiriças. 2. 2. 2. O Comité reconhece que sera´ sempre discutı´vel a definiça˜o de sector com grande intensidade do factor trabalho e o modo como a expressa˜o devera´ ser interpretada. Na˜o ha´ critérios absolutos, embora se trate obviamente de serviços em que os custos salariais constituem uma parte preponderante do preço final para o consumidor. Deste modo, o Comité entende que serviços de natureza social ou que desempenhem um importante papel na sociedade na˜o deveriam ser excluı´dos da aplicaça˜o da taxa reduzida de IVA. Serviços como assistência a idosos, deficientes ou menores, assim como serviços especial- mente compatı´veis com o ambiente, por exemplo, na˜o deve- riam ser previamente exceptuados do âmbito deste instru- mento. Neste contexto, a unanimidade exigida a nı´vel do Conselho podera´ ser também uma garantia de uma interpre- taça˜o realista e socialmente sustenta´vel do termo. O quarto para´grafo do artigo 1. o obriga os Estados- 2. 5. -Membros autorizados a aplicar a taxa reduzida de IVA a elaborar, antes de 1 de Outubro de 2002, um relato´ rio de avaliaça˜o circunstanciado. Para além do facto de que Junho de 2002 seria talvez um prazo mais adequado, tendo em conta o tempo necessa´rio para a elaboraça˜o de um regulamento definitivo sobre o tema, o Comité é de opinia˜o que neste relato´ rio deve ser levado em conta o impacto da medida sobre o orçamento dos Estados-Membros implicados, o que permitira´ ajuizar da efica´cia da mesma em termos dos custos por posto de trabalho criado. O Comité gostaria igualmente de receber os relato´ rios de avaliaça˜o a publicar pelos Estados- -Membros e de ser consultado antes que a Comissa˜o e o Conselho tirem as suas concluso˜ es para o futuro. 2. 3. O Comité concorda com o facto de o segundo para´grafo do artigo 1. o da proposta impor certas exigências ao Estado-Membro que pretenda introduzir esta medida. Os Estados-Membros devem estar aptos da apresentar uma estima- tiva dos efeitos da medida sobre o emprego e as medidas de acompanhamento sera˜o eventualmente tomadas para evitar, por exemplo, distorço˜ es de concorrência. O terceiro para´grafo do art. 1. o introduz um meca- 2. 4. nismo corrector que suscita ao Comité algumas reservas. Este mecanismo permitiria ao Conselho, agindo por maioria qualificada e a proposta da Comissa˜o, anular a derrogaça˜o à aplicaça˜o da taxa normal de IVA no caso de se verificarem distorço˜ es da concorrência. Ocorre perguntar se este meca- nismo corrector é verdadeiramente necessa´rio: de facto, a «experiência» com a aplicaça˜o da taxa reduzida de IVA so´ sera´ possı´vel, numa primeira fase, durante três anos, o que constitui um perı´odo bastante curto, no decurso do qual sera´ pouco 3. Conclusa˜o Em conclusa˜o, o Comité subscreve, nas suas linhas gerais, a proposta da Comissa˜o, a qual toma em consideraça˜o o desejo premente do Comité de utilizar igualmente a taxa de IVA como instrumento no combate ao desemprego. E´ também satisfeita a aspiraça˜o de diversas organizaço˜ es artesanais e de PME de dispor de uma arma contra o trabalho na˜o declarado. E´ por certo possı´vel apresentar va´rias objecço˜ es à proposta. Conforme foi dito, é possı´vel dirigir crı´ticas à interpretaça˜o de «grande intensidade do factor trabalho», é muitas vezes pouco claro quais os serviços que sa˜o de natureza predominantemente local, pode haver receio quanto aos efeitos para as regio˜ es fronteiriças e cepticismo quanto à efica´cia da medida para a melhoria da situaça˜o do mercado de trabalho, etc. Todos estes pontos foram ja´ expressos no debate que precedeu a apresentaça˜o desta proposta. No entanto, o Comité esta´ de acordo com a opinia˜o do Conselho de que a criaça˜o de emprego é de tal maneira importante que é necessa´rio experimentar todos os meios possı´veis. O instrumento agora proposto merece, por isso, o benefı´cio da du´ vida e a oportuni- dade de dar provas no quadro desta experiência. C 209/22 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 22. 7. 1999 O Comité apela, pois, ao Conselho que adopte a proposta o mais rapidamente possı´vel a fim de possibilitar a sua entrada em vigor em 1 de Janeiro de 2000, conforme previsto (cf. artigo 2. o, primeiro para´grafo). Bruxelas, 26 de Maio de 1999. A Presidente do Comité Econo´mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre: — a «Proposta de directiva do Conselho que altera a Directiva 91/440/CEE relativa ao desenvolvimento dos caminhos-de-ferro comunita´rios», — a «Proposta de directiva do Conselho que altera a Directiva 95/18/CE relativa às licenças das empresas de transporte ferrovia´rio», e — a «Proposta de directiva do Conselho relativa à repartiça˜o de capacidade de infra-estrutura ferrovia´ria, à aplicaça˜o de taxas de utilizaça˜ o da infra-estrutura ferrovia´ ria e à certificaça˜o da segurança»(1) (1999/C 209/07) Em 19 de Outubro de 1999, o Conselho decidiu, nos termos do artigo 198. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre as propostas supramencionadas. Incumbida dos respectivos trabalhos, a Secça˜o de Transportes, Energia, Infra-estruturas, Sociedade da Informaça˜o emitiu parecer em 19 de Maio de 1999, sendo relator J. Decaillon. O Comité Econo´ mico e Social adoptou, na 364a reunia˜o plena´ria de 26 e 27 de Maio de 1999 (sessa˜o de 26 de Maio), por 80 votos a favor, 15 votos contra e 14 abstenço˜ es, o presente parecer. 1. Introduça˜o 1. 1. As propostas constituem um «pacote» de normas e conceitos sobre as condiço˜ es de utilizaça˜o da infra-estrutura ferrovia´ria. 1. 2. Estas propostas devem ser vistas no quadro: — da legislaça˜o e propostas sobre transporte ferrovia´rio; — da legislaça˜o e propostas da polı´tica de transportes; — da legislaça˜o e propostas sobre os serviços de interesse geral; — das orientaço˜ es da Unia˜o Europeia sobre o crescimento, a competitividade, o emprego e o desenvolvimento sustenta´- vel, e sobre o processo de alargamento, tendo em conta o papel dos transportes nestas matérias. 1. 3. As propostas representam mais um passo em frente e uma aceleraça˜o do processo de reestruturaça˜o dos caminhos- -de-ferro europeus. As propostas visam o aprofundamento do mercado 1. 4. u´ nico e o desenvolvimento de mecanismos de concorrência. 2. Sı´ntese das propostas da Comissa˜o 2. 1. Alteraça˜o da Directiva 91/440/CEE (1) JO C 321 de 20. 10. 1998, pp. 6, 8 e 10. 2. 1. 1. A proposta prevê que as contas de lucros e perdas e os balanços da actividade de gesta˜o da infra-estrutura ferrovia´ria


title: Komission asetus (EY) N:o 1092/1999, annettu 26 päivänä toukokuuta 1999, perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina vietäviin tiettyihin sokerialan tuotteisiin sovellettavien tukien määrien muuttamisesta

eurovoc_concepts:
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: L 131/48 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 27. 5. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1092/1999, annettu 26 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999, perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina viet(cid:132)viin tiet- tyihin sokerialan tuotteisiin sovellettavien tukien m(cid:132)(cid:132)rien muuttamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjeste- lyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1148/98 (2), ja erityisesti sen 17 artiklan 5 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) liitteess(cid:132) tarkoitettuihin perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina viet(cid:132)viin tuotteisiin 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) toukokuuta 1999 sovellettavat tukien m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 924/1999 (3), ja asetuksessa (EY) N:o 924/1999 annettujen s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen ja perusteiden soveltamisesta komission k(cid:132)ytett(cid:132)viss(cid:132) oleviin tietoihin seuraa, ett(cid:132) nykyisin voimassa olevat tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t olisi muutettava t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteen mukaisesti, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetuksessa (EY) N:o 924/1999 vahvistetut tukien m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteen mukaisesti. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Brysseliss(cid:132) 26 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999. Komission puolesta Martin BANGEMANN Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EYVL L 114, 1. 5. 1999, s. 50. 27. 5. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 131/49 LIITE perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina viet(cid:132)viin tiettyihin soke- rialan tuotteisiin sovellettavien tuen m(cid:132)(cid:132)rien muuttamisesta 26 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1999 komission asetukseen Tuote Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) EUR/100 kg tuen ennakkovahvistusta k(cid:132)ytett(cid:132)ess(cid:132) muissa tapauksissa Valkoinen sokeri: (cid:190) asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti (cid:190) kaikissa muissa tapauksissa 6,19 49,75 6,19 49,75


title: Rozhodnutie Komisie z 26. mája 1999 o mimoriadnych opatreniach proti šíreniu Anoplophora glabripennis (Motschulsky), pokiaľ ide o Čínu (okrem Hongkongu) (oznámené pod číslom dokumentu C(1999) 1346)

eurovoc_concepts:
China
import
originating product
plant disease
plant health control
wood product

text: 03/zv. 25 SK Úradný vestník Európskej únie 285 31999D0355 1. 6. 1999 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 137/45 o mimoriadnych opatreniach proti šíreniu Anoplophora glabripennis (Motschulsky), pokiaľ ide ROZHODNUTIE KOMISIE z 26. mája 1999 o Čínu (okrem Hongkongu) (oznámené pod číslom dokumentu C(1999) 1346) (1999/355/ES) KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, alebo so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na smernicu Rady 77/93/EHS z 21. decembra 1976 o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do spoločen- stva a proti ich rozširovaniu vnútri spoločenstva (1), naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 98/2/ES (2), najmä na jej článok 15 (3), (1) (2) (3) (4) keďže v prípade, ak niektorý členský štát predpokladá, že existuje bezprostredné nebezpečenstvo zavlečenia Anoplophora glabripennis (Motschulsky) z tretej krajiny na jeho územie, môže dočasne prijať akékoľvek dodatočné opatrenia potrebné na to, aby sa pred týmto nebezpe- čenstvom chránil; vyrobenom z dreva keďže v dôsledku prípadov, keď bola zistená prítomnosť (Motschulsky) na drevenom Anoplophora glabripennis obalovom materiále listnatých stromov pochádzajúceho z niektorých oblastí Číny, prijalo Spojené kráľovstvo 14. decembra 1998 úradné opatrenia na ochranu svojho územia pred nebezpečen- stvom zavlečenia uvedeného organizmu a stanovilo ďalšie osobitné postupy sledovania výskytu uvedeného organizmu na uvedenej komodite; keďže na základe medzinárodnej vedeckej technickej lite- ratúry a informácií, ktoré poskytlo Spojené kráľovstvo, vieme, že Anoplophora glabripennis sa v Hong Kongu nevyskytuje; (Motschulsky) keďže na základe prípadov, keď bola zistená prítomnosť tohto organizmu, by sa mali prijať mimoriadne opatrenia uplatniteľné v celom spoločenstve s cieľom zabezpečiť účinnejšiu ochranu proti zavlečeniu Anoplop- (Motschulského) z uvedenej krajiny, hora glabripennis okrem Hong Kongu, do spoločenstva; keďže medzi tieto opatrenia by mala patriť požiadavka, aby iné drevo než drevo ihličnatých stromov (Coniferales), pochádzajúce Číny (okrem Hongkongu) vo forme: — dreva používaného na upevnenie alebo podoprenie nákladu vrátane dreva, ktoré bolo zbavené priro- dzene oblého povrchu, bolo zbavené kôry a neobsahovalo diery s priečnym priemerom väčším než 3 mm spôsobené hmyzom alebo bolo vysušené spôsobom kiln sušenia tak, aby vlhkosť vyjadrená v % suchej hmoty nepresiahla 20 % a počas sušenia bol dodržaný príslušný časovo-teplotný režim; keďže, ak sa ukáže, že mimoriadne opatrenia uvedené v článku 1 tohto rozhodnutia nie sú dostatočné na to, aby glabripennis (Motschulsky) alebo sa nedodržiavajú, mali by sa prijať prísnejšie alebo alternatívne opatrenia; zavlečeniu Anoplophora zabránili keďže účinky mimoriadnych opatrení sa budú v prie- behu roku 1999 priebežne sledovať a vyhodnocovať a vzhľadom na toto sledovanie a hodnotenie sa najne- skôr do 31. decembra 1999 zvážia možné následné opatrenia; keďže opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín, (5) (6) (7) PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Drevo špecifikované v prílohe k tomuto rozhodnutiu, ktoré pochádza z Číny (okrem Hong Kongu) sa môže dovážať na územie spoločenstva iba vtedy, keď sú dodržané mimoriadne opatrenia stanovené v uvedenej prílohe k tomuto rozhodnutiu. Mimoriadne opatrenia stanovené v prílohe sa vzťahujú iba na to drevo, ktoré bolo vyvezené z Číny 10. júna 1999 a neskôr. Článok 2 — obalových debien, debničiek, prepravných klietok, sudov a podobných obalov, paliet, debnových paliet a iných nakladacích plošín, paletových prírub, ktoré sa používajú pri preprave predmetov všetkých druhov, Bez vplyvu na ustanovenia smernice Komisie 94/3/ES (3) sú dovážajúce členské štáty do 31. októbra 1999 povinné poskytnúť Komisii a ostatným členským štátom podrobnú technickú správu o úradnom sledovaní uvedenú v bode 2 prílohy. (1) Ú. v. ES L 26, 31. 1. 1977, s. 20. (2) Ú. v. ES L 15, 21. 1. 1998. s. 34. (3) Ú. v. ES L 32, 3. 3. 1995, s. 30. 5. 2. 1994, s. 37 a oprava Ú. v. ES L 59, 286 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 25 Článok 3 Článok 5 Členské štáty sú povinné upraviť opatrenia, ktoré prijali kvôli ochrane ich územia proti zavlečeniu a rozširovaniu Anoplop- hora glabripennis (Motschulsky) takým spôsobom, aby boli tieto opatrenia v súlade s článkom 1. Článok 4 Toto rozhodnutie sa musí preskúmať najneskôr do 31. de- cembra 1999. Toto rozhodnutie je adresované členským štátom. V Bruseli 26. mája 1999 Za Komisiu Franz FISCHLER člen Komisie PRÍLOHA Na účel ustanovení článku 1 sa musia dodržiavať tieto mimoriadne opatrenia: 1. Drevo pochádzajúce z Číny (okrem Hongkongu), iné než drevo ihličnatých stromov (Coniferales) vo forme: — obalových debien, debničiek, prepravných klietok, sudov a podobných obalov, paliet, debnových paliet a iných nakladacích plošín, paletových prírub, ktoré sa používajú pri preprave predmetov všetkých druhov, alebo — drevo používané na upevnenie alebo podoprenie nákladu vrátane dreva, ktoré bolo zbavené svojho prirodzene oblého povrchu, musí byť zbavené kôry, nesmie obsahovať diery s priečnym priemerom väčším než 3 mm spôsobené hmyzom alebo musí byť vysušené spôsobom kiln sušenia tak, aby vlhkosť vyjadrená v % suchej hmoty nepresiahla 20 % a počas sušenia bol dodržaný príslušný časovo-teplotný režim. 2. Dodržiavanie ustanovení uvedených v odseku 1 musia sledovať zodpovedné štátne orgány uvedené v smernici 77/93/EHS


title: Dyrektywa Komisji 1999/54/WE z dnia 26 maja 1999 r. zmieniająca dyrektywę Rady 66/402/EWG w sprawie obrotu materiałem siewnym zbóż

eurovoc_concepts:
application of EU law
cereals
marketing
plant health control
seed

text: 294 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 25 31999L0054 L 142/30 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 5. 6. 1999 DYREKTYWA KOMISJI 1999/54/WE z dnia 26 maja 1999 r. zmieniająca dyrektywę Rady 66/402/EWG w sprawie obrotu materiałem siewnym zbóż KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, Artykuł 1 uwzględniając dyrektywę Rady 66/402/EWG z dnia 14 czerwca 1966 r. w sprawie obrotu materiałem siewnym zbóż (1), ostatnio zmienioną dyrektywą 1999/8/WE (2), w szczególności jej art. 2 ust. 1b i art. 21b, a także mając na uwadze, co następuje: (1) Wyżej wspomniana dyrektywa ustala przepisy dla włączenia mieszańców samopylnego pszenżyta w jej zakres i upoważnia Komisję do przyjęcia niezbędnych zmian w definicjach zawartych w art. 2 ust. 1 tej dyrek- tywy; z powodu wzrastającego znaczenia we Wspól- nocie mieszańców samopylnego pszenżyta należy je włączyć w zakres tej dyrektywy i w konsekwencji przyjąć zmiany w definicjach „elitarnego materiału siew- nego” i „kwalifikowanego materiału siewnego”. spełnić Triticosecale; można uprawa oraz materiał (2) Wyżej wspomniana dyrektywa nie ustala warunków, które ma siewny mieszańców Avena sativa, Hordeum vulgare, Oryza sativa, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta oraz samopylnego takie warunki i odpowiednio zmienić załącznik I i II do dyrek- tywy 66/402/EWG; z powodu wzrastającego znaczenia wymienionych mieszańców we Wspólnocie należy określić warunki, jakie ma spełniać uprawa oraz materiał siewny, w szczególności gdy materiał siewny produko- wany jest za pomocą chemicznych czynników tworzenia mieszańców. ustanowić (3) Środki przewidziane w niniejszej dyrektywie są zgodne z Stałego Komitetu ds. Nasion i Materiału opinią Rozmnożeniowego i Leśnictwa, dla Rolnictwa, Ogrodnictwa (1) Dz. U. 125 z 11. 7. 1966, str. 2309/66. (2) Dz. U. L 50 z 26. 2. 1999, str. 26. W dyrektywie 66/402/EWG wprowadza zmiany: się następujące 1) w art. 2 ust. 1 pkt C lit. a) zdanie wprowadzające otrzy- muje brzmienie: „Elitarny materiał siewny (mieszańce owsa, jęczmienia, ryżu, żyta, pszenicy, pszenicy durum, pszenicy orkisz i samopyl- nego pszenżyta)”; 2) w art. 2 ust. 1 pkt E zdanie pierwsze otrzymuje brzmienie: siewny (zboże kanaryjskie „Kwalifikowany materiał z wyjątkiem mieszańców, żyto, sorgo, trawa sudańska, kuku- rydza i mieszańce owsa zwyczajnego, jęczmienia, ryżu, pszenicy, pszenicy durum, pszenicy orkisz i samopylnego pszenżyta): nasiona”; 3) w załączniku I pkt 3 zdanie pierwsze i drugie otrzymuje brzmienie: czystość „Uprawa posiada dostateczną odmianową jednolitość i odmianową lub, w przypadku uprawy linii wsobnej, dostateczną jednolitość i czystość zgodnie z jej charakterystyką. Dla produkcji materiału siewnego odmian mieszańców powyższe przepisy obowiązują również do charakterystyki składników męskich, w tym męskiej steryl- ności lub żeńskiej restoracji”; 4) w załączniku I dodaje się pkt 3b w brzmieniu: „3b. Uprawy służące do produkcji kwalifikowanego mate- riału siewnego mieszańców owsa zwyczajnego, jęcz- mienia, ryżu, pszenicy, pszenicy durum, pszenicy orkisz i samopylnego pszenżyta. a) Uprawa spełnia następujące normy dotyczące odle- głości od sąsiednich źródeł pyłku, które mogą powodować niepożądane obce zapylenie: — minimalna odległość składnika matecznego wynosi 25 m od wszelkich innych odmian tego samego gatunku z wyjątkiem uprawy składnika ojcowskiego, — odległość tę można pominąć, ochrona wystarczająca przed niepożądanym obcym zapyleniem; jeśli istnieje wszelkim 03/t. 25 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 295 b) uprawa ma dostateczną jednorodność i czystość zgodnie z charakterystyką składników. W przypadku gdy materiał siewny produkowany jest przy użyciu chemicznych czynników tworzenia mieszańców, uprawa spełnia odpowiada nastę- pującym normom lub innym warunkom: i) minimalna czystość odmianowa każdego ze składnika wynosi: — dla owsa zwyczajnego, ryżu, pszenicy, pszenicy durum, pszenicy orkisz: 99,7 %, jęczmienia, — dla samopylnego pszenżyta: 99,0; ii) minimalna cecha mieszańcowa musi wynosić 95 %. Procent cechy mieszańcowej określa się zgodnie z aktualnymi międzynarodowymi meto- dami, o ile takie istnieją. W przypadkach gdy podczas cecha mieszańcowa badania materiału siewnego, przed kwalifikacją, nie jest konieczne wcześniejsze określenie cechy mieszańcowej podczas inspekcji polowej. ”; ustalana jest 5) w załączniku II pkt 1 zdanie pierwsze i drugie otrzymują brzmienie: „Materiał siewny ma dostateczną jednorodność odmianową i czystość odmianową lub, w przypadku materiału siewnego z linii wsobnej, dostateczną jednorodność i czystość w stosunku do ich charakterystyki. Dla materiału siewnego odmian mieszańcowych powyższe przepisy obowiązują również do charakterystyki składników. ”; 6) w nagłówku sekcji 1. Aa załącznika II po „Triticosecale” dodaje się „z wyjątkiem mieszańców”; 7) w sekcji 1. Aa załącznika II dodaje się, co następuje: „Ab. Mieszańce owsa zwyczajnego, jęczmienia, ryżu, psze- nicy, pszenicy durum, pszenicy orkisz oraz samopyl- nego pszenżyta. Minimalna czystość odmianowa materiału siewnego w kategorii siewnego« »kwalifikowanego materiału wynosi 90 %. Sprawdza się to w urzędowych bada- niach kontrolnych a posteriori na właściwych ilościach próbek. ” Artykuł 2 1. Państwa Członkowskie wprowadzają w życie przepisy ustawowe, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wyko- nania niniejszej dyrektywy nie później niż do dnia 1 lipca 2000 r. Niezwłocznie powiadamiają o tym Komisję. 2. Przepisy przyjęte przez Państwa Członkowskie zawierają odniesienie do niniejszej dyrektywy lub odniesienie takie towa- rzyszy ich urzędowej publikacji. Procedura dokonywania takiego odniesienia przyjmowana jest przez Państwa Człon- kowskie. 3. Państwa Członkowskie przekazują Komisji teksty podsta- wowych przepisów prawa krajowego, które przyjmują w dzie- dzinie objętej niniejszą dyrektywą. Artykuł 3 Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie dwudziestego dnia po jej opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 26 maja 1999 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji