title: Regionsudvalgets udtalelse om «De regionale beskæftigelsespagters indhold og deres indvirkning på strukturpolitikken»

eurovoc_concepts:
EU employment policy
regional policy
structural policy

text: 13. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 293/1 II (Forberedende retsakter) REGIONSUDVALGET Regionsudvalgets udtalelse om »De regionale beskæftigelsespagters indhold og deres indvirkning på strukturpolitikken« (1999/C 293/01) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til præsidiets beslutning af 7. maj 1999 om at afgive udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 »Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV«, under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 91/99 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 6 den 11. maj 1999 med Dimitrios Efstathiadis og Jorma Virtanen som ordførere, og ud fra følgende betragtninger: på det seneste har Regionsudvalget flere gange peget på vigtigheden af lokale beskæftigelsesinitiativer, f. eks. i følgende udtalelser/rapporter: — Iværksættelsen af regionale beskæftigelsespagter i Den Europæiske Union. Ordfører: Rembert Behrendt (CdR 379/96 fin); — Forslag til Rådets afgørelse om finansielle støtteforanstaltninger for innovative og jobskabende små og mellemstore virksomheder (SMV) — Vækst- og beskæftigelsesinitiativet. Ordførere: Jorma Virtanen og Gordon Keymer (CdR 46/98 fin) (1); — De kommende overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Ordfører: Mercedes Bresso (CdR 110/98 fin) (2); — Meddelelse fra Kommissionen om »Fra retningslinjer til handling: De nationale handlingsplaner for beskæftigelse« (KOM(1998) 316 endelig udg. ) og meddelelse fra Kommissionen om »Forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1999« (KOM(1998) 574 endelig udg. ). Ordfører: Ken Bodfish (CdR 279/98 fin) (3); i retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken i 1999 opfordres medlemsstaterne til at fremme foranstalt- ninger, hvori mulighederne for jobskabelse på lokalt niveau udnyttes fuldt ud, samt til at tage hensyn til de lokale myndigheders særlige rolle i denne forbindelse; i Kommissionens arbejdspapir »Strukturfondene og samordningen med Samhørigshedsfonden — Udkast til retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006« (SEK(1999) 103 endelig udg. ) hedder det, at »der skal lægges vægt på ESF’s bidrag til den lokale udvikling, f. eks. via de regionale beskæftigelsespagter«; Kommissionen har in support of employment« (KOM(1999) 167 endelig udg. ) lagt særlig vægt på lokale og regionale aktioner på beskæftigelsesom- rådet — sin meddelelse om »Community policies i (1) EFT C 251 af 10. 8. 1998, s. 41. (2) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 63. (3) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 59. C 293/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 10. 1999 på den 29. plenarforsamling den 2. -3. juni 1999 (mødet den 3. juni) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse. Baggrund Hensigten med nærværende udtalelse er at formidle Regionsud- valgets syn på de regionale beskæftigelsespagter for på den måde at være med til at præge udviklingen og den politik, som skal gennemføres på området. Udtalelsen er navnlig henvendt til Kommissionen, der for øjeblikket er i færd med at udarbejde en meddelelse om emnet. Den skal ikke opfattes som en teknisk vurdering, men som en politisk melding til de instanser, som har ansvar for beskæftigelse på lokalt plan, navnlig med henblik på at sætte de lokale og regionale myndigheder i stand til at gennemføre og udvikle metoderne til brug for de regionale beskæftigelsespagter. Den er også henvendt til de nationale myndigheder som et forsøg på at få dem til at støtte og opmuntre de lokale og regionale aktører på området. 1. Indledning — baggrunden for de regionale beskæfti- gelsespagter sprænger de sædvanlige rammer for partnerskab i forbin- delse med EU’s strukturfondsinterventioner, idet de også involverer den private sektor, arbejdsmarkedets parter og ngo’er) c) handlingsplanen skal bygge på en analyse af de lokale forhold, og den skal føre til en integreret strategi og nyskabende foranstaltninger med henblik på jobska- belse (1). 1. 4. Alle tre kriterier gør de regionale og lokale myndighe- der til omdrejningspunkt i partnerskabsprojekterne, idet de skal koordinere og fremhjælpe iværksættelsen af projekter. De folkevalgte beslutningsorganers bindende engagement og politiske støtte er dermed også en vigtig forudsætning for partnerskabsprojekterme. 1. 1. Bekæmpelse af arbejdsløsheden kræver en fælles ind- sats fra alle berørte parter samt skabelse af initiativer og foranstaltninger, der er baseret på en udnyttelse af mulighe- derne i den lokale økonomi. I de foranstaltninger, der iværksæt- tes, er det samtidig vigtigt at udnytte de muligheder, der ligger i økonomiens europæiske dimension. 1. 5. Regionale beskæftigelsespagter er ikke nogen universal- nøgle til løsningen af Europas arbejdsløshedsproblem. De er ikke i sig selv nok til at løse problemet, men de kan sætte gang i en ny type dialog mellem regionernes nøgleaktører, hvorved der kan skabes bedre balance mellem udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft på lokalt plan. En sådan dialog kan være et vigtigt redskab, hvilket eksemplet med Sofia viser: 1. 2. De regionale beskæftigelsespagter udgør et nyt, vigtigt skridt i denne retning. Efter at Kommissionen i juni 1996 havde taget et initiativ vedrørende regionale beskæftigelsespagter, bad formanden, Jacques Santer, Regionsudvalget om at gå ind i fastlæggelsen af de pilotprojekter, der skulle gennemføres på lokalt plan. Regionsudvalget fremsatte på sin plenarforsamling i november 1996 forslag til procedurer og regler for gennemfø- relsen af de regionale beskæftigelsespagter. Det centrale ele- ment i disse forslag er, at alle aktører — og navnlig de lokale myndigheder — påtager sig et ansvar for at udvikle sammenhængende aktioner til løsning af arbejdsløshedspro- blemet. 1. 3. Efterhånden som projektet er skredet frem, er det også blevet klarere, hvad der menes med en beskæftigelsespagt. I Kommissionens meddelelse fra 1997 blev der defineret tre centrale kriterier for planlægning og gennemførelse af beskæftigelsespagter: a) initiativerne skal komme nedefra, dvs. fra det lokale niveau (»bottom-up«-princippet) Sofias fald Sofia har deltaget i forskellige kurser om ostefremstilling, men kurserne har ikke engang kunnet give hende et midlertidigt job. Uddannelsesindsatsen synes ikke at være tilpasset virksom- hedernes behov eller ansættelsesprocedurer. Som Sofia selv siger: »Selv når jeg præsenterer mig og siger, at jeg har gennemført kurserne, kan jeg ikke få job. Der kræves en anden og bedre organiseret forbindelse til arbejdsgiverne, som hverken arbejdstageren selv eller uddannelsescentret kan etablere. « Mange regionale beskæftigelsespagter søger netop at etablere et sådant lokalt system, der til gavn for personer i Sofias situation skaber balance mellem udbud og efterspørgsel. De giver således mange arbejdsløse mulighed for at komme i kontakt med arbejdsgiverne og at få den nødvendige jobtræ- ning. b) der skal være et bredt partnerskab med deltagelse af både den offentlige og den private sektor, der inddrager alle de aktører, der spiller en afgørende rolle for beskæftigelsen i regionen eller lokalområdet (partnerskaber af denne type (1) Udkast til Kommissionens meddelelse om midtvejsrapporten om gennemførelsen af de regionale og lokale beskæftigelsespagter. CSE(97) 3 endelig udg. , Bruxelles, 10. 6. 1997, s. 1. 13. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 293/3 Ville en regional beskæftigelsespagt kunne løse Sofias problem? Der er således behov for en dialog, der kan skabe bedre overensstemmelse mellem arbejdskraftudbud-efterspørgsel. I det følgende anføres nogle konkrete eksempler på, hvordan man inden for rammerne af regionale beskæftigelsespagter har haft held til at fremme en sådan dialog: • • • I mange tilfælde har arbejdet med regionale beskæftigelses- pagter taget udgangspunkt i en analyse af det regionale erhvervslivs konkurrenceevne, industri- som servicesektoren. Denne analyse er blevet fulgt op med opstilling af sektorspecifikke fremtidsscenarier, der har gjort det muligt at forudsige arbejdskraftbehovet inden for de enkelte sektorer på kortere eller længere sigt. inden for såvel En sådan analyse af konkurrenceevnen siger noget om udviklingen i arbejdskraftbehovet inden for de forskellige sektorer. For at skabe optimal overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel må man imidlertid også have kendskab til, hvilke færdigheder virksomhederne i fremti- den forventer at finde hos deres arbejdstagere. Derfor har man også inden for rammerne af de regionale beskæftigel- sespagter udviklet særlige projekter vedrørende virksomhe- dernes færdighedsbehov. Her har man i samarbejde med de lokale virksomheder for hver enkelt virksomhed prøvet at indkredse særlige færdighedsbehov hos det nuværende personale og eventuelt hos det personale, der rekrutteres i den nærmeste fremtid. På grundlag heraf har man kunnet forbedre målrette de initiativer, der tager sigte på at arbejdstagernes jobegnethed. Jævnsides hermed er såvel den eksisterende arbejdsstyrkes sammensætning som arbejdsløshedens karakter blevet analyseret. Ved at sammenligne den arbejdskraft, der er til rådighed, med efterspørgslen, har man fået klarlagt, hvor der er flaskehalse i arbejdskraftefterspørgslen, samtidig med at man har fundet frem til de sektorer, hvor udbuddet af arbejdskraft er større end efterspørgslen. Dette har gjort det lettere at målrette de beskæftigelsesfremmende foranstaltninger efter lokale behov. Når man har undersøgt arbejdsløshedens karakter, har man også i visse tilfælde taget hensyn til arbejdsløshedens indirekte konsekvenser og de problemer, de kan medføre for det enkelte individ. Sådanne problemer — såsom en kraftig indkomstnedgang, svækket helbred og færre menneskelige kontakter — øger risikoen for, at den arbejdsløse langsomt marginaliseres i et beskæftigelsesfokuseret samfund. • Man har da også kunnet påvirke disse problemer via regionale beskæftigelsespagter. Man har kunnet forhindre marginaliseringsprocessen og forbedre den enkeltes mulig- heder for at vende tilbage til arbejdsmarkedet. I samarbejde med de lokale aktører og serviceproducenter har man skabt nye typer servicetilbud, der også tager hensyn til de indirekte problemer, som arbejdsløshed medfører for den enkelte. Som eksempel på tjenester af denne type, der er udviklet inden for rammerne af lokale beskæftigelsespagter, kan nævnes: — kortlægning af den arbejdssøgendes færdigheder og sammenholdelse af den arbejdssøgendes færdigheder med den lokale efterspørgsel samt tilrettelæggelse af uddannelse, der forbedrer arbejdstagernes jobegnethed ved at tage sigte på de lokale virksomheders reelle behov, — organisering af rådgivning til fremme af de arbejdssø- gendes evne til at sætte sig selv i gang, — tjenester, der tager sigte på de sundhedsmæssige pro- blemer, arbejdsløshed fører med sig, — samarbejdsprojekter mellem myndighederne vedrøren- de løsning af sociale problemkomplekser. Som det fremgår overskrider arbejdsløshedsproblemet såvel de traditionelle kompetencegrænser i forvaltningen som pro- grammernes sektorgrænser. Regionale beskæftigelsespagter kan derfor lokalt være det element, der samler de forskellige aktører om et beskæftigelsesfremmende samarbejde, og sikrer, at en bredt funderet beskæftigelsesstrategi sættes sammen og gennemføres. I denne forbindelse tjener den regionale beskæftigelsespagt som en slags »konsulent«, i hvis regi regio- nens samlede erhvervsliv og regionens muligheder undersøges i et beskæftigelsesmæssigt perspektiv, idet der tages hensyn til såvel virksomhedernes som arbejdstagernes og de arbejdssø- gendes muligheder og behov. Herved skabes den nødvendige forbindelse mellem de regionale erhvervspolitiske og beskæfti- gelsespolitiske foranstaltninger, hvilket ganske enkelt er nøglen til skabelse af nye arbejdspladser. 2. Realiseringen af de regionale beskæftigelsespagter — foreløbige iagttagelser 2. 1. Generelt 2. 1. 1. I alt 89 regionale beskæftigelsespagter i medlemssta- terne blev udvalgt som et resultat af de lokale og regionale myndigheders ihærdige indsats med planlægning og udvikling af partnerskabsforbindelser med henblik på skabelse af sam- menhængende aktioner til bekæmpelse af arbejdsløsheden. Projektet blev hjulpet godt på vej af, at de berørte parter var bevidste om, at den hidtidige politik var utilstrækkelig, hvis der skulle gribes ind over for arbejdsløshedens strukturelle faktorer. Man havde fundet et nyt og vigtigt arbejdsredskab, i og med at arbejdsløshedsproblemet nu blev angrebet med sammenhængende lokale foranstaltninger. I bedste fald knytter denne aktionsmodel de beskæftigelsespolitiske aktioner og den lokale erhvervspolitik sammen og fremmer væksten i den lokale økonomi. C 293/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 10. 1999 2. 1. 2. De regionale beskæftigelsespagter, der er blevet reali- seret, er meget forskellige — ikke blot hvad angår målsætninger og foranstaltninger, men også når det drejer sig om, hvor gennemarbejdede og udviklede forslagene er. I det sydlige EU fokuserer programmerne f. eks. mere på vækstproblemet end i det nordlige EU, hvor visse særlige aspekter af arbejdsløsheden, såsom langtids- og ungdomsarbejdsløshed, står i centrum. I andre tilfælde er partnerskabsforbindelserne baseret på etabler- ede samarbejdsmønstre på det lokale plan. I atter andre tilfælde har partnerskaberne taget udgangspunkt i lokale aftaler, der ikke har været vidtgående nok tidligere, og som ikke har haft det nødvendige institutionelle grundlag. Der er også variation med hensyn til den geografiske størrelse af de områder, pagterne dækker, ligesom karakteren og varigheden af de partnerskaber, der ligger til grund for aftalerne, varierer. 2. 1. 3. De regionale beskæftigelsespagter tager specifikt sigte på den lokale situation og de lokale behov, hvilket netop er deres styrke. Den omtalte mangfoldighed er i virkeligheden en naturlig følge heraf. Beslutninger om f. eks. programmets geografiske dækning bør således også fremover kunne træffes lokalt, og geografiske begrænsninger bør ikke indbygges i programmeringsfasen. Beskæftigelsespagternes bottom-up- tilgang til udvikling, planlægning og gennemførelse af aktioner giver borgere og lokale initiativtagere mulighed for at deltage i dem. Denne praksis bør bevares og udbygges i de næste gennemførelsesfaser af programmet. 2. 1. 4. Kun knap 9 % af EU’s samlede befolkning bor i regioner, hvor der gennemføres forsøgsprogrammer. Med aktionernes relativt lille dækningsområde vil de positive virk- ninger på beskæftigelsen hovedsagelig begrænse sig til det lokale niveau. Hvis programmerne bliver en succes, vil det dog utvivlsomt åbne mulighed for senere anvendelse af regionale beskæftigelsespagter i større målestok. De udgør et nyt, vigtigt middel til bekæmpelse af arbejdsløshed og fremme af lokal ikke mindst for svagt udviklede regioner i EU. En vækst, observatør har beskrevet sine erfaringer på følgende måde: »De regionale beskæftigelsespagter har sat gang i en ny aktivitetskultur, hvor også de arbejdsløse har fået indflydel- se og spiller en aktiv rolle. De regionale beskæftigelsespag- ter har vundet ry som “lokomotiver” for beskæftigelses- fremmende samarbejde. I flere regioner har man kunnet skabe konkrete forbindelser mellem beskæftigelses- og erhvervspolitiske udviklingsaktioner og overensstemmelse med målsætningerne i social- og sundhedssektoren. « ning og etablering af partnerskabsforbindelser i tilknytning til de regionale beskæftigelsespagter. De lokale myndigheder vil altid være omdrejningspunkt for de ansvarlige organers og enkeltpersoners sociale samspil og for skabelse af aktioner til fremme af samfundets udvikling. De lokale myndigheder er også i stand til at vurdere, hvilke lokale organer der effektivt kan yde et bidrag med ressourcer, personale og erfaring i forbindelse med partnerskaber. Det er under alle omstændighe- der vigtigt at sikre en dækkende deltagelse i partnerskaberne, så man får det regionale samfunds samlede potentiale med. 2. 2. 2. Regionsudvalget understreger, at de lokale og regio- nale myndigheder ikke blot har en koordinerende, men også for dem at yde en strategisk rolle, som gør det muligt en væsentlig støtte til — men også selv at deltage — i »produktudviklingen« af beskæftigelsesinstrumenter under de regionale beskæftigelsespagter. Endvidere betoner Regionsud- valget, at »bottom-up«-princippet også bør gælde på lokalt og regionalt niveau, hvilket indebærer, at borgerne skal have reel mulighed for at blive direkte inddraget i de regionale beskæftigelsespagter. 2. 2. 3. Partnerskabernes praktiske aktiviteter starter med planlægning af programmerne. Herved sikres parternes bin- dende engagement i organiseringen og gennemførelsen af de pågældende aktioner. Det synes at være afgørende, at de vigtigste arbejdsgivere og større investorer inddrages i partner- skaberne fra starten, så de får mulighed for at vurdere de regionale beskæftigelsesprogrammers praktiske fordele og muligheder. Viden og deltagelse i en tidlig fase styrker engage- mentet. 2. 2. 4. De lokale og regionale myndigheder kan påtage sig et særligt ansvar for beskæftigelsen i regioner, hvor større økonomiske strukturforandringer finder sted, og hvor den industrielle aktivitet er for nedadgående. I sådanne regioner opstår der ofte »arbejdsløshedslommer« og andre sociale og økonomiske problemer. Disse problemer kan løses gennem horisontale partnerskabsaktiviteter, der involverer lokale aktø- rer. Sådanne aktiviteter skaber optimale muligheder for at målrette alle de ressourcer, der er til rådighed på lokalt plan til bekæmpelse af arbejdsløshed og fremme af lokal vækst. Manglende lokal koordinering gør, at foranstaltningerne »ato- miseres«, og at en stor del af de tilgængelige ressourcer anvendes til foranstaltninger, der overlapper eller er i indbyrdes modstrid med hinanden. 2. 2. De lokale og regionale myndigheders rolle i partnerskabsprojek- terne 2. 2. 1. Som allerede konstateret har de lokale og regionale myndigheder en central placering i forbindelse med planlæg- Partnerskaber kan bidrage til udviklingen af nye økonomiske aktiviteter i non-profit sektoren ved at åbne beskæftigelsesmu- ligheder, som ellers ikke ville eksistere. Derfor bør medlemssta- ternes regeringer og EU navnlig støtte partnerskaber baseret på samarbejde med aktører i det pågældende lokalområde og i de tilgrænsende regioner. 13. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 293/5 2. 2. 5. Udarbejdelsen af regionale beskæftigelsespagter base- ret på partnerskaber kræver enighed om beskæftigelsesproble- merne i de enkelte regioner. En af de vigtigste forudsætninger for, at partnerskaber kan blive en succes, synes således at være en nøje kortlægning af den lokale arbejdsløsheds- og beskæftigelsessituation og lokale økonomiske styrkepositioner og udviklingsperspektiver. Parterne skal kunne forstå og følge med i den lokale situation, og de statslige og regionale myndigheder skal sørge for, at de får den nødvendige informa- tion. Parterne skal også kunne identificere eksempler på god praksis i deres egen eller andre regioner, så den gode praksis kan opretholdes eller videreudvikles. Det er også meget vigtigt at følge med i og vurdere projekterne ud fra et bredere grundlag end statistiske oplysninger, idet de regionale beskæfti- gelsespagters indvirkning på den beskæftigelses- og erhvervs- mæssige udvikling i det pågældende område bør analyseres. Følger man nøje med i projekterne, bliver det lettere at målrette ressourcerne og forhindre en unødig gentagelse af mislykkede projekter. 2. 2. 6. Det er vigtigt at bemærke, at partnerskabsprincippet også har en vertikal dimension. Der kræves samordning og samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndighe- der. Man har dog kunnet konstatere, at visse lande, bl. a. Grækenland, ikke har de institutionelle rammer, der kræves for at etablere partnerskaber, hvilket er en betydelig hindring for samarbejde mellem parterne på det lokale niveau. »Konsor- tier« i form af aktieselskaber eller almennyttige foreninger er ikke altid den mest hensigtsmæssige ramme for partnerskaber. jævnbyrdigt De institutionelle rammer skal muliggøre et samarbejde og en ligelig finansiering mellem parterne uden retlige, skattemæssige eller arbejdskraftrelaterede problemer. Dette kræver i visse tilfælde, at medlemsstaterne reagerer og træffer foranstaltninger på medlemsstatsniveau. Det kunne se ud til, at »bottom-up«-princippet netop her ofte er kommet til kort, idet princippet ofte ikke har været effektivt nok og derfor kun har haft en begrænset virkning på den lokale erhvervsaktivitet. 2. 2. 7. Omvendt er det vigtigt at undgå, at beskæftigelses- pagterne reduceres til administrative mekanismer og derved mister deres aktivitetsorienterede karakter. Dette vil blot skabe en ny sektor i et allerede »sektoriseret« samfund. Beskæftigelsespagternes styrke ligger netop i det samarbejde, der foregår på tværs af sektorerne, og det skal der også fremover holdes fast ved. Beskæftigelsespagterne kan som pragmatiske, operationelle samarbejdsrammer danne basis for en vigtig lokal forvaltning af beskæftigelsen. Dette synes nødvendigt for at tilpasse beskæftigelsespolitikken til de lokale behov. En lokal forvaltning af beskæftigelsen, der går gennem partnerskaber, vil samtidig befordre koblingen til grundskolen og den faglige efteruddannelse. I dag foregår koblingen ikke på det niveau, man kunne ønske. I dag samordner de forskellige lokale instanser, som er aktive inden for henholdsvis beskæfti- gelse og efteruddannelse, normalt ikke deres praksis eller samarbejder. 2. 2. 8. Et veletableret samarbejdsforhold bør dog i sig selv, også via nationale beslutninger, kunne sikre, at aktiviteterne fortsætter, når de regionale beskæftigelsespagters første god- kendte periode er afsluttet. 3. Integrering af beskæftigelsesaspektet på forskellige politikområder 3. 1. På europæisk niveau har man erkendt, at beskæftigel- sesproblemet ikke kan løses alene ved hjælp af beskæftigelses- fremmende foranstaltninger — enhver EU-aktion og ethvert EU-udviklingsprojekt må sættes ind. Man har således indledt en debat om integrering af beskæftigelsesaspektet på forskellige politikområder. I mange af de projekter, der finansieres af Kommissionen, kunne man stille krav om, at den lokale aktør tager beskæftigelseshensyn, således at EU’s beskæftigelsesstra- tegi gennemføres, uanset hvilket aktivitets- eller politikområde der er tale om. På nationalt niveau står den faste sektorinddeling i 3. 2. administrationen ofte i vejen for en effektiv integrering af beskæftigelsesaspektet. Dette har også i visse tilfælde vist sig at være et problem i forbindelse med gennemførelsen af regionale beskæftigelsespagter. Lokale samarbejdsprojekter, der går på tværs af sektorer, har haft svært ved at finde paralleller i de »sektoriserede« nationale programmer. På lokalt og regionalt niveau er det lettest at integrere 3. 3. beskæftigelsesspørgsmålet i programmer på de forskellige administrationsområder. Den effekt, som disse programmer har på problemerne og beskæftigelsen, er meget håndgribelige og kan aflæses direkte som positiv udvikling og feedback i regionen. Generelt er problemet på lokalt niveau, at man ikke har finansieringsinstrumenter af betydning. Dette gør, at selv gode beskæftigelsesfremmende programmer aldrig får den ønskede optimale indvirkning på beskæftigelsen. Regionsud- valget mener, at det nøje bør undersøges, om den gode praksis, der er genereret inden for de regionale beskæftigelsespagter, gør det muligt at integrere beskæftigelsesaspektet på andre politikområder. 3. 4. Man ville dog fremme beskæftigelsesaspektets integrer- ing på det lokale niveau effektivt, hvis de regionale beskæftigel- sespagter fik ansvaret for skabelsen af en lokal og regional beskæftigelsesstrategi. Dette bør man arbejde målrettet hen imod. 3. 5. Kun de nationale myndigheder kan sørge for de skattelettelser og administrative forenklinger, som er nødvendi- ge, hvis visse vigtige aktiviteter under beskæftigelsespagterne skal krones med held. Dette er navnlig en forudsætning for, C 293/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 10. 1999 at små virksomheder og mikrovirksomheder kan deltage i beskæftigelsesfremmende initiativer og regionaludviklingsfo- ranstaltninger. Ud over administrative forenklinger spiller særlige støttetjenester og programmer for SMV en vigtig rolle. Projekterne og de tjenestegrene, der står for dem, skal inddrage beskæftigelsespagterne i deres overvejelser og aktivt støtte dem. 3. 6. I visse tilfælde spiller de store nationale eller multinatio- nale selskaber en vigtig rolle for beskæftigelsen. Lokalt samar- bejde med selskaber af denne art bør i begge parters interesse udgøre en væsentlig del af beskæftigelsespagterne for at åbne nye døre for regionaludviklingen i stedet for at virke begrænsende. Regionsudvalget er naturligvis godt klar over, at globaliseringen af økonomien har givet de lokale økonomier Ikke mindst i kraft af skabelsen af nye typer problemer. netværk, som er særlig vigtige for underleverandører, kan de regionale beskæftigelsespagter tilbyde nogle løsningsmodeller, der ikke mindst kan medvirke til at bevare den lokale virksomhedsstruktur, der i en vis udstrækning fungerer uaf- hængigt af de internationale virksomhedsstrukturer. 4. Den europæiske beskæftigelsesstrategi: En ny kon- tekst 4. 1. På Det Europæiske Råds møde i Amsterdam besluttede man at indføje et nyt afsnit om beskæftigelsen i traktaten. Ifølge dette afsnit betragter medlemsstaterne beskæftigelses- fremme som et spørgsmål af fælles interesse, og de samordner deres indsats for at skabe en sammenhængende beskæftigelses- strategi. Hovedansvaret for beskæftigelsespolitikkens gennem- førelse ligger dog fortsat hos medlemsstaterne. 4. 2. Med skabelsen af en europæisk beskæftigelsesstrategi er der også skabt en ny kontekst for de regionale beskæftigelses- pagter, hvilket der fremover skal tages hensyn til. 4. 3. På Det Europæiske Råds møde i november 1997 enedes man i forlængelse af traktatens nye beskæftigelsesafsnit om de første retningslinjer for beskæftigelsen. Disse retnings- linjer samlede sig om fire hovedlinjer: forbedring af evnen til integration på arbejdsmarkedet, udvikling af en iværksætterkul- tur, fremme af virksomhedernes og de ansattes tilpasningsevne samt styrkelse af ligestillingspolitikken på arbejdsmarkedet. 4. 4. På topmødet blev det også besluttet, at de enkelte medlemsstater på grundlag af Rådets retningslinjer skulle udarbejde nationale handlingsplaner for beskæftigelsen. Disse handlingsplaner skulle være i overensstemmelse med subsidia- ritetsprincippet, tage hensyn til medlemsstaternes kompetence på beskæftigelsesområdet og harmonere med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. I 1998 gennemførte alle medlemsstaterne deres beskæftigelsespolitik i overensstem- melse med den overordnede plan. 4. 5. Lokalsamfundets betydning vokser i en stadig mere globaliseret verden. Navnlig når man vil løse beskæftigelsespro- blemet, skal man være opmærksom på de lokale og regionale forhold. Kommissionen har understreget den beskæftigelses- mæssige betydning af lokale aktioner og ikke mindst af en lokal iværksætterkultur. Regionsudvalget har foreslået, at de lokale og regionale myndigheder får lov til at spille en væsentlig rolle i opbygningen og gennemførelsen af nationale handlingsplaner. Dette forslag har dog endnu ikke vundet fuldt gehør. 4. 6. Ud fra ovenstående iagttagelser kan man drage følgen- de konklusion: Anvendelsen af »bottom-up«-princippet i gen- nemførelsen af de nuværende beskæftigelsespagter har ofte medført det problem, at lokale aktioner har haft svært ved at få den nødvendige institutionelle feedback fra højere admini- strationsniveauer. »Bottom-up«-princippet har dermed haft som konsekvens, at det har været vanskeligt at komme længere end til lokale aktiviteter og horisontalt samarbejde. Samtidig har skabelsen af en europæisk beskæftigelsesstrategi sat gang i en modsatrettet proces (top-down): Den politiske vilje, der findes på europæisk niveau, finder via de nationale handlings- planer sine gennemførelsesmodeller i medlemsstaterne. Som nævnt forudsætter gennemførelsen af de nationale handlings- planer i sidste ende også de lokale og regionale myndigheders medvirken, hvilket man ikke hidtil har været tilstrækkelig opmærksom på. De nationale handlingsplaner skal således ikke blot være en liste over aktioner og målsætninger, men udgøre et solidt grundlag for implementeringen af de regionale beskæftigelsespagter. 4. 7. Regionsudvalget peger således på, at der i de nationale handlingsplaner, der ligger i skæringspunktet mellem de to modsatrettede processer, er en mulighed for at løse de opståede problemer. Hvis man under udarbejdelsen af nationale hand- lingsplaner for alvor tog hensyn til de erfaringer og den nye praksis, som de regionale beskæftigelsespagter har genereret, ville det indebære, at det lokale og regionale niveau automatisk blev draget ind i udarbejdelsen og gennemførelsen af de nationale handlingsplaner, og samtidig ville man kunne gen- nemføre de løsninger inden for centraladministrationen, som de regionale beskæftigelsespagter i visse tilfælde forudsætter. Dette ville også give den nødvendige kontinuitet og sandsynlig- vis skabe muligheder for mere langsigtede aktiviteter end dem, man aktuelt finder i mange partnerskabsprojekter. 5. Forbindelse mellem de regionale beskæftigelsespagter og strukturplitikken 5. 1. For det andet skal man være særlig opmærksom på, at den kommende strukturfondsperiode vil være en vigtig referenceramme for implementeringen af den europæiske beskæftigelsesstrategi. Kommissionen har opstillet følgende målsætninger for strukturfondsreformen: 1) bedre koncentra- tion af støtten 2) mindre decentraliseret og enklere gennemfø- relse samt 3) styrkelse af effektiviteten og kontrollen. Som 13. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 293/7 generelle målsætninger for reformen har Kommissionen fore- slået en bæredygtig økonomisk udvikling, fremme af SMV’er- nes konkurrenceevne og innovation, fremme af beskæftigelsen samt fremme af miljøbeskyttelse, bæredygtig udvikling og lige muligheder. I forbindelse med Den Europæiske Socialfond fremhæves lokalsamfundet, idet der tales om præsentation af lokale beskæftigelsesinitiativer og om regionale beskæftigelses- pagter som et instrument til bekæmpelse af arbejdsløshed som led i en aktiv arbejdsmarkedspolitik. teknisk bistand til unge virksomhedsejere. Disse aktiviteter må så vidt muligt finansieres gennem mindre investeringer i form af risikovillig kapital fra regionale fonde eller kooperativer, eftersom de unge virksomhedsejere ikke er i stand til selv at rejse kapital på traditionel vis via bankerne, fordi de ikke kan stille den nødvendige sikkerhed. 6. Formidling af erfaringer og god praksis 5. 2. Det er her vigtigt at bemærke, at brede partnerskaber og et aktivt engagement blandt alle lokale/regionale aktører, der kan bidrage afgørende til jobskabelsen — principper, der ligger til grund for de regionale beskæftigelsespagter — kan tilføre en merværdi, der ligger væsentligt ud over, hvad de aktioner, der traditionelt afvikles inden for rammerne af strukturpolitikken, kan fremvise af resultater. 6. 1. Regionsudvalget anmoder Kommissionen om at udar- bejde en europæisk handlingsplan for formidling af erfaringer og god praksis fra de regionale beskæftigelsespagter. Der bør benyttes en interinstitutionel indfaldsvinkel, hvor der trækkes på de netværk, de enkelte institutioner råder over. 5. 3. De programmer, der er udarbejdet på nationalt niveau, er ikke altid den rette medicin til lokale problemer, og det er vanskeligt at tage hensyn til regionale forskelle i beskæftigelses- programmer, der vedrører en hel medlemsstat. Den lokale indsats skal ses som et supplement til de nationale beskæftigel- sesforanstaltninger og absolut ikke som et konkurrerende element. I forbindelse med løsningen af beskæftigelsesproble- met bør EU knytte det tæt sammen med målsætningerne for den kommende programperiode og gen- nemførelsen af de nationale programmer. De regionale beskæf- tigelsespagter bør her bruges som handlingsmodel, idet de på en fleksibel måde skaber mulighed for at integrere det lokale partnerskab i de nationale programmer. Tilstrækkelige midler skal øremærkes til denne handlingsmodel. Dette vil også fremme de nationale myndigheders bindende engagement i løsningen af lokale problemer. lokale aspekt 5. 4. Det synes absolut nødvendigt, at Kommissionen tager initiativ til indgåelse af flere beskæftigelsespagter de kommende år og sikrer de nuværende pagters fortsatte eksistens. Kommis- sionen bør dels støtte de vigtige initiativer, som allerede findes på lokalt og regionalt niveau, dels med den fornødne tekniske bistand etablere nye beskæftigelsespagter i kriseområder og områder med særlig store beskæftigelsesproblemer. En sådan udvidelse af aktiviteterne forudsætter selvfølgelig en betragtelig forøgelse af bevillingerne til formålet. Det er vigtigt at give økonomisk støtte til strukturer, der skaber varige arbejds- pladser. 5. 5. Både nuværende og især kommende beskæftigelsespag- ter bør ud over de konkrete regionale behov også fokusere på områder som miljø, sundhed, turisme, kultur og sociale ydelser, hvor der er mulighed for at skabe nye arbejdspladser i forbindelse med nye dynamiske, økonomiske aktiviteter. Paral- lelt hermed skal de regionale beskæftigelsespagter befordre oprettelsen af nye virksomheder såvel inden for de nævnte brancher som inden for andre. Initiativerne kan understøttes gennem »iværksættercentre«, der tilbyder efteruddannelse og 6. 2. Som led i en sådan handlingsplan foreslår Regionsud- valget, at en analytisk beskrivelse af beskæftigelsespagterne og god praksis, som udspringer af disse, samles i en håndbog. Håndbogen skal baseres på data indsamlet som led i en undersøgelse, der tager sigte på at påvise fordele og muligheder ved lokalt samarbejde om arbejdsløshedsbekæmpelse. Hånd- bogen skal især fokusere på procedurer, metoder og institutio- nelle forudsætninger for beskæftigelsespagternes samarbejdsre- lationer. 6. 3. Der skal udarbejdes en vejledning, som skal sendes til de lokale og regionale myndigheder, med anvisninger på, hvordan man indgår en vellykket pagt, samt metoder til at vurdere varigheden af de aktiviteter og den beskæftigelse, som pagterne har skabt. Regionsudvalget ønsker at engagere sig aktivt i udarbejdelsen af en sådan vejledning og opfordrer de øvrige institutioner — ikke mindst Kommissionen — til at deltage i et samarbejde om dette. 7. Afsluttende bemærkninger Endelig er der grund til at vende tilbage til beskæftigel- 7. 1. sespagternes grundlæggende karakter og sigte. De er et instru- ment, der er skabt med henblik på horisontalt samarbejde, og kan på en måde ses som en reaktion mod samfundets og de administrative strukturers »sektorisering«. Ved at samle alle nøgleaktører kan man danne sig et helhedsbillede af såvel problemer som muligheder og af hensigtsmæssige foranstalt- ninger. 7. 2. Karakteren af dette samarbejde og disse aktiviteter bør bevares i fremtiden, idet beskæftigelsespagterne ikke må udvikle sig til en ny særskilt sektor i et allerede »atomiseret« samfund. De regionale beskæftigelsespagter skal tværtimod fungere som et samlingspunkt for de lokale bestræbelser og danne grundlag for en lokal forvaltning af beskæftigelsen C 293/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 10. 1999 via de omfattende samarbejdsbånd, pagterne skaber. Endelig opfordrer Regionsudvalget de lokale og regionale myndigheder til at deltage aktivt i planlægningen og gennemførelsen af de regionale beskæftigelsespagter og til at hjælpe alle relevante aktører på lokalt plan med at få øjnene op for de betydelige muligheder, som beskæftigelsespagterne indeholder. 8. Henstillinger Regionsudvalget understreger, at der i forbindelse med de aktiviteter, der er iværksat inden for rammerne af de regionale beskæftigelsespagter er blevet skabt nye instrumenter, nye partnerskaber og nye kulturer. For at få det fulde udbytte af disse nyskabelser og opmuntre til udvidet anvendelse af regionale beskæftigelsespagter bør man gøre følgende: 1. De lokale og regionale myndigheder skal i egenskab af planlæggere og koordinatorer opmuntres yderligere til at deltage aktivt i forberedelsen af regionale beskæftigelses- pagter. 2. Såvel den horisontale som den vertikale dimension i partnerskaberne må styrkes. 3. Evaluering af aktiviteterne er vigtig. En evaluering skal ikke blot bestå i indsamling af statistiske oplysninger — de regionale beskæftigelsespagters indvirkning på beskæftigel- sen, erhvervsudviklingen og de sociale forhold i det pågældende område må analyseres. Bruxelles, den 3. juni 1999. 4. Det bør nøje undersøges, om den gode praksis, der er genereret inden for de regionale beskæftigelsespagter, gør det muligt at indarbejde beskæftigelseshensyn på andre politikområder. 5. Den lokale dimension i beskæftigelsen bør på EU-plan forankres i målsætningerne for den kommende program- periode og gennemførelsen af de nationale beskæftigelses- programmer. 6. Der bør indgås flere regionale beskæftigelsespagter, de nuværende pagters fortsatte eksistens bør sikres og en mere udbredt anvendelse af partnerskabsmodellen skal fremmes. Det pointeres, at oprettelsen af varige arbejds- pladser er et prioriteret mål. 7. Eftersom utilstrækkelige midler er den grundlæggende hindring for virkeliggørelsen af pagterne på lokalt niveau, bør der sikres særlig støtte til de regionale beskæftigelses- pagter fra strukturfondene. 8. Der bør ud over de konkrete regionale behov fokuseres mere på områder som miljø, sundhed, turisme, kultur og sociale ydelser, hvor der er mulighed for at skabe nye arbejdspladser i forbindelse med nye dynamiske, økonomi- ske aktiviteter. 9. Kommissionen bør udarbejde en europæisk handlingsplan for formidling af erfaringer og god praksis fra de regionale beskæftigelsespagter. 10. En analytisk beskrivelse af beskæftigelsespagterne og den gode praksis, som udspringer af disse, bør samles i en håndbog som led i en sådan handlingsplan. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: "Rapporten från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen)" och "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - "Att främja företagaranda och konkurrenskraft" - Kommissionens svar på rapporten från BEST och dess rekommendationer"

eurovoc_concepts:
business activity
business management
business policy
competitiveness
computer system

formats: html pdf print

text: C 293/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 10. 1999 Yttrande från Regionkommittén om: — ”Rapporten från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen)”, och — ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — ‘Att främja företagaranda och konkurrenskraft‘ — Kommissionens svar på rapporten från BEST och dess rekommendationer” (1999/C 293/09) BAKGRUND Rapporten från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen) av den 30 april 1998 och kommissionens meddelande ”Att främja företagaranda och konkurrenskraft” — Kommissionens svar på rapporten från BEST och dess rekommendationer (KOM(1998) 550 slutlig). Regionkommitténs presidiebeslut av den 15 juli 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i ärendet och att ge utskott 6 — Sysselsättning, ekonomisk politik, inre marknaden, industri, småföretag — i uppgift att svara för beredningen. Utkastet till yttrande (CdR 387/98 rév. 1) som antogs av utskott 6 den 30 november 1998 (Föredragande var Adam Unterrieder). Ett flertal av BEST-gruppens rekommendationer kan bäst genomföras på lokal eller regional nivå. Regionkommittén har flera gånger riktat uppmärksamheten mot den roll som de lokala och regionala myndigheterna spelar för att främja företagaranda och småföretag, till exempel i följande yttranden: ”Förslag till rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen (1997-2000)” (CdR 211/96 fin) (1); ”Meddelande från kommissionen — Gemenskapens strukturinsatser och sysselsättning” (CdR 306/96 fin) (2); ”Grönbok om innovation” (CdR 112/96) (3); kommissionens meddelande ”Första handlingsplanen för innovation i Europa” (CdR 68/97 fin) (4); ”Förslag till rådets beslut om åtgärder för finansiellt stöd till innovativa och sysselsättningsskapande små och medelstora företag — initiativ för tillväxt och sysselsättning” (CdR 46/98 fin) (5) samt ”Lokala och regionala myndigheters roll i samarbetet mellan utbildningsinstitutioner och arbetsliv” (CdR 346/96) (6). Vid sin 29:e plenarsession den 2-3 juni 1999 (sammanträdet den 3 juni) antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande. 1. Inledande kommentarer till BEST-gruppens rapport och till kommissionens meddelande 1. 1. Regionkommittén välkomnar rådets initiativ för att utforma villkoren för de små och medelstora företagen på ett så företagsvänligt sätt som möjligt. De 18,5 miljoner små och medelstora företag som finns svarar för 60 % av den sammanlagda omsättningen och för 66 % av antalet anställda, och de spelar en avgörande roll främja Europas konkurrenskraft och ekonomiska tillväxt. för att Regionkommittén vill i detta sammanhang betona att 1. 2. de lokala och regionala myndigheterna spelar en viktig roll för att förenkla villkoren för företagen, eftersom de små och medelstora företagen i första hand kommer i kontakt med kommuner och regioner (delstater). Åtgärder för att förenkla förvaltningsförfaranden är emellertid av avsevärd betydelse även på europeisk och nationell nivå. 1. 3. BEST-gruppen, tillsatt av kommissionen för detta ända- mål, behandlade i sin rapport ett brett spektrum av teman med betoning på följande fyra områden: (1) EGT C 34, 3. 2. 1997, s. 34. (2) EGT C 42, 10. 2. 1997, s. 15. (3) EFT C 182, 24. 6. 1996, s. 1. (4) EGT C 244, 11. 8. 1997, s. 9. (5) EGT C 251, 10. 8. 1998, s. 41. (6) EGT C 116, 14. 4. 1997, s. 98. 1. Sysselsättning och anställning. 2. Finansieringsmöjligheter. 3. Utbildning, yrkesutbildning och forskning. 4. Förenklad förvaltning. 13. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 293/49 1. 4. Syftet med rapporten är att för kommissionen och medlemsstaterna presentera förslag på konkreta åtgärder för att förbättra kvaliteten på lagstiftningen och för att avveckla onödiga hinder för utvecklingen av europeiska företag. Som svar på BEST-rapporten antog kommissionen 1. 5. den 30 september 1998 ett meddelande om ”Att främja företagaranda och konkurrenskraft — Kommissionens svar på rapporten från BEST och dess rekommendationer” (1)tillsam- mans med en konkret handlingsplan för följande områden: — Åtgärder inom utbildning och yrkesutbildning samt på arbetsplatser. — Bättre finansieringsmöjligheter och innovationsfrämjande åtgärder. — Bättre offentlig förvaltning. ReK välkomnar BEST-rapporten och hoppas att de förbättra 1. 6. kommande handlingsplanerna kan bidra till att villkoren för näringslivet. 1. 7. Den pågående globaliseringen medför att småföretagen måste anpassa sig till en allt större marknad. Bland målen för ett mer företagsvänligt klimat måste även förbättrad tillgång till information för de små och medelstora företagen ingå, eftersom dessa i många fall inte har de resurser när det gäller tid och personal som krävs för att de skall kunna inhämta sådan information som är nödvändig för deras konkurrensförmåga. I detta avseende är det därför också viktigt att på regional nivå erbjuda stöd till gränsöverskridande handel, samriskföretag och export. 1. 8. Det räcker emellertid inte att företagarna och deras medarbetare är flexibla och accepterar principen om ett livslångt lärande för att småföretagen skall bli konkurrenskraf- tiga. I synnerhet på regional och kommunal nivå måste de europeiska institutionerna och medlemsstaterna också finna nya samarbetsformer mellan offentliga och privata organ (offentlig-privata partnerskap). På alla administrativa nivåer måste näringslivet och dess verksamhet beaktas. 1. 9. Regionkommittén anser att ett av de viktigaste och mest framgångsrika sätten att hjälpa små och medelstora företag är att minska byråkratin och skära ner deras externa kostnader (skatter, pålagor, handläggningsavgifter m. m. ). Detta bör hållas i minnet när yttrandet tas i beaktande. 2. Konkreta kommentarer till BEST-gruppens rapport och till kommissionens meddelande 2. 1. BEST-gruppens rapport och kommissionens medde- lande presenterar många bra förslag till förbättrade villkor för de små och medelstora företagen. Dessa förslag är av stort intresse för Regionkommittén, då ju de små och medelstora företagen i första hand kommer i kontakt med de lokala och regionala myndigheterna. (1) KOM (1998) 550 slutlig. Sysselsättning 2. 2. Med tanke på att 66 % av arbetstillfällena skapas av små och medelstora företag är det önskvärt att representativa europeiska småföretagarföreningar ges möjlighet till omedel- bar medverkan i den sociala dialogen. Tack vare sakkunniga och regionala experter kan genomförandeproblem på regional nivå förhindras. Dessutom kan moderna företagsledningsme- toder inriktade på delaktighet tillämpas i större utsträckning inom de små och medelstora företagen. En undersökning utförd av EU:s stiftelse för förbättrade levnads- och arbetsvillkor har visat att direkt kommunikation mellan arbetsgivare och arbetstagare leder till bäst samhälls- och företagsekonomiska resultat när den sker i kombination med en kollektiv intresse- representation på företagsnivå. Därigenom tillämpas och kom- pletteras den sociala dialogen på europeisk företagsnivå på ett meningsfullt sätt. 2. 3. Upprätthållande och vidareutveckling av den höga europeiska kvalitetsstandarden med hög produktivitet under beaktande av de under historiens gång framvuxna principerna om mänskliga rättigheter måste ligga till grund för en småföre- tagarvänlig politik. Inriktningen kan därför inte vara att sänka den europeiska minimistandarden på arbetsvillkorens kvalitet (miljö-, konsument- och arbetstagarfrågor), och inte heller att konkurrera med låglöneländerna. En företags- och arbetstagar- vänlig utformning av de administrativa och rättsliga ramvillko- ren görs bäst på lokal nivå. De lokala myndigheterna och institutionerna bör göra det lättare för företagen att bibehålla och förbättra den minimistandard som uppnåtts. 2. 4. Mot bakgrund av detta ser Regionkommittén det som positivt att kommissionen rekommenderar en utvidgad representation för arbetstagarna på företagsnivå för att på så sätt utforma, utveckla och genomföra alla former av förbättringar som berör företagen. De befintliga mekanismerna för medbestämmande och löneförhandlingar mellan företräda- re för arbetsgivare och arbetstagare får dock inte försvagas, vilket innebär att det är oacceptabelt att sänka den standard som redan uppnåtts genom avtal. Kommissionens förslag till förbättringar av de små och 2. 5. medelstora företagens villkor beaktar emellertid i alltför ringa utsträckning effekterna för arbetstagar-, konsument- och mil- jöintressen. Ofta leder de föreliggande skyddsföreskrifterna, vilka vid ett första påseende förorsakar kostnader, genom indirekt lönsamhet på längre sikt till företags- och nationaleko- nomiska besparingar. leder till 2. 6. En hög skyddsnivå för arbetstagarna innebär exempel- färre olyckor på vis bättre arbetsvillkor, vilket arbetsplatserna, färre arbetsrelaterade sjukdomsfall samt till att den faktiska pensionsåldern höjs. Dessa företags- och nationalekonomiska vinster kan även småföretagen tillgodo- räkna sig. Enligt Regionkommitténs uppfattning har kommis- sionen beaktat dessa aspekter i alltför ringa omfattning. Exempelvis bör yrkes- och hälsovårdsinspektörerna agera på ett för de berörda parterna så tillfredsställande sätt som ramen för deras kontrollbefogenheter tillåter. Meningsfulla kontroller kan endast genomföras om rättsliga sanktioner kan vidtas i de fall man kan konstatera att arbetarskyddsföreskrifterna inte iakttas. C 293/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 10. 1999 2. 7. Nöjda arbetstagare ger ett stort bidrag till produktivitet- sökningen. Därför bör man i Europa bibehålla en gemensam minimistandard, där kollektivavtalen bildar en lämplig ram, till exempel beträffande arbetstid (1), arbetstagarnas hälsa och sä- kerhet (2) och utstationering av arbetstagare (3). A¨ ven om regionala särdrag gör att kollektivavtalen behöver vara flexibla i motsvarande grad för att målsättningen om en hög sysselsätt- ningsnivå skall kunna uppnås, skall avvikelserna på företagsni- vå inte underskrida den gemensamma miniminivån. När kollektivavtal sluts bör även kostnaderna för de små och medelstora företagen beaktas. 2. 8. När det gäller övervägandena om en grundtrygghet (folkpension) anser Regionkommittén detta är angeläget och att privata försäkringar bör vara ett komplement. Av stabilitets- och säkerhetsskäl bör man dock endast tillåta pensionsfonder- na att investera i riskkapital om det finns lämpliga riktlinjer att rätta sig efter. Finansiering O¨ vergången från anställning till eget företagande kan 2. 9. främjas genom förändrade förutsättningar för statliga bidrag. Till exempel kan bibehållen rätt till anspråk på arbetslöshetser- sättning för egenföretagare under en viss tidsperiod leda till att anställda blir mer benägna att ta risken att starta egna företag. Särskild uppmärksamhet bör ägnas främjandet av kvinnlig företagsamhet. 2. 10. För att underlätta för de små och medelstora företagen att få tillgång till medel och startkapital bör man inrätta ”Enterprise boards” på regional nivå, vilka skulle kunna fungera som clearingcentraler mellan offentliga stödorgan, banker och företagare. De skulle också med kort varsel kunna bevilja eller avslå framställningar om finansiellt stöd. Dessa ”Enterprise boards” skulle vidare kunna hjälpa egna företagare att få kontakt med personer som önskar få aktier eller delägarskap i ett företag som ersättning för sina investeringar. Som exempel på ett sådant försöksprojekt kan nämnas Norrlandsfondens inrättande av lokala aktiemarknader för att hjälpa företag i regionen att få tillgång till riskkapital genom statliga eller privata placeringar. 2. 11. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att skapandet av ett europeiskt nätverk för investeringsvilliga privatpersoner (Business Angels), stöd till tillhandahållande av riskkapital och avveckling av kulturella, skattemässiga eller rättsliga hinder på ett väsentligt sätt bidrar till att förbättra ramvillkoren. Man bör särskilt införa incitament som leder till att de befintliga europeiska börserna i högre grad ställer (1) Direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 — EGT L 307, 13. 12. 1993, s. 18. (2) Direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 — EGT L 183, 29. 6. 1989, s. 1. (3) Direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 — EGT L 18, 21. 1. 1997, s. 1. riskvilligt kapital till de små och medelstora företagens förfo- gande. Europeiska kommissionen uppmanas i detta samman- hang att lägga fram förslag om hur de små och medelstora företagen i samtliga europeiska regioner kan ges tillgång till dessa börser. Regionkommittén vill framför allt betona att de små 2. 12. och medelstora företagen oftast är personalintensiva företag. Man får därför inte glömma bort att undersöka möjligheten att minska arbetskraftskostnaderna och möjligheten att erhålla ytterligare stöd. 2. 13. Det anges emellertid inte i BEST-rapporten hur de föreslagna skattesänkningarna, utvidgningen av stödåtgärderna i samband med den förestående valutaunionen och uppfyllan- det av Maastricht-kriterierna skall finansieras. Denna fråga uppkommer framför allt med tanke på att företagarnas andel av skatteintäkterna ständigt sjunker. Sedan 1990 har kapitalbeskattningen sjunkit från 37 % till omkring 33 %, medan beskattningen av arbete har ökat från 37 % till omkring 40 %. Utbildning, fortbildning och forskning Ett av de viktigaste inslagen i försöken att förbättra 2. 14. företagsvillkoren är främjandet av företagarandan. Det gäller att skapa ökad motivation och kompetens för att underlätta bildandet av nya företag. Kommittén stöder likaså ett 2. 15. förstärkt ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer från skolor, yrkesinriktade högskolor och universitet samt erkännandet av ett enhetligt europeiskt betygssystem för att förbättra arbetstagarnas rörlig- het och för att främja arbetstagarnas och arbetsgivarnas kompetens i de olika medlemsstaterna (livslångt lärande). 2. 16. Utbildningen av företagare måste integreras tidigt i utbildningssystemet. I Danmark har man till exempel genom- fört projekt i den nioåriga enhetsskolan i vilka elever och lärare under en viss tid utbildas i företagsledning. Erfarenheterna visar att det är mycket bra för företagarandan om man tidigt vänjer sig vid tanken att alla kan driva ett företag samt stärker och främjar företagarandan bland dem som arbetar med utbildning (lärare, olika utbildningsinstitut osv. ), inom både tekniska högskolor och universitet (ingenjörsutbildning, natur- vetenskaplig utbildning osv. ) och inom gymnasieutbildningen. En förbättrad förmedling av praktiska erfarenheter 2. 17. inom utbildningssystemet måste ske genom ett gott samarbete mellan skolor och företag. Kommunerna och regionerna spelar en avgörande roll för att främja detta samarbete och för att skapa nya samarbetsmodeller. Det är därför nödvändigt att samordna projekt från olika institutioner som är inblandade i utbildningen av potentiella företagare (staten, regioner, universitet, kommuner, företagarorganisationer osv. ) 13. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 293/51 2. 18. I detta sammanhang vill Regionkommittén även påpeka att det är viktigt att främja innovationer. Redan i yttrandet om den första handlingsplanen för innovation (1) framhöll kommittén att Europaomfattande regionala åtgärder bör vidtas för att beskriva den tekniska utvecklingen så att det blir lättare för offentliga organ, företag och forskningscentrum att följa och delta i innovationsutvecklingen i Europa. 2. 19. Kommittén välkomnar särskilt det diplom som föres- lås införas för livskamrater som är medarbetare i företag. I ett antal medlemsstater tas redan nu hänsyn till tidigare yrkeserfarenhet vid utfärdande av yrkesutbildningsintyg. Kom- mittén ser därför positivt på en utveckling mot att betydelsen av sådan erfarenhet erkänns i ett bredare yrkesutbildningspers- pektiv. 2. 20. De små och medelstora företagen spelar en viktig roll när det gäller innovationer inom Europeiska unionen. På grund av de kostnads- och tidskrävande procedurerna i samband med erhållande av patent utnyttjas detta viktiga rättsinstrument i alltför ringa omfattning av småföretagen. Vid en utvärdering är det därför viktigt att klarlägga i vilken omfattning det nuvarande systemet, respektive det harmoniserade gemen- skapspatent som föreslås av kommissionen (2), kan utformas på ett ur kostnadssynpunkt så gynnsamt sätt att eventuella besparingar inte samtidigt leder till att kostnaderna förs över till andra företag. Man bör därför överväga att upprätta en fond eller en försäkring som kan svara för en del av eller hela översättningskostnaden för småföretagen. 2. 21. EU:s program för forskning och teknisk utveckling måste ges en mycket tydligare inriktning mot de små och medelstora företagens behov. Det innebär att småföretagens arbetsgivar- och arbetstagarrepresentanter måste garanteras en viss andel av posterna som sakkunniga vid samråds- och bedömningsförfaranden inom programmen. De små och medelstora företagen är särskilt drabbade 2. 22. av att erkända bedömningar av överensstämmelse på europeisk nivå i praktiken ofta inte kan utnyttjas på det nationella planet. Trots harmoniserad lagstiftning utgör detta ett betydande handelshinder. I detta avseende är det absolut nödvändigt med en strängare kontroll av rättstillämpningen för de små och medelstora företagen. Förenklad förvaltning 2. 23. Regionkommittén välkomnar förslagen om förenklad förvaltning. Den offentliga förvaltningen uppfattas av många företagare som ett betydande hinder. 2. 24. Regionkommittén delar kommissionens uppfattning att det är viktigt för de små och medelstora företagen att myndighetsstrukturerna utformas på ett öppet, service- och samarbetsinriktat sätt mot bakgrund av globaliseringen av de ekonomiska processerna och det därmed sammanhängande konkurrenstrycket. Så har exempelvis de danska kommunerna (1) CdR 68/97 fin — EGT C 244, 11. 8. 1997, s. 9. (2) KOM (97) 314 slutlig av den 24 juni 1997. nått framgångar på miljöövervakningsområdet genom att föra samtal med företagarna för att undanröja problem redan på ett tidigt stadium. 2. 25. Särskilt välkommet är inrättandet av centrala organ som bedömer kostnaderna och effekterna av föreslagna rätt- sakter inom det europeiska, nationella och regionala lagstift- ningsförfarandet för de små och medelstora företagen. Enligt Regionkommitténs uppfattning är det emellertid absolut nöd- vändigt att inte bara inbegripa företrädare för småföretagen, utan även andra berörda parter, till exempel konsumenter och arbetstagare. 2. 26. Det är de lokala och regionala myndigheternas upp- gift att se till att de administrativa villkoren för framför allt småföretagen är av hög kvalitet med användarvänliga strukturer på lokal nivå. De lokala och regionala myndigheter- na är de myndigheter som bäst kan anpassa sig till att ge lämplig service till små och medelstora företag. De kan dessutom förbättra sitt serviceutbud genom att samarbeta med andra myndigheter, i synnerhet inom ramen för gränsöverskri- dande och mellanregionala partnerskap. Med hjälp av ett övergripande stöd på europeisk nivå skall det göras möjligt för regionerna och kommunerna att jämföra de bästa metoderna. Regionkommittén vill i detta sammanhang peka på den betydelse understöd från EU:s institutioner har, framför allt stöd från Europeiska kommissionen vad gäller initiativ för att harmonisera och förenkla förfarandena för omstrukturering av företag och för att starta nya företag. 2. 27. Principen med ”One-stop-shops”, det vill säga en enda ansvarig och ett enda förfarande för dem som startar eget företag, är välkommen och bör tillämpas på alla administrativa nivåer. 2. 28. För att det skall bli lättare att föra över företag till nästa generation bör företaget betraktas som en levande organism och inte som en ren förmögenhetsöverföring ur skattesynpunkt. Dessutom bör man inrätta rådgivande instan- ser där man kan sammanföra personer som övertar ett företag med företagare som ännu inte har någon efterträdare. 2. 29. Regionkommittén välkomnar en omfattande harmo- nisering av administrativa förfaranden på olika förvaltningsni- våer så att de administrativa kostnaderna blir så låga som möjligt för företagen. Detta gäller i synnerhet för urvals- och avräkningsförfaranden i samband med gemenskapsprogram. Det kan visa sig mycket värdefullt att använda informationstek- nik för att förenkla de administrativa rutinerna och försöka uppnå en bättre överensstämmelse mellan information från myndigheterna och den information som företagen faktiskt efterfrågar. 3. Slutsatser Regionkommittén vill framföra följande kritiska syn- 3. 1. punkter: De europeiska institutionerna och medlemsstaterna 3. 1. 1. bör framför allt på regional och kommunal nivå söka nya samarbetsformer mellan offentliga och privata organ. C 293/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13. 10. 1999 3. 1. 2. Eftersom de flesta små och medelstora företagen är personalintensiva får man inte glömma bort att undersöka möjligheten att minska arbetskraftskostnaderna särskilt genom skattesänkningar och stimulansåtgärder. 3. 2. 4. Inrättandet av centrala organ som bedömer kostna- derna och effekterna av alla föreslagna rättsakter inom det europeiska, nationella och regionala lagstiftningsförfarandet för de små och medelstora företagen. 3. 1. 3. Enligt Regionkommitténs uppfattning är det nödvän- digt att kommissionen lägger fram förslag på hur alla föreslag- na skattesänkningar och förbättrade stödmöjligheter skall finansieras mot bakgrund av den förestående valutaunionen och uppfyllandet av Maastricht-kriterierna. Något som har fått alltför ringa uppmärksamhet 3. 1. 4. är att en hög skyddsnivå för arbetstagarna innebär bättre arbetsvillkor, vilket leder till färre olyckor på arbetsplatserna, färre arbetsrelaterade sjukdomsfall samt till att den faktiska pensionsåldern höjs. Dessa företags- och nationalekonomiska vinster kan även småföretagen tillgodoräkna sig. 3. 2. 5. nas kollektiva representationsorgan. Utvidgad medverkan på företagsnivå för arbetstagar- Regionkommittén vill slutligen göra följande kommen- 3. 3. tarer: 3. 3. 1. Stödåtgärderna för de små och medelstora företagen måste sättas in i förhållande till vilken kvantitativ sysselsätt- ningseffekt de har, och främst i syfte att främja den lokala företagarandan — särskilt bland ungdomar. 3. 3. 2. För att göra arbetstagarna mer benägna att ta risken att starta egna företag bör medlemsstaterna och regionerna undersöka om rätten till arbetslöshetsersättning skulle kunna införas för egna företagare under en viss tidsperiod. 3. 1. 5. Av stabilitets- och säkerhetsskäl föreslår Regionkom- mittén att pensionsfonderna tillåts investera i riskkapital endast om det finns lämpliga riktlinjer att rätta sig efter. 3. 3. 3. Små och medelstora företag som är beredda att delta i det dubbla utbildningssystemet, det vill säga låta ungdomar få praktiska erfarenheter i företag, bör ges stöd. 3. 1. 6. Regionkommittén stöder förslaget om att inrätta en företagspanel. Kommittén kräver emellertid att arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna inbegrips. Vidare föreslår kommittén att ett visst antal sakkunniga skall ingå i program- mens samråds- och utvärderingsprocesser och vid projektkont- roller. 3. 2. Regionkommittén välkomnar följande förslag: 3. 2. 1. genom samarbete mellan skolor och företag. Förbättrad förmedling av praktiska erfarenheter Införandet av certifikat 3. 2. 2. för livskamrater som är medarbetare i företag, för att därigenom erkänna den kompe- tens som erhållits genom praktiskt arbete. 3. 2. 3. Införandet av ”One-stop-shops”, det vill säga en enda kontaktpunkt och en enda ansökningsblankett för dem som startar eget företag. Bryssel den 3 juni 1999. 3. 3. 4. Regionkommittén föreslår att det införs ett ”Euro- pass”. Detta skall göra det möjligt för lärlingar att delta i en gränsöverskridande utbildning i olika länder. För att de olika nationella utbildningsenheterna i alla medlemsländer skall erkännas föreslås en harmonisering av erkännandeförfarandet. Ett enhetlig blankett har redan utarbetats. 3. 3. 5. Regionkommittén uppmanar kommissionen att skapa ett tätare nät av europeiska regionala rådgivningsbyråer för små och medelstora företag, särskilt sådana som kan ge råd beträffande FoTU-programmen, och att ge dem bättre ekonomiska resurser. Som exempel kan nämnas nationella teknikförmedlingscentrum. På så sätt skulle man kunna garan- tera en offensiv informations- och rådgivningsstrategi som även tilltalar de företag som hittills inte utnyttjat rådgivnings- byråerna. 3. 3. 6. Man bör sträva efter att stödet till skapandet av företagen förbättrar sina finansiella företag bidrar till att möjligheter och blir mer professionella. Medlemsstaterna bör bland annat främja skapandet av företag genom utveckling av nya affärsidéer. Man bör därför sträva efter att anordna fler seminarier om nya affärsidéer. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER


title: Směrnice Komise 1999/56/ES ze dne 3. června 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 78/933/EHS týkající se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktoryText s významem pro EHP

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
signalling device
tractor
vehicle parts

text: 13/sv. 24 CS Úřední věstník Evropské unie 39 31999L0056 L 146/31 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11. 6. 1999 SMĚRNICE KOMISE 1999/56/ES ze dne 3. června 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 78/933/EHS týkající se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktory (Text s význam pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, 2. Od 1. ledna 2001 členské státy s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických trakto- rů (1), naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/54/ES (2), a zejména na článek 11 uvedené směrnice, s ohledem na směrnici Rady 78/933/EHS ze dne 17. října 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se mon- táže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové země- dělské a lesnické traktory (3), naposledy pozměněnou směrnicí 97/54/ES, a zejména na článek 5 uvedené směrnice, (1) (2) vzhledem k tomu, že v zájmu zvýšení bezpečnosti je v sou- časné době zapotřebí upřesnit, jak mají být zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci namontována; vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného článkem 12 směrnice 74/150/EHS, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Přílohy směrnice 78/933/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice. Článek 2 1. Od 1. července 2000 členské státy nesmějí — odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uve- dený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, ani — zakázat první uvedení traktorů do provozu, pokud tento typ traktoru nebo tyto traktory splňují požadavky směrnice 78/933/EHS ve znění této směrnice. — nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, který nesplňuje poža- davky směrnice 78/933/EHS ve znění této směrnice, a — mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky směrnice 78/933/EHS ve znění této směrnice. Článek 3 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitros- tátních právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 4 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 5 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne 3. června 1999. Za Komisi Martin BANGEMANN člen Komise (1) Úř. věst. L 84, 28. 3. 1974, s. 10. (2) Úř. věst. L 277, 10. 10. 1997, s. 24. (3) Úř. věst. L 325, 20. 10. 1978, s. 16. 40 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 24 PŘÍLOHA Přílohy směrnice 78/933/EHS se mění takto: 1. Příloha I se mění takto: a) v bodě 3. 13: — každý odkaz na „selektivní žlutá“ se zrušuje, — v deváté odrážce se zrušuje konec věty po slově „bílá“, — poslední pododstavec se zrušuje; b) bod 4. 2. 4. 2. 2 se nahrazuje tímto: „4. 2. 4. 2. 2 v případě traktorů vybavených pro montáž zařízení nesených vpředu jsou kromě světlometů nebo svítilen uvedených v bodě 4. 2. 4. 2. 1 dovoleny dva potkávací světlomety ve výšce nepřesahující 3 000 mm, pokud jsou zapojeny tak, že dva páry potkávacích světlometů nemohou být zapnuty ve stejném okamžiku. “; c) v bodě 4. 7. 1 se slovo „nepovinná“ nahrazuje slovem „povinná“; d) v bodě 4. 9. 4. 2 se údaj„2 100 mm“ nahrazuje údajem „2 300 mm“. 2. Příloha II se mění takto: a) text pod nadpisem: „čl. 4 odstavec 2 a článek 10 směrnice Rady 74/150/EHS ze 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů s maximální kon- strukční rychlostí od 6 km/h do 25km/h“ se nahrazuje tímto: „čl. 4 odstavec 2 a článek 10 směrnice Rady 74/150/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů“; b) slova „s maximální konstrukční rychlostí od 6 km/h do 25 km/h“ na konci poznámky 1 pod čarou se zrušují


title: Ψήφισμα σχετικά με την «κατάσταση στο Κοσσυφοπέδιο»

eurovoc_concepts:
Kosovo
humanitarian aid
peacekeeping
the EU's international role

text: C 293/76 EL ¯(cid:240)Ø·(cid:243)(cid:231)(cid:236)(cid:231) ¯(cid:246)(cid:231)(cid:236)(cid:229)æØ·(cid:228)Æ (cid:244)ø(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œø·(cid:237) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:244)(cid:231)·(cid:244)ø(cid:237) 13. 10. 1999 (cid:216)(cid:231)·(cid:246)Ø(cid:243)(cid:236)Æ (cid:243)(cid:247)(cid:229)(cid:244)ØŒÆ· (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:231)(cid:237) «ŒÆ(cid:244)Æ·(cid:243)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231) (cid:243)(cid:244)(cid:239) ˚(cid:239)(cid:243)(cid:243)ı(cid:246)(cid:239)(cid:240)(cid:229)·(cid:228)Ø(cid:239)» (1999/C 293/17) ˙ ¯—(cid:201)(cid:212)(cid:209)ˇ—˙ (cid:212)(cid:217)˝ —¯(cid:209)(cid:201)(cid:214)¯(cid:209)¯(cid:201)(cid:217)˝, 1. (cid:229)(cid:236)(cid:236)(cid:229)·(cid:237)(cid:229)Ø (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) Æ(cid:237)Æ·ªŒ(cid:231) (cid:237)Æ Æ(cid:237)ÆºÆ·(cid:226)(cid:229)Ø (cid:231) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)· ’¯(cid:237)ø(cid:243)(cid:231) (cid:229)(cid:237)(cid:229)æª(cid:239)· æ(cid:239)·º(cid:239) ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) ŒÆ(cid:244)Æ(cid:240)(cid:239)º(cid:229)·(cid:236)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)ÆæÆ(cid:226)ØÆ·(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) (cid:244)ø(cid:237) Æ(cid:237)Łæø(cid:240)Ø·(cid:237)ø(cid:237) (cid:228)ØŒÆØø(cid:236)Æ·(cid:244)ø(cid:237) ŒÆØ (cid:244)ø(cid:237) Æ(cid:240)(cid:229)ºÆ·(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) (cid:240)º(cid:231)Łı(cid:243)(cid:236)ø·(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:239) Œ(cid:229)·(cid:237)(cid:244)æ(cid:239) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)·(cid:242) (cid:231)(cid:240)(cid:229)Ø·æ(cid:239)ı ŒÆØ, Ææª(cid:239)·(cid:244)(cid:229)æÆ, ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) Æ(cid:237)(cid:239)ØŒ(cid:239)(cid:228)(cid:239)·(cid:236)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:229)æØ(cid:239)(cid:247)(cid:231)·(cid:242)· 2. ı(cid:240)(cid:239)ªæÆ(cid:236)(cid:236)Ø·(cid:230)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231) (cid:226)(cid:239)ı·º(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒø·(cid:237) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒø·(cid:237) Ææ(cid:247)ø·(cid:237) (cid:237)Æ Æ(cid:237)Æ(cid:240)(cid:244)ı·(cid:238)(cid:239)ı(cid:237) (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ Œ(cid:239)Ø(cid:237)(cid:229)·(cid:242) (cid:243)ı(cid:236)(cid:240)æÆ·(cid:238)(cid:229)Ø(cid:242) (cid:236)(cid:229) (cid:244)Ø(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) Ææ(cid:247)(cid:229)·(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı ˚(cid:239)(cid:243)(cid:243)ı(cid:246)(cid:239)(cid:240)(cid:229)(cid:228)Ø·(cid:239)ı (cid:240)æ(cid:239)Œ(cid:229)Ø(cid:236)(cid:229)·(cid:237)(cid:239)ı (cid:237)Æ (cid:243)ı(cid:236)(cid:226)Æ·º(cid:239)ı(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:240)Ææ(cid:239)(cid:247)(cid:231)· Æ(cid:237)Łæø·(cid:240)Ø(cid:237)(cid:231)(cid:242) (cid:226)(cid:239)(cid:231)·Ł(cid:229)ØÆ(cid:242) ŒÆØ (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) Æ(cid:240)(cid:239)ŒÆ(cid:244)Æ·(cid:243)(cid:244)Æ(cid:243)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)Ø(cid:239)ØŒ(cid:231)·(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) (cid:244)ø(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒø·(cid:237) Ææ(cid:247)ø·(cid:237) ŒÆØ (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)(cid:231)(cid:236)(cid:239)(cid:243)Ø·ø(cid:237) ı(cid:240)(cid:231)æ(cid:229)(cid:243)Øø·(cid:237) ŒÆ(cid:244)Æ· (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)æ(cid:239)(cid:246)(cid:231)· (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)(cid:246)ı·ªø(cid:237)· 3. (cid:229)Ø·(cid:237)ÆØ (cid:240)(cid:229)(cid:240)(cid:229)Ø(cid:243)(cid:236)(cid:229)·(cid:237)(cid:231) (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:231) (cid:237)(cid:239)(cid:236)Ø(cid:236)(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)·(cid:242) (cid:229)(cid:237)(cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·(cid:231)(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:229)(cid:238)Ææ(cid:244)Æ·(cid:244)ÆØ Æ(cid:240)(cid:239)·ºı(cid:244)Æ Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)(cid:231)(cid:237) ØŒÆ(cid:237)(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)·(cid:242) ’¯(cid:237)ø(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:237)Æ Æ(cid:237)ÆºÆ·(cid:226)(cid:229)Ø (cid:244)Ø(cid:242) (cid:229)ıŁı·(cid:237)(cid:229)(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)·(cid:237)Æ(cid:237)(cid:244)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯ıæø·(cid:240)(cid:231)(cid:242), (cid:237)Æ Æ(cid:240)(cid:239)(cid:244)æ(cid:229)·ł(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231) (cid:226)Ø·Æ, ŒÆØ (cid:237)Æ (cid:229)ªªı(cid:231)Ł(cid:229)Ø· (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)Øæ(cid:231)·(cid:237)(cid:231)· 4. Æ(cid:240)(cid:229)ıŁı·(cid:237)(cid:229)Ø (cid:229)·ŒŒº(cid:231)(cid:243)(cid:231) ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:228)ØÆ(cid:244)(cid:231)·æ(cid:231)(cid:243)(cid:231) ŒÆØ (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)(cid:244)Æ(cid:243)Ø·Æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)Ø(cid:243)(cid:244)ØŒ(cid:231)·(cid:242), (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:231)·(cid:242), ŒÆØ (cid:229)Ł(cid:237)ØŒ(cid:231)·(cid:242) (cid:240)(cid:239)ØŒØº(cid:239)(cid:236)(cid:239)æ(cid:246)Ø·Æ(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:239)ºı(cid:246)ø(cid:237)Ø·Æ(cid:242) ŒÆØ ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:228)ØÆ(cid:244)(cid:231)·æ(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)(cid:229)(cid:243)(cid:236)ø·(cid:237) (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)º(cid:231)Łı(cid:243)(cid:236)ø·(cid:237) (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)·(cid:240)(cid:239) (cid:240)æ(cid:239)(cid:229)·º(cid:229)ı(cid:243)(cid:231)(cid:242) ŒÆØ (cid:244)(cid:231) (cid:247)ø·æÆ (cid:244)(cid:239)ı(cid:242)· 5. 6. 7. (cid:229)Ø·(cid:237)ÆØ (cid:240)(cid:229)(cid:240)(cid:229)Ø(cid:243)(cid:236)(cid:229)·(cid:237)(cid:231) (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:231) (cid:229)Øæ(cid:231)·(cid:237)(cid:231) ŒÆØ (cid:231) (cid:243)(cid:244)ÆŁ(cid:229)æ(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ (cid:243)(cid:244)Æ ´ÆºŒÆ·(cid:237)ØÆ ŁÆ Æ(cid:240)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ı·(cid:237) ı(cid:240)(cid:229)·æ (cid:244)(cid:239)ı Œ(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)ı· (cid:243)ı(cid:236)(cid:246)(cid:229)·æ(cid:239)(cid:237)(cid:244)(cid:239)(cid:242) (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)· ’¯(cid:237)ø(cid:243)(cid:231)· (cid:229)(cid:237)ŁÆææı·(cid:237)(cid:229)Ø (cid:239)·º(cid:229)(cid:242) (cid:244)Ø(cid:242) (cid:240)æø(cid:244)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ıºØ·(cid:229)(cid:242) (cid:240)(cid:239)ı (cid:229)·(cid:247)(cid:239)ı(cid:237) ø(cid:242) (cid:243)(cid:244)(cid:239)·(cid:247)(cid:239) (cid:229)·(cid:237)Æ (cid:240)(cid:239)ºı(cid:229)Ł(cid:237)(cid:239)(cid:244)ØŒ(cid:239)· ŒÆØ (cid:228)(cid:231)(cid:236)(cid:239)ŒæÆ(cid:244)ØŒ(cid:239)· ˚(cid:239)(cid:243)(cid:243)ı(cid:246)(cid:239)(cid:240)(cid:229)·(cid:228)Ø(cid:239), (cid:239)·º(cid:239)Ø (cid:239)Ø ŒÆ·(cid:244)(cid:239)ØŒ(cid:239)Ø (cid:244)(cid:239)ı (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·(cid:239)ı ŁÆ (cid:236)(cid:240)(cid:239)æ(cid:239)ı·(cid:237) (cid:237)Æ (cid:230)(cid:239)ı(cid:237) (cid:229)Øæ(cid:231)(cid:237)ØŒÆ· ŒÆØ (cid:236)(cid:229) Æ(cid:243)(cid:246)Æ·º(cid:229)ØÆ ŒÆØ (cid:244)Æ·(cid:243)(cid:243)(cid:229)(cid:244)ÆØ ı(cid:240)(cid:229)·æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)º(cid:231)·æ(cid:239)ı(cid:242) (cid:243)ı(cid:236)(cid:236)(cid:229)(cid:244)(cid:239)(cid:247)(cid:231)·(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:209)ø(cid:243)Ø·Æ(cid:242) (cid:243)(cid:244)Ø(cid:242) (cid:229)Øæ(cid:231)(cid:237)(cid:229)ı(cid:244)ØŒ(cid:229)·(cid:242) (cid:240)æø(cid:244)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ıºØ·(cid:229)(cid:242)· (cid:229)Œ(cid:246)æÆ·(cid:230)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) Æºº(cid:231)º(cid:229)ªªı·(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:239)ı(cid:242) (cid:229)ŒÆ(cid:244)(cid:239)(cid:237)(cid:244)Æ·(cid:228)(cid:229)(cid:242) (cid:247)ØºØÆ·(cid:228)(cid:229)(cid:242) (cid:240)æ(cid:239)·(cid:243)(cid:246)ıª(cid:229)(cid:242) (cid:240)(cid:239)ı (cid:228)Øø·Œ(cid:239)(cid:237)(cid:244)ÆØ (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:231) (cid:226)Ø·Æ Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)Æ (cid:243)(cid:240)Ø·(cid:244)ØÆ (cid:244)(cid:239)ı(cid:242) ŒÆØ (cid:240)æ(cid:239)(cid:244)æ(cid:229)·(cid:240)(cid:229)Ø (cid:244)Ø(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) Ææ(cid:247)(cid:229)·(cid:242) (cid:239)·ºø(cid:237) (cid:244)ø(cid:237) ŒæÆ(cid:244)ø·(cid:237) (cid:236)(cid:229)ºø·(cid:237) (cid:237)Æ (cid:240)ÆæÆ·(cid:243)(cid:247)(cid:239)ı(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)øæØ(cid:237)(cid:231)· (cid:246)Øº(cid:239)(cid:238)(cid:229)(cid:237)Ø·Æ (cid:243)(cid:229) (cid:229)·(cid:237)Æ (cid:244)(cid:236)(cid:231)·(cid:236)Æ (cid:244)(cid:239)ı Œı·(cid:236)Æ(cid:244)(cid:239)(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)(cid:246)ı·ªø(cid:237) Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)(cid:239) ˚(cid:239)(cid:243)(cid:243)ı(cid:246)(cid:239)(cid:240)(cid:229)·(cid:228)Ø(cid:239) ŒÆØ ŒÆº(cid:229)Ø· (cid:244)Æ ŒæÆ·(cid:244)(cid:231) (cid:236)(cid:229)·º(cid:231) (cid:237)Æ ı(cid:240)(cid:239)(cid:228)(cid:229)(cid:247)Ł(cid:239)ı·(cid:237), (cid:229)Œ(cid:244)Æ·Œ(cid:244)ø(cid:242) ŒÆØ (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)øæØ(cid:237)Æ·, (cid:244)(cid:239) (cid:236)(cid:229)ªÆºı·(cid:244)(cid:229)æ(cid:239) (cid:228)ı(cid:237)Æ(cid:244)(cid:239)· ÆæØŁ(cid:236)(cid:239)· (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)(cid:246)ı·ªø(cid:237) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:229)æØ(cid:239)(cid:247)(cid:231)·(cid:242) ŒÆ(cid:244)Æ(cid:237)(cid:229)·(cid:236)(cid:239)(cid:237)(cid:244)Æ(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı(cid:242) (cid:243)(cid:244)Æ (cid:228)ØÆ·(cid:246)(cid:239)æÆ ŒæÆ·(cid:244)(cid:231) (cid:236)(cid:229)·º(cid:231) (cid:243)(cid:229) (cid:243)ı(cid:237)Æ·æ(cid:244)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:239) (cid:236)(cid:229)·ª(cid:229)Ł(cid:239)(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı (cid:240)º(cid:231)Łı(cid:243)(cid:236)(cid:239)ı· (cid:244)(cid:239)ı(cid:242) ŒÆØ (cid:244)Ø(cid:242) (cid:228)ı(cid:237)Æ(cid:244)(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)(cid:229)(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:239)ØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)Ø·Æ(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı(cid:242)· 8. (cid:230)(cid:231)(cid:244)(cid:229)Ø· (cid:237)Æ (cid:243)(cid:244)Æ(cid:236)Æ(cid:244)(cid:231)·(cid:243)(cid:239)ı(cid:237) (cid:239)·º(cid:229)(cid:242) (cid:239)Ø (cid:229)(cid:237)(cid:229)·æª(cid:229)Ø(cid:229)(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) (cid:243)(cid:229)æ(cid:226)ØŒø·(cid:237) (cid:228)ı(cid:237)Æ·(cid:236)(cid:229)ø(cid:237) (cid:229)(cid:237)Æ(cid:237)(cid:244)Ø·(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)ı Æ·(cid:236)Æ(cid:247)(cid:239)ı (cid:240)º(cid:231)Łı(cid:243)(cid:236)(cid:239)ı·, (cid:240)æÆ·ª(cid:236)Æ (cid:240)(cid:239)ı (cid:229)Ø·(cid:237)ÆØ Æ(cid:240)ÆæÆØ·(cid:244)(cid:231)(cid:244)(cid:231) (cid:240)æ(cid:239)ı¤ (cid:240)(cid:239)·Ł(cid:229)(cid:243)(cid:231) ªØÆ (cid:236)ØÆ Æ(cid:240)(cid:239)(cid:228)(cid:229)Œ(cid:244)(cid:231)· (cid:228)Ø(cid:229)ıŁ(cid:229)·(cid:244)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:239)ı (cid:230)(cid:231)(cid:244)(cid:231)·(cid:236)Æ(cid:244)(cid:239)(cid:242)· 9. Æ(cid:240)(cid:229)ıŁı·(cid:237)(cid:229)Ø Ł(cid:229)æ(cid:236)(cid:231)· (cid:229)·ŒŒº(cid:231)(cid:243)(cid:231) ªØÆ (cid:236)Ø·Æ (cid:236)Ø·Æ (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ºı·(cid:243)(cid:231), (cid:231) (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·Æ ŁÆ (cid:239)(cid:228)(cid:231)ª(cid:231)·(cid:243)(cid:229)Ø (cid:239)·(cid:243)(cid:239) (cid:244)(cid:239) (cid:228)ı(cid:237)Æ(cid:244)(cid:239)·(cid:237) (cid:243)ı(cid:237)(cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:239)·(cid:244)(cid:229)æÆ (cid:243)(cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:228)ØÆŒ(cid:239)(cid:240)(cid:231)· (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:243)(cid:244)æÆ(cid:244)Øø(cid:244)ØŒ(cid:231)·(cid:242) (cid:228)æÆ·(cid:243)(cid:231)(cid:242) ŒÆØ (cid:231) (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·Æ ŁÆ (cid:229)(cid:238)Æ(cid:243)(cid:246)ÆºØ·(cid:243)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)æ(cid:239)(cid:246)(cid:231)· (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)æ(cid:239)(cid:243)(cid:246)ı·ªø(cid:237) ŒÆØ (cid:229)Ø·(cid:237)ÆØ (cid:240)(cid:229)(cid:240)(cid:229)Ø(cid:243)(cid:236)(cid:229)·(cid:237)(cid:231) (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:236)Ø·Æ (cid:240)Ææ(cid:239)·(cid:236)(cid:239)ØÆ ºı·(cid:243)(cid:231) Æ(cid:240)ÆØ(cid:244)(cid:229)Ø· (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:240)ÆæÆ·(cid:244)Æ(cid:238)(cid:231) (cid:228)Ø(cid:229)Ł(cid:237)ø·(cid:237) (cid:243)(cid:244)æÆ(cid:244)Øø(cid:244)ØŒø·(cid:237) (cid:228)ı(cid:237)Æ·(cid:236)(cid:229)ø(cid:237) ªØÆ (cid:236)ØÆ (cid:236)(cid:229)(cid:244)Æ(cid:226)Æ(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:240)(cid:229)æØ·(cid:239)(cid:228)(cid:239) ŒÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:237) Æ(cid:237)Æ·Ł(cid:229)(cid:243)(cid:231) (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) (cid:243)(cid:231)(cid:236)Æ(cid:237)(cid:244)ØŒ(cid:239)ı· æ(cid:239)·º(cid:239)ı (cid:243)(cid:244)Æ ˙(cid:237)ø(cid:236)(cid:229)·(cid:237)Æ ’¯Ł(cid:237)(cid:231)· 10. (cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:229)ı·(cid:229)Ø ÆŒæÆ·(cid:228)Æ(cid:237)(cid:244)Æ (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:231) Æ(cid:237)Łæø(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:226)(cid:239)(cid:231)·Ł(cid:229)ØÆ ŒÆØ (cid:231) (cid:228)Ø(cid:229)Ł(cid:237)(cid:231)·(cid:242) Æºº(cid:231)º(cid:229)ªªı·(cid:231) ŁÆ (cid:240)æ(cid:229)·(cid:240)(cid:229)Ø (cid:237)Æ (cid:243)ı(cid:236)(cid:240)º(cid:231)æøŁ(cid:239)ı·(cid:237) (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:229)(cid:247)(cid:237)ØŒ(cid:231)· (cid:226)(cid:239)(cid:231)·Ł(cid:229)ØÆ (cid:243)(cid:229) (cid:239)·º(cid:239)ı(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı(cid:242) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:239)ı·(cid:242), (cid:239)ØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)ØŒ(cid:239)ı·(cid:242) ŒÆØ Œ(cid:239)Ø(cid:237)ø(cid:237)ØŒ(cid:239)ı·(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:229)Ø·(cid:242) (cid:240)(cid:239)ı (cid:243)ı(cid:236)(cid:226)Æ·ºº(cid:239)ı(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:231) (cid:228)(cid:231)(cid:236)(cid:239)ŒæÆ(cid:244)ØŒ(cid:231)· Æ(cid:237)Æ·(cid:240)(cid:244)ı(cid:238)(cid:231) (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) ŒæÆ·(cid:244)(cid:239)ı(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ø·(cid:237), (cid:244)(cid:239) (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·(cid:239) (cid:243)(cid:229)·(cid:226)(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)Ø(cid:243)(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:240)(cid:239)ØŒØº(cid:239)(cid:236)(cid:239)æ(cid:246)Ø·Æ. ¨(cid:229)øæ(cid:229)Ø· (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:231) (cid:247)æ(cid:231)(cid:236)Æ(cid:244)(cid:239)(cid:228)(cid:239)(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:226)(cid:239)(cid:231)·Ł(cid:229)ØÆ ŁÆ (cid:240)æ(cid:229)·(cid:240)(cid:229)Ø (cid:237)Æ (cid:229)(cid:240)ÆæŒ(cid:229)Ø· ªØÆ (cid:237)Æ ŒÆºı·ł(cid:229)Ø (cid:244)(cid:239)·(cid:243)(cid:239) (cid:244)Æ Æ(cid:240)ÆæÆØ·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ (cid:229)·(cid:238)(cid:239)(cid:228)Æ (cid:244)ø(cid:237) (cid:229)(cid:236)(cid:240)(cid:229)Øæ(cid:239)ª(cid:237)ø(cid:236)(cid:239)·(cid:237)ø(cid:237), (cid:239)Ø (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·(cid:239)Ø ŁÆ (cid:240)æ(cid:239)(cid:229)·æ(cid:247)(cid:239)(cid:237)(cid:244)ÆØ Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)Ø(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) Ææ(cid:247)(cid:229)·(cid:242), (cid:239)·(cid:243)(cid:239) ŒÆØ (cid:244)(cid:239) Œ(cid:239)·(cid:243)(cid:244)(cid:239)(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ıº(cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·(cid:231)(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:243)ıªŒ(cid:229)ŒæØ(cid:236)(cid:229)·(cid:237)ø(cid:237) (cid:229)·æªø(cid:237) ŒÆØ (cid:230)(cid:231)(cid:244)(cid:229)Ø· (cid:237)Æ (cid:228)(cid:239)Ł(cid:229)Ø· (cid:243)(cid:231)(cid:236)Æ(cid:237)(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:247)æ(cid:231)(cid:236)Æ(cid:244)(cid:239)(cid:228)(cid:239)(cid:244)ØŒ(cid:231)· (cid:229)(cid:237)Ø·(cid:243)(cid:247)ı(cid:243)(cid:231) (cid:243)(cid:229) (cid:239)·(cid:243)(cid:229)(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) Ææ(cid:247)(cid:229)·(cid:242) (cid:229)(cid:240)ØŁı(cid:236)(cid:239)ı·(cid:237) (cid:237)Æ (cid:229)(cid:246)Ææ(cid:236)(cid:239)·(cid:243)(cid:239)ı(cid:237) (cid:229)·(cid:237)Æ (cid:244)(cid:229)(cid:247)(cid:237)ØŒ(cid:239)· (cid:240)æ(cid:239)·ªæÆ(cid:236)(cid:236)Æ ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) Æ(cid:237)(cid:239)ØŒ(cid:239)(cid:228)(cid:239)·(cid:236)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:229)æØ(cid:239)(cid:247)(cid:231)·(cid:242) ŒÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)Æ(cid:237)Æ·Œ(cid:244)(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒø·(cid:237) (cid:228)ØŒÆØø(cid:236)Æ·(cid:244)ø(cid:237), (cid:236)(cid:239)·ºØ(cid:242) (cid:244)(cid:229)æ(cid:236)Æ(cid:244)Ø(cid:243)Ł(cid:229)Ø· (cid:231) (cid:243)ı·ªŒæ(cid:239)ı(cid:243)(cid:231)· 11. (cid:229)·(cid:247)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:240)(cid:229)(cid:240)(cid:239)Ø·Ł(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:239)ı(cid:243)Øø·(cid:228)(cid:229)Ø(cid:242) (cid:240)æ(cid:239)ı¤ (cid:240)(cid:239)Ł(cid:229)·(cid:243)(cid:229)Ø(cid:242) ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)Øæ(cid:231)·(cid:237)(cid:229)ı(cid:243)(cid:231) ŒÆØ (cid:244)(cid:231) (cid:236)ÆŒæ(cid:239)·(cid:226)ØÆ (cid:239)ØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)ØŒ(cid:231)· (cid:229)ı(cid:231)(cid:236)(cid:229)æØ·Æ (cid:244)ø(cid:237) ´ÆºŒÆ(cid:237)Ø·ø(cid:237) (cid:229)Ø·(cid:237)ÆØ, Æ(cid:246)(cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242), (cid:231) (cid:226)(cid:239)ı·º(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)·(cid:242) ’¯(cid:237)ø(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:237)Æ Æ(cid:237)ÆºÆ·(cid:226)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)ıŁı·(cid:237)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)·(cid:237)Æ(cid:237)(cid:244)Ø (cid:244)ø(cid:237) ´ÆºŒÆ(cid:237)Ø·ø(cid:237) ŒÆØ, Æ(cid:246)(cid:229)(cid:244)(cid:229)·æ(cid:239)ı, (cid:231) (cid:247)(cid:239)æ(cid:231)·ª(cid:231)(cid:243)(cid:231) (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) ıł(cid:231)º(cid:239)ı· (cid:226)ÆŁ(cid:236)(cid:239)ı· Æı(cid:244)(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)Ø·Æ(cid:242) (cid:236)(cid:229) (cid:243)(cid:229)(cid:226)Æ(cid:243)(cid:236)(cid:239)·, ø(cid:243)(cid:244)(cid:239)·(cid:243)(cid:239), (cid:229)Œ (cid:240)ÆæÆºº(cid:231)·º(cid:239)ı (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)(cid:228)Æ(cid:246)ØŒ(cid:231)·(cid:242) ÆŒ(cid:229)æÆØ(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) ŒæÆ(cid:244)ø·(cid:237) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:229)æØ(cid:239)(cid:247)(cid:231)·(cid:242)·ŒÆØ (cid:244)Æ·(cid:243)(cid:243)(cid:229)(cid:244)ÆØ ı(cid:240)(cid:229)·æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)·(cid:237)Ææ(cid:238)(cid:231)(cid:242) (cid:236)ØÆ(cid:242) (cid:228)ØÆ(cid:228)ØŒÆ(cid:243)Ø·Æ(cid:242) (cid:231) (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·Æ ŁÆ (cid:229)(cid:237)Ø(cid:243)(cid:247)ı·(cid:243)(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)ıŁı·(cid:237)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒø·(cid:237) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒø·(cid:237) Ææ(cid:247)ø·(cid:237) (cid:243)(cid:244)Æ ´ÆºŒÆ·(cid:237)ØÆ ŒÆØ (cid:230)(cid:231)(cid:244)Æ· (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:226)ÆŁ(cid:236)ØÆØ·Æ Æ(cid:237)Æ·(cid:240)(cid:244)ı(cid:238)(cid:231) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:228)Ø(cid:239)ØŒ(cid:231)(cid:244)ØŒ(cid:231)·(cid:242) Æı(cid:244)(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)Ø·Æ(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒø·(cid:237) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒø·(cid:237) Ææ(cid:247)ø·(cid:237)· 13. 10. 1999 EL ¯(cid:240)Ø·(cid:243)(cid:231)(cid:236)(cid:231) ¯(cid:246)(cid:231)(cid:236)(cid:229)æØ·(cid:228)Æ (cid:244)ø(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œø·(cid:237) ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:244)(cid:231)·(cid:244)ø(cid:237) C 293/77 12. ı(cid:240)(cid:239)(cid:243)(cid:244)(cid:231)æØ·(cid:230)(cid:229)Ø (cid:244)Æ ł(cid:231)(cid:246)Ø·(cid:243)(cid:236)Æ(cid:244)Æ (cid:244)(cid:239)ı ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:239)ı· ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ıºØ·(cid:239)ı ŒÆØ (cid:244)(cid:239)ı (cid:211)ı(cid:236)(cid:226)(cid:239)ıºØ·(cid:239)ı, (cid:243)(cid:244)Æ (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·Æ (cid:228)(cid:231)ºø·(cid:237)(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:243)Æ(cid:246)ø·(cid:242) (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:239)Ø (cid:229)(cid:237)(cid:229)·æª(cid:229)Ø(cid:229)(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı ˝`(cid:212)ˇ (cid:228)(cid:229)(cid:237) (cid:243)(cid:244)æ(cid:229)·(cid:246)(cid:239)(cid:237)(cid:244)ÆØ (cid:229)(cid:237)Æ(cid:237)(cid:244)Ø·(cid:239)(cid:237) (cid:244)ø(cid:237) (cid:211)(cid:229)·æ(cid:226)ø(cid:237) (cid:231)· (cid:244)(cid:239)ı ªØ(cid:239)ıªŒ(cid:239)(cid:243)ºÆ(cid:226)ØŒ(cid:239)ı· (cid:240)º(cid:231)Łı(cid:243)(cid:236)(cid:239)ı·, ÆººÆ· (cid:229)(cid:237)Æ(cid:237)(cid:244)Ø·(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)ı ŒÆŁ(cid:229)(cid:243)(cid:244)ø·(cid:244)(cid:239)(cid:242) (cid:204)Øº(cid:239)·(cid:243)(cid:229)(cid:226)Ø(cid:244)(cid:242), º(cid:239)·ªø (cid:244)ø(cid:237) Æºº(cid:229)(cid:240)Æ·ºº(cid:231)ºø(cid:237) (cid:240)ÆæÆ(cid:226)ØÆ·(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) Ł(cid:229)(cid:236)(cid:229)ºØø(cid:228)ø·(cid:237) Æ(cid:237)Łæø·(cid:240)Ø(cid:237)ø(cid:237) (cid:228)ØŒÆØø(cid:236)Æ·(cid:244)ø(cid:237) Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:236)(cid:229)·æ(cid:239)ı(cid:242) (cid:244)(cid:239)ı ŒÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:228)Ø(cid:229)æªÆ(cid:243)Ø·Æ(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)Ł(cid:237)(cid:239)ŒÆ·ŁÆæ(cid:243)(cid:231)(cid:242) (cid:240)(cid:239)ı (cid:229)·(cid:247)(cid:229)Ø (cid:229)(cid:238)Æ(cid:240)(cid:239)ºı·(cid:243)(cid:229)Ø· 13. Ł(cid:229)øæ(cid:229)Ø· (cid:239)·(cid:244)Ø (cid:231) (cid:243)ı·ªŒæ(cid:239)ı(cid:243)(cid:231) Æı(cid:244)(cid:231)· ŒÆ(cid:244)Æ(cid:228)(cid:229)ØŒ(cid:237)ı·(cid:229)Ø (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)(cid:229)Ø·ª(cid:239)ı(cid:243)Æ Æ(cid:237)Æ·ªŒ(cid:231) (cid:237)Æ Ł(cid:229)(cid:243)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:229)Ø·, (cid:231)·(cid:228)(cid:231) Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)(cid:239)·(cid:236)(cid:229)(cid:237)(cid:231) ˜ØÆŒı(cid:226)(cid:229)æ(cid:237)(cid:231)(cid:244)ØŒ(cid:231)· ˜ØÆ·(cid:243)Œ(cid:229)ł(cid:231) (˜˜), (cid:236)ØÆ (cid:243)ı(cid:237)(cid:229)Œ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ŒÆØ (cid:240)æÆª(cid:236)Æ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:231)· ¯(cid:238)ø(cid:244)(cid:229)æØŒ(cid:231)· —(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ŒÆØ —(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· `(cid:243)(cid:246)Æº(cid:229)Ø·Æ(cid:242) (Œ(cid:229)(cid:240)(cid:240)Æ), ŒÆŁø·(cid:242) ŒÆØ (cid:236)ØÆ (cid:229)ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)· (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ªØÆ (cid:244)(cid:231) (cid:236)(cid:229)(cid:244)Æ(cid:237)Æ·(cid:243)(cid:244)(cid:229)ı(cid:243)(cid:231) ŒÆØ (cid:244)(cid:239) Æ·(cid:243)ıº(cid:239)· ŒÆ(cid:244)Æ· (cid:244)(cid:231) ˜ØÆ·(cid:243)Œ(cid:229)ł(cid:231) Æı(cid:244)(cid:231)· ŁÆ (cid:240)æ(cid:229)·(cid:240)(cid:229)Ø (cid:237)Æ (cid:240)æ(cid:239)(cid:226)º(cid:229)(cid:246)Ł(cid:229)Ø·, (cid:229)(cid:240)Ø·(cid:243)(cid:231)(cid:242), (cid:231) Ł(cid:229)·(cid:243)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:231) (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) (cid:229)ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:239)ı· (cid:247)Æ·æ(cid:244)(cid:231) (cid:244)ø(cid:237) (cid:228)ØŒÆØø(cid:236)Æ·(cid:244)ø(cid:237) (cid:244)(cid:239)ı (cid:240)(cid:239)ºØ·(cid:244)(cid:231) ŒÆØ (cid:244)ø(cid:237) (cid:236)(cid:229)Ø(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:244)ØŒø·(cid:237) (cid:239)(cid:236)Æ·(cid:228)ø(cid:237)· 14. (cid:230)(cid:231)(cid:244)Æ· (cid:237)Æ (cid:229)(cid:246)Ææ(cid:236)(cid:239)(cid:243)Ł(cid:239)ı·(cid:237) (cid:244)(cid:239) (cid:243)ı(cid:237)(cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:239)·(cid:244)(cid:229)æ(cid:239) (cid:228)ı(cid:237)Æ(cid:244)(cid:239)· (cid:244)Æ (cid:236)(cid:229)·(cid:244)æÆ (cid:244)Æ (cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø·Æ (cid:240)æ(cid:239)(cid:226)º(cid:229)·(cid:240)(cid:239)(cid:237)(cid:244)ØÆ Æ(cid:240)(cid:239)· (cid:244)(cid:231) (cid:211)ı(cid:237)Ł(cid:231)·Œ(cid:231) (cid:244)(cid:239)ı ’`(cid:236)(cid:243)(cid:244)(cid:229)æ(cid:237)(cid:244)Æ(cid:236). ˙ ¯(cid:212)— (cid:230)(cid:231)(cid:244)Æ· (cid:237)Æ (cid:239)æØ(cid:243)Ł(cid:229)Ø· (cid:244)(cid:239) (cid:243)ı(cid:237)(cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:239)·(cid:244)(cid:229)æ(cid:239) (cid:228)ı(cid:237)Æ(cid:244)(cid:239)· (cid:229)·(cid:237)Æ(cid:242) ª(cid:229)(cid:237)ØŒ(cid:239)·(cid:242) ªæÆ(cid:236)(cid:236)Æ(cid:244)(cid:229)·Æ(cid:242), Ææ(cid:236)(cid:239)·(cid:228)Ø(cid:239)(cid:242) ªØÆ (cid:244)(cid:231)(cid:237) Œ(cid:239)Ø(cid:237)(cid:231)· (cid:229)(cid:238)ø(cid:244)(cid:229)æØŒ(cid:231)· (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· ŒÆØ (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)· Æ(cid:243)(cid:246)Æº(cid:229)Ø·Æ(cid:242), (cid:237)Æ (cid:243)ı(cid:243)(cid:244)ÆŁ(cid:229)Ø· (cid:236)Ø·Æ (cid:236)(cid:239)(cid:237)Æ·(cid:228)Æ Æ(cid:237)Æ·ºı(cid:243)(cid:231)(cid:242) ŒÆØ (cid:243)(cid:247)(cid:229)(cid:228)ØÆ(cid:243)(cid:236)(cid:239)ı· (cid:236)(cid:229) (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:243)ı(cid:236)(cid:236)(cid:229)(cid:244)(cid:239)(cid:247)(cid:231)· (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)·(cid:242) ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:231)·(cid:242), ŒÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:237) ŒÆ(cid:244)Æ·æ(cid:244)Ø(cid:243)(cid:231) Œ(cid:239)Ø(cid:237)ø·(cid:237) (cid:243)(cid:244)æÆ(cid:244)(cid:231)ªØŒø·(cid:237) (cid:243)(cid:244)(cid:239)(cid:237) (cid:244)(cid:239)(cid:236)(cid:229)·Æ (cid:244)(cid:231)(cid:242) (cid:229)(cid:238)ø(cid:244)(cid:229)æØŒ(cid:231)·(cid:242) (cid:240)(cid:239)ºØ(cid:244)ØŒ(cid:231)·(cid:242)· 15. ŒÆº(cid:229)Ø· (cid:244)(cid:239) (cid:211)ı(cid:236)(cid:226)(cid:239)ı·ºØ(cid:239), (cid:244)(cid:239) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:239)· ˚(cid:239)Ø(cid:237)(cid:239)(cid:226)(cid:239)ı·ºØ(cid:239) ŒÆØ (cid:244)(cid:231)(cid:237) ¯ıæø(cid:240)ÆØ¤Œ(cid:231)· ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:231)· (cid:237)Æ Ææ(cid:247)Ø·(cid:243)(cid:239)ı(cid:237) (cid:244)(cid:231)(cid:237) (cid:229)(cid:240)(cid:229)(cid:238)(cid:229)æªÆ(cid:243)Ø·Æ (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) (cid:243)ı(cid:236)(cid:246)ø·(cid:237)(cid:239)ı (cid:243)(cid:244)ÆŁ(cid:229)æ(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:244)Æ(cid:242) ŒÆØ (cid:229)(cid:237)(cid:239)·(cid:242) (cid:243)(cid:247)(cid:229)(cid:228)Ø·(cid:239)ı Æ(cid:237)Æ(cid:243)ıªŒæ(cid:239)·(cid:244)(cid:231)(cid:243)(cid:231)(cid:242) ªØÆ (cid:244)Æ ´ÆºŒÆ·(cid:237)ØÆ, (cid:243)(cid:229) (cid:243)ı(cid:237)(cid:229)æªÆ(cid:243)Ø·Æ (cid:236)(cid:229) (cid:244)Ø(cid:242) (cid:244)(cid:239)(cid:240)ØŒ(cid:229)·(cid:242) ŒÆØ (cid:240)(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)ØÆŒ(cid:229)·(cid:242) Ææ(cid:247)(cid:229)·(cid:242). ´æı(cid:238)(cid:229)·ºº(cid:229)(cid:242), 3 (cid:201)(cid:239)ı(cid:237)Ø·(cid:239)ı 1999. ˇ —æ(cid:239)·(cid:229)(cid:228)æ(cid:239)(cid:242) (cid:244)(cid:231)(cid:242) ¯(cid:240)Ø(cid:244)æ(cid:239)(cid:240)(cid:231)·(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) —(cid:229)æØ(cid:246)(cid:229)æ(cid:229)Øø·(cid:237) Manfred DAMMEYER