title: Regolamento (CE) n. 1343/1999 della Commissione, del 24 giugno 1999, che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund

text: L 159/40 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 25. 6. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 1343/1999 DELLA COMMISSIONE del 24 giugno 1999 che fissa le restituzioni applicabili all’esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), in particolare l’articolo 13, paragrafo 3, considerando che, ai sensi dell’articolo 13 del regola- mento (CEE) n. 1766/92, la differenza tra i corsi o i prezzi sul mercato mondiale dei prodotti di cui all’articolo 1 di detto regolamento ed i prezzi di tali prodotti nella Comu- nit(cid:133) pu(cid:149) essere compensata mediante una restituzione all’esportazione; considerando che il regolamento (CE) n. 1517/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, recante modalit(cid:133) d’ap- plicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 riguardo al regime d’importazione e di esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali e recante modi- fica del regolamento (CE) n. 1162/95 che stabilisce moda- lit(cid:133) particolari d’applicazione del regime dei titoli d’im- portazione e di esportazione nel settore dei cereali e del riso (3), ha definito, all’articolo 2, i criteri specifici su cui deve essere fondato il computo della restituzione per tali prodotti; considerando che tale calcolo deve ugualmente tener conto del contenuto in prodotti cerealicoli; che, per ragioni di semplificazione, (cid:138) opportuno che la restituzione sia versata per due categorie di «prodotti cerealicoli», ossia, da un lato, per il granturco e i prodotti derivati dal gran- turco, che costituisce il cereale pi(cid:151) comunemente utiliz- zato negli alimenti composti che vengono esportati, e, d’altro lato, per gli «altri cereali» che comprendono i prodotti cerealicoli ammissibili, escluso il granturco e i prodotti da esso derivati; che la restituzione deve essere concessa per le quantit(cid:133) di prodotti cerealicoli contenute negli alimenti composti per gli animali; considerando che l’importo della restituzione deve d’al- tronde tener conto delle possibilit(cid:133) e delle condizioni di vendita dei prodotti in causa sul mercato mondiale, della necessit(cid:133) di evitare perturbazioni sul mercato della Comu- nit(cid:133) e degli aspetti economici delle esportazioni; considerando tuttavia che per la fissazione della restitu- zione (cid:138) opportuno basarsi, per il momento, sulla diffe- renza constatata, sul mercato comunitario e su quello mondiale, tra i costi delle materie prime generalmente utilizzate negli alimenti composti in questione; che in tal modo si pu(cid:149) tener conto con maggior precisione della realt(cid:133) economica delle esportazioni dei suddetti prodotti; considerando che la restituzione deve essere fissata una volta al mese e che pu(cid:149) essere modificata nel periodo intermedio; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le restituzioni all’esportazione degli alimenti composti per gli animali contemplati dal regolamento (CEE) n. 1766/92 e soggetti al regolamento (CE) n. 1517/95 sono fissate conformemente all’allegato del presente regola- mento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 25 giugno 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 24 giugno 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 51. 25. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 159/41 ALLEGATO del regolamento della Commissione, del 24 giugno 1999, che fissa le restituzioni applicabili all’esportazione di alimenti composti a base di cereali per gli animali Codice dei prodotti che beneficiano della restituzione all’esportazione (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Prodotti cerealicoli (2) Ammontare delle restituzioni (2) (EUR/t) Granturco e prodotti derivati dal granturco: codici NC 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1103 29 40, 1104 19 50, 1104 23, 1904 10 10 Prodotti cerealicoli (2), escluso il granturco e i prodotti da esso derivati 58,16 44,50 (1) I codici prodotto sono definiti nel settore 5 dell’allegato del regolamento (CEE) n. 3846/87 della Commissione (GU L 366 del 24. 12. 1987, pag. 1), modificato. (2) Ai fini della restituzione vengono considerati solamente amidi o fecole provenienti da prodotti cerealicoli. Con l’espressione «prodotti cerealicoli» si intendono i prodotti che rientrano nelle sottovoci 0709 90 60 e 0712 90 19, capitolo 10, nelle voci 1101, 1102, 1103 e 1104 (come tali e senza ricostituzione, ad esclusione della sottovoce 1104 30) e i cereali contenuti nei prodotti che rientrano nelle sottovoci 1904 10 10 e 1904 10 90 della nomenclatura combinata. I cereali contenuti nei prodotti che rientrano nelle sottovoci 1904 10 10 e 1904 10 90 della nomenclatura combinata sono considerati equivalenti al peso di tali prodotti finali. Non (cid:138) pagata alcuna restituzione per i cereali per i quali non (cid:138) possibile individuare, mediante analisi, l’origine degli amidi o delle fecole


title: Komission asetus (EY) N:o 1337/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, Kanariansaarten arvioidun hankintataseen vahvistamisesta maito- ja maitotuotealan tuotteiden osalta

eurovoc_concepts:
Canary Islands
aid system
milk
milk product
supply balance sheet
tariff exemption

formats: html pdf print

text: L 159/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 25. 6. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1337/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, Kanariansaarten arvioidun hankintataseen vahvistamisesta maito- ja maitotuo- tealan tuotteiden osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Kanariansaarten hyväksi 15 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2348/96 (2), sekä katsoo, että (1) (2) asetuksen (ETY) N:o 1601/92 soveltamiseksi on syytä vahvistaa maito- ja maitotuotealalle 1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään kesäkuuta 2000 Kana- riansaarten erityisen hankintataseen määrät, näiden tuotteiden arvioidun hankintataseen määrät on vahvistettu 1 päivästä heinäkuuta 1998 30 päivään kesäkuuta 1999 komission asetuksessa (EY) N:o 1300/98 (3), sellaisena kuin se on viimeksi (EY) N:o 792/1999 (4); muutettuna maito- ja maitotuotealan tuotteiden tarpeen tyydyt- tämiseksi olisi vahvistettava kyseiset määrät 1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään kesäkuuta 2000, asetuksella ja (3) tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1601/92 2 ja 3 artiklan soveltami- seksi maito- ja maitotuotealan Kanariansaarten arvioituun hankintataseeseen kuuluvien sellaisten tuotteiden määrät, jotka tapauksesta riippuen vapautetaan tullista kolman- sista maista tapahtuvan tuonnin osalta tai jotka saavat yhteisön markkinoilta lähtöisin oleville tuotteille myön- nettävää tukea, vahvistetaan liitteessä. Kun yhtä tuotetta kohden hankintataseessa vahvistetaan kaksi määrää, yksi suoraa kulutusta varten ja yksi jalostus- tai pakkaustarkoitukseen, näiden kahden käytön välistä jakautumaa enintään 20 prosenttia tälle tuotteelle vahvistetusta määrästä. on mahdollista muuttaa 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen viralli- sessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsen- valtioissa. Tehty Brysselissä 24 päivänä kesäkuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 173, 27. 6. 1992, s. 13. (2) EYVL L 320, 11. 12. 1996, s. 1. (3) EYVL L 180, 24. 6. 1998, s. 8. (4) EYVL L 101, 16. 4. 1999, s. 68. 25. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 159/19 LIITE Kanariansaarten arvioitu hankintatase 1 päivästä heinäkuuta 1999 30 päivään kesäkuuta 2000 CN-koodi Tavaran kuvaus (tonneina) Määrä Maito ja kerma, tiivistämätön ja lisättyä sokeria tai muuta makeu- tusainetta sisältämätön 101 250 (1) Maito ja kerma, tiivistetty tai lisättyä sokeria tai muuta makeutusai- netta sisältävä: Voi ja muut maitorasvat; maidosta valmistetut levitteet Juusto: 0401 0402 0402 10 0402 21 0402 91 0402 99 0405 0406 0406 30 0406 90 23 0406 90 25 0406 90 27 0406 90 76 0406 90 78 0406 90 79 0406 90 81 0406 90 86 0406 90 87 0406 90 88 23 000 (2) 5 800 (3) 4 000 14 000 1 800 5 000 (3) 1901 90 99 Maitovalmisteet, rasvattomat 2106 90 92 Lapsille tarkoitetut maitovalmisteet, rasvaa jne. joissa ei ole maidosta saatua 200 (1) Josta 1 250 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. (2) Josta 13 500 tonnia jalostus- ja/tai pakkausalalle. (3) Tase kokonaisuudessaan jalostus- ja/tai pakkausalalle


title: 1999/422/CE: Decisión de la Comisión de 24 de junio de 1999 por la que se establecen las disposiciones necesarias para la aplicación del Auto del Presidente del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas, de 30 de abril de 1999, en el asunto T-44/98 RII [notificada con el número C(1999) 1736]

eurovoc_concepts:
General Court (EU)
import licence
ordinance
overseas countries and territories
sugar

text: 29. 6. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 163/83 DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 24 de junio de 1999 por la que se establecen las disposiciones necesarias para la aplicación del Auto del Presidente del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas, de 30 de abril de 1999, en el asunto T-44/98 RII [notificada con el número C(1999) 1736] (1999/422/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, (1) (2) (3) Considerando que, en fecha de 30 de abril de 1999, el Presidente del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas dictó un Auto, en el asunto T-44/98 RII [Emesa Sugar (Free Zone) NV, en adelante «Emesa», contra Comisión de las Comunidades Europeas], mediante el cual se suspendió la aplicación a Emesa del artículo 108 ter de la Decisión 91/482/CEE del Consejo, de 25 de julio de 1991, relativa a la asociación de los países y territorios de Ultramar a la Comunidad Económica Europea (1), cuya última modificación la constituye la Decisión 97/803/CEE (2), del Regla- mento (CE) no 2553/97 de la Comisión, de 17 de diciembre de 1997, relativo a las disposiciones de expedición de los certificados de importación de determinados productos de los códigos NC 1701, 1702, 1703 y 1704 con acumulación del origen ACP/PTU (3) y de la Decisión de la Comisión de 23 de diciembre de 1997 (VI/51329) (4) (en adelante «el Auto»); Considerando que además, en virtud del Auto, se autorizó a Emesa a importar azúcar molido origi- nario de los países y territorios de ultramar, con arreglo al artículo 6 del anexo II de la Decisión 91/482/CEE, de conformidad con las condiciones enunciadas en dicha Decisión en su forma vigente hasta el 30 de noviembre de 1997 y con determi- nadas condiciones y restricciones; Considerando que, para que Emesa pueda llevar a cabo las operaciones a las que está autorizada en virtud del Auto, es necesario adoptar disposiciones de aplicación vinculantes para los Estados miem- bros y para Emesa, nario de los países y territorios de Ultramar con arreglo al artículo 6 del anexo II de la Decisión 91/482/CEE, con las condiciones siguientes: 1) Las importaciones estarán supeditadas a la expedición de un certificado de importación; las autoridades competentes de los Estados miembros expedirán los certificados de conformidad con las disposiciones apli- cables del Reglamento (CEE) no 3719/88 de la Comi- sión (5). En la casilla 24 del certificado figurará la mención «AUTO DEL PRESIDENTE DEL TRIBUNAL DE PRIMERA INSTANCIA DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS EN EL ASUNTO T-44 RII DE 30 DE ABRIL DE 1999». Emesa depositará una garantía de 3 euros por tonelada, que se reintegrará cuando la importación se haya efec- tuado de conformidad con el certificado de importa- ción. 2) El azúcar originario de los países y territorios de Ultramar importado en la Comunidad en virud del Auto se venderá a un precio mínimo de 63,19 euros por 100 kg de azúcar blanco de la calidad tipo definida en el Reglamento (CEE) no 793/72 del Consejo (6). Además de la garantía a que se refiere el último párrafo del punto 1, Emesa depositará una garantía bancaria de 28 dólares estadounidenses tonelada, en la aduana en que se hayan formalizado los trámites de despacho a libre práctica, a más tardar el día en que el azúcar se presente a la aduana con vistas a su declaración. En caso de que, en la sentencia del asunto C-17/98, el Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas declare que el artículo 108 ter de la Decisión 91/ 482/CEE no es válido, la garantía se reintegrará a Emesa por orden del Presidente del Tribunal. HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 2 Artículo 1 Emesa Sugar (Free Zone) NV, sociedad fundada con arreglo al derecho de Aruba, con sede en Oranjestad (Aruba), queda autorizada a importar en la Comunidad, en el período comprendido entre el 1 de mayo y el 31 de octubre de 1999, 7 500 toneladas de azúcar molido origi- (1) DO L 263 de 19. 9. 1991, p. 1. (2) DO L 329 de 29. 11. 1997, p. 50. (3) DO L 349 de 19. 12. 1997, p. 26. (4) No publicada en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas. La expedición del certificado o certificados de importa- ción y la importación de la mercancía se efectuarán a más tardar el 31 de octubre de 1999. Artículo 3 Emesa no podrá presentar ninguna solicitud de certificado de importación con arreglo al Reglamento (CE) no 2553/ 97. (5) DO L 331 de 2. 12. 1988, p. 1. (6) DO L 94 de 21. 4. 1972, p. 1. L 163/84 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 29. 6. 1999 Artículo 4 Artículo 6 Las disposiciones del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo (1) serán aplicables siempre y cuando no contra- digan las demás disposiciones de la presente Decisión. Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros y Emesa Sugar (Free Zone) NV. Hecho en Bruselas, el 24 de junio de 1999. Artículo 5 La presente Decisión será aplicable a partir del 1 de junio de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 302 de 19. 10. 1992, p. 1


title: 1999/461/CE: Decisión de la Comisión, de 24 de junio de 1999, relativa a la publicación de la lista de buques de pasaje existentes de clases A y B notificada por Grecia de conformidad con la Directiva 98/18/CE del Consejo a los que puede aplicarse la exención recogida en la letra g) del apartado 3 del artículo 6 [notificada con el número C(1999) 1712] (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
Greece
carriage of passengers
carrier
maritime safety
maritime transport
transport safety

text: 15. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 180/47 COMISI(cid:222)N DECISI(cid:222)N DE LA COMISI(cid:222)N de 24 de junio de 1999 relativa a la publicaci(cid:155)n de la lista de buques de pasaje existentes de clases A y B notificada por Grecia de conformidad con la Directiva 98/18/CE del Consejo a los que puede aplicarse la exenci(cid:155)n recogida en la letra g) del apartado 3 del art(cid:146)culo 6 [notificada con el n(cid:156)mero C(1999) 1712] (Texto pertinente a los fines del EEE) (1999/461/CE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Directiva 98/18/CE del Consejo, de 17 de marzo de 1998, sobre reglas y normas de seguridad aplicables a los buques de pasaje (1), y, en particular, la letra g) del apartado 3 de su art(cid:146)culo 6, Considerando que Grecia ha notificado a la Comisi(cid:155)n la lista de buques existentes de clases A y B que re(cid:156)nen las condiciones para que se aplique la exenci(cid:155)n contemplada en la letra g) del apartado 3 del art(cid:146)culo 6 de la Directiva 98/18/CE, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:222)N: Art(cid:146)culo 1 Los buques de pasaje existentes de clases A y B que operan exclusivamente en traves(cid:146)as nacionales entre puertos griegos y a los que puede aplicarse la exenci(cid:155)n contemplada en la letra g) del apartado 3 del art(cid:146)culo 6 figuran en la lista del anexo de la presente Decisi(cid:155)n. Los destinatarios de la presente Decisi(cid:155)n ser(cid:145)n los Estados miembros. Art(cid:146)culo 2 Hecho en Bruselas, el 24 de junio de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Neil KINNOCK Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 144 de 15. 5. 1998, p. 1. Nombre del buque Naviera ANEXO N(cid:156)meros o letras distintivos Puerto de registro Poseidon Express II Compa(cid:157)(cid:146)a naviera Poseidon Express II SVRX Pireo 10152 Minoan Lines J4LX Heraklion 07 Capacidad de pasajeros 1 822 1 501 N(cid:156)mero OMI 7302885 7725362 Compa(cid:157)(cid:146)a naviera Skiros SV4089 Pireo 9478 401 7311800 Compa(cid:157)(cid:146)a naviera de Lesbos SYTN Mitilene 18 1 399 6612403 Agios Rafael Compa(cid:157)(cid:146)a naviera de Lesbos SYRT Mitilene 34 Alcaeos Ialyssos Leros Compa(cid:157)(cid:146)a naviera de Lesbos SVKF Mitilene 26 D. A. N. E Sea Line D. A. N. E Sea Line SYUL Rodas 20 SXIH Pireo 9451 626 850 1 238 1 248 6817675 7014440 6605450 6813485 El Greco Lycomides Sappho 1 2 3 4 5 6 7 8 Clase Fecha de fundaci(cid:155)n de la quilla B A B A A A B B 20. 9. 1972 1972 Septiembre de 1972 1966 1968 1970 1966 1967 L 1 8 0 / 4 8 E S D i a r i o O f i c i a l d e l a s C o m u n d a d e s i E u r o p e a s 1 5. 7. 1 9 9 9


title: Forklarende rapport til konventionen om afgørelser om frakendelse af førerretten (Godkendt af Rådet den 24. juni 1999)

eurovoc_concepts:
administrative sanction
driving licence
offence
road safety

text: 23. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 211/1 (Retsakter vedtaget i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union) FORKLARENDE RAPPORT TIL KONVENTIONEN OM AFG(cid:216)RELSER OM FRAKENDELSE AF F(cid:216)RERRETTEN (1999/C 211/01) (Godkendt af R(cid:229)det den 24. juni 1999) Indledning 1. Den voksende vejtrafik i hele Den Europ(cid:230)iske Union, bl. a. p(cid:229) grund af det indre marked og oph(cid:230)velsen af kontrollen ved de indre gr(cid:230)nser mellem de fleste medlemsstater, kr(cid:230)ver en beslutsom kollektiv indsats for en stłrre trafiksik- kerhed. Det er is(cid:230)r nłdvendigt at sikre, at afgłrelser om frakendelse af fłrerretten ikke l(cid:230)ngere kun h(cid:229)ndh(cid:230)ves p(cid:229) en enkelt medlemsstats omr(cid:229)de, men i hele Den Europ(cid:230)iske Union. 2. Det har l(cid:230)nge v(cid:230)ret erkendt, at behandlingen af fłrere, der f(cid:229)r frakendt fłrerretten i deres eget land, og fłrere, der f(cid:229)r den frakendt i et andet land end det, hvori de har deres s(cid:230)dvanlige bop(cid:230)l, er forskellig. I det fłrste tilf(cid:230)lde forhin- drer frakendelsen fłreren i at fłre bil i et hvilket som helst land, hvor kłrekortet tidligere gav ham lov til at kłre. I det andet tilf(cid:230)lde g(cid:230)lder frakendelsen imidlertid kun inden for land, hvor afgłrelsen blev truffet, og s(cid:229) l(cid:230)nge den det p(cid:229)g(cid:230)ldende er i landet; kłrekortet skal nemlig, hvis myndig- hederne i denne stat har inddraget det, leveres tilbage til fłreren, n(cid:229)r han forlader landet. 3. Fłrerens handlinger bevirker s(cid:229)ledes i det fłrste tilf(cid:230)lde, at han er afsk(cid:229)ret fra at kłre i andre lande, samt i hans eget land (bop(cid:230)lsstaten), hvor frakendelsen fandt sted, mens den ikke głr det i det andet tilf(cid:230)lde; endvidere kan fłreren umidelbart efter kłre lovligt i et hvilket som helst andet land, hvor kłrekortet er anerkendt. konventionen blev endeligt udformet i 1998 under det britiske formandskab. Det v(cid:230)sentlige i konventionen er en ordning, der g(cid:229)r ud p(cid:229), at en afgłrelse om frakendelse af fłrerretten pga. s(cid:230)rligt grove overtr(cid:230)delser af f(cid:230)relsloven, som er truffet i en anden medlemsstat end fłrerens s(cid:230)dvan- lige bop(cid:230)lsstat, kan f(cid:229) virkning i alle medlemsstater. Artikel 1 I artikel 1 defineres, hvad der i konventionen forst(cid:229)s ved udtrykkene »afgłrelse om frakendelse af »den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har »bop(cid:230)lsstat« og »motorkłretłj«, uanset hvor de er anvendt i den. fundet sted«, fłrerretten«, 1. 1. Med definitionen af »afgłrelse om frakendelse af fłrer- retten« i litra a) erkender man, at medlemsstaternes lovbe- stemmelser og ordninger om frakendelse af fłrerretten er I nogle stater frakendes fłrerretten som en forskellige. i f. eks. som led i en strafferetlig sanktion; hovedstraf, andre er det en till(cid:230)gsstraf, der m(cid:229)ske idłmmes som en fłlge af en straffedom, og i endu andre kan den v(cid:230)re helt uafh(cid:230)ngig af en straffedom (cid:151) afgłrelsen kan endog v(cid:230)re truffet af en s(cid:230)rskilt administrativ myndighed (cid:151) som en ren og sk(cid:230)r sikkerhedsforanstaltning. Udtrykket »afgłrelse fłrerretten« omfatter i konventionen om frakendelse af enhver forbindelse med over- tr(cid:230)delse af f(cid:230)rdselsloven (1), og som fłrer til inddragelse eller suspension af kłrekortet eller fłrerretten (2). Dette omfatter ikke fratagelse af kłrekortet pga. f. eks. udeluk- kende helbredsm(cid:230)ssige forhold eller blot pga. et s(cid:229)kaldt pointsystem. Desuden g(cid:230)lder konventionen kun afgłrelser om frakendelse af fłrerretten, som ikke kan appelleres til en hłjere instans (cid:151) enten fordi appeladgangen er blevet foranstaltning, der har 4. Denne forskelsbehandling var ikke alene i modstrid med trafiksikkerheden i Den Europ(cid:230)iske Union, men var ogs(cid:229) meget uretf(cid:230)rdig. Emnet blev derfor taget op i 1991 af formandskab i Gruppen vedrłrende det nederlandske Retligt Samarbejde under EPS med henblik p(cid:229) at finde en lłsning. Men fłrst i 1995 fremlagde det franske formand- skab det fłrste udkast til konvention, som s(cid:229) blev drłftet under flere formandskaber. Der blev gjort v(cid:230)sentlige frem- skridt under det luxembourgske formandskab i 1997, og (1) Udtrykket »overtr(cid:230)delse« omfatter ogs(cid:229) de tilf(cid:230)lde, hvor flere over- tr(cid:230)delser ligger til grund for Øn og samme afgłrelse om frakendelse af fłrerretten, hvis mindst en af disse overtr(cid:230)delser har form af den adf(cid:230)rd, der er beskrevet i bilaget. (2) N(cid:229)r visse nationale lovgivninger bruger udtrykket »kłrekort« og ikke »fłrerret« er det af terminologiske (cid:229)rsager og ikke af substans- grunde. I denne sammenh(cid:230)ng forst(cid:229)s ved »kłrekort« det nationale kłrekort, der er udstedt af de kompetente myndigheder i medlems- staterne p(cid:229) grundlag af deres nationale lovgivning. C 211/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 7. 1999 brugt og udtłmt eller fordi den normale appelfrist er udlłbet, uden at der er indgivet appelansłgning. Det bem(cid:230)rkes, at det ved vedtagelsen af konventionen forudsattes, at alle afgłrelser om frakendelse af fłrerretten, der tr(cid:230)ffes i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, herunder administrative myndigheders afgłrelser, kan appelleres. 1. 2. I litra b) defineres udtrykket »den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted« som den EU-medlemsstat, hvor den over- tr(cid:230)delse af f(cid:230)rdselsloven, der fłrte til frakendelsen, har fundet sted. 1. 3. I »bop(cid:230)lsstat« litra c) defineres udtrykket som den medlemsstat, hvor fłreren har sin s(cid:230)dvanlige bop(cid:230)l som defineret i artikel 9 i R(cid:229)dets direktiv 91/439/E(cid:216)F af 29. juli 1991 om kłrekort (1). Det hedder heri: »I dette direktiv forst(cid:229)s ved »s(cid:230)dvanlig bop(cid:230)l« det sted, hvor en person s(cid:230)dvanligvis opholder sig, dvs. i mindst 185 dage inden for et kalender(cid:229)r, som fłlge af den personlige tilknytning, der viser, at der best(cid:229)r en t(cid:230)t forbindelse mellem personen og dennes bop(cid:230)lssted«. Hvis en person har erhvervsm(cid:230)ssig tilknytning til et andet sted end det, hvortil han har personlig tilknytning, og han derfor opholder sig p(cid:229) skift forskellige steder, der ligger i to eller flere medlemsstater, skal det sted, hvortil han har personlig tilknytning, anses for at v(cid:230)re hans s(cid:230)dvanlige bop(cid:230)l, regelm(cid:230)ssigt tilbage til det. Sidstn(cid:230)vnte betingelse behłver ikke at v(cid:230)re opfyldt, hvis personen opholder sig i en medlemsstat for at udfłre en opgave af begr(cid:230)nset varighed. Universi- tetsstudier eller skolegang (cid:230)ndrer ikke ved den s(cid:230)dvanlige bop(cid:230)l. forudsat at vedkommende vender Artikel 3 3. 1. I artikel 3 fastl(cid:230)gges den mekanisme, der udlłser konven- tionens h(cid:229)ndh(cid:230)velsesprocedure, nemlig en obligatorisk underretning af bop(cid:230)lsstaten om afgłrelsen om fraken- delse af fłrerretten fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted til. Ifłlge stk. 1 underrettes bop(cid:230)lsstaten »straks«. Det er vigtigt, at bop(cid:230)lsstaten kan skride ind s(cid:229) hurtigt som muligt b(cid:229)de af hensyn til f(cid:230)rdselssikkerheden, og for at h(cid:229)ndh(cid:230)velsen af afgłrelsen om frakendelse forsinkes mindst muligt. Der fasts(cid:230)ttes ingen pr(cid:230)cis frist for underretning, men det forventes, at medlemsstaterne indfłrer ordninger, der er i overensstemmelse med (cid:229)nden i denne artikel og sikrer hurtig underretning. 3. 2. I henhold til artikel 3, stk. 2, kan medlemsstaterne aftale indbyrdes, at underretning i henhold til stk. 1, ikke skal finde sted i visse tilf(cid:230)lde, hvor artikel 6, stk. 2, litra a), ville finde anvendelse. I henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), kan bop(cid:230)lsstaten afvise at give en afgłrelse om fraken- delse af fłrerretten virkning, hvis den adf(cid:230)rd, der ligger til grund for afgłrelsen om frakendelsen af fłrerretten i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, ikke betragtes som en overtr(cid:230)delse i henhold til bop(cid:230)lsstatens lovgiv- ning, dvs. at der strafbarhed. Form(cid:229)let med artikel 3, stk. 2, er at undg(cid:229) unłdvendige underretninger i tilf(cid:230)lde, hvor man er bekendt med, at bop(cid:230)lsstaten altid vil v(cid:230)lge ikke at h(cid:229)ndh(cid:230)ve afgłrelsen om frakendelsen af fłrerretten, da der ikke foreligger dobbelt strafbarhed. ikke foreligger dobbelt 3. 3. Som fłlge af artikel 8 i direktiv 91/439/E(cid:216)F kan den medlemsstat, der skal underrettes i henhold til konventio- nens artikel 3, v(cid:230)re en anden medlemsstat end den, der har udstedt det p(cid:229)g(cid:230)ldende kłrekort. Det forudsattes derfor ved konventionens vedtagelse, at den medlemsstat, i s(cid:229)danne tilf(cid:230)lde vil blive der har udstedt kłrekortet, underrettet om situationen af bop(cid:230)lsstaten. 1. 4. I litra d) defineres »motorkłretłj« ved henvisning til artikel i direktiv 91/439/E(cid:216)F. Definitionen omfatter 3, stk. 3, motorkłretłjer, der kr(cid:230)ver et kłrekort i en kategori eller underkategori som anfłrt i n(cid:230)vnte direktivs artikel 3, herunder de kłrekortkategorier, der er omhandlet i n(cid:230)vnte direktivs artikel 10. 4. 1. Artikel 2 2. I artikel 2 accepterer medlemsstaterne en forpligtelse til at samarbejde i overensstemmelse med konventionens bestem- melser med henblik p(cid:229) at undg(cid:229), at personer, der har f(cid:229)et frakendt fłrerretten i en anden medlemsstat end deres bop(cid:230)lsstat, kan unddrage sig fłlgerne af afgłrelsen blot ved at forlade den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. (1) EFT L 237 af 24. 8. 1991, s. 1. Senest (cid:230)ndret ved direktiv 97/26/EF (EFT L 150 af 7. 6. 1997, s. 41). Artikel 4 Ifłlge konventionen er der tre m(cid:229)der, hvorp(cid:229) medlems- stater i deres egenskab af bop(cid:230)lsstater kan give afgłrelsen om frakendelsen af fłrerretten virkning. Disse er beskrevet i stk. 1. I henhold til stk. 1, skal medlemsstaterne straks give afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten virkning. Dette er s(cid:230)rligt vigtigt i de tilf(cid:230)lde. hvor afgłrelserne om frakendelse af fłrerretten f(cid:229)r virkning unmiddelbart, eller efter at appelfristen er udlłbet i den stat, hvor over- tr(cid:230)delsen har fundet sted, i betragtning af bop(cid:230)lsstatens tage hensyn til et hvilket som helst forpligtelse til at tidsrum, der allerede er forlłbet i den stat, og i hvilket for at fłrerretten har v(cid:230)ret mindske administrativt arbejde og vil bevirke en effektiv gennemfłrelse af konventionen. frakendt. Dette er vigtigt form for overflłdigt enhver 23. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 211/3 4. 2. Den fłrste metode til at h(cid:229)ndh(cid:230)ve afgłrelsen om fraken- delse af fłrerretten (litra a) i stk. 1), er at gennemfłre afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten direkte. Bop(cid:230)ls- staten anerkender s(cid:229)ledes den afgłrelse, der er truffet i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted og kan give den formaliteter, og uden at virkning med et minimum af afgłrelsen p(cid:229) nogen m(cid:229)de behłver at blive godkendt eller bekr(cid:230)ftet af en domstol i bop(cid:230)lsstaten. Det eneste krav til bop(cid:230)lsstaten, n(cid:229)r den direkte gennemfłrer afgł- relsen fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, er, at den skal tage hensyn til, dvs. fratr(cid:230)kke, enhver del af den frakendelsestid, der allerede er forlłbet i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Den błr v(cid:230)re i stand til at beregne dette tidsrum ud fra de oplysninger, som den i femte led, overensstemmelse med artikel 8, modtager fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. stk. 1, 4. 3. Den anden metode til at h(cid:229)ndh(cid:230)ve afgłrelsen om fraken- delsen af fłrerretten omhandles i stk. 1, litra b) (cid:151) indi- rekte gennemfłrelse af afgłrelsen om frakendelsen ved en retslig eller administrativ afgłrelse. Denne h(cid:229)ndh(cid:230)velses- metode giver mulighed for, at afgłrelser truffet af den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, kan blive godkendt eller bekr(cid:230)ftet af en retslig eller administrativ myndighed i bop(cid:230)lsstaten. Nłjagtig hvordan dette resultat skal opn(cid:229)s, overlades det til medlemsstaten at afgłre, og dette vil sandsynligvis variere alt efter de forskellige nationale ordninger. 4. 4. Den tredje h(cid:229)ndh(cid:230)velsesmetode (stk. 1, litra c) g(cid:229)r ud p(cid:229) at (cid:230)ndre afgłrelsen om frakendelsen af fłrerretten til en national retslig eller administrativ afgłrelse, s(cid:229)ledes at afgłrelsen fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, erstattes af en ny afgłrelse fra bop(cid:230)lsstaten. 4. 5. H(cid:229)ndh(cid:230)velse i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b) eller c), skal opfylde en r(cid:230)kke betingelser, der er fastsat i hhv. stk. 2 og 3. Disse er for det meste udformet for at skabe fleksibilitet, s(cid:229)ledes at der kan tages hensyn til forskelle i medlemsstaternes lovgivning. Bortset fra kravet om at medregne enhver del af frakendelsestiden, der allerede er forlłbet (cid:151) et krav, der er f(cid:230)lles for alle tre h(cid:229)ndh(cid:230)vel- sesmetoder (cid:151) er der ingen af de andre betingelser i stk. 2 og 3, der er nłdvendige af hensyn til den fłrste h(cid:229)ndh(cid:230)- velsesmetode, da direkte h(cid:229)ndh(cid:230)velse ikke giver nogen variationsmuligheder, hverken med hensyn til frakendel- sestiden eller frakendelsens from. 4. 6. Med henblik p(cid:229) h(cid:229)ndh(cid:230)velse i henhold til litra b) i stk. 1 (indirekte gennemfłrelse) er der fastsat tre krav i stk. 2: b) Bop(cid:230)lsstaten kan neds(cid:230)tte den fastsatte frakendelsestid, hvis denne er l(cid:230)ngere end det maksimale tidsrum, der er i den nationale ret; men den kan kun neds(cid:230)tte den til den maksimale varighed, der er g(cid:230)ldende i den nationale ret. fastsat c) Bop(cid:230)lsstaten kan ikke forl(cid:230)nge den frakendelsestid, der er fastsat af den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Dette fłlger et fast princip i konventioner, der omhandler overfłrsel af retsafgłrelser (cid:151) nemlig at modtagerlandet kan lempe dem, men ikke sk(cid:230)rpe dem eller tr(cid:230)ffe foranstaltninger, der forringer den p(cid:229)g(cid:230)ldende persons strafferetlige stilling. 4. 7. Med henblik p(cid:229) h(cid:229)ndh(cid:230)velse i henhold til litra c) i stk. 1 ((cid:230)ndring) er der fastsat fem krav i stk. 3: a) Bop(cid:230)lsstaten er bundet af de konstaterede faktiske i den afgłrelse om frakendelse af omst(cid:230)ndigheder fłrerretten, der er truffet af den stat, hvor over- tr(cid:230)delsen har fundet sted. Dette indeb(cid:230)rer, at bop(cid:230)ls- staten ikke kan anf(cid:230)gte grundlaget for afgłrelsen; det kan kun den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Da der i henhold til artikel 1, litra a), kun kan gives underretning om afgłrelser om frakendelse af fłrer- retten, skulle fłreren allerede have haft mulighed for at anf(cid:230)gte afgł- relsen fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Hvis han imidlertid i bop(cid:230)lsstaten słger at fremfłre, at han ikke har haft mulighed for at forsvare sig i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, m(cid:229) bop(cid:230)ls- staten anvende bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, og artikel 8, stk. 3. l(cid:230)ngere kan appelleres, som ikke b) N(cid:229)r bop(cid:230)lsstaten (cid:230)ndrer afgłrelsen, m(cid:229) den medregne enhver del af den fastsatte frakendelsestid, hvori fłrer- retten allerede har v(cid:230)ret inddraget i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. I tilf(cid:230)lde af neds(cid:230)ttelse af litra c), g(cid:230)lder bestemmelsen i dette led p(cid:229) grundlag af det nedsatte tidsrum. frakendelsestiden i henhold til c) I forbindelse med (cid:230)ndringen har bop(cid:230)lsstaten ret til at neds(cid:230)tte frakendelsestiden, s(cid:229)ledes at den bringes p(cid:229) niveau med den varighed, som i henhold til den i det g(cid:230)ldende nationale idłmt p(cid:229)g(cid:230)ldende tilf(cid:230)lde, hvis igennem var blevet behandelt i bop(cid:230)lsstaten. v(cid:230)re ville sagen helt ret d) Som ved h(cid:229)ndh(cid:230)velse i henhold til stk. 2, m(cid:229) bop(cid:230)ls- staten ikke ved (cid:230)ndringen af afgłrelsen om fraken- delsen forl(cid:230)nge varigheden. a) Enhver del af frakendelsestiden, der allerede er forlłbet i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, skal medregnes (dvs. fastsatte tidsrum). I tilf(cid:230)lde af neds(cid:230)ttelse af frakendelsestiden i henhold til litra b), g(cid:230)lder bestemmelsen i dette led p(cid:229) grundlag af det nedsatte tidsrum. fratr(cid:230)kkes det oprindeligt e) I forbindelse med (cid:230)ndring er bop(cid:230)lsstaten ligeledes afsk(cid:229)ret fra at erstatte frakendelsen af fłrerretten med błdestraf eller nogen anden foranstaltning. Form(cid:229)let med denne begr(cid:230)nsning er at forhindre, at foranstalt- ningen (cid:230)ndrer karakter. C 211/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 7. 1999 4. 8. Ifłlge stk. 4 skal bop(cid:230)lsstaten om nłdvendigt fasts(cid:230)tte den dato, fra hvilken den vil h(cid:229)ndh(cid:230)ve den frakendelse, den er blevet underrettet om. Denne bestemmelse ans(cid:229)s for at v(cid:230)re nłdvendig for nogle medlemsstater, for at de kan h(cid:229)ndh(cid:230)ve frakendelser, de har f(cid:229)et underretning om fra medlemsstater, som i overensstemmelse med deres nationale retsregler ikke var begyndt p(cid:229) h(cid:229)ndh(cid:230)velsen af afgłrelsen fordi underretningstidspunktet, fłreren havde forladt den stat, hvor overtr(cid:230)delsen havde fundet sted meget hurtigt, og inden der kunne tr(cid:230)ffes konkrete foranstaltninger, eller fordi kłrekortet ikke var til r(cid:229)dighed, da han forlod staten. (I nogle lande kan der ikke fasts(cid:230)ttes en dato for p(cid:229)begyndelse af h(cid:229)ndh(cid:230)velsen i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, fłr myndig- hederne er kommet i besiddelse af kłrekortet; n(cid:229)r den stat, hvori overtr(cid:230)delsen har fundet sted, ikke har fastsat en dato, er bop(cid:230)lsstaten derfor nłdt til at głre det). enten p(cid:229) 4. 9. Ifłlge stk. 5 skal hver medlemsstat, samtidig med den i konventionens artikel 15, stk. 2, omhandlede notifikation i en erkl(cid:230)ring anfłre, hvilken af de tre procedurer, der er fastsat i stk. 1, den har til hensigt at anvende i sin egen- skab af bop(cid:230)lsstat. Dette stykke giver mulighed for, at en erkl(cid:230)ring til enhver tid kan (cid:230)ndres til en ny erkl(cid:230)ring. En medlemsstat kan ogs(cid:229) erkl(cid:230)re, at den som hovedregel vil anvende en af disse procedurer, men at den vil anvende en anden af dem i visse tilf(cid:230)lde, der specificeres n(cid:230)rmere i erkl(cid:230)ringen med henvisning til objektive kriterier. F. eks. kan en medlemsstat erkl(cid:230)re, at den generelt vil anvende stk. 1, (direkte gennemfłrelse), men at den vil anvende stk. 1, litra b) (indirekte gennemfłrelse) i tilf(cid:230)lde, hvor den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, har l(cid:230)ngere tid end den maksimums- fradłmt fłrerretten i periode, der er i den samme handlinger medlemsstat, der afgiver erkl(cid:230)ringen. litra a) fastsat for Artikel 5 5. Form(cid:229)let med artikel 5 er at głre det klart, at en bop(cid:230)lsstat, der har givet virkning til en afgłrelse om frakendelse af fłrerretten, som den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, har truffet for en af bop(cid:230)lsstatens borgere, ikke er afsk(cid:229)ret fra at tr(cid:230)ffe yderligere f(cid:230)rdselssikkerhedsforanstalt- ninger, som den finder hensigtsm(cid:230)ssige, og som er tilladt i henhold til dens egen lovgivning. Artikel 4, stk. 2, litra c), og artikel 4, stk. 3, litra d), udelukker, at bop(cid:230)lsstaten forl(cid:230)nger varigheden af den bestemte frakendelsestid, som den er blevet underrettet om, og som er besluttet for en eller flere bestemte overtr(cid:230)delser. I nogle medlemsstater kan der p(cid:229)l(cid:230)gges fłrere f(cid:230)rdselssikkerhedssanktioner (herunder frakendelse af fłrerretten), uden at de nłdvendigvis er dłmt I disse medlemsstater kan det v(cid:230)re for en overtr(cid:230)delse. muligt allerede at p(cid:229)l(cid:230)gge s(cid:229)danne foranstaltninger, n(cid:229)r det bliver bekendt, at en person med kłrekort, der har bop(cid:230)l s(cid:229)danne over- tr(cid:230)delser eller andre handlinger i udlandet, som viser, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende ikke er en sikker fłrer. Konventionen er i denne medlemsstat, har beg(cid:229)et ikke til hinder for, at disse lande kan tr(cid:230)ffe s(cid:229)danne foran- staltninger. Artikel 6 6. 1. I artikel 6 anfłres de eneste forhold, som en bop(cid:230)lsstat kan fremfłre som begrundelse for at afvise at give virk- ning til en underretning fra den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. I artikel 6, stk. 1, anfłres de tilf(cid:230)lde, hvor bop(cid:230)lsstaten skal afvise at give virkning til en frakendelse af fłrerretten, som den underrettes om. I stk. 2 anfłres de tilf(cid:230)lde, hvor bop(cid:230)lsstaten kan afvise at give virkning. 6. 2. I henhold til artikel 6, stk. 1, skal virkning afvises i fłlgende tilf(cid:230)lde: a) Hvis afgłrelsen allerede er gennemfłrt i sin helhed i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Det er klart, at der ikke er mere for bop(cid:230)lsstaten at głre. b) Hvis der allerede er truffet en afgłrelse i bop(cid:230)lsstaten vedrłrende den person, der er genstand for underret- ningen, p(cid:229) grundlag af de samme handlinger, og hvis denne afgłrelse er blevet gennemfłrt eller er ved at blive gennemfłrt. c) Hvis lovovertr(cid:230)deren ville v(cid:230)re omfattet af en generel ordning med ben(cid:229)dning eller amnesti i bop(cid:230)lsstaten, s(cid:229)fremt den overtr(cid:230)delse, som han har beg(cid:229)et i en sted p(cid:229) bop(cid:230)lsstatens anden stat, havde omr(cid:229)de. Denne bestemmelse er almindeligt forekom- mende i en r(cid:230)kke konventioner om overfłrsel af domme. fundet d) Hvis foranstaltningen ville v(cid:230)re for(cid:230)ldet efter bop(cid:230)ls- statens lovgivning. e) Hvis bop(cid:230)lsstaten i en konkret sag efter at have modtaget oplysninger i medfłr af artikel 8 mener, at den berłrte person ikke har haft tilstr(cid:230)kkelig mulighed for at forsvare sig. Artikel 8 indeholder bestemmelse om, hvilke oplysninger den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, skal sende til bop(cid:230)lsstaten sammen med en underretning i henhold til artikel 3. F. eks. skal der, n(cid:229)r den p(cid:229)g(cid:230)ldende ikke er młdt personligt sagen, op eller har freml(cid:230)gges bevis for, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende er blevet behł- rigt underrettet om sagen i overensstemmelse med lovgivningen i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. I henhold til artikel 8, stk. 3, har bop(cid:230)lsstaten mulighed for at anmode den stat, hvor overtr(cid:230)delse har fundet sted, om at fremsende supplerende oplys- ninger, hvis den anser de oplysninger, som den har modtaget i henhold til artikel 8, stk. 1 og 2, for ikke fyldestgłrende til, at den kan at v(cid:230)re tilstr(cid:230)kkeligt sig repr(cid:230)sentere under ladet 23. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 211/5 tr(cid:230)ffe en afgłrelse efter denne konvention, og navnlig hvis der er tvivl om, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende har haft tilstr(cid:230)kkelig mulighed for at forsvare sig. F. eks. kan bop(cid:230)lslandet anmode om bevis for, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende har haft mulighed for at udtrykke sig p(cid:229) sit eget sprog under den retsforfłlgning, der fłrte til frakendelse af fłrerretten. Form(cid:229)let med litra e) er ikke at give mulighed for generelt at anf(cid:230)gte andre medlemsstaters retssystemer eller retlige procedurer. 6. 3. I henhold til artikel 6, stk. 2, har bop(cid:230)lsstaten mulighed for i henhold til konventionen at afvise at give en afgł- fłlgende relse om frakendelse af tilf(cid:230)lde: fłrerretten virkning i a) Hvis der ikke g(cid:230)lder dobbelt strafbarhed, dvs. hvis den adf(cid:230)rd, der ligger til grund for afgłrelsen om fraken- delsen af fłrerretten, ikke er en overtr(cid:230)delse i henhold til bop(cid:230)lsstatens lovgivning. b) Hvis den frakendelsestid, som endnu ikke er udlłbet, n(cid:229)r bop(cid:230)lsstaten har modtaget underretningen og kan h(cid:229)ndh(cid:230)ve den, er p(cid:229) under en m(cid:229)ned. Dette betyder, at bop(cid:230)lsstaten kan lade v(cid:230)re med at gennemfłre en meddelt frakendelse af fłrerretten, hvis det viser sig, at der er mindre end en m(cid:229)ned tilbage af frakendelses- tiden, n(cid:229)r h(cid:229)ndh(cid:230)velsen skal p(cid:229)begyndes. Denne mulighed er medtaget for at undg(cid:229) foranstaltninger, der er ude af proportioner, men det st(cid:229)r bop(cid:230)lsstaten frit for at h(cid:229)ndh(cid:230)ve en kort frakendelsestid, hvis den łnsker det. c) Hvis de handlinger, der ligger til grund for afgłrelsen, er overtr(cid:230)delser i begge stater, men ikke overtr(cid:230)delser, for hvilke fłrerretten kan frakendes i henhold til bop(cid:230)lsstatens lovgivning. i stk. 2. 6. 4. I henhold til stk. 3 kan en medlemsstat samtidig med den i artikel 15, stk. 2, omhandlede notifikation, erkl(cid:230)re, at den altid vil benytte sig af muligheden i stk. 2 for at afvise at h(cid:229)ndh(cid:230)ve afgłrelser i nogle af eller alle de tilf(cid:230)lde, der er anfłrt I s(cid:229) fald er andre medlemsstater ikke forpligtet til at underrette om frakendelser af fłrerretten som omhandlet i erkl(cid:230)ringen. En stat, der har afgivet en erkl(cid:230)ring, kan til enhver tid tilbagekalde den. Bestem- melsen skal forskellene mellem medlemsstaternes ordninger med hensyn til frakendelsens varighed for forskellige overtr(cid:230)delser og den m(cid:229)de, hvorp(cid:229) afgłrelser om frakendelse h(cid:229)ndh(cid:230)ves. ses p(cid:229) baggrund af Artikel 7 i henhold til artikel 3. 7. Artikel 7 indeholder de praktiske bestemmelser for frem- sendelse af underretninger I henhold til stk. 1 skal den kompetente myndighed i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, sende underret- ningen om frakendelse af fłrerretten til den centrale myndighed i bop(cid:230)lsstaten. I henhold til stk. 2 skal hver enkelt medlemsstat samtidig med notifikationen i konven- tionens artikel 15, stk. 2, anfłre disse myndigheder; den kan udpege en eller flere centrale myndigheder som modtager af underretninger, og den skal ogs(cid:229) oplyse, hvilke myndig- heder, der skal v(cid:230)re kompetente til at fremsende underret- ningerne. Det overlades helt til de enkelte medlemsstater at v(cid:230)lge myndighederne. Det er f. eks. ikke s(cid:229)dan, at en central myndighed i forbindelse med denne konvention skal v(cid:230)re samme myndighed som i forbindelse med andre konven- tioner som f. eks. den europ(cid:230)iske konvention fra 1959 om gensidig retshj(cid:230)lp i straffesager. Artikel 8 8. 1. Artikel 8 vedrłrer de oplysninger, som den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, skal give sammen med underretningen i henhold til artikel 3. 8. 2. I henhold til stk. 1 skal der gives fłlgende oplysninger: (cid:151) Oplysninger med henblik p(cid:229) at lokalisere den person, der har f(cid:229)et frakendt fłrerretten. stand til at Det er meningen, at der skal gives oplysninger, som lokalisere den s(cid:230)tter bop(cid:230)lsstaten i p(cid:229)g(cid:230)ldende, s(cid:229)ledes at den kan h(cid:229)ndh(cid:230)ve fraken- delsen. Oplysningerne skal naturligvis (s(cid:229) vidt muligt) fłdselsdato, adresse i bop(cid:230)ls- omfatte fulde navne, staten og andre (f. eks. hvis den p(cid:229)g(cid:230)ldende arbejder i et andet land end bop(cid:230)lsstaten i en periode). Det vil ogs(cid:229) v(cid:230)re nyttigt, hvis kłrekort- nummeret opgives (dette er dog unłdvendigt, hvis den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, har kłre- kortet og sender det til bop(cid:230)lsstaten i henhold til stk. 1, sidste led). adresser faste (cid:151) Afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten, i original- udgaven eller bekr(cid:230)ftet kopi. (cid:151) En kort redegłrelse for sagens omst(cid:230)ndigheder og en henvisning til de lovbestemmelser i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, p(cid:229) grundlag af hvilke afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten er truffet, hvis disse ikke er n(cid:230)vnt i selve afgłrelsen. Afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten vil sandsyn- ligvis i alle medlemsstaterne indeholde oplysninger om overtr(cid:230)delsen, de relevante lovbestemmelser og sagens omst(cid:230)ndigheder, men hvis dette ikke er tilf(cid:230)ldet, błr disse oplysninger ogs(cid:229) gives sammen med afgłrelsen. C 211/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 7. 1999 (cid:151) Et bevis p(cid:229), at afgłrelsen er endelig. mulighed for at forsvare sig, jf. artikel 6, stk. 1 litra e), og om staten derfor skal afvise at give frakendelsen virkning. Da der i henhold til artikel 1, litra a) kun skal under- rettes i henhold til artikel 3 om frakendelser af fłrer- retten, som ikke kan appelleres, er det nłdvendigt, at bop(cid:230)lsstaten f(cid:229)r bekr(cid:230)ftet, at afgłrelsen faktisk er endelig og ikke kan appelleres. (cid:151) Oplysning om fuldbyrdelsen af frakendelsen i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, herunder fraken- delsestiden og om muligt datoerne for frakendelsens ikrafttr(cid:230)den og udlłb. Den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, błr i alle tilf(cid:230)lde give bop(cid:230)lsstaten flest mulige oplysninger om frakendelsestiden, h(cid:229)ndh(cid:230)velsens p(cid:229)begyndelse og udlłbet i henhold til den oprindelige afgłrelse (med forbehold af neds(cid:230)ttelse af tiden i henhold til artikel 4, stk. 2, litra b), eller artikel 4, stk. 3, litra c)). (cid:151) Kłrekortet, hvis det er blevet inddraget. N(cid:229)r kłrekortet er inddraget og ikke givet tilbage til fłreren, skal det i henhold til konventionens artikel 8 sendes til bop(cid:230)lsstaten. Dette vil give en hel del af de oplysninger, der skal sendes i henhold til artikel 8. 8. 3. I stk. 2 erkendes det, at der kan v(cid:230)re tilf(cid:230)lde, hvor fłreren ikke er młdt personligt op eller har ladet sig repr(cid:230)sentere under den sag, der har fłrt til frakendelsen af fłrerretten. Alle medlemsstaterne har nationale bestemmelser vedrł- tiltalte om retssager. Stk. 2 rende underretning af medfłrer, at den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, foruden oplysningerne i stk. 1 skal freml(cid:230)gge bevis for, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende er blevet behłrigt underrettet om sagen i overensstemmelse med denne stats lovgivning, i hvert fald n(cid:229)r den p(cid:229)g(cid:230)ldende ikke er młdt personligt op eller har ladet sig repr(cid:230)sentere. 8. 4. Stk. 3 omhandler den situation, hvor det ikke er muligt at tr(cid:230)ffe afgłrelse om underretningen, selv om oplysnin- gerne i henhold til stk. 1 og 2 er givet. Dette er navnlig tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r bop(cid:230)lsstatens kompetente myndigheder er i tvivl om, hvorvidt den p(cid:229)g(cid:230)ldende har haft tilstr(cid:230)kkelig mulighed for at forsvare sig. I s(cid:229) fald skal bop(cid:230)lsstaten bede den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, om supplerende oplysninger, som denne straks skal give. Det er bop(cid:230)lsstatens myndigheder, der skal afgłre, om der hersker tvivl. Men hvis det er tilf(cid:230)ldet, er der behov for s(cid:229)ledes at bop(cid:230)lsstaten kan supplerende oplysninger, tilstr(cid:230)kkelig vurdere, om den p(cid:229)g(cid:230)ldende har haft Artikel 9 9. 1. Artikel 9 vedrłrer overs(cid:230)ttelse af underretninger og ledsa- gende dokumentation og bekr(cid:230)ftelse af dokumenterne. Den svarer til artikel 16 og 17 i den europ(cid:230)iske konven- tion fra 1959 om gensidig retshj(cid:230)lp i straffesager. 9. 2. I stk. 1 fasts(cid:230)ttes princippet om, at der ingen overs(cid:230)ttelse kr(cid:230)ves af materiale, som den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, leverer til bop(cid:230)lsstaten. Dette forhindrer ikke bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne vedrłrende overs(cid:230)ttelse af dokumenter i tilknytning til anvendelsen af konventionen. Stk. 2 giver medlemsstaterne ret til at fravige princippet, idet de heri f(cid:229)r mulighed for samtidig med afgivelsen af den i artikel 15, stk. 2, omhandlede notifikation at frem- s(cid:230)tte en erkl(cid:230)ring om, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende dokumenter (jf. stk. 1) skal ledsages af en overs(cid:230)ttelse til et af de officielle sprog i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers institutioner. 9. 3. Stk. 3 fasts(cid:230)tter, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende dokumenter generelt (jf. stk. 1) ikke behłver at blive bekr(cid:230)ftet. Dette g(cid:230)lder dog ikke den bekr(cid:230)ftede kopi af afgłrelsen om frakendelse af fłrerretten, jf. artikel 8, stk. 1, andet led. Artikel 10 10. Ifłlge denne artikel skal bop(cid:230)lsstaten meddele den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, hvad den har gjort med den underretning, den har f(cid:229)et tilsendt. Oplysningerne skal omfatte enhver afgłrelse, der tr(cid:230)ffes som fłlge af underretningen, og enhver afgłrelse truffet med hensyn til h(cid:229)ndh(cid:230)velse (f. eks. afkortning af det tidsrum, hvori fłrerretten er frakendt i overensstemmelse med artikel 4). N(cid:229)r den afviser at give en afgłrelse om frakendelse af fłrerretten virkning af en af de i artikel 6 n(cid:230)vnte grunde, skal den endvidere begrunde afvisningen over for den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted. Disse oplys- ninger vil have direkte relevans for, at den stat, hvor over- tr(cid:230)delsen har fundet sted, kan udłve sin ret i henhold til artikel 11, stk. 1, til fortsat at h(cid:229)ndh(cid:230)ve frakendelsen af fłrerretten p(cid:229) sit eget omr(cid:229)de i hele den periode, der oprindeligt er fastsat. Oplysningerne kan ogs(cid:229) v(cid:230)re rele- vante for anvendelsen af artikel 6, stk. 3, andet punktum. Artikel 11 11. 1. Det fasts(cid:230)ttes i stk. 1, at den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, bevarer sin ret til (cid:151) f. eks. i tilf(cid:230)lde hvor bop(cid:230)lsstaten har afkortet den oprindelige frakendelses- periode af fłrerretten (cid:151) at h(cid:229)ndh(cid:230)ve frakendelsen af fłrerretten i hele den periode, som oprindelig er fastsat, p(cid:229) sit eget omr(cid:229)de. Dette indeb(cid:230)rer i praksis, at den 23. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 211/7 litra b), eller artikel 4, stk. 3, berłrte person efter udlłbet af den nedsatte frakendelses- jf. periode, som bop(cid:230)lsstaten har truffet afgłrelse om, artikel 4, stk. 2, litra c), ville kunne kłre i bop(cid:230)lsstaten. Var det ikke for artikel 11, stk. 1, ville han ogs(cid:229) kunne kłre uden for denne. Men stk. 1, giver den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, ret til at opretholde den oprindelige frakendelsesperiode p(cid:229) sit eget omr(cid:229)de. Ifłlge stk. 2 kan enhver medlemsstat, n(cid:229)r den giver den i artikel 15, stk. 2, omhandlede noti- fikation, erkl(cid:230)re, at den i sin egenskab af den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, ikke vil anvende artikel 11, stk. 1. Det er vigtigt, at den berłrte person ved, hvor han st(cid:229)r i forhold til den stat, hvor overtr(cid:230)delsen er beg(cid:229)et, og om han efter at have »afsonet« frakendelsen af fłrer- retten i bop(cid:230)lsstaten fortsat er frakendt fłrerretten i den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, i hele den oprin- deligt fastsatte frakendelsesperiode. Derfor fasts(cid:230)ttes det i stk. 4, at den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, og som łnsker at anvende stk. 1, skal underrette den berłrte person om, at den har truffet afgłrelse om at h(cid:229)ndh(cid:230)ve frakendelsesperioden. Det hedder desuden i stk. 4, at den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, i underretningen i henhold til stk. 3 skal bekr(cid:230)fte, at den har givet den berłrte person en s(cid:229)dan underretning. 11. 2. I stk. 3 forpligtes den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, og bop(cid:230)lsstaten til at udłve deres forpligtelser i henhold til konventionen s(cid:229)ledes, at det sikres, at den samlede frakendelsestid ikke overskrider den frakendel- sestid, som den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, oprindeligt har fastsat. Dette bestyrker yderligere det i artikel 8, stk. 1, femte led, omhandlede krav om, at den stat, hvor overtr(cid:230)delsen har fundet sted, skal give oplysninger om datoerne for frakendelsens ikrafttr(cid:230)den og udlłb, hvis de er kendt. Artikel 12 12. Ifłlge denne artikel skal hver medlemsstat vedtage de foranstaltninger, der er nłdvendige for at s(cid:230)tte den i stand til at straffe en person, der fłrer motorkłretłj p(cid:229) dens omr(cid:229)de, n(cid:229)r vedkommende har f(cid:229)et frakendt fłrer- retten af bop(cid:230)lsstaten i medfłr af konventionen. Hver medlemsstat har i sin lovgivning nationale bestemmelser om straffen for at fłre motorkłretłj, medens fłrerretten er inddraget i det p(cid:229)g(cid:230)ldende land. Men ifłlge denne artikel skal staterne kunne straffe kłrsel p(cid:229) deres omr(cid:229)de, n(cid:229)r fłrerretten af et andet frakendt vedkommende har f(cid:229)et land (dvs. bop(cid:230)lsstaten). I forbindelse med vedtagelsen af konventionen noterede R(cid:229)det sig, at artikel 12 efter den danske delegations opfattelse indeb(cid:230)rer, at en medlemsstat skal have strafferetlige sanktioner, der kan finde anvendelse p(cid:229) personer, der fłrer motorkłretłj p(cid:229) dens omr(cid:229)de, n(cid:229)r vedkommende har f(cid:229)et fłrerretten i en anden frakendt medlemsstat, men ikke er forpligtet til at anvende s(cid:230)rlige nationale bestemmelser ang(cid:229)ende kłrsel frakendelses- tiden. i Artikel 13 13. Ifłlge denne artikel skal udgifter, der er forbundet med gennemfłrelsen af denne konvention, afholdes af den medlemsstat, hvor de opst(cid:229)r. Artikel 14 14. Denne artikel vedrłrer EF-domstolens rolle i relation til konventionen. Den er (cid:151) hvor det har v(cid:230)ret muligt (cid:151) udarbejdet p(cid:229) grundlag af allerede eksisterende bestem- melser om Domstolens kompetence i andre instrumenter, der er vedtaget i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union. Stk. 1 giver EF-Domstolen kompetence til at tr(cid:230)ffe afgł- relse i tvister mellem medlemsstaterne om fortolkningen eller anvendelsen af konventionen. Denne kompetence opst(cid:229)r ikke kan bil(cid:230)gges af R(cid:229)det inden seks m(cid:229)neder efter, at en medlems- stat har forelagt sagen for R(cid:229)det. imidlertid kun, hvis s(cid:229)danne tvister Domstolen kan ogs(cid:229) tr(cid:230)ffe afgłrelse i andre tvister mellem medlemsstater og Kommissionen om fortolkningen eller anvendelsen af konventionen. I en s(cid:229)dan situation er der intet krav om, at tvisten skal słges bilagt af R(cid:229)det. Stk. 2 giver en medlemsstat mulighed for at afgive en erkl(cid:230)ring, hvori den accepterer, at Domstolen f(cid:229)r kompe- tence til at tr(cid:230)ffe pr(cid:230)judiciel afgłrelse om fortolkningen af konventionen. En medlemsstat kan afgive en s(cid:229)dan erkl(cid:230)- ring, samtidig med at den ratificerer eller tiltr(cid:230)der konven- tionen, eller p(cid:229) et senere tidspunkt. Ifłlge stk. 3 skal en medlemsstat, der frems(cid:230)tter en erkl(cid:230)- ring i henhold til stk. 2, anfłre, at kun en ret, hvis afgł- relser ikke kan appelleres (litra a)), kan anmode om pr(cid:230)ju- diciel afgłrelse, eller at enhver ret under dens jurisdiktion kan anmode herom (litra b)). I stykket fasts(cid:230)ttes det endvi- dere, under hvilke betingelser der kan anmodes om pr(cid:230)ju- diciel afgłrelse. I den forbindelse skal retten anmode om, at der tr(cid:230)ffes afgłrelse vedrłrende et spłrgsm(cid:229)l, som ang(cid:229)r for at den kan fortolkningen af konventionen, afsige sin dom i en sag, der verserer for den. Stk. 4 vedrłrer anvendelsen af Domstolens statut og dens procesreglement i retssager ved denne ret. Desuden giver C 211/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 7. 1999 den enhver medlemsstat, uanset om den har afgivet en erkl(cid:230)ring i henhold til stk. 2, ret til at indgive indl(cid:230)g eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen i sager, der indbringes i medfłr af stk. 3. Artikel 15 15. Ifłlge denne artikel tr(cid:230)der konventionen i kraft i overens- stemmelse med de af R(cid:229)det for Den Europ(cid:230)iske Union fastsatte standardbestemmelser. Konventionen tr(cid:230)der i kraft 90 dage efter, at den sidste af de femten stater, som var medlemmer af Den Europ(cid:230)iske Union, da R(cid:229)det vedtog retsakten om udarbejdelse af konventionen den 17. juni 1998, har deponeret sit vedta- gelsesinstrument. tidligere er blevet Som det har v(cid:230)ret tilf(cid:230)ldet med andre aftaler om retligt samarbejde, der indg(cid:229)et mellem medlemsstaterne, giver stk. 4 den enkelte medlemsstat mulighed for p(cid:229) vedtagelsestidspunktet eller senere at erkl(cid:230)re, at konventionen skal finde forelłbig anvendelse i forbindelser med andre medlemsstater, der har dens fremsat samme erkl(cid:230)ring. S(cid:229)danne erkl(cid:230)ringer f(cid:229)r virkning 90 dage efter deponeringen. Medlemsstaterne kan dog ikke erkl(cid:230)re, at Domstolen er kompetent med hensyn til konventionen i den periode, hvor den finder forelłbig anvendelse, idet denne kompe- tence fłrst foreligger, n(cid:229)r konventionen tr(cid:230)der fuldst(cid:230)ndigt i kraft efter at v(cid:230)re blevet vedtaget af de femten medlems- stater. Det skal endvidere bem(cid:230)rkes, at stk. 5 fasts(cid:230)tter, at konventionen kun finder anvendelse p(cid:229) overtr(cid:230)delser, der beg(cid:229)s efter konventionens ikrafttr(cid:230)den eller efter, at konventionen i overensstemmelse med stk. 4 er bragt i anvendelse mellem de berłrte medlemsstater. Hvis konventionen allerede er tr(cid:229)dt i kraft p(cid:229) det tids- punkt, hvor en ny medlemsstat tiltr(cid:230)der den, tr(cid:230)der den i kraft for den p(cid:229)g(cid:230)ldende stat 90 dage efter, at denne stat har deponeret sit tiltr(cid:230)delsesinstrument. Er konventionen derimod ikke tr(cid:229)dt i kraft ved udlłbet af denne frist, g(cid:230)lder de bestemmelser, der er fastsat i artikel 15, stk. 3, for denne tiltr(cid:230)dende stat p(cid:229) samme m(cid:229)de som for de łvrige medlemsstater. I dette tilf(cid:230)lde kan den tiltr(cid:230)dende stat afgive en erkl(cid:230)ring om forelłbig anvendelse. Den nye medlemsstats tiltr(cid:230)delse af konventionen er dog ikke en foruds(cid:230)tning for, at konventionen kan tr(cid:230)de i kraft for de łvrige medlemsstater, som var medlemmer af Den Europ(cid:230)iske Union p(cid:229) det tidspunkt, hvor R(cid:229)det vedtog sin retsakt om udarbejdelse af konventionen. Artikel 17 17. Form(cid:229)let med denne artikel er at pr(cid:230)cisere, at der ikke kan tages forbehold med hensyn til konventionen. Artikel 18 18. Denne artikel fasts(cid:230)tter konventionens geografiske anven- delsesomr(cid:229)de for Det Forenede Kongerige. Artikel 19 19. I henhold til denne artikel er generalsekret(cid:230)ren for R(cid:229)det for Den Europ(cid:230)iske Union depositar for konventionen. Generalsekret(cid:230)ren offentliggłr i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende en oversigt over vedtagelser, tiltr(cid:230)delser og erkl(cid:230)- ringer samt enhver anden notifikation vedrłrende konven- tionen. Artikel 16 16. I denne artikel fasts(cid:230)ttes det, at konventionen er (cid:229)ben for tiltr(cid:230)delse af enhver stat, der bliver medlem af Den Euro- p(cid:230)iske Union, ligesom det fasts(cid:230)ttes, hvordan en s(cid:229)dan tiltr(cid:230)delse skal ske. En stat, der ikke er medlem af Den Europ(cid:230)iske Union, kan ikke tiltr(cid:230)de konventionen. Overv(cid:229)gning 20. For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de praktiske og tekniske spłrgsm(cid:229)l, der m(cid:229)tte opst(cid:229) i forbindelse med gennemfłrelsen af konven- tionen, anfłrte R(cid:229)det p(cid:229) tidspunktet for konventionens vedtagelse, at det ville v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt, om R(cid:229)dets instanser overv(cid:229)ger gennemfłrelsen og anvendelsen af konventionen


title: 1999/419/EC: Commission Decision of 24 June 1999 amending Decisions 1999/363/EC and 1999/389/EC as regards protective measures with regard to contamination of certain products by dioxins (notified under document number C(1999) 1832) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
Belgium
animal nutrition
animal product
health control
human nutrition
toxic substance

text: L 159/60 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 COMMISSION DECISION of 24 June 1999 amending Decisions 1999/363/EC and 1999/389/EC as regards protective meas- ures with regard to contamination of certain products by dioxins (notified under document number C(1999) 1832) (Text with EEA relevance) (1999/419/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 89/662/EEC of 11 December 1989 concerning veterinary checks in intra- Community trade with a view to the completion of the internal market (1), as last amended by Directive 92/ 118/EEC (2), and in particular Article 9(4) thereof, Having regard to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animal and products with a view to the completion of the internal marked (3), as last amended by Directive 92/ 118/EEC, and in particular Article 10(4) thereof, (1) Whereas in the light of information on contamina- tion of poultry, bovine and pig products with dioxins, the Commission adopted Decision 1999/ 363/EC of 3 June 1999 on protective measures with regard to contamination by dioxins of certain animal products intended for human or animal consumption (4), as amended by Decision 1999/ 390/EC (5), and Decision 1999/389/EC of 11 June 1999 on protective measures with regard to contamination by dioxins of products intended for human consumption derived from bovine animals and pigs and revoking decision 1999/368/EC (6) as amended by Decision 1999/390/EC; 1999/363/EC in accordance with the provisions of (2) Whereas, Decisions 1999/389/EC, and Member States have placed restrictions on products to which those Decisions apply; whereas it appears to be difficult to trace back the exact origin of certain Belgian products and, in particular, prod- ucts derived from domestic fowl produced between 15 January 1999 and 1 June 1999 and products derived from bovine animals and pigs produced between 15 January 1999 and 3 June 1999; (1) OJ L 395, 30. 12. 1989, p. 13. (2) OJ L 62, 15. 3. 1993, p. 49. (3) OJ L 224, 18. 8. 1990, p. 20. (4) OJ L 141, 4. 6. 1999, p. 24. (5) OJ L 147, 12. 6. 1999, p. 29. (6) OJ L 147, 12. 6. 1999, p. 26. whereas the Belgian authorities are prepared to accept the return of those products from Member States in application of Article 7 of Directive 89/ 662/EC; whereas it is necessary to lay down strict and specific rules on the procedure to be followed when the products are returned to Belgium in order the human food or animal feed chains before they are submitted to the appropriate checks to verify their safety; to ensure that they cannot re-enter (3) Whereas Article 15 of Council Directive 97/78/EC of 18 December 1997 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on products entering the Community from third countries’ (7) establishes specific rules for the re- importation of consignments of products of Community origin which have been refused by a third country; (4) Whereas in this the measures provided for Decision are in accordance with the opinion of the Standing Veterinary Committee, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 Decision 1999/363/EC is amended as follows: 1. The following Articles 3a and 3b are inserted: ‘Article 3a 1. By way of derogation from the fifth indent of Article 3, in accordance with Article 7 of Directive 89/662/EEC, Member States may return products of Belgian origin, listed in Article 1(1)(A) and produced between 15 January and 1 June 1999, to Belgium where it has not been possible to trace the exact Belgian holdings of origin and where analyses of the products for dioxins have not been carried out. (7) OJ L 24, 30. 1. 1998, p. 9. 25. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 159/61 Paragraph l shall apply only if 2. conditions are fulfilled: the following Belgium shall keep full records demonstrating compli- ance with this Article. (a) Belgium must have authorised in writing the return of the product indicating the exact address of the establishment to which the products must be returned and the competent Unit referred to in Article 1 of Commission Decision 91/398/EEC (*), (b) the product must be accompanied by an official certificate as laid down in Annex C and by a copy of the commercial document or the health certifi- from cate which accompanied the product Belgium to the Member State; (c) the products must be transported in containers or vehicles sealed by the official competent authority of the Member State in such a manner that the seals will be broken whenever the container or the vehicle is opened; (d) the products must be conveyed directly to the address indicated by the Belgian official competent authority; (e) Member States which return products to Belgium must inform the competent authority in charge of the establishment at the place of destination, of the place of origin and of the place of destination of the returned product via the ANIMO network giving the details laid down in the Annex to Commission Decision 91/637/EC (**). The words “Product returned in accordance with Article 3a of Decision 1999/363/EC” must be contained in the ANIMO message; (f) Belgium must send confirmation via the ANIMO network of the arrival of each consignment to the competent authorities of the Member States which returned the products; (g) Belgium must ensure that the returned product is placed under restriction until its destruction by a means approved by the competent authority or until the results of analysis demonstrate that the product is not contaminated with dioxins; (h) Belgium must keep full records demonstrating compliance with this Article. Article 3b Belgium shall ensure that the product of Belgian origin which are reimported into Belgium from third countries in accordance with the conditions laid down in Article 15 of Directive Council 97/78/EC (***) are placed under restriction until their destruction by a means approved by the competent authority or until the results of analysis demonstrate that the product is not contaminated with dioxins. (*) OJ L 221, 9. 8. 1991, p. 30. (**) OJL 343, 03. 12. 1991, p. 46. (***) OJL 24, 30. 1. 1998, p. 9. ' 2. In the Annexes, the text set out in Annex I to this Decision is added. Article 2 Decision 1999/389/EC is amended as follows: 1. The following Articles 3a and 3b are inserted: ‘Article 3a 1. By way of derogation from the third indent of Article 3, in accordance with Article 7 of Directive 89/662/EEC, Member States may return products of Belgian origin, listed in Article 1(1)(A) and produced between 15 January and 3 June 1999, to Belgium where it has not been possible to trace the exact Belgian holdings of origin and where analyses of the products for dioxins have not been carried out. Paragraph 1 shall apply only if the following 2. conditions are fulfilled: (a) Belgium must have authorised in writing the return of the product indicating the exact address of the establishment to which the products must be returned and the competent Unit referred to in Article 1 of Commission Decision 91/398/EEC (*); (b) the product must be accompanied by an official certificate as laid down in Annex C and by a copy of the commercial document or the health certifi- from cate which accompanied the product Belgium to the Member State; (c) the products must be transported in containers or vehicles sealed by the official competent authority of the Member State in such a manner that the seals will be broken whenever the container or the vehicle is opened; (d) the products must be conveyed directly to the address indicated by the Belgian official competent authority; (e) Member States which return products to Belgium must inform the competent authority in charge of the establishment at the place of destination, of the place of origin and of the place of destination of the returned product via the ANIMO network giving the details laid down in the Annex to Commission Decision 91/637/EC (**). The words “Product returned in accordance with Article 3a of Decision 1999/389/EC” must be contained in the ANIMO message; L 159/62 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 (f) Belgium must send confirmation via the ANIMO network of the arrival of each consignment to the competent authorities of the Member States which returned the products; (g) Belgium must ensure that the returned product is placed under restriction until its destruction by a means approved by the competent authority or until the results of analysis demonstrate that the product is not contaminated with dioxins; (h) Belgium must keep full records demonstrating compliance with this Article. Article 3b Belgium shall ensure that the products of Belgian origin which are reimported into Belgium from third countries in accordance with the conditions laid down in Article 15 of Commission Directive 97/78/EC (***) are placed under restriction until their destruction by a means approved by the competent authority or until the results of analysis demonstrate that the product is not contaminated with dioxins. Belgium shall keep full records demonstrating compli- ance with this Article. (*) OJ L 221, 9. 8. 1991, p. 30. (**) OJL 343, 03. 12. 1991, p. 46. (***) OJL 24, 30. 1. 1998, p. 9. ' 2. In the Annexes, the text set out in Annex II to this decision is added. Article 3 Member States shall alter the measures they apply to trade in order to bring them into line with this Decision. They shall immediately inform the Commission thereof. Article 4 This Decision is addressed to the Member States. Done at Brussels, 24 June 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission 25. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 159/63 ANNEX I ‘ANNEX C HEALTH CERTIFICATE For products of Belgian origin covered by Decision 1999/363/EC intended to be returned to Belgium from Member States Country of destination: BELGIUM Reference number of this health certificate:. Responsible Ministry:. Certifying department:. I. Identification of the products (1) (cid:190) fresh poultrymeat, as defined by Council Directive 71/118/EEC, (cid:190) mechanically recovered meat, (cid:190) minced meat and meat preparation, as defined by Council Directive 94/65/EC, (cid:190) meat products and other products of animal origin as defined by Council Directive 77/99/EEC, (cid:190) eggs, (cid:190) eggproducts, as defined by Council Directive 89/437/EEC, (cid:190) products intended for human consumption which contain more than 2 % of eggs and eggproducts, (cid:190) rendered fats, as referred to by Council Directive 92/118/EEC, (cid:190) processed animal proteins, as referred to by Council Directive 92/118/EEC, (cid:190) raw material for the manufacture of animal feedingstuffs, as referred to by Council Directive 92/118/EEC. Nature of packaging:. Number of packages:. Net weight:. II. Origin of the products Address and veterinary approval or registration number of the Belgian approved or registered establish-. ment:. (2) III. Destination of the products The product will be sent from:. (address of the place of loading) to:. (address of the place of destination) By the following means of transport:. (1) Delete as appropriate. (2) If applicable. L 159/64 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 Number of the official seal:. Name and address of consignor:. Name and address of consignee:. IV. Attestation I, the undersigned official competent authority, certify: a) b) that a declaration has been received from the consignee/holder/retailer (1) of the product described above stating that the product was consigned from Belgium accompanied by the Commercial Document/Certificate (2) No. a copy of which is attached to the present certificate; that the products are being returned to Belgium in conformity with Article 3a of Decision 1999/363/ EC, and, in particular: (cid:190) the product has not been analysed for dioxins; and (cid:190) in all other respects the product still remains the same sanitary status which it had on arrival. Done at. , (place) on. (date) Stamp (2). (signature of the official competent Authority) (2). (name in capital letters, qualification and title) (1) Delete as appropriate. (2) The signature and the stamp must be in colour different to that of the printing. ' 25. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 159/65 ANNEX II ‘ANNEX C HEALTH CERTIFICATE For products of Belgian origin covered by Decision 1999/383/EC intended to be returned to Belgium from Member States Country of destination: BELGIUM Reference number of this health certificate:. Responsible Ministry:. Certifying department:. I. Identification of the products (1) (cid:190) fresh meat, as defined by Council Directive 64/433/EEC, (cid:190) mechanically recovered meat, (cid:190) minced meat and meat preparation, as defined by Council Directive 94/65/EC, (cid:190) meat products and other products of animal origin as defined by Council Directive 77/99/EEC, (cid:190) raw milk, heat-treated milk and milk based products as defined by Council Directive 92/46/EC, (cid:190) milk, milk products not intended for human consumption, as referred to by Directive 92/118/EEC, (cid:190) rendered fats, as referred to by Council Directive 92/118/EEC, (cid:190) processed animal proteins, as referred to by Council Directive 92/118/EEC, The product was derived from: bovine animals/pigs (1) Nature of packaging:. Number of cuts or packages:. Net weight:. II. Origin of the products Address and veterinary approval or registration number of the Belgian approved or registered establish-. ment:. (2) III. Destination of the products The product will be sent from:. (address of the place of loading) to:. (address of the place of destination) By the following means of transport:. (1) Delete as appropriate. (2) If applicable. L 159/66 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 Number of the official seal:. Name and address of consignor:. Name and address of consignee:. IV. Attestation I, the undersigned official competent authority, certify: a) b) that a declaration has been received from the importer/holder/retailer (1) of the product described above stating that the product was consigned from Belgium accompanied by the Commercial Document/Certificate (1) No. a copy of which is attached to the present certificate; that the products are being returned to Belgium in conformity with Article 3a of Decision 1999/389/ EC, and, in particular: (cid:190) the product has not been analysed for dioxins; and (cid:190) in all other respects the product still retains the same sanitary status which it had on arrival. Done at. , (place) on. (date) Stamp (2). (signature of the official competent Authority) (2). (name in capital letters, qualification and title) (1) Delete as appropriate. (2) The signature and the stamp must be in colour different to that of the printing. '


title: Uredba Sveta (ES) št. 1447/1999 z dne 24. junija 1999 o seznamu načinov vedenja, ki resno kršijo pravila skupne ribiške politike

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
cooperation policy
fishery product
fishing controls
fishing regulations
marketing

text: 134 SL Uradni list Evropske unije 04/Zv. 4 31999R1447 2. 7. 1999 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 167/5 UREDBA SVETA (ES) št. 1447/1999 z dne 24. junija 1999 o seznamu načinov vedenja, ki resno kršijo pravila skupne ribiške politike SVET EVROPSKE UNIJE JE – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe, Člen 1 ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), Seznam načinov vedenja, ki resno kršijo pravila skupne ribiške politike iz člena 1 Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93, je v prilogi k tej uredbi. ob upoštevanju naslednjega: (1) (2) (3) (4) (5) v skladu s členom 31(2a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o nadzornem sistemu, ki se uporablja za skupno ribiško politiko (3), lahko Svet na podlagi člena 37 Pogodbe sestavi seznam načinov vedenja, ki resno kršijo pravila skupne ribiške politike; da bi se izboljšala preglednost v skupni ribiški politiki, morajo države članice Komisiji priskrbeti podatke o prime- rih tovrstnega vedenja in ukrepih, ki so jih države članice sprejele; člen 37 Uredbe (EGS) št. 2847/93 zagotavlja varstvo nekaterih osebnih podatkov v okviru nadzornega sistema, ki se uporablja za skupno ribiško politiko; zgoraj navedeni seznam mora biti skladen s podobnimi določbami, ki so jih sprejele mednarodne ribolovne orga- nizacije; Člen 2 1. Države članice Komisijo redno obveščajo o primerih vedenja iz člena 1, ki so bili ugotovljeni, in ji zagotovijo vse informacije v zvezi z ukrepi, ki so jih sprejeli upravni in/ali sodni organi. 2. Komisija predloži informacije, ki jih prejme v skladu z odstav- kom 1, Evropskemu parlamentu, Svetu in Svetovalnemu odboru za ribištvo. 3. Informacije, ki so bile sporočene v skladu z odstavkom 1 in predložene v skladu z odstavkom 2, se obravnavajo v skladu z določbami člena 37 Uredbe (EGS) št. 2847/93. 4. Podrobna pravila za izvajanje tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 36 Uredbe (EGS) št. 2847/93. Člen 3 ustrezno je, da se za nekatere ukrepe, ki jih določa ta uredba, navedejo podrobna pravila izvajanja – Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Luxembourgu, 24. junija 1999 Za Svet Predsednik J. TRITTIN (1) UL C 105, 15. 4. 1999, str. 3. (2) Mnenje, podano dne 4. maja 1999 (še ni objavljeno v Uradnem listu). (3) UL L 261, 20. 10. 1993, str. 1. Uredba, kakor je nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2846/98 (UL L 358, 31. 12. 1998, str. 5). 04/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 135 PRILOGA SEZNAM NAČINOV VEDENJA, KI RESNO KRŠIJO PRAVILA SKUPNE RIBIŠKE POLITIKE A. Nesodelovanje z organi, ki so odgovorni za nadzor — Oviranje dela ribiških inšpektorjev pri izvajanju njihovih dolžnosti preverjanja skladnosti z veljavnimi pravili Skupnosti. — Poneverjanje, prikrivanje, uničevanje ali nedovoljeno spreminjanje dokazov, ki bi se lahko uporabili v teku preiskav ali sodnih postopkov. B. Nesodelovanje z opazovalci — Oviranje dela opazovalcev pri izvajanju njihovih dolžnosti nadziranja skladnosti z veljavnimi pravili Skupnosti, določenimi v zakonodaji Skupnosti. C. Neizpolnjevanje pogojev pri ribolovu — Ribolov brez ribolovnega dovoljenja, ribolovne karte ali drugega dovoljenja, ki se zahteva za ribolov in ga je izdala država članica zastave ali Komisija. — Ribolov z enim od prej navedenih dokumentov, katerega vsebina je bila ponarejena. — Poneverjanje, uničevanje ali prikrivanje identifikacijskih oznak na ribiškem plovilu. D. Neizpolnjevanje pravil med ribolovno operacijo — Uporaba prepovedane ribolovnega orodja ali naprav, ki vplivajo na selektivnost orodja. — Uporaba prepovedanih ribolovnih metod. — Ribolovno orodje, ki je v določenem ribolovnem območju prepovedano in ni zvezano oziroma pospravljeno. — Namenski ribolov ali hranjenje na krovu vrste iz staleža, za katere velja moratorij ali prepoved ribolova. — Nedovoljen ribolov na določenem območju in/ali v določenem obdobju. — Neizpolnjevanje pravil glede najmanjših velikosti. — Neizpolnjevanje pravil in postopkov, ki se nanašajo na pretovarjanje in ribolovno operacijo, ki zajema skupno delovanje dveh ali več plovil. E. Neizpolnjevanje pravil v zvezi z viri za spremljanje — Poneverjanje podatkov ali neizvršen vpis podatkov v ladijski dnevnik, izjave o iztovarjanju, potrdila o prodaji, izjave o prevzemu in prevozne listine oziroma neizpolnjevanje vodenja ali predložitve navedenih dokumentov. — Nedovoljeno spreminjanje satelitskega sistema za nadzor plovil. — Namerno neizpolnjevanje pravil Skupnosti v zvezi z daljinskim prenosom gibanja ribiških plovil in podatkov o ribiških proizvodih na krovu. — Neizpolnjevanje veljavnih nadzornih pravil pri opravljanju dejavnosti v vodah Skupnosti s strani kapitana ribiškega plovila tretje države ali njegovega namestnika. F. Neizpolnjevanje pravil v zvezi z iztovarjanjem in trženjem ribiških proizvodov — Iztovarjanje ribiških proizvodov, ki niso v skladu s pravili Skupnosti o nadzoru in izvrševanju. — Skladiščenje, predelava, prodaja in prevoz ribiških proizvodov, ki ne izpolnjujejo veljavnih tržnih standardov, zlasti tistih glede najmanjših velikosti


title: Council Regulation (EC) No 1401/1999 of 24 June 1999 fixing, for the period from 1 July to 31 December 1999, the intervention price for adult bovine animals

eurovoc_concepts:
cattle
common agricultural policy
common organisation of markets
intervention price

text: 30. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 164/11 COUNCIL REGULATION (EC) No 1401/1999 of 24 June 1999 fixing, for the period from 1 July to 31 December 1999, the intervention price for adult bovine animals THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 805/68 of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal (1), and in particular the second subpara- graph of Article 6(2) thereof, June 2000; these factors result in the intervention price fixed for the period 1 July 1998 to 30 June 1999 by Council Regulation (EC) No 1364/98 of 26 June 1998 fixing, for the 1998/1999 marketing year, the intervention price for adult bovine animals (5), being retained for the period 1 July to 31 December 1999, Having regard to the proposal from the Commission (2), HAS ADOPTED THIS REGULATION: Having regard to the opinion of the European Parlia- ment (3), Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (4), Whereas: When fixing the common agricultural prices each year, account should be taken of the objectives of the common agricultural policy; the objectives of the common agricul- tural policy are in particular to guarantee a fair standard of living for the agricultural community and to ensure that supplies are available and that they reach consumers at reasonable prices; the reform of the beef and veal sector fixes the intervention price for the period 1 January to 30 Article 1 For the period from 1 July to 31 December 1999, the intervention price for carcases of male animals in category R3 of the Community scale for the classification of carcases of adult bovine animals laid down in Regulation (EEC) No 1208/81 (6) shall be EUR 347,5 per 100 kilo- grams deadweight. Article 2 This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Luxembourg, 24 June 1999. For the Council The President J. TRITTIN (1) OJ L 148, 28. 6. 1968, p. 24. Regulation as last amended by Regulation (EC) No 1254/1999 (OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 21). (2) OJ C 59, 1. 3. 1999, p. 24. (3) Opinion delivered on 14 April 1999 (not yet published in the Official Journal). (4) Opinion delivered on 28 April 1999 (not yet published in the Official Journal). (5) OJ L 185, 30. 6. 1998, p. 7. (6) OJ L 123, 7. 5. 1981, p. 3. Regulation as last amended by Regulation (EEC) No 1026/91 (OJ L 106, 26. 4. 1991, p. 2)


title: Commission Regulation (EC) No 1336/1999 of 24 June 1999 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

formats: pdf print

text: L 159/16 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 1336/1999 of 24 June 1999 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/ 94 of 21 December 1994 on detailed rules for the applica- the import arrangements for fruit and veget- tion of ables (1), as last amended by Regulation (EC) No 1498/ 98 (2), and in particular Article 4 (1) thereof, Whereas Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilat- eral trade negotiations, the criteria whereby the Commis- sion fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipu- lated in the Annex thereto; in compliance with the above criteria, Whereas, the standard import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The standard import values referred to in Article 4 of Regulation (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 25 June 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 24 June 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 198, 15. 7. 1998, p. 4. 25. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 159/17 to the Commission Regulation of 24 June 1999 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 Third country code (1) Standard import value (EUR/100 kg) 052 064 999 052 628 999 052 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 720 804 999 052 999 052 064 400 616 999 052 624 999 42,3 47,0 44,6 80,8 133,7 107,3 55,8 55,8 58,2 61,9 54,8 58,3 84,0 72,2 68,2 73,6 65,7 54,0 88,4 95,9 75,2 147,7 147,7 234,0 164,1 173,4 130,6 175,5 101,9 260,1 181,0 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2317/97 (OJ L 321, 22. 11. 1997, p. 19). Code ‘999' stands for ‘of other origin'


title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 1448/1999, 24. juuni 1999, millega kehtestatakse teatava Vahemere kalapüügi haldamise üleminekumeetmed ja muudetakse määrust (EMÜ) nr 1626/94

eurovoc_concepts:
Mediterranean Sea
fishery management
fishing regulations
transitional period (EU)

text: 136 ET Euroopa Liidu Teataja 31999R1448 2. 7. 1999 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 04/4. kd L 167/7 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1448/1999, 24. juuni 1999, millega kehtestatakse teatava Vahemere kalapüügi haldamise üleminekumeetmed ja muudetakse määrust (EMÜ) nr 1626/94 EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, (6) sellise kaalutud teadusliku aluse rajamiseks tuleks kõne- aluse kalastustegevuse mõju kohta kalavarudele koguda üksikasjalikku teavet, võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrust (EMÜ) nr 1626/94, milles sätestatakse Vahemere kalavarude kaitse tea- tavad tehnilised meetmed, (1) eriti selle artikli 3 lõiget 1 ja artikli 6 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades, et: määruse (EMÜ) nr 1626/94 artikli 3 lõige 1 ja artikli 6 lõige 1 sätestavad teatavad tehnilised kaitsemeetmed, mil- lest 31. detsembrini 1998 on võimaldatud erandtingimu- si; eespool nimetatud artiklid sätestavad, et nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal erandite aegumise kuupäeva muuta, kui teadusandmed tõestavad, et nende kasutamine ei avalda kalavarudele negatiivset mõju; vastavalt teatavate liikmesriikide ettepanekutele põhjustab erandi kehtivusaja lõppemine häireid nende arvukate Vahe- mere kalurite kalastustegevuses, kelle elatis sõltub suurel määral kalapüügi toimumise võimalusest erandtingimus- tes; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesolevaga muudetakse määrust (EÜ) nr 1626/94 järgmiselt: 1. artikli 3 lõikes 1 asendatakse kuupäev “31. detsember 1998” kuupäevaga “31. mai 2000”; 2. artikli 6 lõikes 1 asendatakse kuupäev “31. detsember 1998” kuupäevaga “31. mai 2000”. Artikkel 2 1. Liikmesriigid hangivad ja teevad komisjonile enne 1. veeb- ruari 2000 kättesaadavaks kõik võimalikud teadusandmed mää- ruse (EÜ) nr 1626/94 artikli 3 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 1 ette- nähtud tingimustel toimuva kalapüügi mõju kohta kalavarudele. Uued andmed peaks hõlmama laevade omadusi, kasutatavate püügivahendite tehnilisi üksikasju ja kalapüügist arvatavasti mõjutatava elustiku populatsioonidünaamikat. nimetatud liikmesriikide esitatud esialgsed teadusandmed viitavad, et erandi jätkamisel on väike mõju kalavarudele; enne lõpliku otsuse tegemist on siiski soovitav kõige aja- kohasema ja täielikuma, kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee poolt analüüsitud teabe kättesaadavus; 2. Kõigi asjakohaste teadusandmete põhjal esitab komisjon nõu- kogule enne 16. aprilli 2000 ettepaneku, mis näitab, kas lõikes 1 nimetatud kalapüüki võib jätkata, ja tehnilised tingimused, mis peaksid seda reguleerima. Nõukogu teeb selle ettepaneku põhjal otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega hiljemalt 31. mail 2000. seetõttu on kohane lubada nende kalastustegevuste ajutist jätkamist, kuni nõukogul on võimalik vastu võtta selle prob- leemi lõplik lahendus, mis rajaneb kaalutud teaduslikul alu- sel; Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. (1) EÜT L 171, 6. 7. 1994, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 782/98 (EÜT L 113, 15. 4. 1998, lk 6). Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 1999. (1) (2) (3) (4) (5) 04/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 137 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 24. juuni 1999 Nõukogu nimel president J. TRITTIN


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1344/1999 της Επιτροπής, της 24ης Ιουνίου 1999, για καθορισμό των επιστροφών στην παραγωγή στους τομείς των σιτηρών και του ρυζιού

eurovoc_concepts:
cereals
production refund
rice

text: L 159/42 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 25. 6. 1999 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 1344/1999 TGS EPITQOPGS tgr 24gr Ioum(cid:148)ou 1999 cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m stgm paqacyc(cid:147) stour tole(cid:148)r tym sitgq(cid:150)m jai tou qufio(cid:151) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 tgr Epitqop(cid:147)r (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7 paq(cid:145)cqavor 3, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3072/95 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 22ar Dejelbq(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou qufio(cid:151) (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2072/98 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7 paq(cid:145)cqavor 2, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1722/93 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1993, cia tom jahoqisl(cid:149) tym cemij(cid:150)m jam(cid:149)mym pou evaql(cid:149)fomtai stir epistqov(cid:146)r stgm paqacyc(cid:147) stour tole(cid:148)r tym sitgq(cid:150)m jai tou qufio(cid:151) (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje teke- uta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 87/1999 (6), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EOJ) aqih. 1722/93 jah(cid:149)qise tour (cid:149)qour woqgc(cid:147)seyr tgr epistqov(cid:147)r stgm paqacyc(cid:147)· (cid:149)ti g b(cid:145)sg upokocislo(cid:151) jahoq(cid:148)stgje sto (cid:145)qhqo 3 tou jamomislo(cid:151) auto(cid:151)· (cid:149)ti g jat’ aut(cid:149)m tom tq(cid:149)po upokocif(cid:149)lemg epi- stqov(cid:147) pq(cid:146)pei ma jahoq(cid:148)fetai l(cid:148)a voq(cid:145) to l(cid:147)ma jai lpoqe(cid:148) ma tqopopoie(cid:148)tai e(cid:145)m oi til(cid:146)r tou aqabos(cid:148)tou (cid:147)/jai tou s(cid:148)tou letab(cid:145)kkomtai jat(cid:145) tq(cid:149)po sglamtij(cid:149)· (cid:149)ti oi epistqov(cid:146)r stgm paqacyc(cid:147) pou jahoq(cid:148)fomtai ap(cid:149) tom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) pq(cid:146)pei ma pqosaqlosho(cid:151)m le tour sumtekest(cid:146)r pou amav(cid:146)qomtai sto paq(cid:145)qtgla II tou jamo- mislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1722/93, pqojeil(cid:146)mou ma jahoqiste(cid:148) to ajqib(cid:146)r pos(cid:149) pou pq(cid:146)pei ma pkgqyhe(cid:148)· (cid:149)ti g epitqop(cid:147) diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m dem diat(cid:151)pyse cm(cid:150)lg stgm pqohesl(cid:148)a pou (cid:149)qise o pq(cid:149)edq(cid:149)r tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 G epistqov(cid:147), ejvqaf(cid:149)lemg am(cid:145) t(cid:149)mo al(cid:151)kou aqabos(cid:148)tou, s(cid:148)tou, jqihaqio(cid:151), bqylgr, ceyl(cid:147)kym, qufio(cid:151) (cid:147) hqausl(cid:145)tym qufio(cid:151), g opo(cid:148)a amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 2 tou se jamomislo(cid:151) 62,22 EUR/t. jahoq(cid:148)fetai 1722/93, (EOJ) aqih. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 25 Ioum(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 24 Ioum(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 329 tgr 30. 12. 1995, s. 18. (4) EE L 265 tgr 30. 9. 1998, s. 4. (5) EE L 159 tgr 1. 7. 1993, s. 112. (6) EE L 9 tgr 15. 1. 1999, s. 8