title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 1260/1999, 21. juuni 1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta

eurovoc_concepts:
Structural Funds
development aid
economic conversion
employment policy
regional aid
social situation

text: 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31 31999R1260 L 161/1 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 26. 6. 1999 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1260/1999, 21. juuni 1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 161, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut, (2) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (3) võttes arvesse regioonide komitee arvamust (4) ning arvestades, et: (1) (2) asutamislepingu artiklis 158 on sätestatud, et ühendus taotleb majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevda- miseks eri regioonide arengutaseme ühtlustamist ning mahajäämuse vähendamist kõige ebasoodsamates piirkon- dades või saartel, kaasa arvatud maapiirkonnad; artik- lis 159 on ette nähtud, et seda tegevust toetatakse struk- tuurifondide, Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja muude olemasolevate rahastamisvahendite kaudu; nõukogu 24. juuni 1988. aasta määruse (EMÜ) nr 2052/88 (struktuurifondide ülesannete ja tõhususe kohta ning nende tegevuse kooskõlastamise kohta teiste struktuuri- fondide, Euroopa Investeerimispanga ja muude olemasole- vate rahastamisvahendite tegevusega) (5) artiklis 19 on (1) EÜT C 176, 9. 6. 1998, lk 1. (2) Nõusolek edastatud 6. mail 1999 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). (3) EÜT C 407, 28. 12. 1998, lk 74. (4) EÜT C 373, 2. 12. 1998, lk 1. (5) EÜT L 185, 15. 7. 1988, lk 9. Määrust on viimati muudetud määru- sätestatud, et nõukogu peab kõnesoleva määruse komis- joni ettepaneku põhjal uuesti läbi vaatama enne 31. det- sembrit 1999 et muuta ühenduse õigus selgemaks ja aru- saadavamaks, on soovitav koondada kõik struktuurifonde käsitlevad sätted ühte määrusesse ja tunnistada kehtetuks määrus (EMÜ) nr 2052/88 ning nõukogu 19. det- sembri 1988. aasta määrus (EMÜ) nr 4253/88, millega nähakse ette sätted määruse (EMÜ) nr 2052/88 rakenda- miseks seoses struktuurifondide tegevuse kooskõlastami- sega teiste struktuurifondidega ning Euroopa Investeeri- mispanga ja muude olemasolevate rahastamisvahendite tegevusega (6); lähtuvalt Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktile lisatud protokolli nr 6 artiklist 5 eesmärgi 6 erisätete kohta, mis käsitlevad struktuurifondide tegevust Soomes ja Rootsis, tuleb nimetatud protokolli sätted enne 1999. aasta lõppu läbi samal ajal määrusega (EMÜ) nr 2052/88 uuesti vaadata; kontsentreerimise tõhustamiseks ja struktuurifondide tege- vuse lihtsustamiseks tuleks vähendada esmatähtsate ees- märkide arvu võrreldes määrusega (EMÜ) nr 2052/88; kõnesolevad eesmärgid tuleks ümber määratleda, pidades silmas arengus mahajäänud piirkondade arengu ja struk- tuurilise kohandamise edendamist, struktuurilisi raskusi kogevate piirkondade majanduslikku ja sotsiaalset ümber- korraldamist ning haridus-, koolitus- ja tööhõivepoliitika ning -süsteemi kohandamist ja nüüdisajastamist; (3) (4) (5) majanduslikku ning sotsiaalset ühtekuuluvust kindlustades püüab ühendus ka edendada majandustegevuse harmooni- list, tasakaalustatud ning jätkusuutlikku arengut, tööhõive taset, meeste ja naiste võrdõiguslikkust ning kõrget (6) EÜT L 374, 31. 12. 1988, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 3193/94 (EÜT L 337, 24. 12. 1994, lk 11). sega (EÜ) nr 3193/94. 32 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd keskkonna kaitse ja parandamise kõrget taset; nimetatud püüdlused peaksid eelkõige arvestama keskkonnakaitse- nõudeid struktuurifondide tegevuse kavandamisel ja raken- damisel ning kaasa aitama meeste ja naiste ebavõrdsuse kaotamisele ja nende võrdõiguslikkuse edendamisele; fon- dide tegevus võib võimaldada võidelda diskrimineerimi- sega rassi, etnilise päritolu, puuete või vanuse alusel eel- kõige vajaduste hindamise, stiimulite või laiendatud partnerluse abil; rahaliste Põllumajanduse Arendus- maapiirkondade kohalikku potentsiaali; vastavalt nõukogu 17. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teata- vate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise koh- ta (1) 7 aitab EAGGF tagatisrahastu kaasa ka struktuurilisi raskusi kogevate piirkondade majandusliku ja sotsiaalse ümberkorraldamise esmatähtsa eesmärgi saavutamisele; (6) (7) kultuuriline areng, loodus- ja kultuurkeskkond, elu kvali- tatiivne ja kultuuriline mõõde ning turismi areng aitavad muuta piirkondi majanduslikult ja sotsiaalselt ligitõmbava- maks sellega, et soodustavad püsiva tööhõive tekkimist; (11) iga fondi suhtes kohaldatavad eeskirjad tuleb sätestada rakendusotsustega, mis võetakse vastu asutamislepingu artiklite 37, 148 ja 162 alusel; arengus mahajäänud piirkondade arendamise ja struktuu- rilise kohandamise ning struktuurilisi raskusi kogevate piir- kondade majandusliku ja sotsiaalse ümberkorraldamise edendamise peamiseks toetajaks on Euroopa Regionaal- arengu Fond (ERF); (12) tuleks täpsustada abikõlblike piirkondade ja alade määra- mise kriteeriumid; sel eesmärgil oleks asjakohane võtta ühenduse tasandil esmatähtsate piirkondade ja alade kind- laksmääramise aluseks Euroopa ühenduste statistikaameti ja riiklike statistikainstituutide koostöös loodud ühine piir- kondade klassifitseerimise süsteem, mida tuntakse statisti- liste territoriaaljaotuste nomenklatuurina (NUTS); (8) Euroopa tööhõivestrateegiaga arvestamiseks ja selle raken- damiseks tuleks kohandada Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) ülesandeid; (9) (10) alates 1993. aastast kuuluvad ühise kalanduspoliitika struktuurilised aspektid tervikliku struktuuripoliitikana struktuurifondide tegevust reguleerivatesse eeskirjadesse; nimetatud poliitika elluviimine peaks jätkuma struktuuri- fondide juhtimisel Kalanduse Arendusrahastu (Financial Instrument for Fisheries Guidance — edaspidi FIFG) kaudu; eesmärgi 1 puhul moodustab FIFG abi osa kõnealuse ees- märgi programmeerimisest ja muu kui eesmärgi 1 puhul kehtib abi suhtes iga asjaomase liikmesriigi üksikprog- ramm; ühendus on alustanud ühise põllumajanduspoliitika refor- mi, mis hõlmab struktuurilisi ja kaasnevaid meetmeid maa- elu arengu edendamiseks; sellega seoses peaks Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) aren- dusrahastu jätkuvalt kaasa aitama arengus mahajäänud piirkondade arendamise ja struktuurilise kohandamise esmatähtsa suurendades põllumajandus- ja metsandussaaduste tootmise, töötlemise ja turustamise struktuuride tõhusust ning arendades saavutamisele, eesmärgi (13) arengus mahajäänud piirkonnad tuleks määratleda piir- kondadena, mille SKT inimese kohta on alla 75 % ühen- duse keskmisest; abi tõhusa kontsentreerimise tagamiseks peaks komisjon nimetatud kriteeriumi rangelt kohaldama, kasutades objektiivseid statistilisi andmeid; äärepoolsei- maid ja väga väikese rahvastikutihedusega piirkondi, mis on hõlmatud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktile aas- tateks 1995–1999 lisatud protokolli nr 6 eesmärgiga 6, tuleks hõlmata käesoleva määruse eesmärgiga 1; (14) piirkonnad, kus toimuvad majanduslikud ja sotsiaalsed ümberkorraldused, tuleks määratleda nii, et nad hõlmak- sid ka tööstus- ja teenindussektoris sotsiaalmajanduslikke muutusi kogevaid piirkondi, taandarenguga maapiirkondi, raskustes olevaid linnapiirkondi ja kalandusest sõltuvaid majandusliku surutise all kannatavaid piirkondi; abi tuleks kontsentreerida ühenduse kõige raskemas olukorras oleva- tesse piirkondadesse; need piirkonnad peaks määrama komisjon liikmesriikide vastavate ettepanekute põhjal ja nendega tihedas koostöös; (1) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 80. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 33 (15) (16) tagamaks, et fondide tegevused toimuksid ühenduse tasan- dil, tuleb tööstussektoris sotsiaalmajanduslikke muudatusi kogevate alade ning taandarenguga maapiirkondade mää- ramisel võimaluse korral lähtuda ühenduse tasandil mää- ratletud objektiivsetest näitajatest; käesoleva esmatähtsa eesmärgi sihtrahvastik peaks kogu ühenduses suunavalt moodustama tööstuspiirkondades umbes 10 %, maapiir- kondades 5 %, linnapiirkondades 2 % ja kalanduspiirkon- dades 1 % ühenduse rahvastikust; tagamaks, et iga liikmes- riik osaleb üldises keskendamispüüdes õiglasel määral, tohib käesolevas määruses sätestatud eesmärgi 2 sihtrah- vastik 2006. aastaks väheneda kõige rohkem ühe kolman- diku võrra, võrreldes määruses (EMÜ) nr 2052/88 sätesta- tud eesmärkide 2 ja 5b sihtrahvastikuga 1999. aastal; (19) 1999. aastal esmatähtsa eesmärgi sihtalaks olevad piirkon- nad, mis ei vasta enam abikõlblikkuskriteeriumidele, peak- sid saama järk-järgult vähenevat üleminekutoetust; see toe- tus peaks 2000. aastal olema väiksem kui 1999. aastal; (20) tuleks ette näha vabade vahendite eraldamise sätted; nime- tatud vahendeid tuleks eraldada aasta kaupa ja oluline osa neist tuleks kontsentreerida arengus mahajäänud, sealhul- gas üleminekutoetust saavatesse piirkondadesse; kasuks (Prantsuse tõhusa programmeerimise huvides peaksid arengus maha- jäänud piirkonnad, mille SKT inimese kohta on alla 75 % ühenduse keskmisest, olema samad kui need piirkonnad, mida liikmesriigid abistavad asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a alusel, võttes arvesse äärepoolseimate piir- kondade ülemeredepartemangud, Assoorid, Madeira ja Kanaari saared) asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel vastuvõetud erimeetmeid; sama- moodi peaksid majanduslikke ja sotsiaalseid muudatusi kogevad piirkonnad olema suures osas samad kui need piirkonnad, mida liikmesriigid abistavad asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c alusel; ühenduse eesmärk peaks olema ajavahemikus 2000–2006 seda kokkulangevust suurendada liikmesriikide asjakohaste pingutuste abil, mis võtavad arvesse nende hetkeolukorda; (21) aastast kogulaekumit, mille liikmesriik on käesoleva mää- ruse alusel struktuurifondidest saanud — koos Ühtekuulu- vusfondi alusel antud abiga — tuleks piirata üldise kõr- geima piirmäära alusel sõltuvalt riigi suutlikkusest toetust vastu võtta; (22) komisjon peaks välja töötama iga esmatähtsa eesmärgi jaoks kasutada olevate kohustuste assigneeringute suunava jaotuse, lähtudes asjakohastest objektiivsetest kriteeriumi- dest; 4 % sel viisil liikmesriikidele eraldatud assigneeringu- test peaks komisjon eraldama vaheetapil; tunnustades Põhja-Iiri rahuprotsessi heaks tehtud erilisi jõupingutusi, peaks programm Peace jätkuma kuni 2004. aastani; nen- dele Rootsi NUTS II tasandi piirkondadele, mida artikli 3 lõikes 2 nimetatud loend ei hõlma ja mis vastavad Austria, Rootsi ja Soome ühinemisakti protokolli 6 artiklis 2 sätes- tatud kriteeriumidele, kehtestatakse aastateks 2000–2006 eraldi abiprogramm; (17) haridus-, koolitus- ja tööhõivepoliitika ning -süsteemi kohandamise ja nüüdisajastamise eesmärgiks on rahalise abi andmine piirkondadele ja aladele, mis ei ole eesmärgi 1 sihtalad; eesmärk 3 peaks andma ka tugiraamistiku, mille abil tagada vastavus kõigile inimressurssidega seotud tege- vustele vastavas liikmesriigis; (23) 5,35 % kõigist kasutada olevatest kohustuste assigneerin- gutest tuleks määrata ühenduse algatuste ning 0,65 % uuenduslike meetmete ja tehnilise abi jaoks; (18) ESFi abi eesmärgi 2 raames peaks puudutama piirkondliku ja kohaliku tasandi toiminguid, mis vastavad eesmärgi 2 sihtala konkreetsele olukorrale ja on kooskõlastatud muude struktuurifondide sekkumisega; iga ESF toetus ees- märgi 2 ühtsele programmdokumendile peaks olema pii- savalt suur, et õigustada selle eraldi haldamist, ja peaks see- pärast moodustama vähemalt 5 % struktuurifondide kogutoetusest; (24) struktuurifondide kasutada olevad assigneeringud tuleks programmeerimise eesmärgil siduda ühtse indeksiga ning vajaduse korral tuleb seda indeksit enne 31. detsemb- rit 2003 tehniliselt kohandada; (25) struktuurifondide 1988. aasta reformi peamised põhimõt- ted peaksid fondide tegevust jätkuvalt reguleerima kuni 2006. aastani; senine kogemus on näidanud vajadust 34 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd paranduste järele, muutmaks nimetatud põhimõtteid liht- samaks ja selgemaks; kõige olulisemaks põhimõtteks tuleb pidada tõhusust; (31) täiendavuse põhimõtte kontrollimiseks ja rakendamiseks tuleb sätestada lihtsamad kriteeriumid ja üksikasjalikud eeskirjad; (26) struktuurifondide tegevuse tõhususe ja selguse tagamiseks tuleb täpselt määratleda liikmesriikide ja ühenduse kohus- tused; need kohustused tuleb täpsustada programmeerimi- se, seire, hindamise ja kontrolli iga etapi kohta; vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele ning ilma et see piiraks komis- joni volitusi, vastutavad abi rakendamise ja seire eest pea- miselt liikmesriigid; (32) programmeerimissüsteemi lihtsustamiseks tuleb program- meerimise kestuse ühtseks määraks kehtestada seitse aas- tat; selleks tuleb piirata abikavade arvu ja vorme nii, et ena- masti saaks iga piirkond ühtainsat integreeritud abi, muutes esmatähtsate eesmärkide puhul üldiseks ühtse prog- rammdokumendi kasutamise ning hõlmates suurprojektid ja üldised toetused muude abivormidega; (27) komisjoni toimingud täiendavad liikmesriikide toiminguid või aitavad neile kaasa; olulise lisandväärtuse tagamiseks tuleb tugevdada partnerlust; see puudutab piirkondlikke ja kohalikke asutusi, teisi pädevaid asutusi, sealhulgas kesk- konna eest vastutavaid ning meeste ja naiste võrdõiguslik- kust edendavaid asutusi, majanduspartnereid ja tööturu osapooli ning muid pädevaid organeid; asjaomased part- nerid peavad osalema abi ettevalmistamises, seires ja hin- damises; (28) programmeerimise kulg tuleks alates esialgsest kontsept- sioonist kuni lõplike abisaajateni ette näha ning liikmesrii- kides tuleks seda hõlbustada komisjoni koostatud soovitus- like üldsuuniste abil, mis käsitlevad ühenduse asjakohast ja kokkulepitud poliitikat struktuurifondide suhtes; (29) programmeerimise eesmärgiks on struktuurifondide tege- vuse kooskõlastamine teiste struktuurifondide, muude ole- masolevate rahastamisvahendite ning Euroopa Investeeri- mispanga kooskõlastamisega püütakse ka ühendada toetused ja laenud; tegevusega; nimetatud (33) et kindlustada arengule integreeritud lähenemisviis, tuleb asjassepuutuvate piirkondade eripära vajalikul määral arvesse võttes astuda samme, et tagada eri fondide tege- vuste kokkusobivus ühenduse poliitika ja tööhõivestratee- giaga ning liikmesriikide majandus-, sotsiaal- ja regionaal- poliitikaga; (34) programmeerimise korra kiirendamiseks ja lihtsustamiseks tuleks eristada komisjoni ja liikmesriikide kohustused; sel- lest lähtuvalt tuleks ette näha, et komisjon, tegutsedes liik- mesriikide ettepanekute põhjal, võtab vastu programmee- rimist ja ühenduse rahalise osaluse suurust reguleeriva strateegia ning arenguprioriteedid ja nendega seonduva liikmesriigid otsustavad nende rakenduskorra ning et kohaldamise üle; samuti tuleb kindlaks määrata eri abivor- mide sisu; (35) struktuurifondide tegevuste detsentraliseeritud rakenda- mine liikmesriikide poolt peaks andma piisava tagatise rakendamise üksikasjade ja kvaliteedi, tegevuste tulemuste ja nende hindamise ning usaldusväärse finantsjuhtimise ja selle järelevalve kohta; (36) komisjon peaks, vajaduse korral koostöös EIPga, heaks kiitma suured investeeringuprojektid, mille rahaline maht ületab teatava summa, et hinnata nende mõju ja ühenduse vahendite kavandatud kasutamist; (30) fondide tegevus ja nende abiga rahastatavad tegevused pea- vad vastama ühenduse muule poliitikale ja ühenduse õigus- aktidele; struktuurifondidega seoses tehtud teadusuurin- gute ja tehnoloogiaarenduse tulemuste levitamise ja kasutamise meetmed peavad tagama teadmiste omanda- mise ja kasutamisega seotud õiguste kaitse ja olema koos- kõlas ühenduse konkurentsieeskirjadega; (37) lisaks esmatähtsate eesmärkidega hõlmatud tegevustele tuleks ette näha ühenduse huvist lähtuvad, komisjoni alga- tatavad tegevused; 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 35 (38) (Leader) need ühenduse algatused peaksid keskenduma sellele, et edendada ERDF rahastatavat piiriülest, riikidevahelist ja piirkondadevahelist koostööd (Interreg), kriisiolukorras lin- nade ja eeslinnade majanduslikku ning sotsiaalset taaselus- tamist (Urban), EAGGF arendusrahastu rahastatavat maa- ja ESF rahastatavat, võrdsetest elu arengut võimalustest lähtuvat inimressursside arendamist (Equal); piiriülese koostöö edendamisel — eelkõige pidades silmas laienemist ning riikide- ja piirkondadevahelist koostööd — on sellega seoses eriline tähtsus; nõuetekohast tähelepanu tuleks pöörata koostööle äärepoolseimate piirkondadega; oluline on tugevdada piiriülese, riikidevahelise ja piirkon- dadevahelise koostöö kooskõlastamist meetmetega, mis on ette (EMÜ) nr 3906/89, (1) nõukogu määrusega (Euratom, EÜ) nr 1279/96 (2) ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1488/96, (3) eriti pidades silmas Euroopa Liidu laienemist ning võttes arvesse Euroopa Liidu ja Vahemere maade partnerlust; nõuetekohaselt tuleks arvesse võtta varjupaigataotlejate sotsiaalset ja kutsealast integreerimist programmi Equal raames; nõukogu määrusega nähtud seoses (39) struktuurifondid peaksid toetama uuringuid, katseprojekte ning kogemustevahetust, mille eesmärgiks on edendada uuenduslikke lähenemisviise ja tavasid lihtsa ja arusaadava rakendamise kaudu; (40) ühenduse ressursside kasutamisest saadava mõju tõhusta- miseks erasektorist tuleva rahastamisabi soodustamise kaudu ning arvestamaks rohkem projektide tasuvusega, tuleks ühenduse huve silmas pidades struktuurifondidest saadava abi vorme mitmekesistada ning abi määrasid dife- rentseerida, soodustada eri rahaliste vahendite kasutamist ning piirata fondide osalust, soodustades asjakohaste abivormide kasutamist; sel eesmärgil tuleks vähendada sek- kumise määra ettevõtetesse investeerimisse ning olulist tulu andvatesse infrastruktuuriprojektidesse; käesoleva määruse kohaldamisel tuleks oluline puhastulu suunavalt määratleda tuluna, mis ületab 25 % kõnesoleva investee- ringuga seotud kogukulust; (41) kui ühenduse eeskirjad puuduvad, kohaldatakse abikõlb- like kulutuste suhtes vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele vastavaid siseriiklikke eeskirju, komisjon võib sätestada ühenduse eeskirjad, kui neid on vaja struktuurifondide üht- seks ja õiglaseks rakendamiseks ühenduses; tuleb määrat- leda kulutuste abikõlblikkuse algus- ja lõppkuupäev ja ette näha, et investeeringuprojektidesse ei tohi teha suuri muu- datusi; fondide abi tõhususe ja kestva toime tagamiseks saab tegevus fondi osalist või täielikku abi ainult siis, kui selle olemust või rakendamistingimusi pole muudetud sel määral, et abi saanud tegevus kalduks kõrvale selle esialg- setest eesmärkidest; (42) kohustuste ja väljamaksete eeskirju ja korda tuleks lihtsus- tada; eelarvelised kohustused tuleks võtta kord aastas läh- tuvalt mitme aasta finantsperspektiivist ja abi rahastamis- kavast ning väljamaksed tuleks teha ettemaksena, millele järgneb tegelike kulutuste hüvitamine; vastavalt olemas- olevale kohtupraktikale tuleb ettemakselt saadud intressid lugeda kõnesoleva liikmesriigi kasutuses olevateks vahen- diteks ja fondide mõju tugevdamiseks tuleb need eraldada samaks eesmärgiks kui ettemakse; (43) usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks tuleb ette näha kulutuste nõuetekohane põhjendamine ja tõendamine ning siduda väljamaksed programmeerimise seirega, finantskont- rolliga ja ühenduse õigusaktide kohaldamisega seotud põhikohustustest kinnipidamisega; (44) ühenduse vahendite usaldusväärse juhtimise tagamiseks tuleb kulutuste prognoosimist ja tegemist parandada; sel- lest lähtuvalt peavad liikmesriigid komisjonile korrapära- selt esitama ühenduse vahendite kasutamise prognoosi ning rahastamisega viivitamise korral makstakse ettemak- sed tagasi ja kohustustustest vabastatakse automaatselt; (1) EÜT L 375, 23. 12. 1989, lk 11 (Phare). Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 753/96 (EÜT L 103, 26. 4. 1996, lk 5). (2) EÜT L 165, 4. 7. 1996, lk 1 (Tacis). (3) EÜT L 189, 30. 7. 1996, lk 1 (MEDA). Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 780/98 (EÜT L 113, 15. 4. 1998, lk 2). (45) üleminekuperioodil 1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsemb- rini 2001 tuleks kõiki viiteid eurole üldjuhul käsitada 36 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd eurole kui vastavalt nõukogu rahaühikule viitena 3. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 974/98 (euro kasutu- selevõtu kohta) (1) artikli 2 teisele lausele; komisjoni korrapärased konsultatsioonid, et arutada liik- mesriikide võetud meetmeid ja võimaldada komisjonil nõuda vajaduse korral parandusmeetmeid; (46) üks võimalus tagada struktuurifondide tegevuse tõhusus on tulemuslik seire; seiret tuleks täiustada ja sellega seon- duvad kohutused paremini määratleda; eelkõige tuleks juh- timisfunktsiooni eristada seirefunktsioonist; (52) tuleks täpsustada liikmesriikide vastutus eeskirjade eira- mise ja rikkumise tagajärgede ja parandamise eest ning komisjoni vastutus juhul, kui liikmesriigid ei täida neile pandud kohustusi; (47) iga abiliigi jaoks peab olema korraldusasutus, kelle kohus- tused on selgelt määratletud; nende kohustuste hulka peak- sid eelkõige kuuluma andmete kogumine tulemuste kohta ja nendest aruandmine komisjonile, usaldusväärse rahasta- mise tagamine, hindamise korraldamine ning avalikkuse ja ühenduse õigusaktidega seotud kohustuste täitmine; sellest lähtuvalt tuleks ette näha komisjoni ja korraldusasutuse korrapärased kokkusaamised, et valvata abi andmise järele; (48) tuleks täpsustada, et seirekomisjonid on liikmesriikide määratud asutused, mis valvavad abi andmise järele ja selle korraldamise järele korraldusasutuse poolt, tagavad tema enda antud suuniste ja rakenduseeskirjade järgimise ning vaatavad läbi hinnangud; (49) näitajad ning rakendamise aastaaruanded on seire seisuko- hast äärmiselt olulised ning need tuleks täpsemalt määrat- leda, et anda usaldusväärne ülevaade abikavade kulgemi- sest ja programmeerimise kvaliteedist; (50) tõhusa ja nõuetekohase rakendamise huvides tuleks sätes- tada liikmesriikide kohustused seoses juhtimis- ja kontrol- lisüsteemiga, kulutuste tõendamisega, eeskirjade eiramise vältimise, avastamise ja parandamisega ning ühenduse ees- kirjade rikkumisega; (51) ilma et see piiraks komisjoni finantskontrolli kohustusi, tuleks edendada liikmesriikide ja komisjoni koostööd sel- les valdkonnas, nähes eelkõige ette liikmesriikide ja (53) struktuurifondide tegevuse tõhusus ja mõju sõltub ka täius- tatud ja põhjalikumast hindamisest; sellega seoses tuleb ette näha liikmesriikide ja komisjoni vastutus ning hinda- mise usaldusväärsust tagav kord; (54) abikavasid tuleb hinnata, pidades silmas nende ettevalmis- tamist, vahekokkuvõtet ja hinnangut mõjule, ning hinda- misprotsess peab moodustama osa abi andmise seirest; sel eesmärgil tuleb määratleda kõigi hindamisetappide ees- märk ja sisu ning parandada ühiskondliku ja majandusliku olukorra, keskkonna ning meeste ja naiste võrdõiguslik- kuse hindamist; (55) vahehindamine ja esialgsete assigneeringute ühe osa reservi jätmine võimaldab igas liikmesriigis eraldada lisafinantsee- ringuid tulemuslikkuse alusel; sellised eraldised peaksid põhinema objektiivsetel, lihtsatel ja arusaadavatel kriteeriu- midel, mis näitavad tõhusust ning juhtimise ja rahastamise kvaliteeti; (56) iga kolme aasta järel tuleb esitada aruanne edusammude kohta majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutami- sel, mis peab sisaldama ühenduse piirkondade olukorra ning nende majandusliku ja sotsiaalse arengu analüüsi; (57) tõhusa partnerluse ja ühenduse abi edendamise huvides tuleks neist võimalikult ulatuslikult informeerida ja avali- kustada; selle eest ja võetud meetmetest komisjonile teata- mise eest peavad vastutama abi korraldamise eest vastuta- vad asutused; (1) EÜT L 139, 11. 5. 1998, lk 1. (58) tuleb sätestada eeskirjad nende komiteede tegevuse kohta, kes abistavad komisjoni käesoleva määruse rakendamisel; 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 37 (59) tuleb ette näha üksikasjalikud üleminekusätted, mis või- maldaksid hakata uut programmeerimist ette valmistama kohe pärast käesoleva määruse jõustumist ja tagaksid sel- le, et abi andmine liikmesriikidele ei katkeks sel ajal, kui koostatakse uuele süsteemile vastavaid regionaalse arengu kavasid ja abikavasid, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I JAOTIS ÜLDPÕHIMÕTTED I PEATÜKK Artikkel 2 EESMÄRGID JA ÜLESANDED Vahendid ja ülesanded Artikkel 1 Eesmärgid tegevus Komisjoni struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) taga- tisrahastu, Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja muude olemas- olevate rahastamisvahendite kaudu toetab asutamislepingu artik- lites 158 ja 160 sätestatud üldeesmärkide saavutamist. Struktuurifondid, EIP ja muud olemasolevad rahastamisvahendid osalevad kõik asjakohasel moel järgmise kolme esmatähtsa ees- märgi saavutamises: 1. arengus mahajäänud piirkondade arengu ja struktuurilise kohandamise edendamine, edaspidi “eesmärk 1”; 2. struktuurilisi raskusi kogevate piirkondade majandusliku ja edaspidi ümberkorraldamise toetamine, sotsiaalse “eesmärk 2”; 3. haridus-, koolitus- ja tööhõivepoliitika ning -süsteemide kohandamise ja nüüdisajastamise toetamine, edaspidi “ees- märk 3”. Käesoleva eesmärgi raames antakse rahalist abi piir- kondadele, mis ei ole eesmärgi 1 sihtalad, ning luuakse polii- võetakse tiline inimressursside toetamiseks teatava riigi territooriumil, ilma et see piiraks iga piirkonna eripära. tugiraamistik kõigile meetmetele, mis Nende eesmärkide saavutamiseks aitab ühendus kaasa majandus- tegevuse harmoonilisele, tasakaalustatud ja säästvale arengule, tööhõive ja inimressursside arendamisele, keskkonna kaitsele ja parandamisele, ebavõrdsuse kaotamisele ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamisele. 1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmist mõistet: struktuuri- fondid — Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sot- siaalfond (ESF), Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) arendusrahastu ja Kalanduse Arendusrahastu (FIFG), edaspidi “fondid”. 2. Vastavalt asutamislepingu artiklitele 33, 146 ja 160 toetavad fondid igaüks oma tegevust reguleerivate erisätete kohaselt ees- märkide 1, 2 ja 3 saavutamist järgmiselt: a) eesmärk 1: ERF, ESF, EAGGF arendusrahastu ja FIFG; b) eesmärk 2: ERF ja ESF; c) eesmärk 3: ESF. 3. FIFG osaleb väljaspool eesmärgi 1 sihtalasid kalandussektori struktuurimeetmetes vastavalt nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1263/1999 Kalanduse Arendusrahastu koh- ta. (1) EAGGF tagatisrahastu osaleb eesmärgi 2 saavutamises vastavalt määrusele (EÜ) nr 1257/1999. 4. Fondid osalevad ühenduse algatuste rahastamises ning uuen- duslike meetmete ja tehnilise abi toetamises. Tehnilise abi meetmed võetakse artiklites 13—27 määratletud programmeerimise raames või komisjoni algatusel vastavalt artik- lile 23. (1) EÜT L 161, 26. 6. 1999, lk 54. 38 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd 5. Muud ühenduse eelarvelised vahendid, mida võib kasutada artiklis 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks, on eelkõige need, mis on eraldatud teistele struktuurimeetmetele ja Ühtekuuluvus- fondile. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et fondide tegevused vastavad ühenduse muule poliitikale ja tegevusele, eriti tööhõive, meeste ja naiste võrdõiguslikkuse, sotsiaalpoliitika ja kutseõppe, ühise põl- lumajanduspoliitika, ühise kalanduspoliitika, veonduse, energee- tika ning üleeuroopaliste võrkude valdkonnas, ja et keskkonna- kaitsenõuded kaasatakse fondide tegevuste määratlusse ja rakendamisse. 6. EIP teeb artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamiseks koos- tööd vastavalt oma põhikirjas ettenähtud menetlusele. Muud olemasolevad rahastamisvahendid, mis võivad igaüks oma tegevust reguleerivate erisätete kohaselt osaleda artiklis 1 nimeta- tud eesmärkide saavutamises, on Euroopa Investeerimisfond ja laenud, tagatised), Euroopa Aatomienergiaühendus (Euratom; edaspidi “muud rahastamisvahendid”. Käesolev loend kehtib seitse aastat alates 1. jaanuarist 2000. Artikkel 4 Eesmärk 2 1. Eesmärgi 2 sihtalad on struktuuriliste probleemidega piirkon- nad, mille sotsiaalmajanduslikke ümberkorraldusi tuleb toetada vastavalt artikli 1 lõikele 2 ja mille rahvaarv või pindala on piisa- valt suur. Nendeks on eelkõige tööstus- ja teenindussektoris sot- siaalmajanduslikke muutusi kogevad piirkonnad, taandarenguga maapiirkonnad, raskustes olevad linnapiirkonnad ja kalandusest sõltuvad majandusliku surutise all kannatavad piirkonnad. 2. Komisjon ja liikmesriigid püüavad tagada, et abi oleks tõeliselt keskendatud kõige raskemas olukorras olevatele aladele kõige kohasemal geograafilisel tasandil. Lõikes 1 nimetatud piirkondade rahvastik ei tohi ületada 18 % kogu ühenduse rahvastikust. Sel- lest lähtuvalt näeb komisjon ette iga liikmesriigi rahvaarvu ülem- piiri järgmiste tegurite alusel: II PEATÜKK a) rahvastiku koguarv iga liikmesriigi NUTS III tasandi piirkon- dades, mis vastavad lõigetes 5 ja 6 nimetatud kriteeriumidele; ABIKÕLBLIKKUSE GEOGRAAFILISED KRITEERIUMID ESMATÄHTSATE EESMÄRKIDE PUHUL Artikkel 3 Eesmärk 1 b) iga liikmesriigi siseriiklike struktuuriliste probleemide tõsidus, võrreldes teiste asjassepuutuvate liikmesriikidega. Probleemide tõsidust hinnatakse kogutöötuse ja pikaajalise töötuse alusel väljaspool piirkondi, mis on abikõlblikud eesmärgi 1 alusel; 1. Eesmärgi 1 sihtalad on piirkonnad, mis vastavad statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri II tasandile (NUTS II tasand), mille ostujõu pariteetides väljendatud SKT inimese kohta 26. märtsil 1999 kättesaadavate ühenduse viimase kolme aasta andmete põhjal on alla 75 % ühenduse keskmisest. c) vajadus tagada, et iga liikmesriik osaleb käesolevas lõigus mää- ratletud üldises keskendamispüüdes õiglasel määral; eesmärgi 2 sihtrahvastik tohib väheneda kõige rohkem ühe kolmandiku võrra, võrreldes määruses (EMÜ) nr 2052/88 sätestatud ees- märkide 2 ja 5b sihtrahvastikuga 1999. aastal. Käesoleva eesmärgi sihtalad on ka äärepoolseimad piirkonnad (Prantsuse ülemeredepartemangud, Assoorid, Kanaari saared ja Madeira), mis on kõik alla 75 % künnise, ja alad, mis on 1995–1999 abikõlblikud eesmärgi 6 raames vastavalt Austria, Soome ja Rootsi ühinemisakti protokollile nr 6. Komisjon annab liikmesriikidele kogu talle kättesaadava informat- siooni lõigetes 5 ja 6 sätestatud kriteeriumide kohta. 2. Komisjon koostab eesmärgi 1 sihtalade loendi täpselt vastavalt lõike 1 esimesele lõigule, ilma et see piiraks artikli 6 lõike 1 ja artikli 7 lõike 4 teise lõigu kohaldamist. 3. Vastavalt lõikes 2 esitatud ülempiiridele teevad liikmesriigid komisjonile ettepaneku loendi kohta tähtsamatest aladest, mille hulgas on: 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 39 a) NUTS III tasandi piirkonnad või selliste piirkondade raskeimas olukorras olevad alad, mis vastavad lõikes 5 või lõikes 6 sätes- tatud kriteeriumidele; b) viimase kolme aasta keskmine töötuse määr on kõrgem kui ühenduse keskmine või rahvaarv on vähenenud alates 1985. aastast. b) alad, mis vastavad lõikes 7 või lõikes 8 nimetatud kriteeriumi- dele või lõikes 9 nimetatud liikmesriikide erikriteeriumidele. 7. Lõikes 1 nimetatud linnapiirkonnad on tiheasustusega alad, mis vastavad vähemalt ühele järgmistest kriteeriumidest: Liikmesriigid esitavad komisjonile sobivaima geograafilise tasandi statistilised andmed ja muu informatsiooni, mida komisjonil on vaja ettepanekute hindamiseks. a) pikaajalise töötuse määr on kõrgem kui ühenduse keskmine; b) vaesuse kõrge tase, sealhulgas ebakindlad elamistingimused; 4. Lõikes 3 nimetatud informatsiooni põhjal koostab komisjon tihedas koostöös asjaomase liikmesriigiga loendi eesmärgi 2 raa- mes abikõlblikest aladest, võttes kohaselt arvesse riiklikke priori- teete, ilma et see piiraks artikli 6 lõike 2 kohaldamist. c) eriti kahjustatud keskkond; d) kuritegevuse ja õigusrikkumiste kõrge määr; Lõigetes 5 ja 6 nimetatud kriteeriumidele vastavatel aladel peab igas liikmesriigis elama vähemalt 50 % eesmärgi 2 sihtrahvasti- kust, välja arvatud objektiivsete asjaoludega põhjendatavad juh- tumid. e) elanikkonna madal haridustase. 5. Lõikes 1 viidatud sotsiaalmajanduslikke muutusi kogevad alad peavad esindama NUTS III tasandi territoriaalüksust või kuuluma NUTS III tasandi territoriaalüksusse, mis vastab järgmistele kritee- riumidele: 8. Lõikes 1 nimetatud kalandusest sõltuvad alad on rannikualad, mille kalatööstuse töökohtade arv moodustab protsentuaalselt olulise osa kogu tööhõivest ning mis kogevad kalandussektori ümberkorraldamisega seotud struktuurilisi sotsiaalmajanduslikke probleeme, mille tulemusena töökohtade arv kõnesolevas sekto- ris oluliselt väheneb. a) viimase kolme aasta keskmine töötuse määr on kõrgem kui ühenduse keskmine; 9. Ühenduse abi võib laieneda ka suure rahvaarvu või pindalaga aladele, mis kuuluvad ühte järgmistest kategooriatest: b) tööstusliku tööhõive protsentuaalne osa üldisest tööhõivest on võrdne ühenduse keskmisega või ületab selle mis tahes võrd- lusaastal alates 1985. aastast; a) lõikes 5 sätestatud kriteeriumidele vastavad, tööstuspiirkonda- dega külgnevad alad; lõikes 6 sätestatud kriteeriumidele vas- tavad, maapiirkondadega külgnevad alad; lõikes 5 või lõikes 6 sätestatud kriteeriumidele vastavad alad, mis külgnevad ees- märgi 1 sihtalaga; c) võrreldes vastavalt punktile b valitud võrdlusaastaga, on töös- tuslik tööhõive märgatavalt vähenenud. b) maapiirkonnad, mille sotsiaalmajanduslikud probleemid tule- nevad kas aktiivse põllumajandusliku rahvastiku vananemisest või vähenemisest; 6. Lõikes 1 viidatud maapiirkonnad peavad esindama NUTS III tasandi territoriaalüksust või kuuluma NUTS III tasandi territo- riaalüksusse, mis vastab järgmistele kriteeriumidele: c) piirkonnad, kus on või mida oluliste ja tõendatavate tunnuste alusel ohustavad tõsised struktuurilised probleemid või kõrge töötuse määr, mis tuleneb ühe või mitme põllumajandus-, tööstus- või teenindussektori tegevusala käimasolevast või kavandatavast ümberkorraldamisest. a) rahvastiku asustustihedus on alla 100 inimese 1 km2 kohta või põllumajandusliku tööhõive protsentuaalne osa kogu tööhõi- vest on võrdne kahekordse ühenduse keskmisega või ületab selle mis tahes võrdlusaastal alates 1985. aastast; 10. Üks ala võib olla abikõlblik ainult ühe eesmärgi raames neist kahest: kas eesmärgi 1 või eesmärgi 2 raames. 40 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd 11. Alade loend kehtib seitse aastat alates 1. jaanuarist 2000. käesolevale määrusele eesmärgi 2 raames ERF-lt üleminekutoetust alates 1. jaanuarist 2000 kuni 31. detsembrini 2005. Kui piirkonnas on raske kriis, võib komisjon liikmesriigi ettepa- neku põhjal alade loendit muuta 2003. aasta jooksul vastavalt lõi- getele 1–10, suurendamata ühegi artikli 13 lõikes 2 nimetatud piirkonna rahvastiku osakaalu. Sellised piirkonnad saavad alates 1. jaanuarist 2000 kuni 31. det- sembrini 2006 toetust ESF-lt eesmärgi 3 raames samal alusel kui eesmärgi 3 sihtalad, EAGGF tagatisrahastult maaelu arengu raa- mes ja FIFG-lt eesmärgi 1 väliste kalandussektori struktuurimeet- mete raames. Artikkel 5 Eesmärk 3 Eesmärgi 3 alusel rahastatakse neid alasid, mis ei ole eesmärgi 1 sihtalad. Artikkel 6 Üleminekutoetus 1. Hoolimata artiklist 3, saavad määruse (EMÜ) nr 2052/88 kohaselt 1999. aasta eesmärgi 1 sihtalad, mida ei ole nimetatud käesoleva määruse artikli 3 lõike 1 teises lõigus ega artikli 3 lõi- kes 2, 1. jaanuarist 2000 kuni 31. detsembrini 2005 eesmärgi 1 raames fondidelt jätkuvalt üleminekutoetust. Artikli 3 lõikes 2 nimetatud loendi vastuvõtmisel koostab komis- jon vastavalt artikli 4 lõigetele 5 ja 6 loendi NUTS III tasandi ala- dest, mis kuuluvad piirkondadesse, mis saavad 2006. aastal fon- didelt üleminekutoetust eesmärgi 1 raames. Teises lõigus nimetatud alade rahvastiku piires ja kooskõlas artikli 4 lõike 4 teise lõiguga võib komisjon liikmesriigi ettepane- kul asendada need alad NUTS III tasandi alade või sellest väikse- mate aladega, mis kuuluvad artikli 4 lõigete 5 ja 9 kriteeriumidele vastavatesse piirkondadesse. Teises ja kolmandas lõigus nimetatud loendis nimetamata piir- kondades asuvad alad saavad 2006. aastal jätkuvalt toetust vaid ESF-lt, FIFG-lt ja EAGGF arendusrahastult sama abivormi piires. III PEATÜKK FINANTSSÄTTED Artikkel 7 Vahendid ja kontsentreerimine 1. Ajavahemikus 2000–2006 on fondide kohustusteks kasutata- vad vahendid 195 miljardit eurot vastavalt 1999. aasta hindadele. Nende vahendite jaotus aastate kaupa on esitatud lisas. 2. Eelarveliste vahendite jaotus eesmärkide vahel peab toimuma nii, et oluline osa kontsentreeritaks eesmärgi 1 sihtaladele. 69,7 % struktuurifondide vahenditest eraldatakse eesmärgile 1, sealhulgas 4,3 % üleminekutoetuseks (st kokku 135,9 miljardit eurot). 11,5 % struktuurifondide vahenditest eraldatakse eesmärgile 2, sealhulgas 1,4 % üleminekutoetuseks (st kokku 22,5 miljardit eurot). 12,3 % struktuurifondide vahenditest eraldatakse eesmärgile 3 (st kokku 24,05 miljardit eurot). Eesmärkide 1, 2 ja 3 kohta märgitud arvud ei sisalda lõikes 6 nimetatud rahalisi vahendeid ega eesmärgi 1 välist FIFG rahasta- mist. 2. Hoolimata artiklist 4. saavad määruse (EMÜ) nr 2052/88 kohaselt 1999. aastal eesmärkide 2 ja 5b sihtalad, mida ei ole käesoleva määruse artikli 4 lõikes 4 nimetatud loendis, vastavalt 3. Selget ja arusaadavat menetlust kasutades teeb komisjon liik- mesriigiti artiklites 13–19 nimetatud programmeerimiseks kasu- tada olevate kohustuste assigneeringute suunava jaotuse, võttes eesmärkide 1 ja 2 puhul arvesse üht või enamat määruses (EMÜ) nr 2052/88 nimetatud objektiivset kriteeriumi, milleks on: 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 41 abikõlblik rahvastik, piirkonna jõukus, riigi jõukus ning struktuu- riliste probleemide suhteline tõsidus, eriti töötuse tase. 7. Lõikes 1 nimetatud summade programmeerimiseks ja edasi- seks Euroopa ühenduste üldeelarvesse lülitamiseks seotakse need summad alates 1. jaanuarist 2000 iga-aastase 2 % indeksiga. Eesmärgi 3 puhul põhineb jaotus liikmesriigiti abikõlblikul rah- vastikul, tööhõive olukorral ja sotsiaalse tõrjutusega ning hariduse ja koolituse tasemega seotud probleemide tõsidusel ning naiste osalusel tööturul. Vajaduse korral vaatab komisjon aastate 2004–2006 eraldiste indeksi üle hiljemalt 31. detsembriks 2003 tehniliseks kohanda- miseks uusima kättesaadava majandusinfo alusel. Seoses erinevu- sega esialgsest programmist tehtav eraldis liidetakse lõikes 5 nimetatud summaga. Eesmärkide 1 ja 2 puhul eristatakse jaotamisel üleminekutoetust saavatele piirkondadele ja aladele eraldatud assigneeringud. Need määratakse kindlaks vastavalt esimeses lõigus nimetatud kritee- riumidele. Nende assigneeringute jaotus aastate kaupa on alates 1. jaanuarist 2000 kahanev ja 2000. aastal väiksem kui 1999. aas- tal. Üleminekutoetuse struktuuri võib kokkuleppel komisjoniga kohandada iga piirkonna erivajaduste järgi, tingimusel et peetakse kinni rahaeraldiste jaotamisest igale piirkonnale. Selget ja arusaadavat menetlust kasutades teeb komisjon liikmes- riigiti väljaspool eesmärgi 1 sihtalasid artikli 2 lõike 3 esimeses lõigus nimetatud kalandussektori struktuurimeetmeteks kasutata- vate kohustuste assigneeringute suunava jaotuse. 4. Põhja-Iiri heaks ja Iirimaa piirialade heaks luuakse eesmärgi 1 raames aastateks 2000–2004 Põhja-Iiri rahuprotsessi toetuseks programm Peace. Eesmärgi 1 raames kehtestatakse nendele artikli 3 lõikes 2 nime- tatud loendis nimetamata Rootsi NUTS II tasandi piirkondadele, mis vastavad Austria, Rootsi ja Soome ühinemisakti protokolli 6 artiklis 2 sätestatud kriteeriumidele, aastateks 2000–2006 eri- abiprogramm. 8. Aastane kogulaekum, mille iga liikmesriik on käesoleva mää- ruse alusel struktuurifondidest saanud — koos Ühtekuuluvus- fondi antud abiga — ei tohiks ületada 4 % riigi SKTst. IV PEATÜKK ORGANISEERIMINE Artikkel 8 Täiendavus ja partnerlus 1. Ühenduse meetmed täiendavad vastavaid siseriiklikke tegevusi või aitavad neile kaasa. Need kavandatakse selle riigi eeskirjade ja tavade järgi komisjoni ja liikmesriigi tihedas koostöös, edaspidi “partnerlus”, koos liikmesriigi määratud asutuste ja organitega, kelleks on eelkõige: — piirkondlikud ja kohalikud asutused ja teised pädevad riigiasu- tused, 5. Lõikes 3 nimetatud iga riigi suunava jaotuse alusel eraldatakse 4 % kohustuste assigneeringutest vastavalt artiklile 44. — majanduspartnerid ja tööturu osapooled, — teised asjakohased pädevad asutused. 6. Lõikes 1 nimetatud ajavahemikus on 5,35 % lõikes 1 nimeta- tud struktuurifondide kohustuste assigneeringutest määratud ühenduse algatuste rahastamiseks. Partnerlust teostatakse, järgides täielikult kõikide esimeses lõigus nimetatud partnerite vastavaid institutsioonilisi, seaduslikke ja finantsilisi volitusi. 0,65 % lõikes 1 nimetatud assigneeringutest on määratud artik- lites 22 ja 23 määratletud uuenduslike meetmete ja tehnilise abi rahastamiseks. Riikliku, piirkondliku, kohaliku või muu tasandi kõige esindava- mat partnerlust määrates loovad liikmesriigid vastavalt riigisises- tele eeskirjadele ja tavadele kõikide asjakohaste asutuste laialdase 42 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd ja tõhusa koosluse, võttes arvesse vajadust edendada meeste ja naiste võrdõiguslikkust ning säästvat arengut keskkonna kaitse ja parandamise nõuete kaasamise kaudu. tausta iga liikmesriigi kogu territooriumil ja millega tehakse kindlaks seosed prioriteetidega, mis on ette nähtud riikliku tööhõive tegevuskavaga; Kõik määratud pooled (edaspidi “partnerid”) taotlevad ühist ees- märki. 2. Partnerlus hõlmab abi ettevalmistamist, rahastamist, seiret ja hindamist. Liikmesriigid tagavad asjaomaste partnerite osaluse programmeerimise eri tasanditel, võttes arvesse iga etapi tähtaega. d) ühenduse abi raamprogramm: pärast liikmesriigi esitatud kava hindamist kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga komisjoni kinnitatav dokument, mis sisaldab fondide ja liikmesriigi stra- teegiat ning tegevusprioriteete, nende eesmärke, fondide osa- lust ja muid rahalisi vahendeid. See dokument jaotatakse osa- deks vastavalt prioriteetidele ning seda rakendatakse ühe või mitme rakenduskavana; 3. Subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisel vastutavad liikmesrii- gid abi rakendamise eest asjakohasel territoriaalsel tasandil vasta- valt iga liikmesriigi erikorrale, ilma et see piiraks komisjoni voli- tusi, üldeelarve Euroopa eelkõige rakendamisega. ühenduste seoses e) abi: fondide pakutavad abivormid, milleks on: i) rakenduskavad või ühtsed programmdokumendid; 4. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada ühen- duse vahendite kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhi- mõtete kohaselt. ii) ühenduse algatuste programmid; 5. Igal aastal konsulteerib komisjon ühenduse struktuuripoliitika küsimuses organisatsioonidega, mis esindavad tööturu osapooli Euroopa tasandil. iii) tehnilise abi ja uuenduslike meetmete toetus; Artikkel 9 Mõisted f) rakenduskava: komisjoni kinnitatud dokument ühenduse abi raamprogrammi elluviimiseks, mis koosneb mitme aasta meetmeid hõlmavast kokkusobivate prioriteetide kogumist, mille rakendamiseks võidakse kasutada ühe või mitme fondi, ühe või mitme muu olemasoleva rahastamisvahendi või EIP Integreeritud rakenduskava on rakenduskava, vahendeid. mida rahastab mitu fondi; Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: g) ühtne programmdokument: komisjoni kinnitatud ühtne doku- ment, kuhu on koondatud ühenduse abi raamprogrammis ja rakenduskavas sisalduv informatsioon; a) programmeerimine: organiseerimise, otsuste tegemise ja rahas- tamise mitmeetapiline protsess, millega rakendatakse ühen- duse ja liikmesriikide mitmeaastast ühismeedet artiklis 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks; b) arengukava (edaspidi “kava”): liikmesriigi ettevalmistatud olu- korra analüüs, mis peab silmas artiklis 1 nimetatud eesmärke ja nende saavutamiseks esmatähtsaid vajadusi, strateegiat, kavandatud tegevusprioriteete, nende eesmärke ja nendega seonduvaid suunavaid rahalisi vahendeid; h) prioriteet: prioriteet, mis sisaldub ühenduse abi raamprogram- miga või abiga seoses vastuvõetud strateegias; selle kohta määratakse fondide ja muude rahastamisvahendite osalus ning liikmesriikide asjakohased rahalised vahendid ja eesmärgid; c) eesmärgi 3 poliitiline tugiraamistik: dokument, milles kirjelda- takse tööhõiveks ja inimressursside arendamiseks antava abi i) üldine toetus: abi osa, mille rakendamise ja korraldamise võib kooskõlas artikli 27 lõikega 1 usaldada ühele või mitmele heakskiidetud vahendajale, sealhulgas kohalikele asutustele, 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 43 regionaalarengu asutustele või valitsusvälistele organisatsioo- nidele, ja mida soovitavalt kasutatakse kohalike arengualga- tuste toetamiseks. Otsuse kasutada üldist toetust teeb liikmes- riik korraldusasutus kokkuleppel kokkuleppel liikmesriigiga. komisjoniga või Ühenduse algatuse programmide ja uuenduslike meetmete korral võib komisjon otsustada, et üldist toetust kasutatakse kogu või osa abi jaoks. Ühenduse algatuse puhul võib sellise otsuse teha ainult eelneva kokkuleppe korral asjaomase liik- mesriigiga. j) meede: prioriteedi mitmeaastase elluviimise vahend, mis või- maldab tegevusi rahastada. Kõik asutamislepingu artikli 87 liikmesriikide poolt määratud asutuste kohased abikavad, antav abi või seda liiki abikavarühmad või abirühmad või nende kombinatsioonid, millel on sama eesmärk ja mis mää- ratletakse meetmena; k) tegevus: mis tahes projekt või toiming, mille rakendajaks on lõplik abisaaja; ning korraldusasutuse ja komisjoni suhte. Kui liikmesriik nii otsustab, võib korraldusasutus olla asjaomase abi makseasu- tusega sama asutus; o) makseasutus: riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi asutu- s(ed) või organ(id), mille liikmesriigid on määranud selleks, et koostada ja esitada väljamaksetaotlusi ja võtta komisjonilt vastu makseid. Liikmesriik peab üksikasjalikult määratlema enda ja makseasutuse suhte ning makseasutuse ja komisjoni suhte. Artikkel 10 Kooskõlastamine 1. Eri fondide tegevus kooskõlastatakse eelkõige järgmiste vahen- dite kaudu: a) kavad, ühenduse abi raamprogrammid, rakenduskavad ja artiklis 9 määratletud ühtsed programmdokumendid, sealhul- gas vajaduse korral tugiraamistik vastavalt artikli 9 lõike 1 punktile c; b) teatava eesmärgi raames antava abi kasutamise seire ja hinda- mine; l) lõplikud abisaajad: tegevuste eest vastutavad asutused ja riigi- või eraettevõtted. Asutamislepingu artikli 87 kohaste abika- vade või liikmesriikide poolt määratud asutuste antava abi puhul on lõplikeks abisaajateks abi andvad asutused; c) lõikes 3 nimetatud suunised. m) programmitäiend: dokument, millega rakendatakse abi stratee- giat ja prioriteete ning mis sisaldab üksikasju meetme tasan- dil vastavalt artikli 18 lõikele 3, mille on koostanud liikmes- riik või korraldusasutus ning mis on vajaduse korral üle vaadatud kooskõlas artikli 34 lõikega 3. Dokument saade- takse teadmiseks komisjonile; n) korraldusasutus: riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi riik- lik või eraasutus või -organ, mille liikmesriik on määranud käesoleva määruse kohaldamisel abi korraldama, või liikmes- riik, kui ta täidab seda ülesannet ise. Kui liikmesriik määrab korraldusasutuseks mõne muu asutuse peale enda, peab ta üksikasjalikult määratlema enda ja korraldusasutuse suhte 2. Partnerluse põhimõtet järgides tagavad komisjon ja liikmesriik eri fondidest antava abi kooskõlastamise teistest fondidest ning EIP - st ja muudest olemasolevatest rahastamisvahenditest antava abiga. Et tarvitusele võetud eelarveliste vahendite mõju asjakohaseid rahastamisvahendeid kasutades oleks maksimaalne, võib toetuste vormis antava ühenduse abi ühendada sobival viisil laenude ja tagatistega. Sellise ühendamise võib määrata kindlaks koostöös EIPga ühenduse abi raamprogrammi või ühtse programmdoku- mendi koostamisel. Sellega võidakse võtta arvesse ettepandud rahastamiskava tasakaalustatust, fondide osalust ning taotletavaid arengueesmärke. 3. Hiljemalt ühe kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumi- sest ja enne artiklis 42 nimetatud vahekokkuvõtet, alati pärast kõi- kide liikmesriikidega konsulteerimist avaldab komisjon artiklis 1 44 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd nimetatud eesmärkidega seotud asjakohase ja kokkulepitud ühen- duse poliitika soovituslikud üldsuunised, et aidata pädevatel riik- likel ja piirkondlikel asutustel arengukavu koostada ja abi andmist kontrollida. Need suunised avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas. Samuti tuleks arvesse võtta struktuurifondi kulutuste vähendamist võrreldes ajavahemikuga 1994–1999. Artikkel 11 Täiendavus 1. Tegeliku majandusliku mõju saavutamiseks ei tohi fondide assigneeringud asendada liikmesriigi riiklikke või muid samaväär- seid struktuurilisi kulutusi. 3. Programmeerimisperioodil kontrollitakse täiendavust lõikes 2 sätestatud territoriaalsel tasandil kolm korda: a) lõike 2 kolmandas lõigus kirjeldatud eelkontroll, mis moodus- tab kogu programmeerimisperioodiks tugiraamistiku; b) vahekontroll hiljemalt kolm aastat pärast ühenduse abi raam- programmi või ühtsete programmdokumentide heakskiitmist, tavaliselt hiljemalt 31. detsembriks 2003, mille alusel võivad komisjon ja liikmesriik kokku leppida struktuuriliste kulutuste taseme uuesti läbivaatamises, kui majanduslik olukord on põhjustanud asjaomase liikmesriigi riigituludes või tööhõives sellist arengut, mis erineb oluliselt eelkontrolli ajal prognoosi- tust; 2. Selleks määravad komisjon ja asjaomane liikmesriik riiklike või muude samaväärsete struktuuriliste kulutuste taseme, mida liikmesriik peab hoidma kõigil oma eesmärgi 1 sihtaladel prog- rammeerimisperioodil. c) kontroll hiljemalt 31. detsembriks 2005. Eesmärkide 2 ja 3 puhul koos otsustavad komisjon ja asjaomane liikmesriik aktiivse tööturupoliitika kulutuste taseme ja, kui see on põhjendatud, nende kahe eesmärgi sihtide saavutamiseks kavan- datavate muude toimingute kulutuste taseme, mida liikmesriik peab riiklikul tasandil programmeerimisperioodil hoidma. Sellised kulutused määravad liikmesriik ja komisjon neljanda lõigu sätteid arvesse võttes enne komisjoni heakskiitvat otsust asjaomase liikmesriigiga seotud mis tahes ühenduse abi raam- programmi või ühtse programmdokumendi kohta ja need lülita- takse kõnealustesse dokumentidesse. Selleks esitavad liikmesriigid kavade esitamisel, vahekontrolli ajal ja hiljemalt 31. detsembriks 2005 tehtava kontrolli ajal komisjo- nile kogu asjakohase informatsiooni. Vajaduse korral kasutatakse statistilise hindamise meetodeid. Nimetatud kontrollidest olenemata peab liikmesriik informeerima komisjoni kogu programmeerimisperioodil muutustest, mis või- vad seada kahtluse alla liikmesriigi suutlikkuse hoida kulutusi lõi- kes 2 nimetatud tasemel. Artikkel 12 Vastavus Tavaliselt on esimeses ja teises lõigus nimetatud kulutuste tase vähemalt võrdne tegelike kulutuste aasta keskmisega eelmisel prog- rammeerimisperioodil ja nende määramisel peetakse silmas rahas- tamise üldisi makromajanduslikke tingimusi, võttes siiski arvesse majanduslikke eriolukordi, näiteks privatiseerimist, riiklike struk- tuuriliste või samaväärsete kulutuste erandlikku taset liikmesrii- gis eelmisel programmeerimisperioodil ja rahvamajanduse suun- dumusi. Fondide rahastatavad või EIP-lt või mõnelt muult rahastamisva- hendilt abi saavad tegevused vastavad asutamislepingu sätetele, selle alusel vastuvõetud rahastamisvahenditele ning ühenduse poliitikale ja meetmetele, sealhulgas konkurentsieeskirjadele ning riigihankelepingute sõlmimise, keskkonna kaitse ja parandamise ning meeste ja naiste ebavõrdsuse kaotamise ja nende võrdõigus- likkuse edendamise eeskirjadele. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 45 II JAOTIS PROGRAMMEERIMINE I PEATÜKK Programmeerimisperiood algab 1. jaanuaril 2000. ÜLDSÄTTED EESMÄRKIDE 1, 2 JA 3 KOHTA Artikkel 13 Geograafiline hõlmatus 1. Eesmärgi 1 raames esitatud kavad koostatakse geograafilisel tasandil, mida asjaomane liikmesriik peab kõige asjakohasemaks, aga need hõlmavad tavaliselt ühtainust NUTS II tasandi piirkon- da. Liikmesriigid võivad siiski esitada üldise arengukava teatavate või kõigi artikli 3 lõikes 2, artikli 6 lõikes 1 ja artikli 7 lõikes 4 nimetatud loendisse kuuluvate piirkondade kohta tingimusel, et see kava sisaldab artiklis 16 nimetatud andmeid. 2. Eesmärgi 2 raames esitatud kavad koostatakse geograafilisel tasandil, mida asjaomane liikmesriik peab kõige asjakohasemaks, aga need hõlmavad tavaliselt kõiki artikli 4 lõikes 4 ja artikli 6 lõi- kes 2 nimetatud loendisse kuuluvaid piirkondi, mis kuuluvad ühteainsasse NUTS II tasandi piirkonda. Liikmesriigid võivad siiski esitada kava teatavate või kõigi artikli 4 lõikes 4 ja artikli 6 lõi- kes 2 nimetatud loendisse kuuluvate piirkondade kohta tingimu- sel, et see kava sisaldab artiklis 16 nimetatud andmeid. Kui kavad hõlmavad muid kui eesmärgi 2 alusel abikõlblikke piirkondi, eris- tatakse nendes eesmärgi 2 sihtalade tegevusi muude piirkondade tegevustest. 3. Eesmärgi 3 raames esitatavad kavad hõlmavad liikmesriigi ter- ritooriumi väljaspool eesmärgi 1 sihtalasid antava abi suhtes ning, võttes arvesse nende alade üldisi vajadusi, mis kogevad sotsiaal- majanduslikest ümberkorraldustest lähtuvaid struktuurilisi prob- leeme, pakuvad kogu riigi territooriumil tugiraamistikku inimres- sursside arendamiseks. 2. Ühenduse abi raamprogrammid, rakenduskavad ja ühtsed prog- rammdokumendid vaadatakse läbi ja kohandatakse vajaduse kor- ral liikmesriigi algatusel või komisjoni algatusel kokkuleppel liik- mesriigiga vastavalt käesolevale jaotisele pärast artiklis 42 nimetatud vahehindamist ja artiklis 44 nimetatud tulemusreservi eraldamist. Need võib läbi vaadata ka juhul, kui sotsiaalmajanduslikus olukor- ras ja tööturul on toimunud olulisi muutusi. Artikkel 15 Ettevalmistus ja heakskiitmine 1. Eesmärkide 1, 2 ja 3 kohta esitavad liikmesriigid komisjonile kava. Selle kava koostavad liikmesriikide määratud riikliku, piir- kondliku või muu tasandi pädevad asutused. Kui abi peab olema ühtse programmdokumendi kujul, käsitatakse kava ühtse prog- rammdokumendi projektina. Eesmärgi 1 puhul kasutatakse ühenduse abi raamprogramme kõi- kide eesmärgi 1 sihtalade korral; kui ühenduse eraldis on väiksem kui 1 000 miljonit eurot või ei ületa seda summat oluliselt, esita- vad liikmesriigid tavaliselt ühtse programmdokumendi projekti. Artikkel 14 Kestus ja läbivaatamine Eesmärkide 2 ja 3 puhul kasutatakse tavaliselt ühtseid programm- dokumente; liikmesriigid võivad soovi korral lasta koostada ühen- duse abi raamprogrammi. 1. Kõik kavad, ühenduse abi raamprogrammid, rakenduskavad ja ühtsed programmdokumendid katavad seitsmeaastase ajavahemi- ku, ilma et see piiraks artikli 6 ja artikli 7 lõike 4 esimese lõigu kohaldamist. 2. Liikmesriik esitab komisjonile kavad pärast partneritega kon- sulteerimist, kes esitavad oma arvamuse ajavahemiku jooksul, mis võimaldab kinni pidada teises lõigus ettenähtud tähtpäevast. 46 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd Kui asjaomase liikmesriigiga ei ole kokku lepitud teisiti, esitatakse kavad hiljemalt neli kuud pärast seda, kui on koostatud artikli 3 lõikes 2 ja artikli 4 lõikes 4 nimetatud abikõlblike piirkondade loend. 3. Komisjon hindab kõnealuseid kavu, et otsustada, kas need vas- tavad käesoleva määruse eesmärkidele, võttes arvesse artikli 9 lõike 1 punktis c nimetatud tugiraamistikku, muud ühenduse poliitikat ja artikli 41 lõiget 2. Komisjon hindab ka iga esitatud eesmärgi 3 kava, pidades silmas kavandatavate meetmete vastavust riiklikule kavale artikli 16 lõike 1 punktile b vastava Euroopa tööhõivestrateegia rakenda- miseks ning mil viisil ja mil määral võetakse arvesse nende alade üldisi vajadusi, mis kogevad sotsiaalmajanduslikest ümberkorral- dustest tingitud struktuurilisi probleeme. 4. Lõikes 1 nimetatud juhtudel koostab komisjon kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga ja artiklites 48–51 sätestatud korras ühenduse abi raamprogrammid. Ühenduse abi raamprogrammide ettevalmistamises võib osaleda ka EIP. Komisjon teeb fondide osa- luse kohta otsuse hiljemalt viis kuud pärast vastava kava või kavade kättesaamist tingimusel, et need sisaldavad kogu artik- lis 16 nimetatud informatsiooni. 5. Lõikes 1 nimetatud juhtudel teeb komisjon kokkuleppel asjao- mase liikmesriigiga kavade alusel otsuse ühtsete programmdoku- mentide kohta artiklites 48–51 sätestatud korras. Ühtsete pro- grammdokumentide ettevalmistamises võib osaleda ka EIP. Artikli 28 lõike 1 kohaselt teeb komisjon ühtse programmdoku- mendi ja fondide osaluse kohta üheainsa otsuse hiljemalt viis kuud pärast vastava kava kättesaamist tingimusel, et see sisaldab kogu artikli 19 lõikes 3 nimetatud informatsiooni. 6. Liikmesriik või korraldusasutus võtab artikli 9 punktis m mää- ratletud programmitäiendi vastu seirekomisjoni nõusolekul, kui programmitäiend on koostatud pärast komisjoni otsust fondide osaluse kohta, või pärast asjaomaste partneritega konsulteerimist, kui programmitäiend on koostatud enne otsust fondide toetuse kohta. Viimasel juhul seirekomisjon kas kinnitab programmi- täiendi või taotleb selle kohandamist vastavalt artikli 34 lõikele 3. Kolme kuu jooksul alates komisjoni otsusest rakenduskava või ühtse programmdokumendi heakskiitmise kohta saadab liikmes- komisjonile riik teadmiseks. programmitäiendi dokumendina ühtse 7. Komisjoni otsused ühenduse abi raamprogrammi või ühtse programmdokumendi kohta avaldatakse Euroopa Ühenduste Tea- tajas. Euroopa Parlamendi nõudel edastab komisjon need otsused ning enda poolt heakskiidetud ühenduse abi raamprogrammi ja ühtsed programmdokumendid Euroopa Parlamendile teadmiseks. II PEATÜKK PROGRAMMEERIMISE SISU EESMÄRKIDE 1, 2 JA 3 KORRAL Komisjon hindab liikmesriigi ettepandud rakenduskavasid, et määrata, kas need on kooskõlas vastava ühenduse abi raampro- grammiga ning ühenduse muu poliitikaga. Komisjon teeb fondide osaluse kohta otsuse kooskõlas artikli 28 lõikega 1 ja kokkulep- pel asjaomase liikmesriigiga tingimusel, et ettepanekud sisaldavad kogu artikli 18 lõikes 2 nimetatud informatsiooni. Artikkel 16 Kavad 1. Eesmärkide 1, 2 ja 3 raames esitatud kavad põhinevad asjako- hastel riiklikel ja piirkondlikel prioriteetidel ja võtavad arvesse artikli 10 lõikes 3 nimetatud soovituslikke suuniseid ning sisalda- vad järgmist: Taotluste läbivaatamise ja programmide rakendamise kiirendami- seks võivad liikmesriigid üheaegselt kavadega esitada ka rakendus- kavade projektid. Tehes otsust ühenduse abi raamprogrammi kohta, kiidab komisjon artikli 28 lõike 1 kohaselt heaks ka kava- dega üheaegselt esitatud rakenduskavasid tingimusel, et need sisal- davad kogu artikli 18 lõikes 2 nimetatud informatsiooni. a) võimaluse korral kvantifitseeriv praeguse olukorra kirjeldus erinevuste, mahajäämuse ja arengupotentsiaali kohta eesmärgi 1 sihtaladel või ümberkorraldamise kohta eesmärgi 2 sihtala- del või inimressursside arendamise ja tööhõivepoliitika kohta 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 47 liikmesriigis ning eesmärgi 3 sihtaladel; samuti tarvitusele võe- tud rahaliste vahendite kirjeldus ning eelmise programmeeri- misperioodi tegevuste peamised tulemused, võttes arvesse kät- tesaadavaid hindamistulemusi; Eesmärkide 2 ja 3 raames antava ESF abi puhul võib osalemise protsentuaalne määr olla eesmärgi 2 sihtaladel suurem kui mujal. b) artiklis 1 nimetatud eesmärkide ja valitud prioriteetide saavu- tamiseks asjakohase strateegia kirjeldus piirkondade ja alade, sealhulgas maapiirkondade säästvaks arenguks ja ümberkor- raldamiseks, sellega seotud inimressursside arendamiseks ning haridus-, koolitus- ja tööhõivepoliitika ning -süsteemi kohan- damiseks ja nüüdisajastamiseks. Käesolevas punktis loetletud muudele andmetele lisaks näita- vad liikmesriigid igas eesmärgi 3 kavas, et kavandatud priori- teedid on kooskõlas senise riikliku tööhõivekavaga, viidates strateegia põhieesmärkide kirjeldusele ja nende saavutamise põhivahenditele. Liikmesriigid näitavad ka, et igas eesmärgi 2 kavas ettenähtud inimressursse ja tööhõivet käsitlevad, ESF-lt abi saavad tege- vused kuuluvad ümberkorraldusstrateegiasse, on kooskõlasta- tud teiste fondidega ning vastavad artikli 41 lõikes 2 nimeta- tud, inimressursside ja tööhõivega seotud eelhindamisele. Kui need vajadused ei eelda märkimisväärset summat, hõlmatakse need eesmärgiga 3; c) teave fondidelt ning vajaduse korral EIP-lt ja muudelt rahasta- misvahenditelt saadud rahalise toetuse, sealhulgas teadmiseks EAGGF tagatisrahastult määruse (EÜ) nr 1257/1999 artik- lis 33 nimetatud meetmeteks saadud kogusumma kavanda- tava kasutuse ja vormi kohta; eeldatav vajadus tehnilise abi järele; teave täiendavuse kohta kooskõlas artikli 11 lõikega 2, kusjuures eesmärgi 1 puhul peaks see olema üldise suunava rahastamistabeli kujul, mis sisaldab riiklike või muid sama- väärseid ja vajaduse korral tõenäolisi erasektori vahendeid ning ühenduse struktuurilisi vahendeid vastavalt igale kavas esitatud prioriteedile. Kavas tuleb üleminekutoetust saavate piirkondade finantsraa- mistikku alati eristada eesmärkide 1 ja 2 muude sihtalade finantsraamistikust. Eesmärgi 3 puhul tuleb rahastamiskavas näidata kavandatud assigneeringute sotsiaalmajanduslikest ümberkorraldustest tingitud struktuurilisi probleeme kogeva- tele aladele; kontsentreerimist d) aruanne partneritega konsulteerimiseks võetud meetmetest. 2. Eesmärgi 1 sihtalade kavad peavad sisaldama kõiki asjakoha- seid meetmeid majanduslikuks ja sotsiaalseks ümberkorraldami- seks, inimressursside arendamiseks, võttes arvesse artikli 9 lõike 1 punktis c nimetatud tugiraamistikku, ning maaelu ja kalandus- struktuuride arenguks. Kui kogu liikmesriik on eesmärgi 1 sihtala, peab kava sisaldama lõike 1 punkti b teises alalõigus nimetatud andmeid. 3. Liikmesriigid esitavad iga fondiga seotud andmed, sealhulgas taotletava rahalise toetuse määr ning ülevaade kavandatavatest rakenduskavadest, eelkõige nende eesmärkidest ja kavandatavate toimingute põhiliikidest. Artikkel 17 Ühenduse abi raamprogramm 1. Ühenduse abi raamprogramm näeb ette ühenduse struktuu- riabi kooskõlastamise asjaomastes piirkondades, sealhulgas koos- kõlas artikli 1 lõikega 3 abi inimressursside arendamiseks. 2. Kõik ühenduse abi raamprogrammid sisaldavad järgmist: a) ülevaade ühenduse ja liikmesriigi ühistoimingute strateegiast ja prioriteetidest; nende võimaluse korral kvantifitseeritud konk- reetsed eesmärgid; hinnang eeldatavale mõjule kooskõlas artikli 41 lõikega 2; teave selle kohta, kuidas see strateegia ja need prioriteedid on arvesse võtnud artikli 10 lõikes 3 nime- tatud soovituslikke suuniseid, majanduspoliitikat, tööhõive arendamise strateegiat inimeste kohanemisvõime ja oskuste parandamise kaudu ja vajaduse korral asjaomase liikmesriigi regionaalpoliitikat; 48 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd b) teave väljaspool ühenduse abi raamprogrammi vastuvõetud rakenduskavade laadi ja kestuse ning nende eesmärkide ja vali- tud prioriteetide kohta; asjaomaselt liikmesriigilt abisaavatele piirkondadele suunatud finantsvoogude selguse ja arusaadavusega. c) suunav rahastamiskava, mis täpsustab vastavalt artiklitele 28 ja 29 iga prioriteedi ja aasta kohta ettenähtud kõigi fondide, vajaduse korral EIP ja teiste rahastamisvahendite — sealhulgas (EÜ) teadmiseks nr 1257/1999 artiklis 33 nimetatud meetmeteks saadud kogu- summa — toetuse kavandatava eraldise, kui need toetavad otseselt asjaomast rahastamiskava, ning iga fondi toetusele vastav riiklik ja erasektori hinnanguline abikõlblik kogufinant- seering; tagatisrahastult määruse EAGGF Eesmärgi 3 puhul peab rahastamiskava näitama kavandatud assigneeringute sotsiaalmajanduslikest ümberkorraldustest tingituid struktuurilisi probleeme kogeva- tele aladele. kontsentreerimist Selles rahastamiskavas eristatakse finantseeringud, mis on kavandatud üleminekutoetust saavatele piirkondadele. Igaks aastaks kavandatav fondide osaluse kogumaht igas ühen- duse abi raamprogrammis peab olema kooskõlas vastava finantsperspektiiviga, võttes arvesse artikli 7 lõike 3 kolman- das alalõigus nimetatud kahanevuse põhimõtet; d) ühenduse abi raamprogrammi rakendussätted, mis sisaldavad järgmist: — liikmesriigi määratud ja artikli 9 punktis n nimetatud kor- raldusasutus, kes vastutab ühenduse abi raamprogrammi juhtimise eest vastavalt artiklile 34, — partnerite artiklis 35 nimetatud seirekomisjonidesse kaa- samise kord; Artikkel 18 Rakenduskavad 1. Ühenduse abi raamprogrammiga hõlmatud abi antakse tava- liselt artiklis 9 määratletud ühtsete rakenduskavade vormis piir- kondade kaupa. 2. Iga rakenduskava sisaldab järgmist: a) programmi prioriteedid, nende vastavus asjakohasele ühen- duse abi raamprogrammile, nende võimaluse korral kvantifit- seeritud eesmärgid ja hinnang eeldatavale mõjule vastavalt artikli 41 lõikele 2; b) prioriteetide rakendamiseks kavandatavate meetmete lühikir- jeldus, kaasa arvatud asutamislepingu artiklis 87 nimetatud abikavadele vastavuse kontrollimiseks vajalik teave; kui see on asjakohane, nende meetmete laad, mida on vaja rakenduskava ettevalmistamiseks, seireks ja hindamiseks; c) suunav rahastamiskava, mis täpsustab vastavalt artiklitele 28 ja 29 iga prioriteedi ja aasta kohta ettenähtud kõigi fondide, vajaduse korral EIP ja teiste rahastamisvahendite — sealhulgas teadmiseks (EÜ) nr 1257/1999 artiklis 33 nimetatud meetmeteks saadud kogu- summa — toetuse kavandatava eraldise, kui need toetavad otseselt rahastamiskava, ning iga fondi toetusele vastav riiklik ja erasektori hinnanguline abikõlblik kogufinantseering. tagatisrahastult määruse EAGGF Selles rahastamiskavas eristatakse eri fondide kogutoetusest finantseeringud, mis on kavandatud üleminekutoetust saava- tele piirkondadele. Igaks aastaks kavandatav fondide osaluse kogumaht peab olema kooskõlas vastava finantsperspektiiviga, võttes arvesse artikli 7 lõike 3 kolmandas alalõigus nimetatud kahanevuse põhimõtet; e) kui see on asjakohane, informatsioon abi ettevalmistamiseks, seireks ja hindamiseks vajalike assigneeringute kohta. d) rakenduskava rakendussätted sisaldavad järgmist: Kooskõlas artikliga 11 sisaldavad ühenduse abi raamprogrammid ja vajalikku teavet seoses täiendavuse põhimõtte eelkontrolli i) liikmesriigi määratud ja artikli 9 punktis n nimetatud kor- raldusasutus, kes vastutab rakenduskava juhtimise eest vastavalt artiklile 34; 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 49 ii) rakenduskava juhtimiseks vajaliku korra kirjeldus; e) komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahelise kokkuleppe kir- jeldus käesoleva määruse juhtimis-, seire- ja hindamisnõuete täitmiseks vajaliku, võimaluse korral elektroonilise andmeva- hetuse kohta. iii) seire- ja hindamissüsteemide kirjeldus, sealhulgas seireko- misjoni roll; iv) finantsvoogude kasutuselevõtu- ja kasutamismenetluse määratlus, et tagada nende selgus ja arusaadavus; v) rakenduskava kontrollimiseks vajaliku erikorra ja erime- netluste kirjeldus. Artikkel 19 Ühtsed programmdokumendid 1. Eesmärkide 2 ja 3 ning artikli 15 lõikes 1 täpsustatud eesmärgi 1 raames antakse abi tavaliselt ühtsete programmdokumentide vormis. Eesmärkide 2 ja 3 puhul kohaldatakse artikli 15 lõike 1 punkti c. 3. Programmitäiend sisaldab järgmist: a) meetmed rakenduskava vastavate prioriteetide rakendamiseks; meetmete, võimaluse korral kvantifitseeritud meetmete eelhin- damine vastavalt artikli 41 lõikele 3; asjakohased seirenäitajad vastavalt artiklile 36; 2. Eesmärgi 1 ühtne programmdokument sisaldab kõiki asjako- haseid meetmeid majanduslikuks ja sotsiaalseks ümberkorralda- miseks, tööhõive arendamiseks inimeste kohanemisvõime ja oskuste parandamise kaudu, võttes arvesse artikli 9 lõike 1 punk- tis c nimetatud tugiraamistikku, ning maaelu ja kalandusstruktuu- ride arenguks. b) meetmetest lõplike abisaajate liikide määratlus; c) rahastamiskava, mis täpsustab vastavalt artiklitele 28 ja 29 iga meetme puhul ettenähtud asjaomase fondi, vajaduse korral EIP ja teiste rahastamisvahendite toetuse kavandatava eraldise, ning iga fondi toetusele vastav riiklik või muu samaväärne ja erasektori hinnanguline abikõlblik kogufinantseering; fondi meetmes osalemise protsentuaalne määr määratakse vastavalt artiklile 29 ja vastavalt asjaomasele prioriteedile eraldatud ühenduse vahendite kogumahule. Selles rahastamiskavas eristatakse finantseeringud, mis on kavandatud üleminekutoetust saavatele piirkondadele. sealhulgas struktuuriabi, Eesmärgi 2 ühtne programmdokument kooskõlastab kogu ühen- duse (EÜ) nr 1257/1999 artikli 41 lõikele 2 kõnealuse määruse artikli 33 kohaseid maaelu arengu meetmeid, välja arvatud eesmärgi 3 raa- mes antav abi inimressursside arenguks, kõikidel eesmärgi 2 siht- aladel. vastavalt määruse Eesmärgi 3 ühtne programmdokument kooskõlastab kogu ühen- duse struktuuriabi inimressursside arendamiseks artiklis 5 nime- tatud aladel, välja arvatud eesmärgi 2 raames selles piirkonnas antav abi. Rahastamiskavaga on kaasas meetmete kaasfinantseerimise korra kirjeldus, mis võtab arvesse asjaomase liikmesriigi insti- tutsioonilist, õigus- ja finantssüsteemi; 3. Iga ühtne programmdokument sisaldab järgmist: d) meetmed rakenduskava avalikustamiseks kooskõlas artik- liga 46; a) ülevaade ühenduse ja liikmesriigi ühistoimingute strateegiast ja prioriteetidest; nende võimaluse korral kvantifitseeritud ees- märgid; hinnang eeldatavale mõjule, sealhulgas keskkonnasei- sundile, kooskõlas artikli 41 lõikega 2; teave selle kohta, kui- das see strateegia ja need prioriteedid on arvesse võtnud 50 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd artikli 10 lõikes 3 nimetatud soovituslikke suuniseid, majan- duspoliitikat, tööhõive arendamise strateegiat inimeste koha- nemisvõime ja oskuste parandamise kaudu ja vajaduse korral asjaomase liikmesriigi regionaalpoliitikat; b) prioriteetide rakendamiseks kavandatavate meetmete lühikir- jeldus, kaasa arvatud asutamislepingu artiklis 87 nimetatud abikavadele vastavuse kontrollimiseks vajalik teave; kui see on asjakohane, nende meetmete laad, mida on vaja ühtse prog- rammdokumendi ettevalmistamiseks, seireks ja hindamiseks; c) suunav rahastamiskava, mis täpsustab vastavalt artiklitele 28 ja 29 iga prioriteedi ja aasta kohta ettenähtud kõigi fondide, vajaduse korral EIP ja teiste rahastamisvahendite — sealhulgas (EÜ) teadmiseks nr 1257/1999 artiklis 33 nimetatud meetmeteks saadud kogu- summa — toetuse kavandatava eraldise, kui need toetavad otseselt rahastamiskava, ning iga fondi toetusele vastav riiklik või muu samaväärne ja erasektori hinnanguline abikõlblik kogufinantseering. tagatisrahastult määruse EAGGF iv) finantseeringu kasutuselevõtu- ja kasutamismenetluse määratlus, et tagada selgus ja arusaadavus; v) ühtse programmdokumendi kontrollimiseks vajaliku eri- korra ja erimenetluste kirjeldus; e) kui see on asjakohane, informatsioon abi ettevalmistamiseks, seireks ja hindamiseks vajalike vahendite kohta. Kooskõlas artikliga 11 sisaldab ühtne programmdokument täien- davuse põhimõtte eelkontrolli liikmesriigi ja komisjoni kokkule- pitud asjakohase eesmärgi või eesmärkide puhul ja vajalikku tea- vet seoses asjaomaselt liikmesriigilt abisaavatele piirkondadele suunatud finantsvoogude selguse ja arusaadavusega; 4. Iga ühtse programmdokumendiga on kaasas artikli 9 punktis m määratletud ja artikli 18 lõikes 3 kirjeldatud programmitäiend. Selles rahastamiskavas eristatakse finantseeringud, mis on kavandatud üleminekutoetust saavatele piirkondadele. Igaks aastaks kavandatav fondide osaluse kogumaht peab olema kooskõlas vastava finantsperspektiiviga, võttes arvesse artikli 7 lõike 3 kolmandas alalõigus nimetatud kahanevuse põhimõtet. Eesmärgi 3 puhul tuleb rahastamiskavas näidata kavandatud assigneeringute kontsentreerimist ümberkorraldustest tingitud struktuurilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme koge- vatele aladele; d) ühtse programmdokumendi rakendussätted sisaldavad järg- mist: i) liikmesriigi määratud ja artiklis 9 nimetatud korraldusasu- tus, kes vastutab ühtse programmdokumendi juhtimise eest vastavalt artiklile 34; III PEATÜKK ÜHENDUSE ALGATUSED Artikkel 20 Sisu 1. Ühenduse algatused hõlmavad järgmisi valdkondi: a) piiriülene, riikidevaheline ja piirkondadevaheline koostöö, mille eesmärk on edendada kogu ühenduse ala harmoonilist, tasakaalustatud ning säästvat arengut (Interreg); b) kriisiolukorras linnade ja eeslinnade majanduslik ja sotsiaalne taaselustamine, mille eesmärk on edendada linnade säästvat arengut (Urban); c) maaelu areng (Leader); ii) ühtse programmdokumendi juhtimiseks vajaliku korra kirjeldus; d) riikidevaheline koostöö uute võimaluste edendamiseks, et või- delda igasuguse diskrimineerimise ja ebavõrdsuse vastu töötu- rul (Equal). iii) seire- ja hindamissüsteemide kirjeldus, sealhulgas seireko- misjoni roll; 2. Vähemalt 2,5 % artikli 7 lõikes 1 nimetatud struktuurifondide kohustuste assigneeringutest eraldatakse programmile Interreg, 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 51 mille raames tuleks nõuetekohast tähelepanu pöörata piiriülesele tegevusele, eelkõige pidades silmas laienemist, ja liikmesriikidele, kellel on kandidaatriikidega pikk ühine piir, ning paremale koos- kõlastatusele Phare, Tacis ja MEDA programmiga. Samuti pööra- takse nõuetekohast tähelepanu koostööle äärepoolseimate piir- kondadega. 5. Ühenduse algatusprogrammid hõlmavad 1. algavat seitsmeaastast ajavahemikku. jaanuaril 2000 IV PEATÜKK Nõuetekohaselt võetakse arvesse varjupaigataotlejate sotsiaalset ja kutsealast integreerimist programmi Equal raames. UUENDUSLIKUD MEETMED JA TEHNILINE ABI 3. Peale artiklites 3 ja 4 nimetatud alade võivad ühenduse alga- tuste raames heakskiidetud programmid hõlmata ka teisi piirkondi. Artikkel 22 Uuenduslikud meetmed Artikkel 21 Ettevalmistamine, heakskiitmine ja rakendamine 1. Fondid võivad komisjoni algatusel, pärast konsultatsioone artiklites 48-51 nimetatud komiteedega eri liiki uuenduslike meet- mete jaoks ettenähtud suuniste suhtes ja 0,40 % ülemmäära pii- res oma iga-aastastest vastavatest vahenditest rahastada uuendus- likke meetmeid ühenduse tasandil. Nende hulka kuuluvad uurimistööd, katseprojektid ja kogemustevahetus. 1. Kooskõlas artiklites 48–51 nimetatud menetlusega ning pärast Euroopa Parlamendi teavitamist sätestab komisjon suunised, mil- les on kirjeldatud iga algatuse eesmärgid, reguleerimisala ja asja- kohane rakendusmeetod. Need suunised avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas. Sellised uuenduslikud meetmed aitavad ette valmistada eesmär- kide 1, 2 ja 3 raames antava abi kvaliteeti parandavaid uuendus- likke meetodeid ja tavasid. Neid rakendatakse lihtsal, selgel ja aru- saadaval viisil ning kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. 2. Iga artikli 20 lõikes 1 nimetatud ala rahastatakse ühest fondist: lõike 1 punktides a ja b nimetatud ala ERFst, lõike 1 punktis c nimetatud ala EAGGF arendusrahastust ja lõike 1 punktis d nime- tatud ala ESFst. Otsusega fondi osaluse kohta võib iga fondi kohta käivas määruses määratletud fondi reguleerimisala laiendada eri- tingimuste piires, et kaasata kõik kõnesoleva ühenduse algatus- programmi rakendamiseks vajalikud meetmed. 3. Lõikes 1 ja artikli 41 lõikes 2 nimetatud ning liikmesriigi või liikmesriikide esitatud suuniste kohaselt koostatud ettepanekute alusel teeb komisjon kooskõlas artikliga 28 otsuse ühenduse alga- tusprogrammide kohta. 4. Ühenduse algatusprogramm vaadatakse uuesti läbi pärast artiklis 42 nimetatud vahehindamist ja muudetakse vajadusel asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide taotluse kor- ral või komisjoni taotluse korral kokkuleppel liikmesriigiga või liikmesriikidega. 2. Katseprojektide iga tegevusvaldkonda rahastab ainult üks fond. Fondi osalust käsitleva otsusega võib iga fondi kohta käivas mää- ruses määratletud fondi reguleerimisala laiendada eritingimuste piires, et kaasata kõik kõnesoleva katseprojekti rakendamiseks vajalikud meetmed. Artikkel 23 Tehniline abi Fondid võivad komisjoni algatusel või nimel, pärast konsultat- sioone artiklites 48-51 nimetatud komiteedega eri liiki meetmete suhtes ja 0,25 % ülemmäära piires oma iga-aastastest vastavatest vahenditest rahastada käesoleva määruse rakendamiseks vajalikke ettevalmistus-, seire-, hindamis- ja kontrollimeetmeid. Nende hulka kuuluvad: a) fondide tegevusi käsitlevad uurimistööd, sealhulgas üldist laadi uurimistööd; 52 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd b) partneritele, fondide abi lõplikele saajatele ja avalikkusele suu- natud tehnilise abi meetmed, kogemustevahetus ning infor- matsioon; c) juhtimiseks, seireks ja hindamiseks kasutatavate arvutisüstee- mide paigaldamine, kasutamine ja omavahel ühendamine; d) hindamismeetodite parandamine ja teabevahetus selle vald- konna tavade kohta. V PEATÜKK SUURPROJEKTID Artikkel 25 Mõiste Artikkel 24 Fondidel on õigus abi raames rahastada selliste suurprojektidega seotud kulutusi: Uuenduslike meetmete ja tehnilise abi heakskiitmine a) mis moodustavad majanduslikult tervikliku jada töödest, mil- lel on kindel tehniline ülesanne ja selgelt määratletud eesmär- gid; 1. Kasutades asjaomase liikmesriigi antud informatsiooni uuen- duslike meetmete kohta, hindab komisjon artiklite 22 ja 23 alu- sel fondidele esitatud toetusetaotlusi järgmiste andmete põhjal: b) mille kogukulu, mida võetakse arvesse fondide osaluse mää- ramisel, ületab 50 miljonit eurot. a) ettepandava abi kirjeldus, reguleerimisala, sealhulgas geograa- filine hõlmavus, ja eesmärgid; Artikkel 26 b) abi rakendamise eest vastutavad asutused ning abisaajad; Heakskiitmine ja rakendamine c) ajakava ja rahastamiskava, sealhulgas ühenduse muude rahas- tamisallikate osalus; 1. Kui liikmesriik või korraldusasutus kavandab abi rakendamise ajal fondi osalemist mõnes suurprojektis, teatab ta sellest eelne- valt komisjonile ja esitab järgmised andmed: d) tõhusa ja nõuetekohase rakendamise tagavad sätted; a) rakendamise eest vastutav organ; e) muu informatsioon, mida on vaja, et kontrollida vastavust ühenduse poliitikale ja artikli 10 lõikes 3 nimetatud suunistele. b) investeeringu laad, kirjeldus, rahaline maht ja asukoht; Komisjon kiidab fondide osaluse heaks, kui nimetatud informat- siooni põhjal on võimalik taotlust hinnata. c) projekti rakendamise ajakava; d) kulude-tulude analüüs, sealhulgas rahalised kulud ja tulud, ris- kianalüüs ja informatsioon projekti majandusliku elujõulisuse kohta; 2. Komisjon teatab taotluse heakskiitmisest viivitamata asja- omastele liikmesriikidele. e) lisaks: 3. Liikmesriikide rahalised kohustused käesoleva määruse tähen- duses ei puuduta artiklis 22 nimetatud uuenduslikke meetmeteid ega artiklis 23 nimetatud tehnilise abi meetmeid, ilma et see pii- raks iga liikmesriigi institutsioonilisest korrast tulenevate kohus- tuste täitmist. — infrastruktuuriinvesteeringute korral: projekti kulude ja sotsiaalmajandusliku kasu analüüs, sealhulgas andmed eel- datava kasutusulatuse kohta, eeldatav mõju asjaomase piir- konna arengule või ümberkorraldamisele ja riigihankele- pinguid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamine, 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 53 — kasumit andvate investeeringute korral: asjassepuutuva sektori turuväljavaadete ja projekti eeldatava tulu analüüs; f) otsene ja kaudne mõju tööhõive olukorrale, võimaluse korral ühenduse tasandil; g) informatsioon, mille alusel on võimalik hinnata keskkonna- mõju, ettevaatusprintsiibi rakendamist ja põhimõtete rakenda- mist, mille kohaselt tuleb võtta ennetusmeetmeid, tekitatud keskkonnakahjustus tuleb esmajärjekorras heastada kahjus- tuse kohas ja saastaja peaks maksma, ning ühenduse keskkon- naeeskirjade järgimist; h) informatsioon, mida on vaja konkurentsieeskirjade, muu hul- gas riigiabi käsitlevate eeskirjade järgimise hindamiseks; i) andmed fondide osaluse mõju kohta projekti rakendamisele; j) rahastamiskava ning fondide ja ühenduse muude rahastamis- vahendite osaluse kavandatav rahaline kogumaht. 2. Konsulteerides vajaduse korral EIPga, hindab komisjon projek- ti, lähtudes järgmistest teguritest: a) kavandatava investeeringu liik ja vajaduse korral eeldatav tulu; b) kulude-tulude analüüsi tulemused; c) keskkonnamõju hindamise tulemus; d) vastavus vastava abi prioriteetidele; e) kokkusobivus ühenduse muu poliitikaga; f) eeldatav majanduslik ja sotsiaalne kasu, eriti tööhõive alal, võt- tes arvesse tarvitusele võetud rahalisi vahendeid; EIPga, otsustab komisjon, kas kinnitada ühenduse abi ulatus või seda muuta. Kui komisjon on arvamusel, et fondide osalus pro- jektis ei ole osaliselt või tervikuna õigustatud, võib ta otsustada toetamisest osaliselt või täielikult keelduda, esitades keeldumise põhjused. VI PEATÜKK ÜLDISED TOETUSED Artikkel 27 Üldised toetused 1. Kui osa abi rakendamine või korraldamine on usaldatud vahendajatele vastavalt artikli 9 punktile i, peavad vahendajad andma tagatised oma maksejõu kohta ning tõendama oma haldus- ja finantsjuhtimise alast pädevust ja kogemust. Tavaliselt peavad nad asuma või olema esindatud asjassepuutuvas piirkon- nas või asjassepuutuvates piirkondades, kuid võivad piiratud ja põhjendatud asjaoludel asuda ka väljaspool kõnealuseid piirkon- di. Neil peab asjakohases valdkonnas olema mitmeaastane koge- mus, nad peavad tegutsema üldistes huvides ja arvestama õigesti sotsiaalmajanduslikke huvisid, mida kavandatavate meetmete võt- mine otseselt mõjutab. 2. Üldise toetuse kasutamine märgitakse artikli 18 lõike 2 punk- tis d ja artikli 19 lõike 3 punktis d nimetatud rakendussättena ka vastavasse otsusesse fondide osaluse kohta. Üldiste toetuste kasu- tamise korras lepivad kokku liikmesriik või korraldusasutus ja asjaomane vahendav organ. Ühenduse algatuse programmide ja uuenduslike meetmete puhul lepivad üldiste toetuste kasutamise korras kokku komisjon ja asja- omane vahendav organ. Ühenduse algatuse programmide puhul peab korras kokku leppima ka asjaomaste liikmesriikidega. Artik- lis 18 nimetatud programmitäiend ei puuduta üldise toetusega seotud abi osa. g) rahastamisvahendite tegevuse kooskõlastamine ning artikli 10 lõikes 2 nimetatud abi ja laenude ühendamine. 3. Üldise toetuse kasutamise korras peavad eelkõige olema täp- sustatud järgmised andmed: 3. Kahe kuu jooksul pärast lõikes 1 nimetatud informatsiooni kättesaamist või kolme kuu jooksul, kui on vaja konsulteerida a) rakendatavad meetmed; 54 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd b) abisaajate valiku kriteeriumid; d) üldise toetuse seire, hindamise ja finantskontrolli tagamise kord; c) fondidelt abi saamise tingimused ja selle määrad, sealhulgas võimalike intresside kasutamine; e) võimalik pangatagatise kasutamine, millest tuleb teatada komisjonile. III JAOTIS FONDIDE OSALUS JA FINANTSJUHTIMINE I PEATÜKK lõike 2 punktiga c ettenähtud ühenduse abi raamprogrammis sätestatud rahastamiskavaga. FONDIDE RAHALINE OSALUS Artikkel 28 Otsus fondide osaluse kohta 1. Tingimusel et kõik käesoleva määrusega kehtestatud nõuded on täidetud, teeb komisjon viie kuu jooksul pärast abitaotluse kät- tesaamist üheainsa otsuse kõigi fondide osaluse kohta. Otsuses eristatakse võimaluse korral selgelt üleminekutoetust saavad piir- konnad. Fondide maksimaalne osalus määratakse abi iga prioriteedi kohta. Teataval ajavahemikul võib meedet rahaliselt toetada vaid üks fond korraga. Meede või tegevus võib struktuurifondilt toetust saada korraga ainult ühe artiklis 1 nimetatud eesmärgi raames. Ükski tegevus ei tohi saada fondilt toetust üheaegselt eesmärkide 1, 2 või 3 ja ühenduse algatuse raames. Ükski tegevus ei tohi saada fondilt toetust üheaegselt eesmärkide 1, 2 või 3 raames ja EAGGF tagatisrahastust. Ükski tegevus ei tohi saada fondilt toetust üheaegselt ühenduse algatuse raames ja EAGGF tagatisrahastust. 2. Fondide osalus ühenduse abi raamprogrammi rakendamisel elluviidavates rakenduskavades peab olema kooskõlas artikli 17 3. Fondid osalevad meetmete rakendamises peamiselt tagasta- matu otsetoetuse kujul (edaspidi “otsetoetus”), aga ka muul viisil, näiteks tagasimakstav toetus, intressitoetus, tagatis, osalus aktsia- kapitalis, osalus riskikapitalis või mõni muu rahastamise vorm. Korraldusasutusele või mõnele muule ametiasutusele tagasimaks- tud abi eraldatakse uuesti samal eesmärgil. Artikkel 29 Osalusmäärade diferentseerimine 1. Fondide osalus diferentseeritakse, pidades silmas järgmist: a) abi kaudu lahendada püütavate, eelkõige piirkondlike ja sot- siaalprobleemide raskus; b) asjaomase liikmesriigi finantssuutlikkus, võttes eelkõige arvesse riigi suhtelist jõukust ning vajadust vältida eelarveliste kulutuste ülemäärast suurenemist; c) artikliga 1 ettenähtud fondide eesmärkide raames abile ja prio- riteetidele ühenduse vaatepunktist omistatav tähtsus, vajaduse korral seoses meeste ja naiste ebavõrdsuse kaotamise ning nende võrdõiguslikkuse edendamisega ning keskkonna kaitse ja parandamisega, kohaldades ettevaatusprintsiipi, ennetus- meetmete põhimõtet ning põhimõtet, et saastaja peaks maksma; 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 55 d) abile ja prioriteetidele piirkondlikust ja riiklikust vaatepunk- tist omistatav tähtsus; eeldatakse, pidades silmas makromajanduslikke tingimusi, milles investeeringuid tuleb teha, ning ilma et fondide osalus tooks kaasa riigi eelarve suurenemise. e) asjaomase abiliigi ja prioriteedi eripära, et võtta arvesse eelhin- damisel kindlakstehtud vajadusi, eelkõige inimressursside ja tööhõive suhtes; Igal juhul kehtivad fondide osaluse kohta järgmised piirmäärad: f) rahaliste vahendite optimaalne kasutamine rahastamiskavades, sealhulgas riiklike ja erasektori vahendite ühendamine, asjako- haste rahastamisvahendite kasutamine kooskõlas artikli 10 lõikega 2 ning rahastamisviiside valik vastavalt artikli 28 lõi- kele 3. Kui ESF osalus diferentseeritakse vastavalt artikli 16 lõikele 1, võe- takse arvesse eelhindamisel kindlakstehtud vajadusi, eelkõige inimressursside ja tööhõive suhtes. a) olulist puhastulu andvate infrastruktuuriinvesteeringute kor- ral ei või osalus ületada: i) 40 % abikõlblikest kogukuludest eesmärgi 1 sihtaladel, Ühtekuuluvusfondiga hõlmatud liikmesriikides võib seda summat suurendada veel maksimaalselt 10 %; ii) 25 % abikõlblikest kogukuludest eesmärgi 2 sihtaladel; 2. Fondide osalus arvutatakse kas seoses iga abi abikõlbliku kogu- maksumusega või seoses riiklike või samalaadsete (riiklike, piir- kondlike või kohalike ja ühenduse) abikõlblike kogukulutustega igale abile. iii) neid määrasid võib suurendada muude rahastamisviiside korral kui otsesetoetus, tingimusel et kasv ei ületa 10 % abikõlblikest kogukuludest; 3. Fondide osaluse kohta kehtivad järgmised piirmäärad: b) investeeringute korral ettevõtetesse ei või osalus ületada: a) maksimaalselt 75 % abikõlblikest kogukuludest ja minimaal- selt 50 % abikõlblikest riiklikest kulutustest eesmärgi 1 sih- taladel võetavate meetmete puhul. Kui piirkonnad asuvad Ühtekuuluvusfondiga hõlmatud liikmesriigis, võib ühenduse osalus nõuetekohaselt õigustatud erandjuhul ulatuda maksi- maalselt 80 %ni abikõlblikest kogukuludest ning äärepoolsei- mate piirkondade ja äärealadel asuvate Kreeka saarte puhul, mis on oma kauguse tõttu ebasoodsas seisundis, maksimaal- selt 85 %ni abikõlblikest kogukuludest; b) maksimaalselt 50 % abikõlblikest kogukuludest ja minimaal- selt 25 % abikõlblikest riiklikest kulutustest eesmärgi 2 või 3 sihtaladel võetavate meetmete puhul. i) 35 % abikõlblikest kogukuludest eesmärgi 1 sihtaladel; ii) 15 % abikõlblikest kogukuludest eesmärgi 2 sihtaladel; iii) investeeringute korral väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse võib neid määrasid suurendada muude rahas- tamisviiside korral kui otsesetoetus, tingimusel et kasv ei ületa 10 % abikõlblikest kogukuludest. Investeeringute korral ettevõtetesse vastab fondide osalus piirmää- radele, mis on kehtestatud riigiabi suhtes abi määrade ja ühenda- mise kohta. 5. Lõigetes 3 ja 4 esitatud viiteid eesmärkide 1 ja 2 sihtaladele tõl- gendatakse viidetena piirkondadele ja aladele, mis saavad ühelt poolt üleminekutoetust vastavalt artikli 6 lõikele 1 ja toetust vas- tavalt artikli 7 lõikele 4 ning teiselt poolt toetust vastavalt lõike 6 punktile 2. 4. Kui asjaomane abi eeldab tulusate investeeringute rahastamist, määratakse kindlaks fondide osalus nendes investeeringutes, pida- des silmas nende omadusi, sealhulgas omafinantseeringu bruto- investeeringuliigi puhul üldiselt marginaali, mida sellise 6. Komisjoni algatusel võetavaid artiklites 22 ja 23 nimetatud meetmeid võib rahastada 100 % ulatuses kogumaksumusest. Komisjoni võetavaid artiklis 23 nimetatud meetmeid rahastatakse 100 % ulatuses kogumaksumusest. 56 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd 7. Käesolevas artiklis nimetatud määrad kehtivad ka program- meerimise raames võetavate tehnilise abi meetmete ja ühenduse algatuste kohta. Artikkel 30 Abikõlblikkus II PEATÜKK FINANTSJUHTIMINE Artikkel 31 Eelarvelised kohustused 1. Tegevustega seonduvad kulutused on kõlblikud saama fondi- delt toetust ainult juhul, kui need tegevused on asjaomase abi osa. 1. Ühenduse eelarvelised kohustused kehtestatakse fondide osa- lust käsitleva otsuse alusel. 2. Kulutused ei ole kõlblikud saama fondidelt toetust, kui lõplik abisaaja on need tegelikult teinud enne abitaotluse komisjoni jõudmise kuupäeva. Kõnealust kuupäeva loetakse kulutuste abi- kõlblikkuse alguskuupäevaks. Kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäev sätestatakse otsuses fon- dide osaluse kohta. See on seotud lõplike abisaajate tehtavate väl- jamaksetega. Liikmesriigi nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral võib komisjon vastavalt artiklitele 14 ja 15 seda tähtpäeva edasi lükata. 3. Abikõlblike kulutuste suhtes kohaldatakse vastavaid siseriik- likke eeskirju, välja arvatud juhul, kui komisjon sätestab vajaduse korral ühised eeskirjad abikõlblike kulutuste kohta vastavalt artikli 53 punktis 2 nimetatud menetlusele. 4. Liikmesriigid tagavad, et tegevus saab fondi toetust ainult juhul, kui viie aasta jooksul alates pädeva riigiasutuse või korral- dusasutuse tehtud fondide osalust käsitlevast otsusest ei tehta kõnealuses tegevuses olulisi muudatusi, mis: a) mõjutavad selle olemust või rakendamistingimusi või annavad mõnele ettevõttele või riigiorganile põhjendamatu eelissei- sundi; b) tulenevad omandisuhete muutusest infrastruktuuri teatavas osas või tootmistegevuse lõpetamisest või selle asukoha muut- misest. 2. Kaheaastase või pikema kestusega abiga seotud kohustused kehtestatakse üldjuhul ühe aasta kaupa. Esimene kohustus keh- testatakse, kui komisjon on vastu võtnud abi heakskiitva otsuse. aasta kehtestatakse Järgmised 30. aprilliks. kohustused tavaliselt iga Komisjon vabastab kohustustest automaatselt kohustuse selle osa suhtes, mille puhul ei ole tehtud ettemakset või mille kohta ta ei ole saanud artikli 32 lõikes 3 määratletud väljamaksetaotlust teise aasta lõpuks pärast kohustuse kehtestamise aastat või vajaduse korral ja asjaomaste summade puhul teise aasta lõpuks pärast meetme või tegevuse lubamiseks vajaliku komisjoni hilisema otsuse kuupäeva või artikli 37 lõikes 1 nimetatud lõpparuande esitamise tähtpäevaks; fondide osalust kõnesolevas abis vähenda- takse vastava summa võrra. Teises lõigus nimetatud automaatse kohustustest vabastamise tähtaeg lakkab kestmast kohustuse selle osa suhtes, mis vastab tegevustele, mille suhtes kohustustest vabastamise kuupäeval keh- tib kohtumenetlus või peatava toimega halduskaebus, tingimusel et komisjon on eelnevalt saanud asjaomaselt liikmesriigilt selle kohta põhjendavat teavet ja komisjon on teavet levitanud. Igal juhul teatab komisjon õigeaegselt liikmesriigile ja makseasu- tusele, kui tekib oht, et kohaldatakse teises lõigus nimetatud auto- maatset kohustustest vabastamist. Kui käesolev määrus jõustub pärast 1. jaanuari 2000, pikenda- takse teises lõigus nimetatud automaatse kohustustest vabasta- mise tähtaega esimese kohustuse puhul kuude arvu võrra, mis jää- vad 1. jaanuari 2000 ja artiklis 28 nimetatud fondide osalust käsitleva otsuse kuupäeva vahele. Liikmesriigid teatavad sellistest muudatustest komisjonile. Selliste muudatuste suhtes kohaldatakse artiklit 39. 3. Alla kaheaastase kestusega abi puhul võetakse kohustused fon- dide osaluse kogumäära suhtes, kui komisjon võtab vastu otsuse fondide osaluse kohta. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 57 Artikkel 32 Väljamaksed 1. Komisjon teeb fondide toetuse makse kooskõlas vastavate eel- arveliste kohustustega artikli 9 punktis o määratletud makseasu- tusele. Väljamaksed määratakse varaseimale artikli 31 kohaselt võetud täitmata kohustusele. Väljamakse võib teha ettemakse, vahemakse või lõppmakse vor- mis. Vahemaksed ja lõppmaksed on seotud tegelikult tehtud kulu- tustega, mis peavad vastama lõplike abisaajate tehtud väljamak- setele, ning neid tõendatakse maksekviitungite või samaväärse juriidilise jõuga raamatupidamisdokumentidega. tehakse iga abi kohta ja arvutatakse programmitäiendi rahastamis- kavas sisalduvate meetmete kohta. Väljamaksete suhtes kehtivad järgmised tingimused: a) komisjonile on edastatud programmitäiend, mis sisaldab artikli 18 lõikes 3 nimetatud informatsiooni; b) komisjonile on edastatud rakendamise aastaaruanne, mis sisal- dab artiklis 37 nimetatud informatsiooni; c) komisjonile on edastatud artiklis 42 nimetatud abi vahehinda- mise tulemused; d) korraldusasutuse ja seirekomisjoni tehtud otsused on vastavu- ses asjaomastele prioriteetidele antud fondide osaluse kogu- määraga; Vabade vahendite olemasolu korral teeb komisjon vahemaksed hiljemalt kaks kuud pärast lõikes 3 kirjeldatud nõuetekohase mak- setaotluse kättesaamist. e) Makseasutus tagab, et lõplikud abisaajad saavad fondide toetuse väljamaksed kätte võimalikult kiiresti ja täies mahus. Väljamak- sete suhtes ei rakendata mahaarvamist, kinnipidamist ega lisata- susid, mis vähendaksid neid summasid. 2. Esimese kohustuse võtmisel teeb komisjon ettemakse makse- asutusele. Ettemakse suurus on 7 % fondi osalusest kõnealuses abis. Olenevalt eelarveliste vahendite kättesaadavusest võib ette- makse kõige rohkem kahe eelarveaasta peale ära jagada. teataval ajavahemikul on järgitud artikli 34 lõikes 2 nimeta- tud soovitusi või liikmesriik on teatanud põhjendused, miks meetmeid ei ole võetud, juhul kui nende soovituste eesmärk on parandada tõsiseid puudujääke seire- või juhtimissüstee- mis, mis kahjustavad abi usaldusväärset finantsjuhtimist; jär- gitud on kõiki artikli 38 lõikes 4 nimetatud nõudmisi võtta parandusmeetmeid, juhul kui väljamaksetaotlus on seotud asjaomase meetme või asjaomaste meetmetega; f) kõnealuse taotlusega seotud meetme või meetmete puhul ei ole otsustatud peatada väljamakseid vastavalt artikli 39 lõike 2 esimesele lõigule ning komisjon ei ole otsustanud alustada menetlust rikkumise tõttu vastavalt asutamislepingu artik- lile 226. Kogu abiandmise ajal kasutab makseasutus ühenduse osaluse maksmiseks abiga seotud kulutustes ettemakseid. Komisjon teatab liikmesriigile ja makseasutusele viivitamata, kui üks nimetatud tingimustest on täitmata ja väljamaksetaotlus pole seepärast vastuvõetav, ning nad võtavad vajalikke meetmeid olu- korra parandamiseks. Sõltuvalt abi rakendamisel tehtud edusammudest maksab makse- asutus ettemaksed täielikult või osaliselt komisjonile tagasi, kui väljamaksetaotlust ei ole komisjonile esitatud 18 kuu jooksul pärast tema otsust fondide osaluse kohta. Kui ettemaksetelt on saadud intressitulu, eraldab makseasutus selle asjaomasele abivormile. Liikmesriigid tagavad, et vahemaksetaotlused esitatakse komisjo- nile võimaluse korral ühe korraga kolm korda aastas ja et viimane taotlus esitatakse hiljemalt 31. oktoobril. 3. Komisjon teeb vahemakseid, et katta fondide poolt tegelikult tehtud, makseasutuse tõendatud kulutusi. Sellised väljamaksed Vahemaksetaotlustes on prioriteetide kaupa selgelt eristatud kulu- tused, mis on tehtud üleminekutoetust saavates piirkondades ja aladel. 58 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd Abiga seoses tehtavate lõikes 2 ja käesolevas lõikes nimetatud väl- jamaksete ühendatud kogusumma ei ületa 95 % fondide osalusest kõnesolevas abis. 6. Liikmesriigid määravad asutused, kes on volitatud välja andma lõigetes 3 ja 4 nimetatud õiendeid ja tõendeid. 4. Abi lõppmakse tehakse, kui: a) kuue kuu jooksul pärast fondide osalust käsitlevas otsuses keh- testatud väljamaksetähtpäeva on makseasutus esitanud komis- jonile õiendi tegelikult tehtud kulutuste kohta; b) komisjon on saanud ja heaks kiitnud rakendamise lõpparuande; c) liikmesriik on saatnud komisjonile artikli 38 lõike 1 punktis f nimetatud deklaratsiooni. 7. Hiljemalt iga aasta 30. aprilliks saadavad liikmesriigid komis- jonile väljamaksetaotluste kohta oma käesoleva aasta ajakohasta- tud prognoosi ja järgmise aasta prognoosi. 8. Komisjon näeb ette käesolevate sätete eesmärkidega kooskõ- las oleva asjakohase väljamaksekorra artiklis 22 nimetatud uuen- duslike meetmete ja artiklis 23 nimetatud meetmete puhul ning teatab sellest artiklites 48–51 nimetatud komiteedele. Artikkel 33 Euro kasutamine 5. Lõppmakset ei ole enam võimalik liikmesriigi taotlusel paran- dada, kui makseasutus ei ole esitanud komisjonile taotlust üheksa kuu jooksul alates lõppmakse ülekandmise kuupäevast. Komisjoni otsused, kohustused ja väljamaksed väljendatakse ja tehakse eurodes vastavalt korrale, mille komisjon koostab artikli 53 lõikes 2 märgitud menetluse alusel. IV JAOTIS FONDIDE ABI TÕHUSUS I PEATÜKK SEIRE Artikkel 34 võimaluse korral arvutisüsteeme, mis võimaldavad vahetada andmeid komisjoniga vastavalt artikli 18 lõike 3 punktile e; b) kohandamine vastavalt lõikele 3 ja artikli 18 lõikes 3 nimeta- ilma et see piiraks tud programmitäiendi rakendamine, artikli 35 kohaldamist; Juhtimine korraldusasutuse kaudu c) rakendamise aastaaruande koostamine ja selle esitamine komisjonile pärast seirekomisjoni heakskiidu saamist; 1. Ilma et see piiraks artikli 8 punkti 3 kohaldamist, vastutab artikli 9 punktis n määratletud korraldusasutus korraldamise ja rakendamise tõhususe ja nõuetekohasuse eest, eelkõige järgneva eest: a) rakendamist puudutavate usaldusväärsete finants- ja statisti- liste andmete kogumise süsteemi loomine artiklis 36 nimeta- tud seirenäitajate saamiseks ning artiklitele 42 ja 43 vastavaks hindamiseks; nende andmete edastamine kooskõlas liikmesrii- vaheliste kokkulepetega, kasutades kide ja komisjoni d) artiklis 42 nimetatud vahehindamise korraldamine koostöös komisjoni ja liikmesriigiga; e) tagamine, et abi korraldamises ja rakendamises osalevad orga- nid kasutavad eraldi raamatupidamissüsteemi või vastavaid raamatupidamiskoode kõigi abiga seotud tehingute kohta; f) abi raames rahastatavate tegevuste nõuetekohasuse tagamine, eelkõige teostades sisekontrolli usaldusväärse finantsjuhtimise 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 59 põhimõtete järgimise üle, ja vastamine artikli 38 lõike 4 esi- mese lõigu kohaselt vastuvõetud märkustele või nõudmistele võtta parandusmeetmeid või käesoleva artikli lõike 2 alusel tehtud kohandamissoovitustele kooskõlas kõnealuste artik- litega; g) tagamine, et järgitakse ühenduse poliitikat vastavalt artik- lile 12; riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamise raames Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamiseks saadetud teadetes peab täpsemalt kirjeldama projekte, millele on fondide toetust taotletud või antud; h) artiklis 46 märgitud informatsiooni ja avalikustamisega seo- tud kohustuste täitmine. Korraldusasutus tegutseb oma ülesandeid täites täielikult kooskõ- las asjaomase liikmesriigi institutsioonilise, õigus- ja finantssüs- teemiga, ilma et see piiraks käesoleva määruse kohaldamist. 2. Igal aastal vaatavad komisjon ja korraldusasutus artiklis 37 nimetatud rakendusaruande esitamisel asjaomase liikmesriigi ja korraldusasutuse ühisel kokkuleppel eelnenud aasta põhilised tulemused läbi. Pärast läbivaatamist võib komisjon teha liikmesriigile ja korraldu- sasutusele märkusi. Liikmesriik teatab komisjonile nende mär- kuste suhtes võetud meetmetest. Kui komisjon leiab nõuetekoha- selt põhjendatud juhtudel, et võetud meetmed ei ole piisavad, võib ta esitada liikmesriigile ja korraldusasutusele kohandamissoovitu- si, et parandada abi seire- ja juhtimissüsteemi tõhusust, ja soovi- tuste põhjendused. Kui korraldusasutus saab sellised soovitused, peab ta näitama, milliseid meetmeid on võetud seire- ja juhtimis- süsteemi parandamiseks, või selgitama, miks meetmeid ei ole võetud. 3. Korraldusasutus kohandab seirekomisjoni taotluse korral või omal algatusel programmitäiendit, muutmata seejuures asja- omasele prioriteedile antud fondide osaluse kogumäära või selle eesmärke. Pärast seirekomisjoni heakskiitu teatab korraldusasu- tus kohandusest komisjonile ühe kuu jooksul. Komisjon otsustab fondide osalust käsitleva otsuse osade muut- mise kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga nelja kuu jooksul ala- tes seirekomisjoni heakskiidu saamisest. Artikkel 35 Seirekomisjonid 1. Kõigi ühenduse abi raamprogrammide, ühtsete programmdo- kumentide ja rakenduskavade järele valvab seirekomisjon. Liikmesriik moodustab seirekomisjoni kokkuleppel korraldusasu- tusega pärast partneritega konsulteerimist. Partnerid parandavad meeste ja naiste osaluse tasakaalu. Järelvalvekomiteed moodustatakse maksimaalselt kolme kuu jooksul pärast otsust fondide osaluse kohta. Seirekomisjonid allu- vad liikmesriigile ja kuuluvad liikmesriigi jurisdiktsiooni alla. 2. Komisjoni ja vajaduse korral ka EIP esindaja osaleb seirekomis- joni töös nõuandjana. Seirekomisjon koostab oma kodukorra asjaomase liikmesriigi ins- titutsioonilises, õigus- ja finantsraamistikus ning kooskõlastab selle korraldusasutusega. Seirekomisjoni eesistujaks on liikmesriigi või korraldusasutuse esindaja. 3. Seirekomisjon hoolitseb abi rakendamise tõhususe ja kvali- teedi eest. Sel eesmärgil ta: a) kinnitab artikli 15 kohaselt programmitäiendi, sealhulgas abi seireks kasutatavad materiaalsed ja finantsnäitajad, või kohan- dab seda. Seirekomisjoni heakskiit tuleb saada enne edasiste kohanduste tegemist; b) vaatab kuue kuu jooksul alates abi heakskiitmisest läbi iga meetme raames rahastatavate tegevuste valiku kriteeriumid ja kiidab need heaks; c) hindab regulaarselt abi eesmärkide saavutamiseks tehtud edu- samme; 60 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd d) kontrollib rakendamise tulemusi, eelkõige eri meetmete puhul seatud eesmärkide saavutamist ja artiklis 42 nimetatud vahe- hindamist; c) rahastamiskava rakendamise ulatus. e) vaatab läbi ja kiidab heaks rakendamise aasta- ja lõpparuan- ded, enne kui need komisjonile saadetakse; f) vaatab läbi ja kiidab heaks ettepanekud muuta fondide osalust käsitleva komisjoni otsuse sisu; Kui abi laad seda võimaldab, jagatakse statistilised andmed soo järgi ja abi saava ettevõtte suuruse järgi. 3. Finantsnäitajad ja rakendamise ulatuse näitajad peavad võimal- dama lõike 2 punktidega a, b ja c ettenähtud teabe eraldi esita- mist suurprojektide puhul. g) võib igal juhul teha korraldusasutusele ettepanekuid kohan- dada või vaadata läbi abi, kui see parandab võimalusi saavu- tada artiklis 1 nimetatud eesmärke või parandada abi korral- damist, puudutavad kohandused tehakse vastavalt artikli 34 lõikele 3. finantsjuhtimist. Abi sealhulgas Artikkel 36 Seirenäitajad 1. Korraldusasutus ja seirekomisjon teostavad seiret materiaalsete ja finantsnäitajate alusel, mis on täpsustatud rakenduskavas, üht- ses programmdokumendis või programmitäiendis. Näitajate kok- kupanekul tuleks arvesse võtta komisjoni avaldatud soovituslikku metoodikat ja näitajate näidisloendit, samuti sekkumisvaldkon- dade liigitust, mille kohta komisjon teeb ettepaneku käesoleva määruse jõustumisel. Näitajad on seotud vastava abi eripära ja ees- märkidega ning asjaomase liikmesriigi ja vajaduse korral selle piir- kondade sotsiaalmajandusliku, struktuurilise ja keskkonna olu- arvesse korraga üleminekutoetust saavate piirkondade ja alade olemasolu. Nime- tatud näitajate hulka kuuluvad eelkõige artiklis 44 nimetatud reservi jaotamiseks kasutatavad näitajad. võetakse vajaduse korral ning neis Artikkel 37 Rakendamise aasta- ja lõpparuanded 1. Mitmeaastaste abiprogrammide puhul esitab korraldusasutus kuue kuu jooksul pärast rakendamise iga kalendriaasta lõppu komisjonile artikli 34 lõike 1 punktis c ettenähtud rakendamise aastaaruande. Lõpparuanne esitatakse komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäeva. Kui kogu abi rakendamine kestab vähem kui kaks aastat, esitab korraldusasutus komisjonile ainult lõpparuande. Aruanne esita- takse kuue kuu jooksul alates makseasutuse tehtud viimasest väl- jamaksest. Enne aruande komisjonile esitamist vaatab selle läbi ja kiidab heaks seirekomisjon. Kui komisjon on rakendamise aastaaruande kätte saanud ja peab seda ebarahuldavaks, teatab ta sellest kahe kuu jooksul ja esitab põhjendused; muudel juhtudel loetakse aruanne vastuvõetuks. Lõpparuande puhul vastab komisjon viie kuu jooksul alates aru- ande kättesaamisest. 2. Kõnealuse abi kohta näitavad need näitajad järgmist: 2. Kõik rakendamise aasta- ja lõpparuanded sisaldavad järgmist informatsiooni: a) meetmete ja prioriteetide võimaluse korral kvantifitseeritud eesmärgid ning nende kokkusobivus; b) abi tegeliku rakendamise ulatus, tulemused ja, niipea kui või- malik, mõju asjakohasel tasandil (prioriteet või meede); a) abi rakendamise seisukohast olulised muutused üldtingimus- tes, eelkõige põhilised sotsiaalmajanduslikud suundumused, muutused siseriiklikus, piirkondlikus ja sektorilises poliitikas või artikli 9 punktis c nimetatud tugiraamistikus ning vajaduse korral nende mõju eri fondide antava abi kokkusobivusele ning fondide ja teiste rahastamisvahendite antava abi kokku- sobivusele; 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 61 b) prioriteetide ja meetmete rakendamise ulatus iga fondi puhul nende eesmärke silmas pidades, võimaluse korral kvantifitsee- rides artiklis 36 nimetatud materiaalsed näitajad ning tule- muste ja mõju näitajad asjakohasel tasandil (prioriteet või meede); c) abi rahastamine, mis võtab iga meetme puhul kokku maksea- sutuse tegelikult tehtud kogukulutused ja arvestuse kõigi komisjonilt saadud väljamaksete kohta ning kvantifitseerib artikli 36 lõike 2 punktis c nimetatud finantsnäitajad; ülemi- nekutoetust saavate piirkondade rahastamine esitatakse iga prioriteedi kohta eraldi; määruse (EÜ) nr 1257/1999 artik- lis 33 nimetatud meetmete puhul EAGGF tagatisrahastust rahastamine esitatakse kogurahastamise osana; II PEATÜKK FINANTSKONTROLL Artikkel 38 Üldsätted 1. Ilma et see piiraks komisjoni vastutust Euroopa ühenduste üld- eelarve rakendamise eest, vastutavad abi finantskontrolli eest eel- kõige liikmesriigid. Sel eesmärgil tuleb neil võetavate meetmete raames teha järgmist: d) korraldusasutuse ja seirekomisjoni võetud meetmed rakenda- mise kvaliteedi ja tõhususe tagamiseks, eelkõige: a) kontrollida juhtimis- ja kontrollisüsteemide kehtestamist ja rakendamist viisil, mis tagab ühenduse vahendite tõhusa ja nõuetekohase kasutamise; i) seire-, finantskontrolli- ja hindamismeetmed, sealhulgas andmekogumiskord; b) esitada komisjonile nimetatud korra kirjeldus; ii) kokkuvõte abi korraldamisel tekkinud olulistest problee- midest ja võetud meetmetest, sealhulgas reageerimine artikli 34 lõike 2 kohastele kohandamissoovitustele või artikli 38 lõike 4 kohastele nõudmistele võtta parandus- meetmeid; iii) tehnilise abi kasutamine; iv) meetmed abi avalikustamise tagamiseks vastavalt artik- lile 46; e) meetmed, et tagada vastavus artikliga 12 ettenähtud ühenduse poliitikale ja kogu artikli 17 lõikes 1 ja artikli 19 lõike 2 teises lõigus nimetatud struktuuriabi kooskõlastatus; c) tagada, et abi korraldatakse kooskõlas kõikide kohaldatavate ühenduse eeskirjadega ja liikmesriikide käsutuses olevaid vahendeid kasutatakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhti- mise põhimõtetega; d) tõendada, et komisjonile esitatavad kuludeklaratsioonid on täpsed, ning tagada, et need on koostatud, kasutades raama- tupidamissüsteeme, mis põhinevad kontrollitavatel tõendava- tel dokumentidel; e) vältida, avastada ja parandada eeskirjade eiramist ning vasta- valt eeskirjadele teatada nendest ja haldus- ning kohtumenet- luse kulgemisest komisjonile; f) esitada iga abi lõppedes komisjonile deklaratsioon, mille on koostanud määratud korraldusasutusest sõltumatu isik või talitus. Nimetatud deklaratsioonis võetakse kokku eelmistel aastatel tehtud kontrolli järeldused ning antakse hinnang lõpp- maksetaotluste kehtivuse kohta ja lõplikke kulusid käsitlevas tõendis sisalduvate tehingute seaduslikkuse ja nõuetekohasuse kohta. Kui liikmesriigid peavad seda vajalikuks, võivad nad lisada nimetatud tõendile oma arvamuse; f) vajadusel eraldi lõik suurprojektide ja üldiste toetuste kulge- mise ja rahastamise kohta. g) teha koostööd komisjoniga, et tagada ühenduse vahendite kasutamine vastavalt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõ- tetele; 62 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd h) nõuda tagasi summad, mis on kaotatud avastatud eeskirjade eiramiste tulemusel, ja nõuda vajaduse korral viivist. 2. Olles vastutav Euroopa ühenduste üldeelarve eest, tagab komisjon, et liikmesriikidel on tõrgeteta toimivad juhtimis- ja kontrollisüsteemid, mis kindlustavad ühenduse vahendite tõhusa ja nõuetekohase kasutamise. Sel eesmärgil võivad komisjoni ametnikud või teenistujad lõikes 3 kirjeldatud koostöö raames liikmesriigiga kokkulepitud korras kohapeal kontrollida, sealhulgas pisteliselt, fondide rahastatavaid tegevusi ning juhtimis- ja kontrollisüsteeme, teatades sellest vähe- malt üks tööpäev ette, ilma et see piiraks liikmesriikide poolt vas- tavalt siseriiklikele õigus- ja haldusnormidele teostatavat kontrol- li. Komisjon teatab sellest asjaomasele liikmesriigile, et saada vajalikku abi. Sellises kontrollis võivad osaleda ka asjaomase liik- mesriigi ametnikud ja teenistujad. Komisjon võib asjaomaselt liikmesriigilt nõuda kohapealset kont- rolli, et kontrollida tehingu või tehingute nõuetekohasust. Sellises kontrollis võivad osaleda ka komisjoni ametnikud ja teenistujad. 3. Komisjon ja liikmesriik teevad kahepoolse halduskorralduse alusel koostööd kontrolli kavade, meetodite ja rakendamise koos- kõlastamiseks, et saada kontrollimisest võimalikult suurt kasu. Komisjon ja liikmesriik teatavad viivitamata teineteisele kontrolli tulemustest. Vähemalt kord aastas ja igal juhul enne artikli 34 lõikega 2 ette- nähtud iga-aastast läbivaatamist kontrollitakse ja hinnatakse järg- mist: 4. Pärast läbivaatamist ja hindamist võib komisjon teha märkusi eelkõige kõigi avastatud eeskirjade eiramiste finantsmõju kohta, ilma et see piiraks meetmeid, mida liikmesriigid peavad viivitama- tult võtma vastavalt käesolevale artiklile ja artiklile 39. Need märkused adresseeritakse liikmesriigile ja asjaomase abiga seotud korraldusasutusele. Vajaduse korral lisatakse märkustele nõudmi- sed võtta parandusmeetmeid, et parandada juhtimises avastatud puudujääke ning veel parandamata eeskirjade eiramisi. Liikmes- riigil on võimalus anda nende märkuste kohta seletusi. Kui komisjon võtab liikmesriikide seletuste saamise järel või nende puudumise korral vastu arvamuse, võtab liikmesriik vaja- likud meetmed komisjoni nõuete täitmiseks määratud tähtaja jooksul ja teatab komisjonile oma toimingutest. 5. Kui komisjon leiab, et asjassepuutuvad kulutused on seotud tõsise eeskirjade eiramisega, mida ei ole parandatud, ja et viivita- matult tuleb võtta meetmeid, võib ta pärast nõuetekohast kont- rolli vahemakse täielikult või osaliselt peatada, ilma et see piiraks käesoleva artikli kohaldamist. Komisjon teatab asjaomasele liik- mesriigile võetud meetmetest ja nende põhjustest. Kui pärast viit kuud on peatamise põhjused endiselt olemas või asjaomane liik- mesriik ei ole komisjonile tõsise eeskirjade eiramise parandami- seks võetud meetmetest teatanud, kohaldatakse artiklit 39. 6. Kui kahepoolses halduskorralduses ei ole otsustatud teisiti, hoiavad vastutavad asutused kolme aasta jooksul pärast komis- joni poolt mis tahes abi raames tehtud lõppmakset komisjonile kättesaadavana kõik kulusid ja asjassepuutuva abi kontrolli käsit- levad tõendavad dokumendid (kas originaalid või originaalile vas- tavaks tunnistatud koopiad üldtunnustatud andmekandjatel). See periood katkeb kohtumenetluse või komisjoni nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral. a) liikmesriigi ja komisjoni tehtud kontrolli tulemused; Artikkel 39 b) muude liikmesriigi või ühenduse kontrolliorganite või -institutsioonide märkused; Finantskorrektsioonid c) avastatud eeskirjade eiramiste finantsmõju, nende parandami- seks võetud või vajalikud meetmed ning vajaduse korral kohandused juhtimis- ja kontrollisüsteemides. 1. Eeskirjade eiramise uurimise eest, meetmete võtmise eest abi laadi või selle rakendamise ja kontrollimise tingimusi puudutavate 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 63 suuremate muudatuste avastamise korral ning nõutavate finants- korrektsioonide tegemise eest vastutavad eelkõige liikmesriigid. muudatuse liiki ning liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemi- des leitud puuduste ulatust ja finantsmõju. Liikmesriik teeb üksiku või süstemaatilise eeskirjade eiramisega seoses nõutavad finantskorrektsioonid. Liikmesriigi tehtavad kor- rektsioonid sisaldavad ühenduse toetuse täielikku või osalist tühis- tamist. Sel viisil vabanenud ühenduse vahendeid võivad liikmes- raames uuesti kasutada vastavalt riigid asjassepuutuva abi artikli 53 lõikes 2 määratletud menetlusele. Kui otsust tegutseda vastavalt punktile a või b ei ole tehtud, lõpeb vahemaksete peatamine viivitamata. 4. Iga alusetult makstud summa makstakse komisjonile tagasi koos viivisega. 2. Kui komisjon otsustab pärast vajalikku kontrolli, et: 5. Käesolevat artiklit kohaldatakse, ilma et see piiraks artikli 32 kohaldamist. a) liikmesriik ei ole täitnud talle lõikega 1 pandud kohustusi või b) fondide osalus tervikuna või osa sellest ei ole kogu või osa tegevuse puhul õigustatud või c) juhtimis- või kontrollisüsteemis on tõsiseid puudusi, mis või- vad põhjustada süstemaatilist eeskirjade eiramist; III PEATÜKK HINDAMINE Artikkel 40 Üldsätted peatab komisjon kõik kõnesolevad vahemaksed ja, esitades oma põhjendused, nõuab, et liikmesriik esitaks oma seletused ja teeks vajaduse korral tähtaja jooksul korrektsioonid. 1. Ühenduse struktuuriabi tõhususe hindamiseks tehakse selle eel-, vahe- ja järelhindamine, et hinnata selle mõju artiklis 1 sätes- tatud eesmärkidele ja analüüsida selle mõju struktuurilistele prob- leemidele. Kui liikmesriik vaidlustab komisjoni märkused, kutsub komisjon liikmesriigi ärakuulamisele, kus pooled püüavad partnerlusel põhinevas koostöös jõuda kokkuleppele märkuste ja nendest teh- tavate järelduste suhtes. 3. Kui komisjoni määratud tähtaja lõpuks ei ole kokkuleppele jõutud ja liikmesriik ei ole korrektsioone teinud, võib komisjon, võttes arvesse liikmesriigi seletusi, otsustada kolme kuu jooksul: a) vähendada artikli 32 lõikes 2 nimetatud ettemakset või b) teha nõutavad finantskorrektsioonid, tühistades asjaomase abi raames antava fondide toetuse täielikult või osaliselt. 2. Fondide tegevuse tõhusust mõõdetakse järgmiste kriteeriumide alusel: a) nende üldmõju asutamislepingu artiklis 158 sätestatud ees- märkidele, eelkõige ühenduse majandusliku ja sotsiaalse ühte- kuuluvuse tugevdamisele; b) arengukavades ettepandud prioriteetide ning kõigis ühenduse abi raamprogrammides ja kõigis abides sisalduvate prioritee- tide mõju. 3. Liikmesriikide pädevad asutused ja komisjon koondavad asja- kohased vahendid ja koguvad vajalikud andmed tagamaks, et hin- damine toimub kõige tõhusamal viisil. Sellega seoses kasutatakse hindamisel seiresüsteemi kaudu saadavaid andmeid, mida võib vajaduse korral täiendada, kogudes andmeid, mis suurendavad hindamise asjakohasust. Korrektsiooni ulatuse üle otsustades võtab komisjon proportsio- järgides arvesse eeskirjade eiramise või naalsuse põhimõtet Liikmesriigi või komisjoni algatusel võib pärast asjassepuutuva informeerimist korraldada lisa-, vajaduse korral liikmesriigi 64 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd temaatilisi hindamisi, et välja selgitada ka mujal kasutatavad koge- mused. üldstrateegiale ning selle seotusele riiklike tegevuskavadega ettenähtud riikliku tööhõivestrateegiaga; 4. Hindamise tulemused on soovi korral avalikkusele kättesaada- vad. Artikliga 42 ettenähtud hindamise tulemuste puhul on vas- tavalt iga liikmesriigi institutsioonilisele korrale nõutav seireko- misjoni nõusolek. 5. Hindamise kord sätestatakse ühenduse abi raamprogrammides ja abivormides. Artikkel 41 Eelhindamine b) eelhinnang asjassepuutuva piirkonna keskkonnaseisundile, eriti nende keskkonnasektorite seisundile, mida abi eeldata- vasti märkimisväärselt mõjutab; korraldused keskkonna- mõõtme lülitamiseks abisse ja selle sobivuse tagamiseks ole- masolevate lühi- ja pikaajaliste siseriiklike, piirkondlike ja kohalike eesmärkidega (nt keskkonnakorralduse kavad); kor- raldused ühenduse keskkonnaeeskirjade täitmise tagamiseks. Eelhinnangus esitatakse keskkonnaseisundi võimaluse korral kvantifitseeritud hetkekirjeldus ning hinnatakse strateegia ja abi eeldatavat mõju keskkonnaseisundile; c) eelhinnang meeste ja naiste võrdõiguslikkuse olukorrale seo- ses nende võimalustega tööturul ja kohtlemisega tööl, sealhul- gas piirangutele kummagi rühma puhul; hinnang eeldatavale mõjule, mida strateegia ja abi avaldavad eelkõige naiste ja meeste tööturule integreerimisele, haridusele ja kutseõppele, naiste ettevõtlusele ning perekonna- ja tööelu ühitamisele. 1. Eelhindamise eesmärk on olla aluseks arengukavadele, abile ja programmitäiendile, eelhindamine on nende osa. Eelhindamisel kontrollitakse kavandatava rakendus- ja seiresüs- teemi asjakohasust, vastavust ühenduse poliitikale ning mil mää- ral on arvesse võetud artikli 10 lõikes 3 nimetatud soovituslikke suuniseid. Eelhindamise eest vastutavad kavasid, abi ja programmitäiendit ettevalmistavad asutused. Eelhindamisel võetakse arvesse eelmiste programmeerimisperioo- dide hindamistulemusi. 2. Kavade ja abi ettevalmistamise otstarbel sisaldab eelhindamine asjassepuutuva liikmesriigi, piirkonna või sektori tugevate ja nõr- kade külgede ning potentsiaali analüüsi. Pidades silmas artikli 40 lõike 2 punktis a loetletud kriteeriume, antakse eelhindamisel hin- nang valitud strateegia ja eesmärkide kokkusobivusele asjassepuu- tuvate piirkondade või alade eripäraga, sealhulgas demograafiliste suundumustega, ja kavandatavate peamiste toimingute eeldata- vale mõjule, kvantifitseerides võimaluse korral nende eesmärgid, võrreldes lähteolukorraga. Eelhindamisel võetakse muu hulgas arvesse olukorda järgmistes valdkondades: konkurentsivõime ja uuendused, väikesed ja kesk- mise suurusega ettevõtted, tööhõive ja tööturg, võttes arvesse Euroopa tööhõivestrateegiat, keskkond ning meeste ja naiste võr- dõiguslikkus ning sisaldab eelkõige järgmist: 3. Programmitäiendis sisalduvate meetmete hindamine peab kin- nitama nende vastavust vastavate prioriteetide eesmärkidele, või- maluse korral kvantifitseerima nende eesmärgid ja seejärel kont- rollima valikukriteeriumide asjakohasust vastavalt artikli 35 lõike 3 punktile b. Artikkel 42 Vahehindamine a) eelhinnang sotsiaalmajanduslikule olukorrale, peamiselt riigi tööturu suundumustele, sealhulgas piirkondades, kus on töö- ja inimressursside arendamise hõivega erilisi probleeme, 1. Vahehindamisel kontrollitakse eelhindamist silmas pidades abi esialgseid tulemusi, nende asjakohasust ja eesmärkide saavutamise ulatust. Hinnatakse ka rahaliste vahendite kasutamist ning seiret ja rakendamist. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 65 2. Vahehindamise eest vastutab korraldusasutus koostöös komis- joni ja liikmesriigiga. Vahehindamine tehakse kõikidele ühenduse abi raamprogrammidele ja abidele. Vahehindamise teostab sõltu- matu hindaja ja selle tulemused esitatakse ühenduse abi raam- programmi või asjaomase abi seirekomisjonile vastavalt artikli 35 lõikele 3 ning seejärel komisjonile tavaliselt kolm aastat pärast ühenduse abi raamprogrammi või abi vastuvõtmist ja hiljemalt 31. detsembril 2003 seoses artikli 14 lõikes 2 nimetatud läbivaa- tamisega. teostajateks on sõltumatud hindajad. Järelhindamine tuleb lõpe- tada hiljemalt kolm aastat pärast programmeerimisperioodi lõp- pemist. IV PEATÜKK TULEMUSRESERV 3. Komisjon kontrollib komisjoni ja liikmesriigi koostöös eelne- valt määratletud kriteeriumide alusel hindamise asjakohasust ja kvaliteeti, pidades silmas abi läbivaatamist ja artiklis 44 nimeta- tud tulemusreservi jaotamist. Artikkel 44 Tulemusreservi jaotamine 4. Vahehindamise jätkuna tehakse kõigile ühenduse abi raamprog- rammidele ja abidele ajakohastatud vahehindamine, mis lõpeta- takse hiljemalt 31. detsembril 2005, et valmistada ette edasist abi. 1. Iga liikmesriik hindab tihedas kootöös komisjoniga iga ees- märgi raames hiljemalt 31. detsembriks 2003 iga rakenduskava või ühtse programmdokumendi tulemusi piiratud arvu seirenäi- tajate alusel, mis kajastavad tõhusust, juhtimist ja rahalist raken- damist ning mõõdavad vahetulemusi võrreldes nende esialgsete eesmärkidega. Artikkel 43 Järelhindamine 1. Kättesaadavate hindamistulemuste alusel hinnatakse järelhin- damisel vahendite kasutamist, abi tõhusust, tulemuslikkust ja mõju ning tehakse järeldused majandusliku ning sotsiaalse ühte- kuuluvuse poliitika kohta. Järelhindamisel hinnatakse rakenda- mist soodustavaid ja takistavaid tegureid ning saavutusi ja tule- musi, sealhulgas nende kestvust. 2. Järelhindamise eest vastutab komisjon koostöös liikmesriigi ja selle korraldusasutusega. Järelhindamine tehakse abile ja Need näitajad määrab liikmesriik, konsulteerides tihedalt komis- joniga ja võttes osaliselt või täielikult arvesse komisjoni ettepan- dud soovituslikku näitajate loendit, ja kvantifitseeritakse olemas- olevates vahehindamise aruannetes. Liikmesriigid vastutavad näitajate kohaldamise eest. aastaaruannetes rakendamise ja 2. Vaheetapil ja hiljemalt 31. märtsiks 2004 jaotab komisjon tihedas koostöös asjaomaste liikmesriikidega iga eesmärgi raames kõikide liikmesriikide ettepanekute põhjal, võttes arvesse liikmes- riikide institutsioonilist eripära ja nende vastavat programmeeri- mist, artikli 7 lõikes 5 nimetatud kohustuste assigneeringud rakenduskavadele või ühtsetele programmdokumentidele või nende edukaks peetavatele prioriteetidele. Rakenduskavasid ja ühtseid programmdokumente kohandatakse vastavalt artiklitele 14 ja 15. 66 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd V JAOTIS ARUANDED JA AVALIKUSTAMINE Artikkel 45 Aruanded 1. Asutamislepingu artikli 159 kohaselt esitab komisjon iga kolme aasta järel Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele aruande edusam- mude kohta majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutami- sel ning fondide, Ühtekuuluvusfondi, EIP ja muude rahastamisva- hendite osaluse kohta selles. See aruanne sisaldab eelkõige järgmist: b) kokkuvõte fondide abi kooskõlastamisest teiste fondide, EIP ja muude olemasolevate rahastamisvahenditega; c) niipea kui need on kättesaadavad, artiklis 42 nimetatud hin- damise tulemused, näidates abis tehtud kohandusi, ja artik- lis 43 nimetatud hindamise tulemused, ning hinnang fondide võetud meetmete vastavusele artiklis 12 nimetatud ühenduse poliitikale; d) loetelu suurprojektidest, mida fondid on toetanud; a) edusammud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavu- tamisel, sealhulgas piirkondade sotsiaalmajanduslik olukord ja selles täheldatud muutused ning otseinvesteeringute voogude e) artikli 38 lõike 2 kohaselt tehtud komisjoni kontrolli tulemu- sed ja sellest tehtavad järeldused, sealhulgas tuvastatud eeskir- jade eiramiste arv ja kõnealused summad ning artikli 39 lõike 2 kohased finantskorrektsioonid; analüüs ja nende mõju ühenduse tööhõive olukorrale; f) teave komiteede arvamuste kohta, mis on esitatud vastavalt artiklitele 48–51. b) kokkuvõte fondide, Ühtekuuluvusfondi, EIP ja teiste rahasta- misvahendite osast ning ühenduse ja siseriikliku poliitika mõju selle protsessi lõpetamisele; c) ühenduse meetmeid ja poliitikat puudutavad võimalikud ette- panekud, mis tuleb vastu võtta majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks. 2. Enne iga aasta 1. novembrit esitab komisjon Euroopa Parla- mendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning re- gioonide komiteele aruande käesoleva määruse rakendamise kohta eelnenud aastal. See aruanne sisaldab eelkõige järgmist: a) kokkuvõte kõigi fondide tegevusest, nende eelarveliste vahen- dite kasutamisest, abi kontsentreerimisest ning teiste komis- joni pädevusse kuuluvate rahastamisvahendite kasutamisest ja nende vahendite kontsentreerimisest; see kokkuvõte sisaldab järgmist: Artikkel 46 Informatsioon ja avalikustamine 1. Artikli 15 lõikes 1 nimetatud konsultatsioone silmas pidades tagavad liikmesriigid arengukavade avalikustamise. 2. Ilma et see piiraks artikli 23 lõike 1 kohaldamist, vastutab kor- raldusasutus abi avalikustamise eest ning eelkõige selle eest, et tea- vitatakse: a) võimalikke lõplikke abisaajaid, majandus- ja kutseorganisat- sioone, majanduspartnereid ja tööturu osapooli, meeste ja naiste võrdõiguslikkust edendavaid asutusi ning asjaomaseid seonduvatest valitsusväliseid võimalustest; organisatsioone abiga — kõigi fondide eraldatud ja väljamakstud assigneeringute jaotus aastate kaupa iga liikmesriigi kohta, sealhulgas ühenduse algatused, b) üldsust ühenduse osast kõnealuses abis ja selle tulemustest. — hinnang uuenduslikele meetmetele ja tehnilisele abile aas- tate kaupa; 3. Liikmesriigid konsulteerivad komisjoniga ja informeerivad seda vastavalt artikli 37 lõikele 2 igal aastal käesoleva artikli lõi- getes 1 ja 2 sätestatud eesmärkidel tehtud algatustest. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 67 VI JAOTIS KOMITEED Artikkel 47 Üldsätted — tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt käsitletava küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 205 lõikes 2 nõu- kogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimeta- tud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta, 1. Käesoleva määruse rakendamisel abistavad komisjoni neli komiteed: a) piirkondade arengu ja ümberkorraldamise komitee; — komisjon võtab meetmed vastu ning neid kohaldatakse viivi- tamata. Kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul: b) asutamislepingu artikli 147 alusel moodustatud komitee; — võib komisjon vastuvõetud meetme kohaldamise edasi lükata ühe kuu võrra alates kõnealusest teatamisest, c) põllumajandusstruktuuride ja maaelu arengu komitee; d) kalanduse ja akvakultuuri struktuurikomitee. — võib nõukogu eelmises lõigus osutatud tähtaja jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega teha teistsuguse otsuse. 2. Kui lõike 1 punktides a, c ja d nimetatud komiteed tegutsevad nõuandekomiteedena vastavalt artiklitele 48, 50 ja 51, kohalda- takse järgmist menetlust: 4. Komisjon suunab komiteedele artiklis 45 nimetatud aruanded. Komisjon võib küsida komiteede arvamust kõigi fondide abiga seotud küsimuste kohta, välja arvatud käesolevas jaotises sätesta- tud abi. Nende hulka kuuluvad ka küsimused, millega tegelevad peamiselt teised komiteed. — võetava meetme eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja, 5. Iga komitee arvamus tehakse teatavaks kõigile käesolevas jao- tises nimetatud komiteedele. — tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kii- reloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades, 6. Iga komitee koostab oma töökorra. — arvamused protokollitakse; igal liikmesriigil on õigus paluda oma seisukoha protokolli kandmist, 7. Euroopa Parlamenti informeeritakse korrapäraselt komiteede tööst. — komisjon võtab komitee esitatud arvamusi võimalikult suurel määral arvesse. Ta teatab komiteele, millisel viisil komitee arvamust on arvestatud. Artikkel 48 3. Kui lõike 1 punktides a, c ja d nimetatud komiteed tegutsevad korralduskomiteedena vastavalt artiklitele 48, 50 ja 51, kohalda- takse järgmist menetlust: Piirkondade arengu ja ümberkorraldamise komitee — võetava meetme eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja, 1. Käesolevaga moodustatakse komisjoni arengu ümberkorraldamise komitee, ja juures piirkondade kuuluvad kuhu 68 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. EIP nimetab komiteesse oma hääleõiguseta esindaja. igast liikmesriigist. Komitee juhatamise eest vastutav komisjoni liige võib selle vastutuse delegeerida mõnele komisjoni vanem- ametnikule. 2. Komitee tegutseb korralduskomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 3 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: a) artikli 53 lõikes 2 nimetatud rakenduseeskirjad. Muud komiteed annavad konsultatsioone eespool nimetatud rakenduseeskirjade kohta nende pädevusse kuuluvates küsi- mustes, kui nad on küsimusega seotud; b) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. juuni 1999. aasta mää- ruse (EÜ) nr 1261/1999 (Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) kohta) (1) artiklis 5 nimetatud rakenduseeskirjad; Igast liikmesriigist nimetatakse iga esimeses lõigus nimetatud esin- dajakategooria kohta üks asendusliige. Ühe või mõlema liikme puudumise korral saab asendaja automaatselt õiguse komitee tööst osa võtta. Liikmed ja asendusliikmed määrab nõukogu komisjoni ettepa- neku põhjal kolmeks aastaks. Neid võib sellele kohale tagasi nime- tada. Nõukogu püüab tagada asjast huvitatute võrdse esindatuse komitee koosseisus. EIPga seotud päevakorraküsimuste puhul nimetab EIP komiteesse oma hääleõiguseta esindaja. c) artikli 20 lõike 1 punktis a (Interreg) ja artikli 20 lõike 1 punk- tis b (Urban) nimetatud ühenduse algatustega seotud suunised; 2. Komitee: d) suunised artikli 22 kohaselt kohaldatavate eri liiki uuendus- like meetmete kohta, kui neid toetab ERF. 3. Komitee tegutseb nõuandekomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 2 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: a) eesmärgi 2 raames abikõlblike alade loendi koostamine ja läbi- vaatamine; b) eesmärkide 1 ja 2 raames ühenduse abi raamprogrammid ja ühtsetes programmdokumentides sisalduv vastav teave; a) esitab eesmärgi 3 raames arvamuse komisjoni otsuste eel- nõude kohta, mis käsitlevad ühtseid programmdokumente ja ühenduse abi raamprogramme ning eesmärkide 1 ja 2 raames ühenduse abi raamprogrammide ja ühtsetes programmdoku- mentides sisalduva vastava teabe kohta, kui neid toetab ESF; b) esitab oma arvamuse artikli 53 lõikega 2 ettenähtud rakendus- eeskirjade kohta; c) tehnilise abi meetmete liigid vastavalt artiklile 23, kui neid toe- tab ERF; c) annab konsultatsioone Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1262/1999 (Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) kohta) (2) artiklis 8 nimetatud rakendusees- kirjade kohta; d) muud artikleid 20–22 puudutavad küsimused. Artikkel 49 Asutamislepingu artikli 147 alusel moodustatud komitee d) esitab arvamuse komisjoni suuniste eelnõude kohta, mis käsit- levad artikli 20 lõike 1 punktis d nimetatud ühenduse algatusi (Equal) ja artikli 22 kohaseid eri liiki uuenduslikke meetmeid, kui neid toetab ESF. Komisjon võib komiteele suunata ka muid artiklites 20–22 nimetatud küsimusi; 1. Asutamislepingu artikli 147 alusel moodustatud komitee koosneb kahest valitsuse esindajast, kahest töötajate organisat- siooni esindajast ja kahest tööandjate organisatsiooni esindajast e) annab konsultatsioone tehnilise abi meetmete liikide kohta vastavalt artiklile 23, kui neid toetab ESF. (1) EÜT L 161, 26. 6. 1999, lk 43. (2) EÜT L 161, 26. 6. 1999, lk 48. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 69 3. Komitee arvamuste vastuvõtmiseks on nõutav absoluutne häälteenamus. Komisjon teatab komiteele, millisel viisil komitee arvamust on arvestatud. d) tehnilise abi meetmete liigid vastavalt artiklile 23, kui neid toe- tab EAGGF; e) muud artikleid 20–22 puudutavad küsimused. Artikkel 50 Artikkel 51 Põllumajandusstruktuuride ja maaelu arengu komitee Kalanduse ja akvakultuuri struktuurikomitee 1. Käesolevaga moodustatakse komisjoni juures põllumajandus- struktuuride ja maaelu arengu komitee, kuhu kuuluvad liikmes- riikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. EIP nimetab komiteesse oma hääleõiguseta esindaja. ja 1. Käesolevaga moodustatakse komisjoni akvakultuuri struktuurikomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. EIP nimetab komi- teesse oma hääleõiguseta esindaja. juures kalapüügi 2. Komitee tegutseb korralduskomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 3 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: a) määruse (EÜ) nr 1257/1999 artiklites 34, 50 ja 53 nimetatud rakendus- ja üleminekueeskirjad; 2. Komitee tegutseb korralduskomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 3 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: a) määruse (EÜ) nr 1263/1999 artiklis 4 nimetatud rakendusees- kirjad; b) suunised artikli 22 kohaselt kohaldatavate eri liiki uuendus- like meetmete kohta, kui neid toetab FIFG. b) artikli 20 lõike 1 punktis c nimetatud ühenduse algatusega (Leader) seotud suunised. 3. Komitee tegutseb nõuandekomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 2 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: 3. Komitee tegutseb nõuandekomiteena vastavalt artikli 47 lõi- kes 2 sätestatud menetlusele, kui ta käsitleb järgmisi küsimusi: a) eesmärgi 2 raames abikõlblike alade loendi koostamine ja läbi- vaatamine; a) eesmärgi 2 raames abikõlblike alade loendi koostamine ja läbi- vaatamine; b) kalandusstruktuuridega seotud abi osad, mis sisalduvad komisjoni otsuse eelnõus, mis käsitleb eesmärgi 1 raames ühenduse abi raamprogramme ja ühtsetes programmdoku- mentides sisalduvat vastavat teavet; b) põllumajandusstruktuuridega ja maaelu arenguga seotud abi osad, mis sisalduvad komisjoni otsuste eelnõudes, mis käsitle- vad eesmärkide 1 ja 2 sihtalade raames ühenduse abi raamprog- ramme ja ühtsetes programmdokumentides sisalduvat vasta- vat teavet; c) artikli 53 lõikes 2 nimetatud rakenduseeskirjad; d) tehnilise abi meetmete liigid vastavalt artiklile 23, kui neid toe- tab FIFG; c) artikli 53 lõikes 2 nimetatud rakenduseeskirjad; e) muud artiklit 22 puudutavad küsimused. 70 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd VII JAOTIS LÕPPSÄTTED Artikkel 52 Üleminekusätted summade osad, mille kohta ei ole lõppmakse taotlust laekunud 31. märtsiks 2003, vabastatakse automaatselt hiljemalt 30. sep- tembril 2003 ning alusetult makstud summa tuleb tagasi maksta, ilma et see piiraks tegevusi või programme, mis on peatatud koh- tumenetluse tõttu. 1. Käesolev määrus ei mõjuta nõukogu või komisjoni poolt nõu- kogu määruse (EMÜ) nr 2052/88 ja määruse (EMÜ) nr 4253/88 või mis tahes muude 31. detsembril 1999 kõnesoleva abi suhtes kehtivate õigusaktide alusel heakskiidetud abi jätkamist ega muut- mist, sealhulgas täielikku või osalist tühistamist. 2. Määruse (EMÜ) nr 2052/88 ja määruse (EMÜ) nr 4253/88 alu- sel esitatud fondide toetuse taotlused tegevustele vaatab komis- ja kiidab nimetatud määruste alusel heaks hiljemalt jon läbi 31. detsembril 1999. 3. Komisjon võtab ühenduse abi raamprogrammide ja abi koos- tamisel arvesse kõiki meetmeid, mille nõukogu või komisjon on enne käesoleva määruse jõustumist heaks kiitnud ja mis avalda- vad kõnealuste raamprogrammide ja abi rakendamise ajal finants- mõju. Nende meetmete kohta ei kehti artikli 30 lõige 2. 4. Olenemata artikli 30 lõikes 2 nimetatud kuupäevast, võib tege- likult tehtud kulutusi, mille kohta komisjon on 2000. aasta 1. jaa- nuari ja 30. aprilli vahel saanud kõigile käesolevas määruses sätes- tatud tingimustele vastava abitaotluse, käsitleda fondidelt toetuse saamiseks kõlblikena alates 1. jaanuarist 2000. 5. Enne 1. jaanuari 1994 komisjoni poolt heakskiidetud tegevu- sele või programmile määratud summade osad, mille kohta ei ole lõppmakse taotlust laekunud 31. märtsiks 2001, vabastatakse automaatselt hiljemalt 30. septembril 2001 ning alusetult maks- tud summa tuleb tagasi maksta, ilma et see piiraks tegevusi või programme, mis on peatatud kohtumenetluse tõttu. Artikkel 53 Rakendamine 1. Komisjon vastutab käesoleva määruse rakendamise eest. 2. Komisjon võtab artiklite 30, 33, 38, 39 ja 46 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad vastu vastavalt artikli 48 lõike 2 punktile a. Komisjon võtab vastavalt samale menetlusele ja kui see on vaja- lik ettenägematute asjaolude tõttu, vastu ka muud käesoleva mää- ruse rakendamise eeskirjad. Artikkel 54 Kehtetuks tunnistamine nr Määrus (EMÜ) nr 4253/88 tunnistatakse 1. kohaldamist. jaanuarist 2000, 2052/88 (EMÜ) alates ilma et see piiraks artikli 52 lõike 1 määrus kehtetuks käesolevaga ja Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele. Artikkel 55 Läbivaatamisklausel Komisjoni ettepanekul vaatab nõukogu käesoleva määruse uuesti läbi hiljemalt 31. detsembril 2006. Nõukogu tegutseb ettepaneku põhjal asutamislepingu artiklis 161 sätestatud korras. Artikkel 56 Jõustumine 1994. aasta 1. jaanuari ja 1999. aasta 31. detsembri vahel komis- joni poolt heakskiidetud tegevusele või programmile määratud Artikleid 28, 31 ja 32 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2000. Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. 14/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 71 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 21. juuni 1999 Nõukogu nimel eesistuja G. VERHEUGEN 72 ET Euroopa Liidu Teataja 14/1. kd LISA STRUKTUURIFONDID Kohustuste assigneeringute jaotus aastate kaupa aastateks 2000–2006 (artikli 7 lõige 1) 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 29 430 28 840 28 250 27 670 27 080 27 080 26 660 (miljonites eurodes — 1999. aasta hinnad)