title: Criteria for acceptability of radiological (including radiotherapy) and nuclear medicine installations.

eurovoc_concepts:
nuclear medicine
radiation protection
safety standard
therapeutics


title: Agreement in the form of an Exchange of letters amending the Agreement in the form of an Exchange of Letters between the European Community and Romania on the Reciprocal establishment of tariff quotas for certain wines

eurovoc_concepts:
Romania
agreement (EU)
quantitative restriction
tariff quota
wine

formats: html pdf print

text: L 172/10 EN Official Journal of the European Communities 8. 7. 1999 AGREEMENT IN THE FORM OF AN EXCHANGE OF LETTERS amending the Agreement in the form of an Exchange of Letters between the European Community and Romania on the Reciprocal establishment of tariff quotas for certain wines A. Letter from the Community Brussels, 17 June 1999. Sir, I have the honour to refer to the Agreement of 26 November 1993 in the form of an Exchange of Letters between the European Community and Romania on the reciprocal establishment of tariff quotas for certain wines and to the negotiations which have taken place between the European Community and Romania with a view to extending the Agreement beyond 31 December 1998. I hereby confirm that as a result of the negotiations the European Community and Romania have agreed on the following: I. The table below shall be added to the Annex to the said Agreement ‘Quantities of wine originating in Romania and qualifying for tariff reductions in 1999 Description Quantity (hl) Wine of fresh grapes, including sparkling wine and liqueur wine 178 880’ CN code ex 2204 10 ex 2204 21 ex 2204 29 II. The following shall be added at the end of point 3(a) of the said Agreement: ‘— in 1999: 75 % of the basic duty not exceeding 18,75 % ad valorem; In addition, in order to ensure optimal utilisation of the tariff quota opened by Romania for certain wines originating in the Community, the detailed provisions for management of the tariff quota by the Romanian authorities are to be amended by increasing the individual limit. ’ This Exchange of Letters shall be approved by the contracting Parties in accordance with their respective procedures. This Agreement shall enter into force on 1 January 1999. It shall expire on 31 December 1999. During the first half of 1999 negotiations will take place with a view to concluding an additional protocol to the Europe Agreement covering both wines and spirits. In addition, the additional protocol to the Europe Agreement will lay down detailed rules for cooperation between Romania and the European Community to support the implementation of a programme under which Romania will adopt the acquis communautaire relating to wine and spirits, particularly as regards reinforcing inspection structures and controlling production in the winegrowing sector (including the establishment of a vineyard register). I should be obliged if you would confirm that your Government is in agreement with the contents of this letter. Please accept, Sir, the assurance of my highest consideration. On behalf of the Council of the European Union 8. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 172/11 B. Letter from Romania Brussels, 17 June 1999. Sir, I have the honour to acknowledge receipt of your letter of today's date, which reads as follows: ‘I have the honour to refer to the Agreement of 26 November 1993 in the form of an Exchange of Letters between the European Community and Romania on the reciprocal establishment of tariff quotas for certain wines and to the negotiations which have taken place between the European Community and Romania with a view to extending the Agreement beyond 31 December 1998. I hereby confirm that as a result of the negotiations the European Community and Romania have agreed on the following: I. The table below shall be added to the Annex to the said Agreement ‘Quantities of wine originating in Romania and qualifying for tariff reductions in 1999 Description Quantity (hl) Wine of fresh grapes, including sparkling wine and liqueur wine 178 880’ CN code ex 2204 10 ex 2204 21 ex 2204 29 II. the following shall be added at the end of point 3(a) of the said Agreement: “— in 1999: 75 % of the basic duty but not exceeding 18,75 % ad valorem. In addition, in order to ensure optimal utilisation of the tariff quota opened by Romania for certain wines originating in the Community, the detailed provisions for management of the tariff quota by the Romanian authorities are to be amended by increasing the individual limit. ” This Exchange of Letters shall be approved by the contracting Parties in accordance with their respective procedures. This Agreement shall enter into force on 1 January 1999. It shall expire on 31 December 1999. During the first half of 1999 negotiations will take place with a view to concluding an additional protocol to the Europe Agreement covering both wines and spirits. In addition, the additional protocol to the Europe Agreement will lay down detailed rules for cooperation between Romania and the European Community to support the implementation of a programme under which Romania will adopt the acquis communautaire relating to wine and spirits, particularly as regards reinforcing inspection structures and controlling production in the winegrowing sector (including the establishment of a vineyard register). I should be obliged if you would confirm that your Government is in agreement with the contents of this letter. ’ I have the honour to confirm that my Government is in agreement with the contents of your letter. Please accept, Sir, the assurance of my highest consideration. For the Government of Romania


title: Regulamento (CE) n° 1270/1999 da Comissão, de 17 de Junho de 1999, que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

formats: pdf print

text: 18. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 151/3 REGULAMENTO (CE) N. o 1270/1999 DA COMISSÃO de 17 de Junho de 1999 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 3223/94 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execução do regime de importação dos frutos e dos produtos hortícolas (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1498/98 (2), e, nomea- damente, o n. o 1 do seu artigo 4. o, Considerando que o Regulamento (CE) n. o 3223/94 prevê, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de impor- tação dos países terceiros, relativamente aos produtos e períodos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplicação dos supracitados crité- forfetários de importação devem ser rios, os valores fixados nos níveis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os valores forfetários de importação referidos no artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 3223/94 são fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 18 de Junho de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 17 de Junho de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 de 15. 7. 1998, p. 4. L 151/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 18. 6. 1999 ANEXO do Regulamento da Comissão, de 17 de Junho de 1999, que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas Código NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 Código países terceiros (1) Valor forfetário de importação (EUR/100 kg) 052 064 999 052 628 999 052 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 720 804 999 052 999 052 064 068 400 616 999 624 999 87,8 47,0 67,4 75,7 133,7 104,7 58,5 58,5 55,3 60,5 57,6 57,8 72,6 60,0 74,7 72,8 68,4 59,3 88,4 96,5 74,1 149,8 149,8 227,7 158,0 139,9 187,9 153,1 173,3 249,2 249,2 (1) Nomenclatura dos países fixada pelo Regulamento (CE) n. o 2317/97 da Comissão (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O código «999» representa «outras origens»


title: Kommissionens beslutning af 17. juni 1999 om importlicenser for varer inden for oksekødsektoren med oprindelse i Botswana, Kenya, Madagaskar, Swaziland, Zimbabwe og Namibia (meddelt under nummer K(1999) 1658)

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
import licence
originating product
quantitative restriction

text: L 159/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 6. 1999 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 17. juni 1999 om importlicenser for varer inden for oksekødsektoren med oprindelse i Botswana, Kenya, Madagaskar, Swaziland, Zimbabwe og Namibia (meddelt under nummer K(1999) 1658) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) (1999/418/EF) (4) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1706/98 af 20. juli 1998 om ordningen for landbrugsprodukter og varer fremstillet af landbrugsprodukter med oprindelse i AVS-staterne og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 715/90 (1), særlig artikel 30, det bør understreges, at denne beslutning ikke tilsi- desætter bestemmelser i R(cid:134)dets direktiv 72/ 462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæs- sige og veterinærpolitimæssige problemer i forbin- delse med indførsel af kvæg, svin, f(cid:134)r og geder samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande (3), senest ændret ved direktiv 97/79/EF (4) (cid:190) VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1918/98 af 9. september 1998 om fastsættelse af gennem- førelsesbestemmelser i oksekødsektoren til R(cid:134)dets forord- ning (EF) nr. 1706/98 om den ordning, der skal gælde for landbrugsprodukter og visse varer fremstillet af landbrugs- produkter med oprindelse i AVS-staterne og om ophæ- velse af forordning (EF) nr. 589/96 (2), særlig artikel 4, og Artikel 1 Nedenst(cid:134)ende medlemsstater udsteder den 21. juni 1999 importlicenser for produkter fra oksekødsektoren, udtrykt som udbenet kød, med oprindelse i visse stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, for nedenst(cid:134)ende mængder og oprindelseslande. ud fra følgende betragtninger: Tyskland: (1) (2) Med artikel 1 i forordning (EF) nr. 1918/98 (cid:134)bnes der mulighed for udstedelse af importlicenser for indførslerne m(cid:134) produkter imidlertid ikke overstige de mængder, som er fastsat for hvert af disse eksporterende tredjelande; fra oksekødsektoren; juni 1999, udtrykt som udbenet kød, de licensansøgninger, der er indgivet fra den 1. til den 10. i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1918/ for produkter med oprindelse i 98, overstiger Swaziland, Botswana, Zimbabwe disponible mængder for disse lande; det er derfor muligt at udstede importlicenser for de mængder, der er anmodet om licens for; Kenya, og Namibia Madagaskar, ikke de (cid:190) 1 000,000 tons med oprindelse i Botswana (cid:190) 150,000 tons med oprindelse i Namibia. Det Forenede Kongerige: (cid:190) 1 150,000 tons med oprindelse i Botswana (cid:190) 450,000 tons med oprindelse i Zimbabwe (cid:190) 300,000 tons med oprindelse i Namibia (cid:190) 30,000 tons med oprindelse i Swaziland. Belgien (cid:190) 13,000 tons med oprindelse i Zimbabwe. (3) de restmængder, for hvilke der kan ansøges om licenser fra den 1. juli 1999, bør fastsættes, uden at den samlede mængde p(cid:134) 52 100 tons overskrides; Der kan i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i forord- ning (EF) nr. 1918/98 indgives licensansøgninger i løbet Artikel 2 (1) EFT L 215 af 1. 8. 1998, s. 12. (2) EFT L 250 af 10. 9. 1998, s. 16. (3) EFT L 302 af 31. 12. 1972, s. 28. (4) EFT L 24 af 30. 1. 1998, s. 31. 25. 6. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 159/59 af de ti første dage af juli 1999 for følgende mængder udbenet oksekød: Artikel 3 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. (cid:190) Botswana: (cid:190) Kenya: (cid:190) Madagaskar: (cid:190) Swaziland: (cid:190) Zimbabwe: (cid:190) Namibia: 12 281,000 tons 142,000 tons 7 579,000 tons 3 183,000 tons 5 950,000 tons 8 420,000 tons. Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen


title: Avtal genom skriftväxling om ändring av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om ett ömsesidigt införande av tullkvoter för vissa viner

text: L 172/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 7. 1999 om ändring av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om ett ömsesidigt införande av tullkvoter för vissa viner AVTAL GENOM SKRIFTVÄXLING A. Skrivelse från gemenskapen Bryssel den 17 juni 1999. Herr. , Jag har äran att hänvisa till avtalet genom skriftväxling av den 26 november 1993 mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om ett ömsesidigt införande av tullkvoter för vissa viner och till de förhand- lingar som ägt rum mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien för att förlänga avtalets giltighet efter den 31 december 1998. Jag bekräftar härmed att Europeiska gemenskapen och Rumänien till följd av förhandlingarna har enats om följande: I. Nedanstående tabell skall läggas till i bilagan till nämnda avtal: ”Kvantiteter av vin med ursprung i Rumänien som är berättigade till tullnedsättningar under år 1999 Varuslag Kvantitet i hektoliter Vin av färska druvor, inklusive mousserande vin och starkvin 178 880” KN-nummer ex 2204 10 ex 2204 21 ex 2204 29 II. I slutet av punkt 3 A i nämnda avtal skall följande läggas till: ”— 1999: 75 % av bastullen, dock maximalt 18,75 % av värdet. För övrigt, för att säkerställa ett optimalt utnyttjande av den tullkvot som öppnats av Rumänien för vissa viner med ursprung i gemenskapen, kommer de rumänska myndigheternas förvaltningsbestäm- melser för denna tullkvot att ändras genom att den enhetliga gränsen höjs. ” Denna skriftväxling skall godkännas av de avtalsslutande parterna i enlighet med deras egna förfaranden. Detta avtal träder i kraft den 1 januari 1999. Det skall upphöra att gälla den 31 december 1999. Under det första halvåret 1999 kommer förhandlingar att äga rum för att anta ett tilläggsprotokoll till Europaavtalet så att tillämpningsområdet omfattar både sektorerna för vin och sprit. I tilläggsprotokollet till Europaavtalet kommer dessutom tillämpningsföreskrifter att fastställas för samarbete mellan Rumänien och Europeiska gemenskapen till stöd för genomförandet av ett program enligt vilket Rumänien kommer att anta gemen- skapens regelverk inom vin- och spritsektorn, särskilt beträffande förstärkning av kontrollstrukturer och kontroll av produktionen inom vinsektorn (bland annat införandet av ett register över vinodlingar). Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering är införstådd med innehållet i denna skrivelse. Högaktningsfullt På Europeiska unionens råds vägnar 8. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 172/11 B. Skrivelse från Rumänien Bryssel den 17 juni 1999. Herr. , Jag har äran att bekräfta mottagandet av Er skrift av dagens datum med följande lydelse: ”Jag har äran att hänvisa till avtalet genom skriftväxling av den 26 november 1993 mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien om ett ömsesidigt införande av tullkvoter för vissa viner och till de förhandlingar som ägt rum mellan Europeiska gemenskapen och Rumänien för att förlänga avtalets giltighet efter den 31 december 1998. Jag bekräftar härmed att Europeiska gemenskapen och Rumänien till följd av förhandlingarna har enats om följande: I. Nedanstående tabell skall läggas till i bilagan till nämnda avtal: ”Kvantiteter av vin med ursprung i Rumänien som är berättigade till tullnedsättningar under år 1999 Varuslag Kvantitet i hektoliter Vin av färska druvor, inklusive mousserande vin och starkvin 178 880” KN-nummer ex 2204 10 ex 2204 21 ex 2204 29 II. I slutet av punkt 3 A i nämnda avtal skall följande läggas till: ’— 1999: 75 % av bastullen, dock maximalt 18,75 % av värdet. För övrigt, för att säkerställa ett optimalt utnyttjande av den tullkvot som öppnats av Rumänien för vissa viner med ursprung i gemenskapen, kommer de rumänska myndigheternas förvaltningsbe- stämmelser för denna tullkvot att ändras genom att den enhetliga gränsen höjs. ’ Denna skriftväxling skall godkännas av de avtalsslutande parterna i enlighet med deras egna förfa- randen. Detta avtal träder i kraft den 1 januari 1999. Det skall upphöra att gälla den 31 december 1999. Under det första halvåret 1999 kommer förhandlingar att äga rum för att ingå ett tilläggsprotokoll till Europaavtalet så att tillämpningsområdet omfattar både sektorerna för vin och sprit. I tilläggsprotokollet till Europaavtalet kommer dessutom tillämpningsföreskrifter att fastställas för samarbete mellan Rumä- nien och Europeiska gemenskapen till stöd för genomförandet av ett program enligt vilket Rumänien kommer att anta gemenskapens regelverk inom vin- och spritsektorn, särskilt beträffande förstärkning av kontrollstrukturer och kontroll av produktionen inom vinsektorn (bland annat införandet av ett register över vinodlingar). Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering är införstådd med innehållet i denna skrivelse. ” Jag bekräftar att min regering är införstådd med innehållet i denne skrivelse. Högaktningsfullt För Rumäniens regering


title: Richtlinie 1999/59/EG des Rates vom 17. Juni 1999 zur Änderung der Richtlinie 77/388/EWG im Hinblick auf das für Telekommunikationsdienstleistungen anwendbare Mehrwertsteuersystem

eurovoc_concepts:
VAT
provision of services
telecommunications
transmission network

text: 26. 6. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 162/63 RICHTLINIE 1999/59/EG DES RATES vom 17. Juni 1999 zur Änderung der Richtlinie 77/388/EWG im Hinblick auf das für Telekommuni- kationsdienstleistungen anwendbare Mehrwertsteuersystem DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION  (6) gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 93, auf Vorschlag der Kommission (1), nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2), nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialaus- schusses (3), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) (4) (5) Nach Artikel 14 des Vertrags umfaßt der Binnen- markt einen Raum ohne Binnengrenzen, in. dem der freie Verkehr von Waren, Personen, Dienstlei- stungen und Kapital gemäß den Bestimmungen dieses Vertrags gewährleistet ist. Die derzeit geltende Mehrwertsteuerregelung für Telekommunikationsdienstleistungen nach Artikel 9 der Sechsten Richtlinie 77/388/EWG des Rates vom 17. Mai 1977 zur Harmonisierung der Rechts- vorschriften der Mitgliedstaaten über die Umsatz- steuern  Gemeinsames Mehrwertsteuersystem: einheitliche steuerpflichtige Bemessungsgrund- lage (4) ist unzulänglich; sie genügt weder, um sämt- liche Dienstleistungen, die in der Gemeinschaft in Anspruch genommen werden, steuerlich zu erfassen, noch um Wettbewerbsverzerrungen in diesem Bereich vorzubeugen. Im Interesse des ordnungsgemäßen Funktionierens des Binnenmarktes sollten solche Wettbewerbsver- zerrungen beseitigt und neue harmonisierte Rege- lungen für diesen Bereich eingeführt werden. Es sollten Maßnahmen ergriffen werden, um insbe- sondere sicherzustellen, daß Telekommunikations- dienstleistungen, die von in der Gemeinschaft ansässigen Kunden in Anspruch genommen werden, auch in der Gemeinschaft besteuert werden. Um dieses Ziel zu erreichen, sollten die Telekom- munikationsdienstleistungen, der Gemeinschaft ansässige Steuerpflichtige oder an in Drittländern ansässige Empfänger erbracht werden, grundsätzlich am Ort des Leistungsempfängers besteuert werden. die an in (1) ABl. C 78 vom 12. 3. 1997, S. 22. (2) Stellungnahme vom 6. Mai 1999 (noch nicht im Amtsblatt veröffentlicht). (3) ABl. C 287 vom 22. 9. 1997, S. 28. (4) ABl. L 145 vom 13. 6. 1977, S. 1. Richtlinie zuletzt geändert durch die Richtlinie 1999/49/EG (ABl. L 139 vom 2. 6. 1999, S. 27). oder ausgewertet werden, Damit Telekommunikationsdienstleistungen, die von in Drittländern ansässigen Steuerpflichtigen an in der Gemeinschaft ansässige Nichtsteuerpflich- tige erbracht und in der Gemeinschaft tatsächlich genutzt einheitlich besteuert werden, sollten die Mitgliedstaaten von der Möglichkeit der Ortsverlagerung nach Artikel 9 Absatz 3 Buchstabe b) der Richtlinie 77/388/EWG Gebrauch machen. Für entsprechende Telekom- munikationsdienstleistungen an andere Empfänger in der Gemeinschaft kann jedoch Artikel 9 Absatz 3 jener Richtlinie anwendbar bleiben. Für die Einführung besonderer Regeln zur Bestim- mung des Ortes von Telekommunikationsdienstlei- stungen müssen diese Dienstleistungen definiert werden. Dabei sollten die international gültigen Definitionen zugrunde gelegt werden, wobei vor allem die Leitweg- und Endvergütungen für inter- nationale Telefonanrufe sowie der Zugang zu globalen Informationsnetzen einzubeziehen sind. in nicht Steuerpflichtigen Die Besteuerung am Ort des Leistungsempfängers führt auch dazu, daß die Verfahren nach den Richt- linien 79/1072/EWG (5) und 86/560/EWG (6) von den Anspruch genommen werden müssen. Die neue Regelung zur Bestimmung des Ortes von Telekommunikati- onsdienstleistungen sollte nicht dazu führen, daß einem sich anderen Staat zu steuerlichen Zwecken erfassen indem der lassen müssen. Dies wird erreicht, Leistungsempfänger Steuerschuldner wird, sofern es sich bei dem Leistungsempfänger um einen Steuerpflichtigen handelt. Steuerpflichtige ausländische zwingend in (7) (8) (9) Die Richtlinie 77/388/EWG ist daher entspre- chend zu ändern  HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: Artikel 1 Die Richtlinie 77/388/EWG wird wie folgt geändert: 1. Am Ende von Artikel 9 Absatz 2 Buchstabe e) wird der Punkt durch ein Semikolon ersetzt und folgender neuer Gedankenstrich angefügt: (5) ABl. L 331 vom 27. 12. 1979, S. 11. Richtlinie zuletzt geändert durch die Beitrittsakte von 1994. (6) ABl. L 326 vom 21. 11. 1986, S. 40. L 162/64 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 26. 6. 1999 „ Telekommunikationsdienstleistungen. Als Tele- kommunikationsdienstleistungen gelten solche Dienstleistungen, mit denen die Übertragung, die Ausstrahlung oder der Empfang von Signalen, Schrift, Bild und Ton oder Informationen jegli- cher Art über Draht, Funk, optische oder sonstige elektromagnetische Medien ermöglicht werden, im Zusammenhang einschließlich der damit stehenden Abtretung von Nutzungsrechten an Einrichtungen zur Übertra- gung, Ausstrahlung oder zum Empfang. Zu den Telekommunikationsdienstleistungen im Sinne dieser Vorschrift gehört auch die Bereitstellung des Zugangs zu globalen Informationsnetzen. “ oder Einräumung 2. Nach Artikel 9 Absatz 3 wird folgender Absatz 4 ange- fügt: „(4) Bei den in Absatz 2 Buchstabe e) bezeichneten Telekommunikationsdienstleistungen, die von einem außerhalb der Gemeinschaft ansässigen Steuerpflich- tigen an in der Gemeinschaft ansässige Nichtsteuer- pflichtige erbracht werden, wenden die Mitgliedstaaten Absatz 3 Buchstabe b) an. “ Artikel 2 (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die für die Durchfüh- rung dieser Richtlinie erforderlichen Rechts- und Verwal- tungsvorschriften zum 1. Januar 2000. Sie setzen die Kommission davon in Kenntnis. Wenn die Mitgliedstaaten derartige Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzel- heiten der Bezugnahme. (2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen. Artikel 3 Diese Richtlinie tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. 3. Artikel 21 Nr. 1 Buchstabe b) erhält folgende Fassung: Artikel 4 „b) der steuerpflichtige Empfänger einer in Artikel 9 Absatz 2 Buchstabe e) genannten Dienstleistung oder der Empfänger einer in Artikel 28b Teile C, D, E und F genannten Dienstleistung, der im Inland für Zwecke der Mehrwertsteuer erfaßt ist, wenn die Dienstleistung von einem im Ausland ansässigen Steuerpflichtigen erbracht wird; die Mitgliedstaaten können jedoch vorsehen, daß der Dienstleistungserbringer die Steuer gesamtschuld- nerisch zu entrichten hat;“ Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet. Geschehen zu Luxemburg am 17. Juni 1999. Im Namen des Rates Der Präsident F. MÜNTEFERING


title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer

eurovoc_concepts:
axle tax
commercial vehicle
motor vehicle
toll
transport infrastructure
vehicle tax

text: L 187/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 7. 1999 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — direktiv; direktiv 93/89/EØF afløses derfor af nærvæ- rende direktiv; under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 71, stk. 1, og artikel 93, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (4), og ud fra følgende betragtninger: (1) mellem Det er en forudsætning for at kunne fjerne fordrejning af konkurrencen i medlemsstaterne, at afgiftssystemerne harmoniseres, og at der indføres retfærdige ordninger for opkrævning af afgifter hos transportvirksomhederne med henblik på dækning af infrastrukturomkostningerne; transportvirksomheder (2) disse mål kan kun nås i etaper; (3) (4) en vis grad af harmonisering af afgiftssystemet er alle- rede opnået med vedtagelsen af Rådets direktiv 92/ 81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (5) og Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (6); ved sin dom af 5. juli 1995 i sag C-21/94, Parlamentet mod Rådet (7), annullerede Domstolen for De Europæ- iske Fællesskaber Rådets direktiv 93/89/EF af 25. oktober 1993 om opkrævning i medlemsstaterne af afgifter på visse køretøjer, samt af vejafgifter og brugsaf- gifter for benyttelse af visse infrastrukturer (8), idet den samtidig fastslog, at retsvirkningerne af det annullerede direktiv står ved magt, indtil Rådet har vedtaget et nyt (1) EFT C 59 af 26. 2. 1997, s. 9. (2) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 17. (3) Udtalelse afgivet den 3. 6. 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (4) Europa-Parlamentets af 17. 7. 1997 (EFT C 286 af 22. 9. 1997, s. 217), Rådets fælles holdning af 18. 1. 1999 (EFT C 58 af 1. 3. 1999, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 7. 5. 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT). udtalelse (5) EFT L 316 af 31. 10. 1992, s. 12. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/74/EF (EFT L 365 af 31. 12. 1994, s. 46). (6) EFT L 316 af 31. 10. 1992, s. 19. Direktivet er ændret ved direktiv 94/74/EF. (7) Sml. 1995, s. I-1827. (8) EFT L 279 af 12. 11. 1993, s. 32. (5) (6) (7) (8) (9) tilpasningen af de nationale afgiftsordninger bør under de nuværende omstændigheder begrænses til erhvervs- køretøjer, hvis højst tilladte bruttovægt overskrider et givet niveau; med henblik herpå bør der fastsættes mindstesatser for de køretøjsafgifter, der i øjeblikket anvendes i medlems- staterne, eller som kunne træde i stedet for disse; der bør tilskyndes til anvendelse af mere miljø- og vejvenlige køretøjer ved hjælp af en differentiering af afgifterne, i det omfang differentieringen ikke påvirker det indre markeds funktion; visse medlemsstater bør tildeles en periode, hvor de kan undtages fra minimumssatserne, for at lette tilpasningen til det i dette direktiv fastsatte niveau; for nogle former for lokaltransport i medlemsstaterne med ringe betydning for Fællesskabets transportmarked gælder der for tiden nedsatte køretøjsafgifter; for at sikre en harmonisk overgang bør medlemsstaterne kunne indføre midlertidige undtagelser fra minimumssatserne; (10) medlemsstaterne bør have tilladelse til at anvende nedsatte satser eller undtagelser fra køretøjssafgifter for køretøjer, hvis drift må antages at være uden indvirkning på Fællesskabets transportmarked; (11) (12) for at tage hensyn til visse særlige situationer, bør der fastlægges en procedure, hvorefter medlemsstaterne kan få tilladelse til at opretholde yderligere undtagelser eller nedsættelser; konkurrencefordrejning den eksisterende kan ikke fjernes alene ved harmonisering af afgifterne, herunder brændstofafgifterne, men de kan, indtil der er indført afgiftsformer, der er teknisk og økonomisk mere veleg- nede, dæmpes, ved at der gives mulighed for at bibe- holde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter for anvendelse af motorveje; endvidere bør medlemsstaterne have lov til at kræve afgifter for anvendelse af broer, tunneler og bjergpas; 20. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 187/43 (13) (14) (15) (16) (17) som følge af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende på visse veje i Alpeområdet, kan det være hensigtsmæssigt for en medlemsstat ikke at opkræve brugsafgifter på en bestemt strækning af sit motor- vejsnet, således at der kan opkræves en afgift på basis af infrastrukturen; vej- og brugsafgifter bør ikke indebære forskelsbehand- ling eller urimeligt omfattende formaliteter, og de bør heller ikke skabe hindringer ved de indre grænser; der bør derfor træffes hensigtsmæssige foranstaltninger, således at vej- og brugsafgifter kan betales når som helst og med forskellige betalingsmidler; (20) (21) (22) territorialprincippet bør finde anvendelse; to eller flere medlemsstater bør have mulighed for samarbejde om at indføre en fælles brugsafgiftsordning under forudsætning af, at visse supplerende betingelser overholdes; i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænser nærværende direktiv sig til det nødvendige med henblik på at nå de tilstræbte mål, jf. traktatens artikel 5, stk. 3; der bør fastsættes en stram tidsplan for en fornyet gennemgang af dette direktivs bestemmelser med henblik på eventuelt at ændre bestemmelserne for at nå frem til en mere territorialbetinget afgiftsordning — brugsafgiftssatsen bør fastsættes på grundlag af det tidsrum, hvori den pågældende infrastruktur benyttes og differentieres afhængig af de omkostninger, de pågæl- dende fartøjer forårsager; UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: der kan midlertidigt anvendes nedsatte køretøjsafgifter for køretøjer, der er registreret i Grækenland for at tage hensyn til vanskeligheder som følge af dets geopolitiske beliggenhed; for at sikre, at brugsafgifter og vejafgifter anvendes ensartet, bør der fastsættes visse regler for deres anven- delse, såsom karakteristika for de infrastrukturer, hvor disse brugs- og vejafgifter finder anvendelse, visse maksi- mumssatser samt andre generelle betingelser, som skal opfyldes; vægtede gennemsnitlige vejafgifter bør stå i forhold til omkostningerne ved anlæg, drift og udvikling af det pågældende infrastrukturnet; KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 1 Dette direktiv gælder for køretøjsafgifter samt vej- og brugsaf- gifter på køretøjer som defineret i artikel 2. Direktivet gælder ikke for køretøjer, som udelukkende udfører transport i medlemsstaternes ikkeeuropæiske områder. Det gælder heller ikke for køretøjer, som er registreret på De Kanariske Øer og i Ceuta og Melilla og på Azorerne og Madeira, og som udelukkende udfører i disse områder eller mellem disse områder og henholdsvis Spaniens og Portugals kontinentale områder. transport (18) medlemsstaterne bør kunne lade en procentdel af brugs- og vejafgifterne tilfalde miljøet og den afbalancerede udvikling af forudsat at det pågæl- dende beløb beregnes i overensstemmelse med bestem- melserne i dette direktiv; transportnettene, Artikel 2 I dette direktiv forstås ved: (19) de beløb, som i dette direktiv er udtrykt i de nationale valutaenheder i de medlemsstater, som indfører euroen, vil blive fastsat den 1. januar 1999, når euroens værdi er blevet fastsat i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2866/98 af 31. december 1998 om omregningskurserne mellem euroen og valutaerne i de medlemsstater, der indfører euroen (1); de medlemsstater, som ikke indfører euroen, bør årligt revidere de beløb, der i dette direktiv er udtrykt i nationale valutaer, og om nødvendigt tilpasse dem som følge af ændringer i valutakurserne; årlige tilpasninger af valutakurserne bør ikke være tvungne, hvis den ændring, som følger af de nye valuta- kurser, ligger under en vis procentdel; (1) EFT L 359 af 31. 12. 1998, s. 1. a) »motorvej«: en vej, som specielt er anlagt og bygget til færdsel med motorkøretøjer, som ikke har tilkørsel til tilgrænsende ejendomme, og som: i) i de to færdselsretninger har særskilte vejbaner, der bortset fra særlige steder og midlertidige foranstaltninger er adskilt fra hinanden enten ved en midterrabat, der ikke er bestemt til færdsel, eller undtagelsesvis ved andre midler ii) ikke krydses i samme niveau af anden vej, jernbane, sporvognslinje eller fodgængerpassager iii) er særligt afmærket som motorvej b) »vejafgift«: betaling af et bestemt beløb for et køretøjs tilba- gelæggelse af en strækning mellem to punkter på en af de i artikel 7, stk. 2, nævnte infrastrukturer, idet beløbets stør- relse afhænger af den tilbagelagte afstand og køretøjsklassen L 187/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 7. 1999 c) »brugsafgift«: betaling af et bestemt beløb, der giver et køretøj ret til at benytte de i artikel 7, stk. 2, nævnte infrastrukturer i et nærmere bestemt tidsrum d) »køretøj«: et motorkøretøj eller en kombination af sammen- koblede køretøjer, som udelukkende er beregnet til vejgods- transport, og hvis højst tilladte bruttovægt er mindst 12 tons e) »EURO I«-køretøj: et køretøj med de karakteristika, som er anført i række A i tabellen i afsnit 8. 3. 1. 1 i bilag I til Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstalt- ninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (1) f) »EURO II«-køretøj: et køretøj med de karakteristika, som er anført i række B i tabellen i afsnit 8. 3. 1. 1 i bilag I til direktiv 88/77/EØF. KAPITEL II Afgifter på køretøjer Artikel 3 De i artikel 1 omhandlede afgifter på køretøjer er 1. følgende: — Belgien: b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica — Luxembourg: taxe sur les véhicules automoteurs — Nederlandene: motorrijtuigenbelasting — Østrig: Kraftfahrzeugsteuer — Portugal: a) imposto de camionagem b) imposto de circulação — Finland: Varsinainen ajoneuvoverd/egentlig fordonsskatt — Sverige: Fordonsskatt — Det Forenede Kongerige: a) vehicle excise duty b) motor vehicles licence. Hvis en medlemsstat ændrer en af de i stk. 1 nævnte type, underretter den samme 2. afgifter Kommissionen, der foretager de nødvendige ændringer. en anden af til taxe de circulation sur les vehicules automobiles/verkeersbe- lasting op de autovoertuigen Artikel 4 — Danmark: vægtafgift af motorkøretøjer m. v. — Tyskland: Kraftfahrzeugsteuer — Grækenland: Τέλη κυκλοφορας — Spanien: a) impuesto sobre vehiculos de tracción mecánica b) impuesto sobre actividades económicas (kun for så vidt angår afgiftsbeløbet for motorkøretøjer) — Frankrig: a) taxe speciale sur certain vehicules routiers b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur — Irland: vehicle excise duty — Italien: a) tassa automolilistica Bestemmelserne for opkrævning og inddrivelse af de i artikel 3 nævnte afgifter fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 5 For så vidt angår køretøjer, der er registreret i medlemsstaterne, kan de i artikel 3 nævnte afgifter kun opkræves af registrerings- medlemsstaten. Artikel 6 Uanset strukturen i de i artikel 3 nævnte afgifter fast- 1. sætter medlemsstaterne afgiftssatserne på en sådan måde, at de for hver af de i bilag I nævnte klasser eller underklasser af køretøjer ikke er mindre end de i bilag I fastsatte minimums- satser. Indtil to år efter direktivets ikrafttræden kan Grækenland, Italien, Portugal og Spanien anvende satser, der er mindre end, men som mindst udgør 65 % af minimumssatserne i bilag I. 2. Medlemsstaterne kan anvende reducerede satser eller undtagelser for (1) EFT L 36 af 9. 2. 1988, s. 33. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/1/EF (EFT L 40 af 17. 2. 1996, s. 1). a) forsvarets, civilforsvarets, brandvæsenets, andre beredskabs- tjenesters, ordensmagtens og vejvæsenets køretøjer 20. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 187/45 b) køretøjer, som kun undtagelsesvis kører på offentlig vej i registreringsmedlemsstaten, og som anvendes af fysiske eller juridiske personer, hvis hovedvirksomhed ikke er godstrans- port, men dog kun hvis den transportvirksomhed, som udføres med sådanne køretøjer, ikke skaber konkurrencefor- drejninger, samt hvis Kommissionens samtykke indhentes. 3. a) Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen, kan tillade en medlemsstat at fra eller yderligere bibeholde yderligere undtagelser nedsættelser af de afgifter af køretøjer, som er begrundet i en specifik politik hos medlemsstaten af socioøkono- misk art, eller som er knyttet til dens infrastrukturer. Sådanne undtagelser eller nedsættelser kan kun anvendes på køretøjer, som er registreret i medlemsstaten, og som udelukkende udfører transportvirksomhed inden for en velafgrænset del af dens område. b) En medlemsstat, der ønsker at opretholde en sådan undtagelse eller nedsættelse, underretter Kommissionen derom og meddeler den ligeledes alle nødvendige oplys- ninger. Kommissionen underretter inden for en frist på en måned de øvrige medlemsstater om den ønskede undtagelse eller nedsættelse. eller nedsættelsen, Rådet anses for at have givet tilladelse til opretholdelse af undtagelsen hverken Kommissionen eller nogen anden medlemsstat inden for en frist på to måneder fra den dato, på hvilken de andre medlemsstater blev underrettet i overensstemmelse med første afsnit, anmoder om, at spørgsmålet behandles af Rådet. hvis 4. Medlemsstaterne må ikke indrømme undtagelser fra eller nedsættelser af de i artikel 3 nævnte afgifter, som måtte bevirke, at den skyldige afgift bliver mindre end de i stk. 1 omhandlede minimumssatser, jf. dog stk. 1, andet afsnit, stk. 2 og 3 samt artikel 6 i Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemssta- terne (1). KAPITEL III Vej- og brugsafgifter Artikel 7 1. Medlemsstaterne kan bibeholde eller indføre vejafgifter og/eller brugsafgifter, såfremt betingelserne i stk. 2-10 over- holdes. 2. a) Vejafgifter og brugsafgifter opkræves kun for anvendelse af motorveje og andre flersporede veje med karakter af motorvej samt af broer, tunneler og bjergpas. I en medlemsstat uden et generelt motorvejsnet eller et net af tosporede veje med tilsvarende karakteristika kan vej- og brugsafgifter dog opkræves i den pågældende medlemsstat for anvendelse af den øverste vejklasse set ud fra et teknisk synspunkt. b) Efter forhandling med Kommissionen efter proceduren i Rådets beslutning af 21. marts 1962 om indførelse af en fremgangsmåde og forudgående forhandling om visse administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som medlemsstaterne påtænker at udstede på transportområdet (2) undersøgelse til i) kan der også opkræves vej- og brugsafgifter for anvendelse af andre strækninger af hovedvejsnettet, særlig — når sikkerhedsmæssige grunde taler for det findes noget sammenhængende net — i en medlemsstat, hvor der i størstedelen af landet ikke af motorveje eller motortrafikveje med tilsvarende karakteristika, i den del af landet, men kun på veje, der bruges til tung international og interregi- onal godstransport, forudsat at trafikbehovet og befolkningstætheden ikke økonomisk berettiger til anlæg af motorveje eller motortrafikveje med tilsvarende karakteristika ii) kan de berørte medlemsstater aftale særlige arrange- menter for grænseområder iii) Østrig kan undtage motorvejsstrækningen mellem Kufstein og Brenner fra den østrigske brugsafgift. 3. Vejafgifter og brugsafgifter må ikke opkræves samtidig for anvendelse af en og samme vejstrækning. Medlemsstaterne kan dog på vejnet, hvor der betales brugsafgift, ligeledes opkræve vejafgift for anvendelse af broer, tunneler og bjergpas. Vejafgifter og brugsafgifter skal opkræves uden direkte 4. eller indirekte forskelsbehandling begrundet transportvirk- somhedernes nationalitet eller transportens afsendelses- eller bestemmelsessted. i Vejafgifter og brugsafgifter skal anvendes og opkræves, og 5. betalingen af dem kontrolleres, på en sådan måde, at trafik- strømmen sinkes mindst muligt, og således at enhver obligato- risk kontrol ved Fællesskabets indre grænser undgås. Med henblik herpå samarbejder medlemsstaterne om at fastlægge metoder til at give transportvirksomhederne mulighed for at erlægge brugsafgifterne døgnet rundt, i det mindste på alle større salgssteder, med anvendelse af alle normale betalings- midler i og uden for de medlemsstater, hvor de anvendes. Medlemsstaterne stiller tilstrækkelige faciliteter til rådighed på de steder, hvor vejafgifter og brugsafgifter betales, således at normale vejsikkerhedsstandarder opretholdes. En medlemsstat kan fastsætte, at der for køretøjer, som er 6. registreret i den, skal opkræves brugsafgifter for anvendelse af dens vejnet som helhed. (1) EFT L 368 af 17. 12. 1992, s. 38. (2) EFT 23 af 3. 4. 1962, s. 720/62. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 73/402/EØF (EFT L 347 af 17. 12. 1973, s. 48). L 187/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 7. 1999 Brugsafgifterne, inklusive administrative udgifter, fast- 7. sættes af de pågældende medlemsstater til en sats, der ikke er højere end maksimumssatserne, der er fastsat i bilag II for de forskellige kategorier køretøjer. Den 1. juli 2002 og hvert andet år derefter tages maksimums- satserne op til revision. Hvis det er nødvendigt, fremsætter Kommissionen forslag om tilpasning, og Europa-Parlamentet og Rådet træf fer afgørelse herom på de i traktaten fastsatte betingelser. De medlemsstater, der anvender en brugsafgift, anvender indtil to år efter direktivets ikrafttræden en 50 % nedsat brugsafgifts- sats for køretøjer, der er registreret i Grækenland, som følge af landets geopolitiske situation. Kommissionen kan beslutte at tillade, at disse medlemsstater viderefører denne nedsættelse fra år til år. Satserne for brugsafgifterne skal afspejle det 8. hvori de pågældende infrastrukturer benyttes. tidsrum, En medlemsstat må kun anvende en årlig sats for køretøjer, der er registreret i den. 9. De vægtede gennemsnitlige vejafgifter bør stå i forhold til omkostningerne ved anlæg, drift og udvikling af det pågæl- dende infrastrukturnet. 10. Uden at anvendelsen af stk. 9 herved indskrænkes, kan medlemsstaterne differentiere satserne, således at den opkræ- vede vejafgift afhænger af a) køretøjets emissionsklasse, forudsat at ingen vejafgift ligger mere end 50 % over den vejafgift, der opkræves for tilsva- rende køretøjer, der opfylder de strengeste emissionsnormer b) tidspunktet på dagen, forudsat at ingen vejafgift ligger mere end 100 % over den vejafgift, der opkræves i den billigste dagperiode. Eventuel differentiering af vejafgifter på grundlag af køretøjets emissionsklasse eller tidspunktet på dagen skal stå i forhold til det forfulgte mål. Artikel 8 c) andre medlemsstater kan tilslutte sig den fælles ordning d) de deltagende medlemsstater udarbejder et fordelingssystem, således at hver af disse får en rimelig del af brugsafgifts- provenuet. KAPITEL IV Afsluttende bestemmelser Artikel 9 Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes anvendelse 1. af: a) særlige afgifter — som opkræves ved registreringen af køretøjer, eller — som pålægges køretøjer eller læs af særlig stor vægt eller særlig store dimensioner b) parkeringsafgifter og særlige afgifter for kørsel i byer c) regulerende afgifter med specifikt sigte på at undgå trafik- overbelastning på visse steder og tidspunkter. Dette direktiv er heller ikke til hinder for, at medlemssta- 2. terne kan anvende en procentdel af beløbet fra brugs- og vejafgiften til miljøbeskyttelse og afbalanceret udvikling af transportnettene, for så vidt dette beløb beregnes i overens- stemmelse med artikel 7, stk. 7 og 9. Artikel 10 1. Med henblik på anvendelsen af dette direktiv er omreg- ningskurserne mellem euroen og de nationale valutaer i de medlemsstater, der ikke anvender enroen, dem, som gælder den første arbejdsdag i oktober, og som offentliggøres i De Europæ- iske Fællesskabers Tidende; de har virkning fra den 1. januar i det følgende kalenderår. 2. Medlemsstater, som ikke anvender enroen, kan opret- holde de beløb, som gælder ved den i stk. 1 omhandlede årlige tilpasning, såfremt omregningen af disse beløb udtrykt i euro medfører en ændring på under 5 % udtrykt i de nationale valutaer. To eller 1. flere medlemsstater kan samarbejde om at indføre en fælles brugsafgiftsordning for deres samlede område. I så fald inddrager medlemsstaterne Kommissionen snævert i udarbejdelsen af den fælles brugsafgiftsordning samt i ord- ningens senere drift og i eventuelle ændringer. For en sådan fælles ordning gælder ud over bestemmel- 2. serne i artikel 7 følgende bestemmelser: Artikel 11 På de i artikel 7, stk. 7, andet afsnit, nævnte datoer 1. aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af dette direktiv og om virkningerne af dette direktiv på baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i trafikbelastningen. a) de fælles brugsafgiftssatser fastsættes af de deltagende medlemsstater, således at de ikke er større end de maksi- mumssatser, der er omhandlet i artikel 7, stk. 7 2. For at Kommissionen kan udarbejde nævnte rapporter, meddeler medlemsstaterne senest seks måneder før ovennævnte datoer Kommissionen de nødvendige oplysninger. b) betalingen af den fælles brugsafgift skal give adgang til det vejnet, som de deltagende medlemsstater har fastlagt i henhold til artikel 7, stk. 2 3. De medlemsstater, der indfører elektroniske systemer til opkrævning af vej- og/eller brugsafgifter, samarbejder med henblik på et passende niveau af interoperabilitet. 20. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 187/47 Artikel 12 Artikel 13 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini- strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2000. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen under- retter de øvrige medlemsstater herom. Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 14 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Luxembourg, den 17. juni 1999. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne J. M. GIL-ROBLES F. MÜNTEFERING Formand Formand L 187/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 7. 1999 BILAG I MINIMUMSSATSER FOR AFGIFTER PÅ KØRETØJER MOTORKØRETØJER Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) Mindst Mindre end Minimumsafgiftssats (EUR/år) Luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) af drivaksel Andre former for affjedring af drivaksel 12 13 14 15 15 17 19 21 23 25 23 25 27 29 31 2 aksler 3 aksler 4 aksler 0 31 86 121 31 54 111 144 222 222 144 146 228 362 362 13 14 15 18 17 19 21 23 25 26 25 27 29 31 32 31 86 121 274 54 111 144 222 345 345 146 228 362 537 537 (1) Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største international trafik for visse vejkøretøjer i brug i tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i Fællesskabet (EFT L 235 af 17. 9. 1996, s. 59) KOMBINATIONER AF KØRETØJER (VOGNTOG) Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) Mindst Mindre end Minimumsafgiftssats (EUR/år) Luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) af drivaksel Andre former for affjedring af drivaksel 2 + 1 aksler 12 14 16 18 20 22 23 25 14 16 18 20 22 23 25 28 0 0 0 14 32 75 97 175 0 0 14 32 75 97 175 307 20. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 187/49 Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) Mindst Mindre end Minimumsafgiftssats (EUR/år) Luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) af drivaksel Andre former for affjedring af drivaksel 2 + 2 aksler 23 25 26 28 29 31 33 36 36 38 36 38 40 36 38 40 25 26 28 29 31 33 36 38 38 40 38 40 44 38 40 44 30 70 115 169 204 335 465 465 370 515 327 454 628 186 225 336 2 + 3 aksler 3 + 2 aksler 3 + 3 aksler 70 115 169 204 335 465 706 706 515 700 454 628 929 225 336 535 (1) Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største international trafik for visse vejkøretøjer i brug i tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i Fællesskabet (EFT L 235 af 17. 9. 1996, s. 59). L 187/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 7. 1999 MAKSIMUMSSATSER FOR BRUGSAFGIFTER I EURO INKL. ADMINISTRATIVE UDGIFTER SOM NÆVNT I ARTIKEL 7, STK. 7 BILAG II Årlig sats IKKE-EURO EURO I EURO II og renere Månedlig og ugentlig sats højst 3 aksler mindst 4 aksler 960 850 750 1 550 1 400 1 250 De højeste månedlige og ugentlige satser skal være proportionelle med den tid, infrastrukturen bruges i. Daglig sats Den daglige brugsafgift er ens for alle køretøjskategorier og beløber sig til 8 EUR


title: Directiva 1999/59/CE del Consejo, de 17 de junio de 1999, por la que se modifica la Directiva 77/388/CEE en lo que respecta al régimen del impuesto sobre el valor añadido aplicable a los servicios de telecomunicaciones

text: 26. 6. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 162/63 DIRECTIVA 1999/59/CE DEL CONSEJO de 17 de junio de 1999 por la que se modifica la Directiva 77/388/CEE en lo que respecta al régimen del impuesto sobre el valor añadido aplicable a los servicios de telecomunicaciones EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, (6) Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular su artículo 93, Vista la propuesta de la Comisión (1), Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2), Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3), Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) (5) El artículo 14 del Tratado define el mercado inte- rior como un espacio sin fronteras interiores en el que la libre circulación de mercancías, personas, servicios y capitales estará garantizada de acuerdo con las disposiciones del Tratado. relativas Las normas en materia de IVA aplicables actual- mente a los servicios de telecomunicaciones según el artículo 9 de la Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados sobre el los miembros volumen de negocios  Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme (4) no son adecuadas ni para gravar la totalidad de dichos servicios cuyo consumo se interior de la Comunidad, ni para realiza en el prevenir un falseamiento de la competencia en este ámbito. impuestos a El correcto funcionamiento del mercado interior hace conveniente la eliminación de tal falsea- miento y, por consiguiente, la introducción de nuevas normas armonizadas para esta categoría de actividades. Por lo que respecta a los servicios de telecomunica- ciones, es conveniente garantizar sobre todo la imposición de estos servicios en la Comunidad, consumidos por clientes establecidos en la misma. Para alcanzar el citado objetivo, los servicios de telecomunicaciones prestados a sujetos pasivos esta- blecidos en la Comunidad o a beneficiarios estable- cidos en un país tercero se gravarán principalmente en el lugar del beneficiario de estos servicios. (1) DO C 78 de 12. 3. 1997, p. 22. (2) Dictamen emitido el 6 de mayo de 1999 (no publicado aún en el Diario Oficial). (3) DO C 287 de 22. 9. 1997, p. 28. (4) DO L 145 de 13. 6. 1977, p. 1; Directiva cuya última modifica- ción la constituye la Directiva 1999/49/CE (DO L 139 de 2. 6. 1999, p. 27). Para gravar una única vez los servicios de telecomu- nicaciones prestados por sujetos pasivos estable- cidos en un tercer país a sujetos no pasivos estable- cidos en la Comunidad, que además sean servicios aprovechados o explotados en la misma, los Estados miembros deberían hacer uso de la posibilidad de cambiar el lugar considerado de la prestación con arreglo a la letra b) del apartado 3 del artículo 9 de la Directiva 77/388/CEE; en el caso de los servicios de telecomunicaciones a otros beneficiarios en la Comunidad, puede, sin embargo, seguir aplicán- dose sin modificación alguna el apartado 3 del artículo 9 de la citada Directiva. Para establecer una norma especial de localización de los servicios de telecomunicaciones, es necesario definir tales servicios; resulta oportuno inspirarse en las definiciones ya adoptadas a nivel interna- cional, en las que se incluyen, en particular, los servicios de encaminamiento y terminación de llamadas telefónicas internacionales, así como el acceso a las redes de información mundiales. La imposición en el lugar del beneficiario del servicio también lleva consigo el que los sujetos pasivos no habrán de seguir los procedimientos previstos en las Directivas 79/1072/CEE (5) y 86/ 560/CEE (6); que debe evitarse asimismo que los sujetos pasivos extranjeros, por la nueva norma sobre el lugar, deban registrarse en otro Estado a efectos impositivos; esto se logrará al convertirse obligatoriamente en contribuyente el beneficiario del servicio, siempre que éste sea un sujeto pasivo. (7) (8) (9) Por consiguiente, la Directiva 77/388/CEE deberá modificarse en consecuencia, HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA: Artículo 1 La Directiva 77/388/CEE quedará modificada del modo siguiente: 1) al final de la letra e) del apartado 2 del artículo 9, se sustituirá el punto por un punto y coma y se añadirá el nuevo guión siguiente: (5) DO L 331 de 27. 12. 1979, p. 11; Directiva cuya última modifi- cación la constituye el Acta de adhesión de 1994. (6) DO L 326 de 21. 11. 1986, p. 40. L 162/64 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 6. 1999 « servicios de telecomunicaciones. Se considerará que los servicios de telecomunicaciones son servi- cios relativos a la transmisión, emisión y recepción de señales, textos, imágenes y sonidos o informa- ción de cualquier naturaleza mediante hilo, radio, medios ópticos u otros medios electromagnéticos, incluida la correspondiente transferencia y conce- sión del derecho de utilización de los medios para tal transmisión, emisión o recepción. Los servicios de telecomunicaciones en el sentido de la presente disposición incluirán asimismo la disposición de acceso a las redes de información mundiales. »; 2) después del apartado 3 del artículo 9, se añadirá el apartado 4 siguiente: «4. En el caso de servicios de telecomunicación a que se refiere la letra e) del apartado 2 que sean pres- tados por un sujeto pasivo establecido fuera de la Comunidad a todo sujeto no pasivo establecido en la aplicarán lo los Estados miembros Comunidad, dispuesto en la letra b) del apartado 3. »; 3) la letra b) del apartado 1 del artículo 21 se sustituirá por el texto siguiente: «b) el destinatario de una prestación con arreglo a la letra e) del apartado 2 del artículo 9 que sea sujeto pasivo o el destinatario de una prestación de las mencionadas en las letras C, D, E y F del artículo 28 ter, registrado en el territorio de la Comunidad a los efectos del impuesto sobre el valor añadido, cuando la prestación haya sido realizada por un sujeto pasivo establecido en el extranjero. Sin embargo, los Estados miembros podrán disponer que quien preste el servicio esté obligado solidaria- mente a pagar el impuesto;». Artículo 2 1. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva, a más tardar el 1 de enero de 2000. Los Estados miembros informarán de ello a la Comisión. Cuando los Estados miembros adopten dichas disposi- ciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modali- dades de la mencionada referencia. 2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva. Artículo 3 La presente Directiva entrará en vigor el día de su publi- cación en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas. Artículo 4 Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros. Hecho en Luxemburgo, el 17 de junio de 1999. Por el Consejo El Presidente F. MÜNTEFERING


title: Direttiva 1999/62/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 giugno 1999, relativa alla tassazione a carico di autoveicoli pesanti adibiti al trasporto di merci su strada per l'uso di alcune infrastrutture

text: L 187/42 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 20. 7. 1999 DIRETTIVA 1999/62/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO del 17 giugno 1999 relativa alla tassazione a carico di autoveicoli pesanti adibiti al trasporto di merci su strada per l'uso di alcune infrastrutture IL PARLAMENTO EUROPEO, IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare gli articoli 71, paragrafo 1, e l'articolo 93, vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Comitato economico e sociale (2), visto il parere del Comitato delle regioni (3), deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato (4), considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) che l'eliminazione delle distorsioni di concorrenza tra le imprese di trasporto degli Stati membri richiede nel contempo l'armonizzazione dei sistemi di prelievo e l'istituzione di equi meccanismi di imputazione ai trasportatori dei costi delle infrastrutture; che tali obiettivi possono essere conseguiti solo a tappe; che un certo grado di armonizzazione dei sistemi fiscali è già stato realizzato con l'adozione della direttiva 92/ 81/CEE del Consiglio, del 19 ottobre 1992, relativa all'armonizzazione delle strutture delle accise sugli oli minerali (5), e della direttiva 92/82/CEE del Consiglio, del 19 ottobre 1992, ravvicinamento delle relativa al aliquote di accisa sugli oli minerali (6); che la Corte di giustizia delle Comunità europee, con sentenza 5 luglio 1995, nella causa C-21/94, Parla- mento/Consiglio (7), ha annullato la direttiva 93/89/CEE del Consiglio, del 25 ottobre 1993, relativa all'applica- zione da parte degli Stati membri delle tasse su taluni autoveicoli commerciali adibiti al trasporto di merci su strada nonché dei pedaggi e diritti d'utenza riscossi per l'uso di alcune infrastrutture (8) mantenendo in vigore gli effetti di detta direttiva sino a che il Consiglio non emani una nuova direttiva; che, pertanto, la direttiva 93/ 89/CEE deve essere sostituita dalla presente direttiva; (1) GU C 59 del 26. 2. 1997, pag. 9. (2) GU C 206 del 7. 7. 1997, pag. 17. (3) Parere espresso il 3 giugno 1999 (non ancora pubblicato nella Gazzetta ufficiale). (4) Parere del Parlamento europeo del 17 luglio 1997 (GU C 286 del 22. 9. 1997, pag. 217), posizione comune del Consiglio del 18 gennaio 1999 (GU C 58 dell'1. 3. 1999, pag. 1) e decisione del Parla- mento europeo del 7 maggio 1999 (non ancora pubblicata nella Gazzetta ufficiale). (5) GU L 316 del 31. 10. 1992, pag. 12. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 94/74/CE (GU L 365 del 31. 12. 1994, pag. 46). (6) GU L 316 del 31. 10. 1992, pag. 19. Direttiva modificata dalla diret- tiva 94/74/CE. (7) Racc. 1995, pag. I-1827. (8) GU L 279 del 12. 11. 1993, pag. 32. (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) che nell'attuale situazione occorrerebbe limitare l'adegua- mento dei sistemi nazionali di imposizione agli autovei- coli commerciali di tonnellaggio superiore a una deter- minata soglia; che, a tale scopo, è opportuno fissare aliquote minime per le tasse sugli autoveicoli che sono attualmente appli- cate negli Stati membri o che potrebbero eventualmente sostituirle; che sarebbe opportuno incoraggiare l'impiego di veicoli che rispettino di più l'ambiente e il sistema viario intro- ducendo una maggiore differenziazione delle tasse o di altri oneri, purché essa non interferisca col funziona- mento del mercato interno; che è opportuno che a taluni Stati membri sia concesso un periodo di deroga agli importi minimi per agevolare l'adeguamento delle imposizioni richieste dalla presente direttiva; che alcune operazioni di trasporto interno locale che non hanno grande incidenza sul mercato dei trasporti della Comunità ad sono attualmente aliquote ridotte delle tasse sugli autoveicoli; che, per una transizione ordinata, si dovrebbero autorizzare gli Stati membri a concedere deroghe temporanee alle aliquote minime; assoggettate che occorrerebbe consentire agli Stati membri di appli- care aliquote ridotte o esenzioni agli autoveicoli il cui impiego non sia tale da avere ripercussioni sul mercato dei trasporti della Comunità; che, al fine di tener conto di determinate situazioni speciali, occorrerebbe prevedere una procedura secondo la quale gli Stati membri possono essere autorizzati a conservare ulteriori esenzioni o riduzioni; che le attuali distorsioni di concorrenza non possono essere eliminate solo mediante l'armonizzazione delle tasse o delle accise sul carburante; che, tuttavia, in attesa di forme di prelievo tecnicamente ed economicamente più idonee, le distorsioni possono essere limitate preve- dendo la possibilità di conservare o introdurre pedaggi e/o diritti d'utenza per l'uso delle autostrade; che, inoltre, gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati a prele- vare diritti per l'uso di ponti, gallerie e valichi di montagna; 20. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 187/43 (13) (14) (15) (16) (17) (18) (19) itinerari che, date le specifiche condizioni di alpini, può essere opportuno che uno Stato membro non applichi un sistema di diritti d'utenza in un settore ben definito della sua rete autostradale, onde consentire l'applicazione di un onere connesso con l'infrastruttura; taluni che è necessario che i pedaggi e i diritti d'utenza non siano discriminatori, non comportino eccessive forma- lità, non creino ostacoli alle frontiere interne; che è necessario, quindi, adottare misure adeguate per consen- tire il pagamento dei pedaggi e dei diritti d'utenza in qualsiasi momento e con diversi mezzi di pagamento; che le aliquote dei diritti d'utenza dovrebbero essere fissate in funzione della durata dell'uso dell'infrastruttura in questione ed essere differenziate secondo i danni causati dai veicoli stradali; che ai veicoli immatricolati in Grecia dovrebbero essere temporaneamente applicati diritti d'utenza ridotti per tener conto delle difficoltà legate alla sua posizione geopolitica; che, per garantire un'applicazione uniforme dei diritti d'utenza e dei pedaggi, è opportuno stabilire talune modalità di applicazione, quali le caratteristiche delle infrastrutture alle quali si applicano, i livelli massimi di alcune aliquote ed altre condizioni generali da rispettare; che le aliquote medie ponderate dai pedaggi dovrebbero essere connesse con i costi di costruzione, esercizio e sviluppo della rete di infrastrutture di cui trattasi; che gli Stati membri dovrebbero poter destinare alla tutela dell'ambiente e allo sviluppo equilibrato delle reti di trasporto una percentuale dell'importo dei diritti d'utenza o dei pedaggi, a condizione che tale importo sia calcolato conformemente alle disposizioni della presente direttiva; che gli importi previsti nella presente direttiva, espressi nelle unità monetarie nazionali degli Stati membri che il 1o gennaio 1999 adottano l'euro, sono stati fissati allorché il valore dell'euro è stato determinato ai sensi del regolamento (CE) n. 2866/98 del Consiglio, del 31 dicembre 1998, sui tassi di conversione tra l'euro e le monete degli Stati membri che adottato l'euro (1); che è opportuno che gli Stati membri che non adottano l'euro riesaminino annualmente gli importi previsti nella presente direttiva espressi nelle monete nazionali e adeguino, se necessario, tenendo conto delle modifiche nei tassi di cambio; che gli adeguamenti annuali nelle monete nazionali non possono essere obbligatori se la modifica derivante dall'applicazione del nuovo tasso di cambio è inferiore a una certa percentuale; (1) GU L 359 del 31. 12. 1998, pag. 1. (20) (21) (22) che dovrebbe essere applicato il principio di territoria- lità; che due o più Stati membri possono collaborare ai fini dell'introduzione di un sistema comune di diritti d'utenza, salva l'osservanza di talune condizioni supple- mentari; che, in base al principio di proporzionalità, la presente direttiva non va al di là di quanto necessario per il raggiungimento dei suoi obiettivi, ai sensi dell'articolo 5, terzo comma del trattato; che si dovrebbe prevedere un calendario rigoroso per il riesame delle disposizioni della presente direttiva e, se necessario, per il loro adattamento allo scopo di istituire un sistema di prelievi a carattere maggiormente territo- riale, HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: CAPO I Disposizioni generali Articolo 1 La presente direttiva riguarda le tasse sugli autoveicoli nonché i pedaggi e i diritti d'utenza gravanti sugli autoveicoli, quali definiti all'articolo 2. La presente direttiva non si applica agli autoveicoli che effet- tuano trasporti esclusivamente nei territori non europei degli Stati membri. Inoltre, essa non si applica agli autoveicoli immatricolati nelle isole Canarie, a Ceuta e Melilla, e nelle Azzorre e a Madera e che effettuano trasporti esclusivamente in questi territori o tra questi e il territorio continentale rispettivamente della Spagna o del Portogallo. Articolo 2 Ai fini della presente direttiva valgono le seguenti definizioni: a) «autostrada», una strada specialmente progettata e costruita la circolazione automobilistica che non serve le per proprietà finitime, e che: i) è dotata, salvo in punti particolari o a titolo tempo- raneo, di carreggiate distinte per i due sensi di marcia, separate mediante una banda non destinata alla circola- zione oppure, in via eccezionale, mediante altri mezzi; ii) non presenta intersezioni a raso con alcun'altra strada, linea ferroviaria o sede tranviaria, o cammino pedonale; iii) è espressamente segnalata come autostrada; b) «pedaggio», il pagamento di una determinata somma per un autoveicolo che effettua un tragitto fra due punti di una delle infrastrutture di cui all'articolo 7, paragrafo 2, basata sulla distanza percorsa e sulla categoria dell'autoveicolo; L 187/44 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 20. 7. 1999 c) «diritti di utenza», il pagamento di una somma determinata che dà il diritto all'utilizzo da parte di un autoveicolo, per una durata determinata, delle infrastrutture di cui all'articolo 7, paragrafo 2; d) «autoveicolo», un veicolo a motore o un insieme di autoarti- colati, adibito esclusivamente al trasporto di merci su strada e che abbia un peso totale a pieno carico autorizzato pari o superiore a 12 tonnellate; e) autoveicolo «EURO I», un veicolo con le caratteristiche di cui alla casella A della tabella di cui alla sezione 8. 3. 1. 1 dell'allegato I della direttiva 88/77/CEE del Consiglio, del 3 dicembre 1987, concernente il ravvicinamento delle legisla- zioni degli Stati membri relative ai provvedimenti da pren- dere contro l'emissione di gas inquinanti prodotti dai motori ad accensione spontanea destinati alla propulsione dei veicoli (1); f) autoveicolo «EURO II», un veicolo con le caratteristiche di cui alla casella B della tabella di cui alla sezione 8. 3. 1. 1 dell'allegato I della direttiva 88/77/CEE. CAPO II Tasse sugli autoveicoli Articolo 3 b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica; — Lussemburgo: taxe sur les véhicules automoteurs; — Paesi Bassi: motorrijtuigenbelasting; — Austria: Kraftfahrzeugsteuer; — Portogallo: a) imposto de camionagem, b) imposto de circulação; — Finlandia: varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt; — Svezia: fordonsskatt; — Regno Unito: a) vehicle excise duty, b) motor vehicles licence. 2. Lo Stato membro che sostituisca una delle tasse di cui al paragrafo 1 con un'altra analoga ne informa la Commissione, la quale procede alle necessarie modifiche. Le tasse sugli autoveicoli di cui all'articolo 1 sono le 1. seguenti: — Belgio: Articolo 4 taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeer- sbelasting op de autovoertuigen; Le procedure di riscossione e recupero delle tasse menzionate all'articolo 3 sono stabilite da ciascuno Stato membro. — Danimarca: vægtafgift af motorkøretøjer m. v. ; — Germania: Kraftfahrzeugsteuer; — Grecia: Τέλη κυκλοφορίας; — Spagna: a) impuesto sobre vehículos de tracción mecànica, b) impuesto sobre actividades económicas (unicamente per quanto riguarda l'importo dei prelievi riscossi per gli autoveicoli); — Francia: a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers, b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur; — Irlanda: vehicle excise duty; — Italia: a) tassa automobilistica, (1) GU L 36 del 9. 2. 1988, pag. 33. Direttiva modificata da ultimo dalla direttiva 96/1/CE (GU L 40 del 17. 2. 1996, pag. 1). Articolo 5 Per quanto riguarda gli autoveicoli immatricolati negli Stati membri, le tasse di cui all'articolo 3 sono riscosse unicamente dallo Stato membro d'immatricolazione. Articolo 6 1. Qualunque sia la struttura delle tasse di cui all'articolo 3, gli Stati membri stabiliscono le relative aliquote in modo che, per ogni categoria o sottocategoria di autoveicoli di cui all'alle- gato I, non siano inferiori all'aliquota minima stabilita nell'alle- gato medesimo. l'Italia, la Fino a due anni dopo l'entrata in vigore della direttiva, il Portogallo e la Spagna sono autorizzati ad Grecia, applicare aliquote più basse, ma non inferiori al 65 % dei minimi stabiliti nell'allegato I. Gli Stati membri possono applicare aliquote ridotte o 2. esenzioni: a) agli autoveicoli del ministero della Difesa, della protezione civile, dei servizi antincendio e degli altri servizi di pronto intervento, delle forze dell'ordine, nonché agli autoveicoli adibiti alla manutenzione stradale, 20. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 187/45 b) agli autoveicoli che circolano solo occasionalmente sulla pubblica via dello Stato membro d'immatricolazione e che sono utilizzati da persone fisiche o giuridiche la cui attività principale non è il trasporto di merci, a condizione che i trasporti effettuati da tali veicoli non comportino distorsioni di concorrenza e fatto salvo l'accordo della Commissione. 3. a) Il Consiglio, deliberando all'unanimità su proposta della Commissione, può autorizzare uno Stato membro a mantenere esoneri o riduzioni supplementari delle tasse sugli autoveicoli per motivi inerenti a specifiche politiche di natura socioeconomica o connessi alle infrastrutture dello Stato medesimo. Tali esoneri o riduzioni possono riguardare unicamente autoveicoli immatricolati nello Stato membro in questione che effettuano trasporti esclusivamente all'interno di una parte ben definita del suo territorio. b) Qualunque Stato membro che desideri conservare un siffatto esonero o una siffatta riduzione ne informa la Commissione comunicandole inoltre tutte le informa- zioni pertinenti. La Commissione informa gli altri Stati membri dell'esonero o della riduzione proposti entro un mese. Si considera che il Consiglio abbia autorizzato il mante- nimento dell'esonero o della riduzione proposti se, entro un termine di due mesi a decorrere dalla data alla quale gli altri Stati membri sono stati informati ai sensi del precedente comma, né la Commissione né alcuno Stato membro hanno chiesto che la questione venga esaminata dal Consiglio. Fatte salve le disposizioni del paragrafo 1, secondo 4. comma e dei paragrafi 2 e 3 del presente articolo, nonché dell'articolo 6 della direttiva 92/106/CEE del Consiglio, del 7 dicembre 1992, relativa alla fissazione di norme comuni per taluni trasporti combinati di merci tra Stati membri (1), gli Stati membri non possono accordare alcuna esenzione o ridu- zione delle tasse di cui all'articolo 3, che abbia per effetto di rendere l'importo della tassa inferiore alle aliquote minime di cui al paragrafo 1 del presente articolo. CAPO III Pedaggi e diritti d'utenza Articolo 7 1. Gli Stati membri possono conservare o introdurre pedaggi e/o diritti d'utenza alle condizioni di cui ai paragrafi da 2 a 10. 2. a) I pedaggi e i diritti d'utenza sono imposti solo per l'uso di autostrade o altre strade a corsie multiple con caratte- ristiche analoghe a quelle delle autostrade, dei ponti, delle gallerie e dei valichi di montagna. Tuttavia, in uno Stato membro sprovvisto di rete gene- rale di autostrade o di strade a doppia carreggiata con caratteristiche analoghe, i suddetti oneri possono essere imposti in detto Stato membro all'utenza della categoria di strade più elevata dal punto di vista tecnico. b) Previa consultazione della Commissione, secondo la procedura di cui alla decisione del Consiglio del 21 marzo 1962, relativa all'istituzione di una procedura di esame e di consultazione preventivi per alcune disposi- zioni legislative, regolamentari o amministrative previste dagli Stati membri nel settore dei trasporti (2), i) i pedaggi e i diritti d'utenza possono essere imposti anche su altre sezioni della rete stradale principale, in particolare — quando lo richiedano ragioni di sicurezza, — in uno Stato membro sprovvisto, nella maggior parte del suo territorio, di una rete coerente di autostrade o di strade a doppia carreggiata aventi caratteristiche analoghe, in detta parte del paese, ma solo sulle strade utilizzate per il trasporto pesante di merci interregionale e internazionale, purché la domanda di traffico e la densità demo- grafica non giustifichi economicamente la costru- zione di autostrade o di strade a doppia carreg- giata con caratteristiche analoghe; ii) gli Stati membri interessati possono introdurre un regime speciale per le zone frontaliere; iii) l'Austria può esentare dall'applicazione dei diritti d'utenza austriaci il tratto autostradale tra Kufstein e Brennero. 3. Per l'utilizzo di uno stesso tratto stradale non possono essere imposti cumulativamente pedaggi e diritti d'utenza. Tuttavia, gli Stati membri possono applicare anche pedaggi per l'utilizzo di ponti, gallerie e valichi di montagna su reti in cui sono riscossi diritti d'utenza. 4. I pedaggi e i diritti d'utenza sono applicati senza alcuna discriminazione, diretta o indiretta, fondata sulla nazionalità del trasportatore oppure all'origine o alla destinazione dell'autovei- colo. L'applicazione, la riscossione e il controllo del pagamento 5. dei pedaggi e dei diritti d'utenza sono effettuati in modo da intralciare il meno possibile la fluidità del traffico, evitando controlli e verifiche obbligatori alle frontiere interne della Comunità. A tal fine gli Stati membri cooperano per introdurre trasportatori di pagare i diritti metodi che consentano ai d'utenza 24 ore su 24, almeno nei principali punti di vendita, utilizzando qualsiasi comune mezzo di pagamento all'interno e all'esterno degli Stati membri nei quali sono applicati. Gli Stati membri prevedono attrezzature adeguate ai punti di paga- mento dei pedaggi e dei diritti d'utenza in modo da mantenere i normali livelli di sicurezza stradale. Uno Stato membro può stabilire che gli autoveicoli 6. immatricolati nel suo territorio siano assoggettati a diritti d'utenza per l'utilizzo di tutta la sua rete stradale. (1) GU L 368 del 17. 12. 1992, pag. 38. (2) GU 23 del 3. 4. 1962, pag. 720/62. Decisione modificata da ultimo dalla decisione 73/402/CEE (GU L 347 del 17. 12. 1973, pag. 48). L 187/46 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 20. 7. 1999 I diritti d'utenza, comprese le spese amministrative per 7. tutte le categorie di autoveicoli, sono fissati dallo Stato membro interessato ad un importo non superiore all'importo massimo stabilito nell'allegato II. c) altri Stati membri possono aderire al sistema comune; d) gli Stati membri partecipanti elaborano un criterio di riparti- zione che consenta di assegnare a ciascuno di loro un'equa parte delle entrate provenienti dai diritti d'utenza. Detto importo massimo viene riesaminato il 1o luglio 2002 e successivamente ogni due anni. Ove necessario, la Commis- sione propone gli adattamenti appropriati e il Parlamento europeo e il Consiglio deliberano alle condizioni previste dal trattato. Fino a due anni dall'entrata in vigore della presente direttiva, gli Stati membri in cui vige un diritto d'utenza applicano una riduzione del 50 % delle aliquote dei diritti d'utenza per gli autoveicoli immatricolati in Grecia, in ragione della sua posi- zione geopolitica. La Commissione può decidere di autorizzare di anno in anno la proroga di tale riduzione da parte di detti Stati membri. CAPO IV Disposizioni finali Articolo 9 La presente direttiva lascia non pregiudica l'applicazione 1. da parte degli Stati membri: a) delle tasse o diritti specifici: — riscossi all'atto dell'immatricolazione dell'autoveicolo, oppure I diritti d'utenza sono proporzionali alla durata dell'uti- 8. lizzo delle infrastrutture. — gravanti sugli autoveicoli o i carichi di peso o di dimen- sioni fuori della norma; Uno Stato membro ha facoltà di applicare agli autoveicoli immatricolati nel suo territorio importi unicamente annuali. 9. I pedaggi medi ponderati sono in funzione dei costi di costruzione, esercizio e sviluppo della rete di infrastrutture di cui trattasi. 10. Fatti salvi i pedaggi medi ponderati di cui al paragrafo 9, gli Stati membri possono differenziare le aliquote dei pedaggi riscossi in funzione a) delle categorie di emissione dei veicoli, a condizione che nessun pedaggio superi di oltre il 50 % il pedaggio imposto ai veicoli equivalenti che soddisfano i requisiti di emissione più severi; b) dell'ora del giorno, a condizione che nessun pedaggio superi di oltre il 100 % del pedaggio imposto durante il periodo del giorno meno costoso. Qualsiasi modulazione dei pedaggi in relazione alle categorie di emissione dei veicoli o dell'ora del giorno è proporzionale all'obiettivo perseguito. Articolo 8 1. Due o più Stati membri possono cooperare ai fini dell'in- troduzione di un sistema comune di diritti d'utenza applicabile all'insieme dei loro territori. Tali Stati membri associano stretta- mente la Commissione alla preparazione di detto sistema, nonché al suo successivo funzionamento e le sue eventuali modifiche. 2. Un sistema comune è subordinato alle seguenti condi- zioni, cumulative rispetto a quelle prescritte dall'articolo 7: a) i diritti d'utenza comuni sono fissate dagli Stati membri partecipanti ad un importo non superiore a quello massimo indicato all'articolo 7, paragrafo 7; b) dei pedaggi di parcheggio e diritti specifici relativi alla circo- lazione urbana; c) dei diritti regolatori specificamente destinati a combattere le situazioni di congestione del traffico circoscritte a determi- nati luoghi e momenti. La presente direttiva non osta inoltre a che gli Stati 2. membri destinino alla tutela dell'ambiente e allo sviluppo equi- librato delle reti di trasporto una percentuale dell'importo di diritto d'utenza o di pedaggio, a condizione che tale importo sia calcolato a norma dell'articolo 7, paragrafi 7 e 9. Articolo 10 Per l'applicazione della presente direttiva i tassi di cambio 1. tra l'euro e le monete nazionali degli Stati membri che non hanno adottato l'euro sono quelli fissati il primo giorno lavora- tivo di ottobre e pubblicati nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee; essi si applicano a decorrere dal 1o gennaio dell'anno civile successivo. 2. Gli Stati membri che non hanno adottato l'euro hanno la facoltà di mantenere gli importi in vigore al momento dell'ade- guamento annuale fatto ai sensi del paragrafo 1, se la conver- sione di tali importi espressi in euro comporta una modifica espressa in moneta nazionale inferiore al 5 %. Articolo 11 1. Alle date di cui all'articolo 7, paragrafo 7, secondo comma, la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sull'attuazione della presente direttiva, tenendo conto dell'evoluzione della tecnologia e della conge- stione del traffico. 2. Per consentire alla Commissione di redigere la suddetta relazione, gli Stati membri le forniscono, al più tardi sei mesi prima delle date di cui al paragrafo 1, le informazioni neces- sarie. b) il pagamento dei diritti d'utenza comuni dà accesso alla rete definita dagli Stati membri partecipanti ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 2; 3. Gli Stati membri che introducono sistemi elettronici di riscossione dei pedaggi o dei diritti d'utenza cooperano al fine di realizzare un adeguato livello di interoperabilità. 20. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 187/47 Articolo 12 Articolo 13 1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legisla- tive, regolamentari ed amministrative necessarie per confor- marsi alla presente direttiva entro il 1o luglio 2000. Essi ne informano immediatamente la Commissione. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corre- date di siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri. 2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nella materia disciplinata dalla presente direttiva. La Commis- sione ne informa gli altri Stati membri. La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblica- zione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee Articolo 14 Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Fatto a Lussemburgo, il 17 giugno 1999. Per il Parlamento europeo Per il Consiglio Il Presidente Il Presidente J. M. GIL-ROBLES F. MÜNTEFERING L 187/48 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 20. 7. 1999 ALLEGATO I IMPORTI MINIMI DI IMPOSTA DA APPLICARE SUGLI AUTOVEICOLI AUTOVEICOLI Numero di assi e peso totale massimo autorizzato a pieno carico (in tonnellate) Aliquota minima di imposta (in EUR/anno) Pari o superiore a e inferiore a Sospensione pneumatica o riconosciuta equivalente (1) dell'(degli) asse(i) motore(i) Altri sistemi di sospensione dell'(degli) asse(i) motore(i) 12 13 14 15 15 17 19 21 23 25 23 25 27 29 31 2 assi 3 assi 4 assi 0 31 86 121 31 54 111 144 222 222 144 146 228 362 362 13 14 15 18 17 19 21 23 25 26 25 27 29 31 32 31 86 121 274 54 111 144 222 345 345 146 228 362 537 537 (1) Sospensione riconosciuta equivalente secondo la definizione dell'allegato II della direttiva 96/53/CE del Consiglio, del 25 luglio 1996, che stabilisce, per taluni veicoli stradali che circolano nella Comunità, le dimensioni massime autorizzate nel traffico nazionale e internazio- nale e i pesi massimi autorizzati nel traffico internazionale (GU L 235 del 17. 9. 1996, pag. 59). COMPLESSI (AUTOARTICOLATI E AUTOTRENI) Numero di assi e peso totale massimo autorizzato a pieno carico (in tonnellate) Aliquota minima di imposta (in EUR/anno) Pari o superiore a e inferiore a Sospensione pneumatica o riconosciuta equivalente (1) dell'(degli) asse(i) motore(i) Altri sistemi di sospensione dell'(degli) asse(i) motore(i) 12 14 16 18 20 22 23 25 2 + 1 assi 0 0 0 14 32 75 97 175 14 16 18 20 22 23 25 28 0 0 14 32 75 97 175 307 20. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 187/49 Numero di assi e peso totale massimo autorizzato a pieno carico (in tonnellate) Aliquota minima di imposta (in EUR/anno) Pari o superiore a e inferiore a Sospensione pneumatica o riconosciuta equivalente (1) dell'(degli) asse(i) motore(i) Altri sistemi di sospensione dell'(degli) asse(i) motore(i) 23 25 26 28 29 31 33 36 36 38 36 38 40 36 38 40 2 + 2 assi 2 + 3 assi 3 + 2 assi 3 + 3 assi 30 70 115 169 204 335 465 465 370 515 327 454 628 186 225 336 25 26 28 29 31 33 36 38 38 40 38 40 44 38 40 44 70 115 169 204 335 465 706 706 515 700 454 628 929 225 336 535 (1) Sospensione riconosciuta equivalente secondo la definizione dell'allegato II della direttiva 96/53/CE del Consiglio, del 25 luglio 1996, che stabilisce, per taluni veicoli stradali che circolano nella Comunità, le dimensioni massime autorizzate nel traffico nazionale e internazio- nale e i pesi massimi autorizzati nel traffico internazionale (GU L 235 del 17. 9. 1996, pag. 59). L 187/50 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 20. 7. 1999 IMPORTO MASSIMO IN EURO DEI DIRITTI D'UTENZA, COMPRESE LE SPESE AMMINISTRATIVE DI CUI ALL'ARTICOLO 7, PARAGRAFO 7 ALLEGATO II Annuo NON EURO EURO I EURO II e meno inquinanti Mensile e settimanale fino a 3 assi 4 o più assi 960 850 750 1 550 1 400 1 250 L'importo massimo mensile e settimanale delle aliquote è proporzionale alla durata dell'uso delle infrastrutture. Giornaliero Il diritto d'utenza giornaliero è pari a 8 euro per tutte le categorie di veicoli


title: Décision de la Commission, du 17 juin 1999, concernant les certificats d'importation pour les produits du secteur de la viande bovine originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de Namibie [notifiée sous le numéro C(1999) 1658]

text: L 159/58 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 25. 6. 1999 D(cid:144)CISION DE LA COMMISSION du 17 juin 1999 concernant les certificats d’importation pour les produits du secteur de la viande bovine originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de Namibie [notifi(cid:130)e sous le num(cid:130)ro C(1999) 1658] (1999/418/CE) LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, (4) vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1706/98 du Conseil du 20 juillet 1998 fixant le r(cid:130)gime applicable aux produits agricoles et les marchandises r(cid:130)sultant de leur transformation origi- naires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique (ACP) et abrogeant le r(cid:138)glement (CEE) no 715/90 (1), et notamment son article 30, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1918/98 de la Commission du 9 septembre 1998 (cid:130)tablissant les modalit(cid:130)s d’application dans le secteur de la viande bovine du r(cid:138)glement (CE) no 1706/98 du Conseil le r(cid:130)gime applicable aux produits agricoles et les marchandises r(cid:130)sultant de leur transformation originaires des (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique (ACP) et abrogeant le r(cid:138)glement (CE) no 589/96 (2), et notamment son article 4, fixant consid(cid:130)rant qu’il semble utile de rappeler que cette d(cid:130)cision ne porte pas pr(cid:130)judice (cid:133) l’application de la directive 72/462/CEE du Conseil du 12 d(cid:130)cembre 1972 concernant les probl(cid:138)mes sanitaires et de police sanitaire lors de l’importation d’animaux des esp(cid:138)ces bovine, porcine, ovine et caprine, de viandes fra(cid:140)ches ou de produits (cid:133) base de viande en provenance de pays tiers (3), modifi(cid:130)e en dernier lieu par la directive 97/79/CE (4), A ARR(cid:219)T(cid:144) LA PR(cid:144)SENTE D(cid:144)CISION: Article premier Les (cid:144)tats membres suivants d(cid:130)livrent le 21 juin 1999 les certificats d’importation concernant des produits du secteur de la viande bovine, exprim(cid:130)s en viande d(cid:130)soss(cid:130)e, originaires de certains (cid:144)tats d’Afrique, des Cara(cid:139)bes et du Pacifique, pour les quantit(cid:130)s et les pays d’origine indiqu(cid:130)s ci-apr(cid:138)s: (1) (2) (3) consid(cid:130)rant que l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 1918/98 pr(cid:130)voit la possibilit(cid:130) de d(cid:130)livrer des certifi- cats d’importation pour les produits du secteur de la viande bovine; que, toutefois, les importations doivent se r(cid:130)aliser dans les limites des quantit(cid:130)s pr(cid:130)vues pour chacun de ces pays tiers exportateurs; consid(cid:130)rant que les demandes de certificats intro- duites du 1er au 10 juin 1999, exprim(cid:130)es en viande d(cid:130)soss(cid:130)e, conform(cid:130)ment au r(cid:138)glement (CE) no 1918/98, ne sont pas sup(cid:130)rieures pour les produits originaires du Botswana, du Kenya, de Madagascar, du Swaziland, du Zimbabwe et de Namibie aux quantit(cid:130)s disponibles pour ces (cid:144)tats; qu’il est, d(cid:138)s lors, possible de d(cid:130)livrer des certificats d’importa- tion pour les quantit(cid:130)s demand(cid:130)es; Allemagne (cid:190) 1 000,000 tonnes originaires du Botswana, (cid:190) 150,000 tonnes originaires de Namibie; Royaume-Uni (cid:190) 1 150,000 tonnes originaires du Botswana, (cid:190) 450,000 tonnes originaires du Zimbabwe, (cid:190) 300,000 tonnes originaires de Namibie, (cid:190) 30,000 tonnes originaires du Swaziland; Belgique (cid:190) 13,000 tonnes originaires du Zimbabwe. consid(cid:130)rant qu’il convient de proc(cid:130)der (cid:133) la fixation des quantit(cid:130)s pour lesquelles des certificats peuvent (cid:136)tre demand(cid:130)s (cid:133) partir du 1er juillet 1999, dans le cadre de la quantit(cid:130) totale de 52 100 tonnes; Article 2 Des demandes de certificats peuvent (cid:136)tre d(cid:130)pos(cid:130)es, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 3, paragraphe 2, du r(cid:138)glement (1) JO L 215 du 1. 8. 1998, p. 12. (2) JO L 250 du 10. 9. 1998, p. 16. (3) JO L 302 du 31. 12. 1972, p. 28. (4) JO L 24 du 30. 1. 1998, p. 31. 25. 6. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 159/59 (CE) no 1918/98 au cours des dix premiers jours du mois de juillet 1999 pour les quantit(cid:130)s de viandes bovines d(cid:130)soss(cid:130)es suivantes: Article 3 Les (cid:144)tats membres sont destinataires de la pr(cid:130)sente d(cid:130)ci- sion. (cid:190) Botswana: (cid:190) Kenya: (cid:190) Madagascar: (cid:190) Swaziland: (cid:190) Zimbabwe: (cid:190) Namibie: 12 281,000 tonnes, 142,000 tonnes, 7 579,000 tonnes, 3 183,000 tonnes, 5 950,000 tonnes, 8 420,000 tonnes. Fait (cid:133) Bruxelles, le 17 juin 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission