title: Протокол за изменение на международната конвенция за опростяване и хармонизация на митническите процедури (съставено в Брюксел на 26 юни 1999 година)

formats: pdf print

text: 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 117 22003A0403(01) L 86/23 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 3. 4. 2003 ПРИЛОЖЕНИЕ I ПРОТОКОЛ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ НА МЕЖДУНАРОДНАТА КОНВЕНЦИЯ ЗА ОПРОСТЯВАНЕ И ХАРМОНИЗАЦИЯ НА МИТНИЧЕСКИТЕ ПРОЦЕДУРИ (съставено в Брюксел на 26 юни 1999 година) Договарящите се страни по Международната конвенция за опростяване и хармонизация на митническите процедури (съставена в Киото на 18 май 1973 г. и влязла в сила на 25 септември 1974 г. ), наричана по-долу „Конвенцията“, създадена под егидата на Съвета за митническо сътрудничество, наричан по-долу „Съвета“, КАТО ОТЧИТАТ, че за да се постигне: — премахване на различията между митническите процедури и практики на договарящите се страни, които могат да попречат на международната търговия и друг вид международен обмен, — отговаряне на нуждите на международната търговия и митниците за улесняване, опростяване и хармонизация на митническите процедури и практики, — осигуряване на подходящите стандарти на митнически контрол, и — за да се позволи на митниците да реагират на основните промени в методите и техниките на бизнеса и администрацията, се налага Конвенцията да бъде изменена, КАТО ОТЧИТАТ също, че изменената Конвенция: — трябва да направи основните принципи на подобно опростяване и хармонизация задължителни за договарящите се страни по изменената Конвенция, — трябва да осигури на митниците ефикасни процедури, подкрепени от подходящи и ефикасни методи на контрол, и — ще позволи постигането на висока степен на опростяване и хармонизация на митническите процедури и практики, което е основна цел на Съвета и по този начин ще направи важен принос за улесняване на международната търговия, СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО: Член 1 Преамбюлът и членовете на Конвенцията се изменят, както е посо- чено в текста на допълнение I към настоящия протокол. 3. Настоящият протокол, включващ допълнения I и II влиза в сила три месеца след като 40 договарящи се страни са подписали протокола без резерва за ратификация или са депозирали доку- менти за ратификация или присъединяване. Член 2 Приложенията към Конвенцията са заместени от общото прило- жение в допълнение II и от специфичните приложения в допъл- нение III към настоящия протокол. 4. След като 40 договарящи се страни са изразили съгласие да бъдат обвързани от настоящия протокол в съответствие с параг- раф 1, всяка договаряща се страна може да приеме измененията на конвенцията само като стане страна по настоящия протокол. За такава договаряща се страна, настоящият протокол влиза в сила три месеца, след като тя го подпише без резерва за ратификация или депозира документ за ратификация или присъединяване. Член 3 Член 4 1. Всяка договаряща се страна може да изрази съгласието си да бъде обвързана от настоящия протокол, който включва допълне- ния I и II, посредством: a) подписването му без резерва за ратификация; б) депозиране на документ за ратификация след подписването му при условие за ратификация; или в) присъединяване към него. Всяка договаряща се страна по Конвенцията може при изразяване на съгласие да бъде обвързана с този протокол, да приеме които и да било от специфичните приложения или глави, съдържащи се в допълнение III и нотифицира генералния секретар на Съвета за това приемане и за препоръчаните практики, спрямо които заявява резерви. Член 5 2. Настоящият протокол е открит за подписване от договарящите се страни по Конвенцията в седалището на Съвета в Брюксел до 30 юни 2000 г. След това той е открит за присъединяване. След влизането в сила на настоящия протокол, генералният секретар на Съвета не приема никакви инструменти за ратификация или присъединяване към Конвенцията. 118 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 Член 6 Член 9 В отношенията между страните, настоящият протокол и неговите допълнения заместват Конвенцията. Член 7 Генералният секретар на Съвета е депозитар по настоящия прото- кол и изпълнява функциите, предвидени в член 19 на допълне- ние I към настоящия протокол. Член 8 Настоящият протокол е открит за подписване от договарящите се страни по Конвенцията в седалището на Съвета в Брюксел от 26 юни 1999 г. В съответствие с член 102 от Хартата на Организацията на обеди- нените нации, настоящият протокол и неговите допълнения се регистрират в Секретариата на Организацията на обединените нации по искане на генералния секретар на Съвета. В доказателство за което, долуподписаните упълномощени пред- ставители поставиха собственоръчен подпис под настоящия про- токол. Съставено в Брюксел на двадесет и шестия ден от месец юни хиляда деветстотин деветдесет и девета година на английски и френски език, като и двата текста са еднакво автентични, в един- единствен оригинал, който се депозира при генералния секретар на Съвета, който представя заверени копия на всички страни, посо- чени в член 8, параграф 1 от допълнение I към настоящия прото- кол. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 119 Допълнение I към приложение I МЕЖДУНАРОДНА КОНВЕНЦИЯ ЗА ОПРОСТЯВАНЕ И ХАРМОНИЗАЦИЯ НА МИТНИЧЕСКИТЕ ПРОЦЕДУРИ (изменена) ПРЕАМБЮЛ Договарящите се страни по настоящата конвенция, създадена под егидата на Съвета за митническо сътрудничество, КАТО СЕ СТРЕМЯТ да премахнат различията между митническите процедури и практики на договарящите се страни, които могат да попречат на международната търговия и на международния обмен, КАТО ЖЕЛАЯТ да имат ефикасен принос към развитието на тази търговия и обмен чрез опростяване и хармонизиране на митническите процедури и практики, и чрез засилване на международното сътрудничество, КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че значителните ползи от улесняването на международната търговия може да бъдат постигнати без това да понижи стандартите на митнически контрол, КАТО ПРИЗНАВАТ, че подобно опростяване и хармонизация могат да бъдат постигнати чрез прилагане, по-специално, на следните принципи: — изпълнение на програми, насочени към постоянно модернизиране на митническите процедури и практики и следователно към насърчаване на ефикасността и ефективността, — изпълнение на митническите процедури и практики по предвидим, последователен и прозрачен начин, — предоставяне на заинтересованите страни на цялата необходима информация относно митническите закони, правилници, административни указания, процедури и практики, — възприемане на модерни техники като оценка на риска, контрол основан на одит и максимално най-практично използване на информационната технология, — сътрудничество, когато е уместно, с други национални органи, митнически администрации и търговски общности, — изпълнение на съответните международни стандарти, — осигуряване за засегнатите страни на лесно достъпни процедури за административен и съдебен контрол, С УБЕЖДЕНИЕТО, че един международен акт, обхващащ гореспоменатите цели и принципи, които договарящите се страни се ангажират да прилагат, би довел до висока степен на опростяване и хармонизация на митническите процедури и практики, което е една от основните цели на Съвета за митническо сътрудничество и което има важен принос за улесняване на международната търговия, СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО: ГЛАВА I Дефиниции Член 1 За целите на настоящата конвенция: a) „стандарт“ означава разпоредба, чието изпълнение е признато за необходимо с цел постигане на хармонизация и опростяване на митническите процедури и практики; б) „преходен стандарт“ означава стандарт в общото приложение, за който се разрешава по-дълъг период за изпълнение; г) „национално законодателство“ означава закони, правилници и други мерки, наложени от компетентен орган на една догова- ряща се страна и приложими на територията на съответната договаряща се страна, както и договорите в сила, с които тази страна е обвързана; д) „общо приложение“ означава комплект от разпоредби, прило- жими за всички митнически процедури и практики, посочени в настоящата конвенция; е) „специфично приложение“ означава комплект от разпоредби, приложими за една или повече митнически процедури и прак- тики, посочени в настоящата конвенция; ж) „указания“ означава комплект от обяснения на разпоредбите на общото приложение, специфичните приложения и главите, които посочват някои от възможните начини на действие, които да бъдат следвани в прилагането на стандартите, преход- ните стандарти и препоръчаните практики и по-специално, препоръчващи примери на по-големи улеснения; в) „препоръчана практика“ означава разпоредба в специфично приложение, която е призната и практики, чието най-широко прилагане се смята за желателно; з) „Постоянен технически комитет“ означава Постоянният техни- чески комитет на Съвета; 120 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 и) „Съвет“ означава организацията, учредена с Конвенцията за съз- даване на Съвета за митническо сътрудничество, съставена в Брюксел на 15 декември 1950 г. ; от Конвенцията и по отношение на тази договаряща се страна, всяко позоваване на Конвенцията се смята, че включва и позова- ване на съответните приложение/я или глава/и. й) „митнически или икономически съюз“ означава съюз, създаден и съставен от държави, който има компетентност да приема свой собствен правилник, задължителен по отношение на тези държави по отношение на въпросите, регулирани от настоя- щата конвенция, и има компетентност да решава, в съответ- ствие със своите вътрешни процедури, да подпише, ратифицира или да се присъедини към настоящата конвенция. ГЛАВА II ОБХВАТ И СТРУКТУРА Обхват на конвенцията ГЛАВА III УПРАВЛЕНИЕ НА КОНВЕНЦИЯТА Управителен комитет Член 6 1. Учредява се управителен комитет, който да се занимава с изпъл- нението на настоящата конвенция, всички мерки за осигуряване на еднаквото ѝ(cid:65) тълкуване и прилагане и с всички предложения за изменения, предложени към нея. Член 2 2. Договарящите се страни са членове на управителния комитет. се се страна ангажира договаряща Всяка да насърчава опростяването и хармонизацията на митническите процедури и с тази цел да се придържа, в съответствие с разпоредбите на настоя- щата конвенция, към стандартите, преходните стандарти и препоръчаните практики в приложенията към настоящата конвенция. Същевременно нищо не възпрепятства всяка догова- ряща се страна да предоставя по-големи улеснения от тези, пред- видени в настоящата конвенция и на всяка договаряща се страна се препоръчва да предостави такива улеснения във възможно най- голяма степен. Член 3 Разпоредбите на настоящата конвенция не изключват прилагането на националното законодателство с оглед забраната или ограни- чаването на стоки, подлежащи на митнически контрол. Структура на конвенцията Член 4 1. Конвенцията се състои от основна част, общо приложение и специфични приложения. 2. Общото приложение и всяко специфично приложение към настоящата конвенция се състоят от глави, които ги разделят, и включват: a) дефиниции; и б) стандарти, някои от които, включени в общото приложение, са преходни стандарти. 3. Всяко специфично приложение също съдържа препоръчани практики. 4. Всяко приложение е придружено от указания, чиито текстове не са задължителни за договарящите се страни. Член 5 За целите на настоящата специфично приложение/я или глава/и от него/тях, спрямо които е обвързана дадена договаряща се страна, се разглеждат като неразделна част конвенция всяко 3. Компетентната администрация на всяко лице, което е квалифи- цирано да стане договаряща се страна по настоящата конвенция, по силата на разпоредбите на член 8, или на всеки член на Све- товната търговска организация имат правото да присъстват на сесиите на управителния комитет като наблюдатели. Статутът и правата на такива наблюдатели се определя с решение на Съвета. Гореспоменатите права не могат да бъдат упражнявани преди решението да влезе в сила. 4. Управителният комитет може да покани представители на меж- дународни правителствени и неправителствени организации да присъстват на неговите сесии като наблюдатели. 5. Управителният комитет: a) препоръчва на договарящите се страни: i) изменения в основната част на настоящата конвенция; ii) изменения в общото приложение, специфичните приложе- ния и техните глави, и включването на нови глави към общото приложение; и iii) включването на нови специфични приложения и на нови глави към специфичните приложения; б) в съответствие с член 16 може да реши да измени препоръчваните практики или да включи нови препоръчвани практики в специфичните приложения или техните глави; в) разглежда изпълнението на разпоредбите на настоящата конвенция в съответствие с член 13, параграф 4; г) преглежда и актуализира указанията; д) разглежда всички други въпроси от значение за настоящата конвенция, които могат да бъдат поставени пред него; е) информира за своите решения Постоянния технически коми- тет и Съвета. 6. Компетентните администрации на договарящите се страни представят пред генералния секретар на Съвета предложения съгласно параграф 5, букви a), б), в) или г) от настоящия член, както и причините за тях, заедно с всички искания за включване на нови точки в дневния ред на сесиите на управителния комитет. Генералният секретар на Съвета предоставя предложенията на вни- манието на компетентните администрации на договарящите се страни и на наблюдателите, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от нас- тоящия член. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 121 7. Управителният комитет заседава най-малко веднъж в годината. Всяка година той избира председател и заместник-председател. Генералният секретар на Съвета разпраща поканата и проекта за дневен ред до компетентните администрации на договарящите се страни и на наблюдателите, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от нас- тоящия член, най-малко шест седмици преди заседанието на упра- вителния комитет. 8. Когато е невъзможно дадено решение да бъде взето с консенсус, въпросите поставени пред управителния комитет се решават чрез гласуване на присъстващите договарящи се страни. Предложе- нията съгласно параграф 5, букви a), б) или в) от настоящия член се одобряват с мнозинство от две трети от подадените гласове. Всички други въпроси се решават от управителния комитет с мно- зинство от подадените гласове. 9. Когато намира приложение член 8, параграф 5 от настоящата конвенция, митническите или икономически съюзи, които са договарящи се страни, имат при гласуване брой гласове, равен на общия брой гласове на техните членове, които са договарящи се страни. 10. Преди закриването на сесията, управителният комитет приема доклад. Докладът се предава на Съвета и на договарящите се страни и на наблюдателите, посочени в параграфи 2, 3 и 4. 11. При липса на съответни разпоредби в настоящия член, се при- лага процедурният правилник на Съвета, освен ако управителният комитет не реши друго. Член 7 За целите на гласуването в управителния комитет се гласува отделно за всяко специфично приложение и за всяка отделна глава на дадено специфично приложение. a) Всяка договаряща се страна има право да гласува по въпросите, засягащи тълкуването, приложението и изменението на основ- ната част и на общото приложение към настоящата конвенция. б) По отношение на въпросите, касаещи специфично приложение или глава на специфично приложение, които са вече влезли в сила, право на глас имат само онези договарящи се страни, които са приели съответното специфично приложение или съответната негова глава. в) Всяка договаряща се страна има право да гласува по проектите за нови специфични приложения или за нови глави на дадено специфично приложение. ГЛАВА IV ДОГОВАРЯЩА СЕ СТРАНА Ратифициране на Конвенцията Член 8 1. Всеки член на Съвета, всеки член на Организацията на обеди- нените нации или нейна специализирана агенция може да стане договаряща се страна по настоящата конвенция: a) като я подпише без резерва за ратификация; б) като депозира документ за ратификация след подписване, направено с резерва за ратификация; или в) като се присъедини към нея. 2. Конвенцията е открита за подписване от членовете, посочени в параграф 1 на този член до 30 юни 1974 г. в седалището на Съвета в Брюксел. След това тя е открита за присъединяване от страна на тези членове. 3. При подписване, ратификация или присъединяване всяка дого- варяща се страна посочва кои, ако има такива, от специфичните приложения и техните глави приема. Тя може да нотифицира депозитара на по-късен етап, че приема едно или повече специ- фични приложения или глави от тях. 4. Договарящите се страни, които приемат ново специфично при- ложение или нова глава на специфично приложение, нотифицират депозитара в съответствие с параграф 3 от настоящия член. 5. a) Всеки митнически или икономически съюз може да стане договаряща се страна по настоящата конвенция в съответ- ствие с параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Такива мит- нически или икономически съюзи информират депозитара за своята компетентност относно въпросите, регулирани от настоящата конвенция. Такива митнически или икономиче- ски съюзи информират депозитара и за всяко значително изменение в обхвата на тяхната компетентност. б) Даден митнически или икономически съюз, който е догова- ряща се страна по настоящата конвенция, по отношение на въпросите, които са в рамките на неговата компетентност, упражнява от свое име правата и изпълнява отговорностите, които Конвенцията предоставя и възлага на членовете на такъв съюз, които са договарящи се страни по настоящата конвенцията. В такъв случай членовете на такъв съюз нямат право да упражняват индивидуално тези права, включително и правото на глас. Член 9 1. Всяка договаряща се страна, която ратифицира настоящата конвенция или се присъедини към нея, е обвързана с всички изме- нения към настоящата конвенция, включително и общото прило- жение, които са влезли в сила към датата на депозирането на доку- мента за ратификация или присъединяване. 2. Всяка договаряща се страна, която приема специфично прило- жение или глава от него, е обвързана с всички изменения в стан- дартите на това специфично приложение или на тази глава, които са влезли в сила към датата, на която страната нотифицира депозитара, че ги приема. Всяка договаряща се страна, която приема специфично приложение или глава от него, е обвързана с всички изменения към препоръчаните практики в тях, които са влезли в сила към датата, на която страната нотифицира депозитара, че ги приема, освен ако не формулира резерви спрямо една или повече от препоръчаните практики в съответствие с член 12. 122 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 Прилагане на конвенцията Член 10 конвенция за съответната договаряща се страна, като посочва раз- поредбите на своето национално законодателство, които според нея противоречат на оттеглянето на резервите. 1. Всяка договаряща се страна може при подписване, направено без резерва за ратификация, или при депозирането на документ за ратификация или присъединяване, или по всяко време след това, да декларира чрез нотификация до депозитара, че действието на настоящата конвенция се разпростира върху всички или част от териториите, за чиито международни отношения тя отговаря. Такава нотификация влиза в сила три месеца след получаването ѝ(cid:65) от депозитара. Същевременно настоящата конвенция не се прилага за посочените територии преди да е влязла в сила за съответната договаряща се страна. 2. Всяка договаряща се страна, която е изпратила нотификация по силата на параграф 1 от настоящия член, който разпростира дей- ствието на настоящата конвенция върху територия, за чиито меж- дународни отношения договарящата се страна отговаря, може да нотифицира депозитара, в съответствие с процедурата на член 19 от настоящата конвенция, че въпросната територия повече няма да прилага настоящата конвенция. Член 11 За приложението на настоящата конвенция даден митнически или икономически съюз, който е договаряща се страна, нотифицира генералния секретар на Съвета за териториите, които формират съответния митнически или икономически съюз и тези територии се разглеждат като единна територия. Приемане на разпоредбите и формулиране на резерви Член 12 1. Всички договарящи се страни са обвързани с общото приложе- ние. 2. Всяка договаряща се страна може да приеме едно или повече от специфичните приложения или от техните глави. Всяка догова- ряща се страна, която приема дадено специфично приложение или негова глава/и, е обвързана с всички стандарти в него. Всяка дого- варяща се страна, която приема дадено специфично приложение или негова глава/и, е обвързана с всички препоръчани практики в него, освен ако по време на приемането или по което и да било време след това, не нотифицира депозитара за препоръчана практика/и, по отношение на които формулира резерви, като заяви разликите, които съществуват между разпоредбите на нейното национално законодателство и тези за съответната препоръчана практика/и. Всяка договаряща се страна, която е формулирала резерви, може да ги оттегли изцяло или отчасти по всяко време, с нотификация до депозитара, като посочи датата, от която влиза в сила оттеглянето. 3. Всяка договаряща се страна, обвързана със специфично прило- жение или глава/и от него, проверява възможностите за оттегляне на всички резерви спрямо препоръчаните практики, заявени при условията на параграф 2 и нотифицира генералния секретар на Съвета за резултатите от този преглед в края на всеки тригодишен период, започващ от датата на влизане в сила на настоящата Изпълнение на разпоредбите Член 13 1. Всяка договаряща се страна изпълнява стандартите на общото приложение и на специфичното приложение/я или глава/и от него, които е приела, в рамките на тридесет и шест месеца след като това приложение/я или глава/и е влязло/са влезли в сила за съответната договаряща се страна. 2. Всяка договаряща се страна изпълнява преходните стандарти на общото приложение в рамките на шестдесет месеца от датата, на която общото приложение е влязло в сила за тази договаряща се страна. 3. Всяка договаряща се страна изпълнява препоръчаните прак- тики в специфичното приложение/я или глава/и от тях, които е приела, в рамките на тридесет и шест месеца след като специфич- ното приложение/я или глава/и са влезли в сила за съответната договаряща се страна, освен ако не е формулирала резерви по отношение на една или повече от тези препоръчани практики. 4. a) Когато периодите, предвидени в параграфи 1 или 2 от нас- тоящия член на практика се явяват недостатъчни за дадена договаряща се страна да изпълни разпоредбите на общото приложение, тази договаряща се страна може да поиска преди края на периода, предвиден в параграфи 1 или 2 от настоящия член, управителният комитет да разреши удъл- жаване на срока. При подаване на искането, договарящата се страна посочва разпоредбите на общото приложение, с оглед на които се иска удължаване на периода и причините за отправеното искане. б) Управителният комитет може да реши да предостави такова удължаване при изключителни обстоятелства. Всяко реше- ние на управителния съвет, което предоставя подобно удъл- жаване, трябва да описва изключителните обстоятелства, които го обосновават и удължаването в никакъв случай не може да бъде по-голямо от една година. При изтичането на периода, договарящата се страна нотифицира депозитара за изпълнението на разпоредбите, с оглед на които е разрешено удължаването. Уреждане на спорове Член 14 1. Всеки спор между две или повече от договарящите се страни във връзка с тълкуването и прилагането на настоящата конвенция се урежда, доколкото това е възможно, чрез преговори между тях. 2. Всеки спор, който не може да бъде разрешен чрез преговори, се представя от договарящите се страни, които спорят, пред управи- телния комитет, който разглежда спора и отправя препоръки за неговото разрешаване. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 123 3. Договарящите се страни, които спорят, може предварително да се съгласят да приемат препоръките на управителния комитет за обвързващи. б) датата на изтичане на 18-месечния период, посочен в параг- раф 4 от настоящия член. Изменения на Конвенцията Член 15 1. Текстът на всяко предложение за изменение, отправено към договарящите се страни от управителния комитет в съответствие с член 6, параграф 5, буква a), i) и буква а), ii), се съобщава от гене- ралния секретар на Съвета на всички договарящи се страни и на онези членове на Съвета, които не са договарящи се страни. 2. Измененията в основната част на Конвенцията влизат в сила за всички договарящи се страни дванадесет месеца след депозирането на документите за приемане от онези договарящи се страни, които са участвали в сесията на управителния комитет, по време на която са били препоръчани измененията, при условие че не е направено възражение от никоя договаряща се страна в рамките на период от 12 месеца от датата на съобщаването на такива изменения. 3. Всяко препоръчано изменение в общото приложение или в спе- цифичните приложения или техните глави, се смята за прието в срок от шест месеца след датата, на която препоръчаното измене- ние е било съобщено на договарящите се страни, освен ако: a) не е имало възражение от някоя договаряща се страна или, в случай на специфично приложение или глава, от договаряща се страна, обвързана с това специфично приложение или глава; или б) договаряща се страна не информира генералния секретар на Съвета, че макар и да възнамерява да приеме препоръчаното изменение, условията необходими за подобно приемане все още не са изпълнени. 4. Ако договаряща се страна изпрати на генералния секретар на Съвета съобщението, предвидено в параграф 3, буква б) от настоя- щия член, тя може, при условие че не е нотифицирала генералния секретар на Съвета за това, че приема препоръчаното изменение, да представи възражение спрямо това изменение в рамките на осемнадесет месеца след изтичането на шестмесечния срок, посо- чен в параграф 3 от настоящия член. 5. Ако възражение спрямо препоръчаното изменение е направено в съответствие с параграф 3, буква a) или параграф 4 от настоящия член, изменението се смята, че не е прието и няма действие. 6. Ако договарящата се страна е изпратила съобщение в съответ- ствие с параграф 3, буква б) от настоящия член, изменението се смята за прието на по-ранната от следните две дати: a) датата, на която всички договарящи се страни, които са изпратили такива съобщения, са нотифицирали генералния секретар на Съвета, че приемат препоръчаните изменения, при условие че, ако за всички приемания е нотифицирано преди изтичането на шестмесечния период, посочен в параграф 3 от настоящия член, тази дата се приема за датата на изтичане на споменатия шестмесечен период; 7. Всяко изменение в общото приложение или в специфичните приложения, което се смята за прието, влиза в сила в срок от шест месеца, след датата, на която то започва да се смята за прието или, ако в препоръчаното изменение е посочен различен срок, при изтичането на този срок, считано от датата, от която изменението е започнало да бъде смятано за прието. секретар на Съвета 8. Генералният възможно най-бързо нотифицира договарящите се страни по настоящата конвенция за всяко възражение спрямо препоръчано изменение, направено в съответствие с параграф 3, буква a) и за всяко съобщение, полу- чено в съответствие с параграф 3, буква б), от настоящия член. Генералният секретар на Съвета последователно информира дого- варящите се страни дали договарящата се страна или страни, които са изпратили съобщение, имат възражения спрямо препоръчаното изменение или го приемат. Член 16 1. Независимо от процедурата за изменение, изложена в член 15 от настоящата конвенция, управителният комитет може, в съот- ветствие с член 6, да реши да измени всяка препоръчвана прак- тика или да включи нови препоръчвани практики, във всяко спе- цифично приложение или негова глава. Всяка договаряща се страна се поканва от генералния секретар на Съвета да участва в работата на управителния комитет. Текстът на всяко ново измене- ние от този вид или на нова препоръчвана практика, се съобщава от генералния секретар на Съвета на договарящите се страни и на онези членове на Съвета, които не са договарящи се страни по настоящата конвенция. 2. Всяко изменение или включване на нови препоръчвани прак- тики, за които е взето решение по параграф 1 от настоящия член, влиза в сила шест месеца след съобщението на генералния секретар на Съвета. Всяка договаряща се страна, обвързана със специфично приложение или негова глава, които са предмет на такова измене- ние или на включване на нови препоръчвани практики, се смята, че е приела тези изменения или нови препоръчвани практики, освен ако не направи възражение в рамките на процедурата, посо- чена член 12 от настоящата конвенция. Продължителност на присъединяването Член 17 1. Настоящата конвенция има неограничен срок на действие, но всяка договаряща се страна може да я денонсира по всяко време след датата на влизането ѝ(cid:65) в сила съгласно член 18. 2. Денонсирането се извършва чрез нотификация в писмена форма, депозирана пред депозитара. 3. Денонсирането влиза в сила шест месеца, след като депозитарът е приел документа за денонсиране. 124 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 4. Разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член се прила- гат и по отношение на специфичните приложения и техните глави, чието приемане договарящите се страни могат да оттеглят по всяко време след датата на влизането им в сила. в) получава всички подписи със или без резерва за ратификация, ратификации и присъединявания към настоящата конвенция и получава, и съхранява всички документи, нотификации и съоб- щения, свързани с нея; 5. По отношение на всяка договаряща се страна, която оттегля приемането на общото приложение, се приема, че е денонсирала Конвенцията. В такива случаи имат приложение и разпоредбите на параграфи 2 и 3. ГЛАВА V ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Влизане в сила на конвенцията Член 18 1. Настоящата конвенция влиза в сила три месеца след като пет от лицата, посочени в член 8, параграфи 1 и 5 от нея, са подписали Конвенцията без резерва за ратификация или са депозирали своите документи за ратификация или присъединяване. 2. За всяка договаряща се страна, настоящата конвенция влиза в сила три месеца след като тя е станала договаряща се страна в съот- ветствие с разпоредбите на член 8. 3. Всяко специфично приложение или негова глава към настоя- щата конвенция влизат в сила три месеца след като пет догова- рящи се страни са приели това специфично приложение или тази глава. 4. След като дадено специфично приложение или глава към него са влезли в сила в съответствие с параграф 3 от настоящия член, за всяка договаряща се страна това специфично приложение или тази глава влизат в сила три месеца, след като страната е нотифицирал, че ги приема. Същевременно нито едно специфично приложение или глава към него не влизат в сила за дадена договаряща се страна, преди настоящата конвенция да е влязла в сила спрямо същата договаряща се страна. Депозитар на конвенцията Член 19 1. Настоящата конвенция, всички подписи със или без резерва за ратификация и всички документи за ратификация или присъеди- няване се депозират пред генералния секретар на Съвета. 2. Депозитарът: a) получава и съхранява оригиналните текстове на настоящата конвенция; б) изготвя заверени копия на оригиналните текстове на настоя- щата конвенция и ги предава на договарящите се страни и на онези членове на Съвета, които не са договарящи се страни, и на генералния секретар на Организацията на обединените нации; г) проверява дали подписа, на който и да е документ, нотификация или съобщение, свързани с настоящата конвенция са в необходимата форма и ако това е необходимо представя въпроса на вниманието на съответната договаряща се страна; д) нотифицира договарящите се страни, онези членове на Съвета, които не са договарящи се страни, и генералния секретар на Организацията на обединените нации за: — подписвания, ратификации, присъединявания и приемания на приложения и глави по член 8 от настоящата конвенция, — нови глави към общото приложение и нови специфични приложения или глави към тях, които управителният коми- тет е решил да препоръча за включване към настоящата конвенция, — датата на влизане в сила на настоящата конвенция, на общото приложение и на всяко специфично приложение или негова глава в съответствие с член 18 от настоящата конвенция, — нотификации, получени в съответствие с членове 8, 10, 11, 12 и 13 от настоящата конвенция, — оттегляния на приемания на приложения/глави от догова- рящите се страни, — денонсирания по силата на член 17 от настоящата Конвенция, и — всяко изменение, прието в съответствие с член 15 от настоя- щата Конвенция и датата му на влизане в сила. 3. В случай на различия между дадена договаряща се страна и депозитара, относно изпълнението на функциите на последния, депозитарът или договарящата се страна представят въпроса на вниманието на другите договарящи се страни, подписали Конвен- цията или според случая, на управителния комитет или Съвета. Регистрация и автентични текстове Член 20 В съответствие с член 102 от Хартата на Организацията на обеди- нените нации настоящата конвенция се регистрира в Секретариата на Организацията на обединените нации по искане на генералния секретар на Съвета. В доказателство за което долуподписаните упълномощени предста- вители подписаха настоящата конвенция. Съставена в Киото на осемнадесетия ден от месец май хиляда деветстотин седемдесет и трета година на английски и френски език, като двата текста са еднакво автентични, в един оригинален екземпляр, който се депозира пред генералния секретар на Съвета, който предава заверени копия на всички лица, посочени член 8, параграф 1 от настоящата конвенция. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 125 Глава 1: Глава 2: Глава 3: Глава 4: Глава 5: Глава 6: Глава 7: Глава 8: Глава 9: Допълнение II към приложение I ОБЩО ПРИЛОЖЕНИЕ СЪДЪРЖАНИЕ Общи принципи Дефиниции Обработка и други митнически формалности Митни сборове A. Оценка, събиране и плащане на митни сборове Б. Отложено плащане на митни сборове В. Връщане на митни сборове Обезпечения Митнически контрол Приложение на информационна технология Отношения между митниците и трети страни Информация, решения и постановления предоставени от митниците A. Информация с общо приложение Б. Информация със специфичен характер В. Решения и постановления Глава 10: Жалби по митнически въпроси A. Право на жалба Б. Форма и основания за жалба В. Разглеждане на жалбата Страница 126 126 127 132 132 133 134 134 135 136 136 137 137 137 137 137 137 138 138 126 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 ГЛАВА 1 ОБЩИ ПРИНЦИПИ 1. 1. С т а н д а р т Дефинициите, стандартите и преходните стандарти в настоящото приложение се прилагат към митнически процедури и практики, посочени в него, и доколкото това е възможно, и спрямо процедури и практики в специфичните приложения. 1. 2. С т а н д а р т Условията, които трябва да бъдат изпълнени и формалностите, които трябва да бъдат осъществени относно процедурите и практиките в настоящото приложение и в специфичните приложения, се определят от националното законодателство и са възможно най-опростени. 1. 3. Ста н д а р т Митниците създават и поддържат официални, консултативни отношения с търговците, за да засилят сътрудничеството и да улеснят участието в създаването на най-ефикасни методи на работа, според националните разпоредби и международните споразумения. За целите на приложенията на настоящата конвенция: ГЛАВА 2 ДЕФИНИЦИИ E1. /F23. E2. /F19. E3. /F4. E4. /F15. E5. /F9. E6. /F10. E7. /F3. E8. /F11. E9. /F16. „Жалба“ означава актът на дадено лице, което е пряко засегнато от решение или пропуск на митниците и което смята, че интересите му са засегнати от тях и търси обезщетение от компетентната власт. „Определяне на митни сборове“ означава определянето на сумата на митните сборове, които трябва да бъдат платени. „Контрол, основан на одит“ означава мерките, чрез които митниците се уверяват в акуратността и автен- тичността на декларациите, чрез проверка на съответните книги, записи, бизнес системи и търговски данни, държани от заинтересованото лице. „Проверка на декларацията за стоки“ означава действията предприети от митниците, за да се уверят че декларацията за стоки е вярно съставена и че придружаващите я документи, които се изискват, отгова- рят на предписанията. „Обработка“ означава извършването на митническите формалности, необходими, за да се разреши вли- зането на стоките за вътрешна употреба, износът им или поставянето им под друг митнически режим. „Митници“ означава правителствена служба, която отговаря за прилагането на митническото законода- телство и за събирането на митни сборове, и която също така отговаря за приложението на други закони и правила, свързани с вноса, износа, движението и складирането на стоки. „Митнически контрол“ означава мерките, прилагани от митниците, за да осигурят спазване на митни- ческото законодателство. „Митнически задължения“ означава задълженията, заложени в митническата тарифа, на които подле- жат стоките при влизане или излизане от митническата територия. „Митнически формалности“ означава всички операции, които трябва да бъдат извършени от засегнатите лица и от митниците, за да бъдат спазени изискванията на митническото законодателство. E10. /F18. „Митническо законодателство“ означава законови и други разпоредби, относно вноса, износа, движе- нието и складирането на стоки, прилагането и изпълнението на които са специално възложени на мит- ниците и всякакви други правила, създадени от митниците в рамките на законоустановените им право- мощия. E11. /F2. „Митническо учреждение“ означава митническа, административна единица, компетентна да осъщест- вява митническите формалности и помещенията и други райони, предоставени за тази цел от компе- тентните власти. E12. /F25. „Митническа територия“ означава територията, на която се прилага митническото законодателство на дадена договаряща се страна. E13. /F6. „Решение“ означава индивидуален акт, чрез който митниците разрешават даден въпрос, свързан с мит- ническото законодателство. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 127 E14. /F7. „Декларатор“ означава всяко лице, което прави декларация на стоки или на чието име е направена такава декларация. E15. /F5. „Съответна дата“ означава датата, на която се дължи плащането на митни сборове. E16. /F12. „Митни сборове“ означава вносни митни сборове и/или износни митни сборове. E17. /F27. E18. /F13. E19. /F8. E20. /F14. E21. /F1. E22. /F21. „Проверка на стоки“ означава физическата инспекция на стоки от митниците, с цел да се уверят, че характерът, произходът, състоянието, количеството и стойността на стоките са в съответствие с данните, посочени в декларацията за стоки. „Износни митни сборове“ означава митнически задължения и други задължения, такси или плащания, които се събират при или във връзка с износа на стоки, но не включват никакви плащания, които са ограничени до сумата на приблизителната цена на услугите предоставени от митниците или събрани от нея от името на други национални органи. „Декларация за стоки“ означава заявление, направено по начин предписан от митниците, чрез което заинтересованите лица посочват митническия режим, който да се приложи към стоките и предоставят данните, които митниците изискват за неговото прилагане. „Вносни митни сборове“ означава митнически задължения и други задължения, такси или плащания, които се събират при или във връзка с вноса на стоки, но не включват никакви плащания, които са огра- ничени до сумата на приблизителната цена на услугите предоставени митниците или събрани от нея от името на други национални органи. „Административна взаимопомощ“ означава действията на дадена митническа администрация от името на или в сътрудничество с друга, за правилното приложение на митническото законодателство и за пре- дотвратяване, разследване и борба с митническите нарушения. „Пропуск“ означава пропускане от страна на митниците да извършат дадено действие или да издадат решение, което се изисква от митническото законодателство, в рамките на един разумен срок, по въп- рос който им е бил представен по съответния ред. E23. /F22. „Лице“ означава, както физическо, така и юридическо лице, освен ако от контекста не следва друго зна- чение на термина. E24. /F20. „Освобождаване на стоки“ означава актът, чрез който митниците разрешават стоките, подложени на обработка да бъдат предоставени на разположение на заинтересованите лица. E25. /F24. „Връщане“ означава обратното плащане изцяло или отчасти на платените митни сборове, и възстановя- ването изцяло или отчасти на митни сборове, когато не е било извършено плащане. E26. /F17. „Обезпечение“ означава онова, което осигурява митниците, че дадено задължение към тях ще бъде изпълнено. Обезпечението се описва като „общо“, когато то осигурява изпълнението на задължения, произтичащи от няколко операции. E27. /F26. „Трета страна“ означава всяко лице, което работи директно с митниците за и от името на друго лице, във връзка с вноса, износа, движението или складирането на стоки. ГЛАВА 3 ОБРАБОТКА И ДРУГИ МИТНИЧЕСКИ ФОРМАЛНОСТИ Компетентни митнически учреждения 3. 1. С т а н д а р т Митниците посочват митническите учреждения, където стоките могат да се представят и обработват. При определяне на компетентността и местонахождението, и работното време на тези служби се взимат предвид факторите, които включват изискванията на търговската дейност. 3. 2. С т а н д а р т По искане на заинтересованото лице и по причини, които могат да се приемат за основателни, при условие че са налице необходимите за това ресурси, митниците осъществяват функциите, предвидени за целите на митническата процедура и практика извън определените работни часове или извън митническото учреждение. Всички разходи, които митниците могат да предвидят се ограничават до приблизителната стойност на услугите, предоставени от тях. 128 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 3. 3. С т а н д а р т Когато митническите учреждения са разположени на общ граничен пункт, съответната митническа администрация синхронизира работните часове и компетентността на тези учреждения. 3. 4. П р е х о д е н с т а н д а р т На общи гранични пунктове, съответните митнически администрации винаги когато това е възможно осъществяват съвместен контрол. 3. 5. П р е х о д е н с т а н д а р т Когато митниците възнамеряват да създадат ново митническо учреждение или да променят вече съществуващо на общ граничен пункт, когато това е възможно те сътрудничат със съседните митници, за създаването на съответстващо митническо учреждение, за да се улесни съвместният контрол. a) Лица, упълномощени да действат като декларатори Декларатор С т а н д а р т 3. 6. Националното законодателство определя условията, при които дадено лице има право да действа като декларатор. С т а н д а р т 3. 7. Всяко лице, което има право да се разпорежда със стоки има правото да действа като декларатор. б) Отговорност на декларатора С т а н д а р т 3. 8. Деклараторът отговаря пред митниците за точността на данните, подадени в декларацията за стоки и за плащането на митните сборове. в) Права на декларатора С т а н д а р т 3. 9. Преди подаването на декларацията, деклараторът има право при условията определени от митниците: a) да инспектира стоките; и б) да взима проби. 3. 10. С т а н д а р т Митниците не изискват отделна декларация за стоки по отношение на пробите, взети под тяхно наблюдение, при условие че тези проби са включени в декларацията за стоки, касаеща съответната пратка. a) Форма и съдържание на декларацията за стоки Декларация за стоки 3. 11. С т а н д а р т Съдържанието на декларацията за стоки се определя от митниците. Книжният формуляр на декларацията за стоки е в съответствие със стандартите на ООН. При автоматизирана обработка на стоки, формулярът на електронно подадената декларация за стоки се основава на международните стандарти за електронен, информационен обмен, както са предписани в препоръките за информационната технология на Съвета за митническо сътрудничество. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 129 3. 12. С т а н д а р т Митниците ограничават информацията, която се изисква в декларацията за стоки, само до онези данни, които се смятат за необходими да оценката и събирането на митни сборове, попълването на статистиката и прилагането на митническото законодателство. 3. 13. С т а н д а р т Когато по причини, които митниците смятат за основателни, деклараторът не разполага с цялата информация, която се изисква за подаването на декларация за стоки, се разрешава подаването на временна или непълна декларация, при условие че тя съдържа данните, които се смятат за необходими от митниците и че деклараторът се задължи да я довърши в рамките на специално определен период. 3. 14. С т а н д а р т Ако митниците регистрират временна или непълна декларация за стоки, третирането по тарифата на което се подлагат стоките, е същото на което биха били подложени, ако беше подадена пълна и точна декларация за стоки. Освобождаването на стоките не се забавя, при условие че са предоставени необходимите обезпечения, за да се осигури събирането на приложимите митни сборове. 3. 15. С т а н д а р т Митниците изискват подаването на оригинална декларация за стоки и само необходимия минимум от копия. б) Документи, придружаващи декларацията за стоки 3. 16. С т а н д а р т Заедно с декларацията за стоки, митниците изискват само онези документи, които са необходими, за да бъде осъществен контролът на операцията и, за да се осигури спазването на всички изисквания, свързани с прилагането на митническото законодателство. 3. 17. С т а н д а р т Когато определени придружаващи документи не могат да бъдат подадени заедно с декларацията по причини, които митниците смятат за основателни, те разрешават тези документи да бъдат представени в рамките на определен период. 3. 18. П р е х о д е н с т а н д а р т Митниците разрешават подаването на придружаващи документи по електронен път. 3. 19. С т а н д а р т Митниците не изискват превода на данните в придружаващите документи, освен когато това не е необходимо за обработката на декларацията за стоки. Подаване, регистриране и проверка на декларацията за стоки 3. 20. С т а н д а р т Митниците разрешават подаването на декларация за стоки при всяко определено за това митническо учреждение. 3. 21. П р е х о д е н с т а н д а р т Митниците разрешават подаването на декларация за стоки по електронен път. 3. 22. С т а н д а р т Декларацията за стоки се подава в рамките на часовете, определени от митниците. 130 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 3. 23. С т а н д а р т Когато националното законодателство предвижда срок за подаването на декларацията за стоки, предоставеното време трябва да е достатъчно, за да може деклараторът да попълни декларацията за стоки и да се сдобие с изискваните придружаващи я документи. 3. 24. С т а н д а р т По искане на декларатора и по причини, които митниците смятат за основателни, последните може да удължат срока, предвиден за подаване на декларацията за стоки. 3. 25. С т а н д а р т Националното законодателство включва разпоредба, която предвижда, че подаването, регистрацията или проверката на декларацията за стоки и придружаващите я документи се извършва преди пристигането на стоките. 3. 26. С т а н д а р т Когато митниците не могат да регистрират декларацията за стоки, те заявяват причините за това пред декларатора. 3. 27. С т а н д а р т Митниците разрешават на декларатора да измени декларацията за стоки, която вече е била подадена, при условие че когато е получено искането за това, те все още не са започнали да проверяват декларацията за стоки или самите стоки. 3. 28. П р е х о д е н с т а н д а р т Митниците разрешават на декларатора да измени декларацията за стоки, ако искането е получено след началото на проверката на декларацията за стоки, при положение че причините заявени от декларатора се смятат за основателни от страна на митниците. 3. 29. П р е х о д е н с т а н д а р т На декларатора се разрешава да оттегли декларацията за стоки и да поиска друг митнически режим, при условие че искането за това е направено пред митниците преди стоките да бъдат освободени и посочените причини за искането се смятат за основателни от митниците. 3. 30. С т а н д а р т Проверката на декларацията за стоки се осъществява по същото време или възможно най-скоро, след като декларацията за стоки е регистрирана. 3. 31. С т а н д а р т За целите на проверката на декларацията за стоки, митниците предприемат само такива действия, които смятат за важни с оглед осигуряване спазването на митническото законодателство. Специални процедури за упълномощени лица 3. 32. П р е х о д е н с т а н д а р т На упълномощени лица, които отговарят на критериите, посочени от митниците, и за тях има данни, че следват митническите изисквания и ползват задоволителна система за управление на търговската документация, митниците предоставят: — освобождаване на стоките срещу представянето на минималната необходима информация за идентифициране на стоките и разрешение за по-късно попълване на окончателната декларация за стоки, — обработка на стоките по местонахождение на декларатора или на друго място, определено от митниците, — и, в допълнение, доколкото това е възможно, други специални процедури, като: — разрешение да се подаде единна декларация за целия внос и износ, осъществен през определен период от време, когато стоките се внасят или изнасят често от едно и също лице, — използването на търговската документация на упълномощените лица за самооценка на техните задължения за митни сборове, и където това е подходящо, за осигуряване спазването на други митнически изисквания, — разрешаване подаването на декларация за стоки, чрез вписване в документацията на упълномощеното лице, което по-късно да бъде допълнено от допълнителна декларация за стоки. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 131 Проверка на стоките a) Време, необходимо за проверка на стоките 3. 33. С т а н д а р т Когато митниците решат, че декларираните стоки трябва да бъдат проверени, проверката се извършва възможно най-скоро след регистриране на декларацията за стоки. 3. 34. С т а н д а р т Когато се определя графикът за проверки, с предимство се ползват живите животни, стоките, подлежащи на бързо разваляне, и други стоки, за които митниците сметнат, че е необходимо да бъдат проверени бързо. 3. 35. П р е х о д е н с т а н д а р т Ако стоките трябва да бъдат инспектирани от други компетентни власти, а митниците също са насрочили проверка, те трябва да осигурят координация на инспекциите и ако това е възможно провеждането им по едно и също време. б) Присъствие на декларатора при проверка на стоките 3. 36. С т а н д а р т Митниците разглеждат искането на декларатора да присъства или да бъде представляван при проверката на стоките. Исканията се удовлетворяват освен ако не са налице изключителни обстоятелства. 3. 37. С т а н д а р т Ако митниците смятат, че това ще е от полза, те изискват присъствието на декларатора или на негов представител при проверката на стоките, за да окажат помощта, необходима за улесняване на проверката. в) Взимане на проби от митниците 3. 38. С т а н д а р т Мостри се взимат само когато митниците смятат това за необходимо, за да могат да установят описанието по тарифата и/или стойността на декларираните стоки, или за да осигурят приложението на други разпоредби на националното законодателство. Взетите образци са възможно най-малки. Грешки 3. 39. С т а н д а р т Митниците не налагат значителни наказания за грешки, когато са убедени, че те са непреднамерени и не е имало опит за умишлена измама или не са извършени поради груба небрежност. Когато се сметне за необходимо да бъде обезкуражено повтарянето на подобни грешки, може да бъде налагано наказание, което обаче не надхвърля необходимата за тази цел тежест. Освобождаване на стоки С т а н д а р т 3. 40. Стоките се освобождават веднага след като митниците са ги проверили или са решили да не ги проверяват, при условие че: — не е установено нарушение, — получени са лицензиите за внос или износ, или другите изисквани документи, — получени са всичките разрешителни във връзка със съответните процедури, и — са платени всички митни сборове или са предприети необходимите действия, за да се осигури тяхното събиране. 132 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 3. 41. С т а н д а р т Ако митниците са убедени че деклараторът впоследствие ще осъществи всички формалности във връзка с обработката, те освобождават стоките, при условие че деклараторът е предоставил търговски или официален документ, съдържащ основните данни за съответната пратка, който е приемлив за митниците и че обезпечението, когато такова се изисква е предоставено така че да се осигури събирането на всички приложими митни сборове. 3. 42. С т а н д а р т Когато митниците решат, че са необходими лабораторен анализ, подробна техническа документация или експертно заключение, те освобождават стоките преди да са известни резултатите от такива проверки, при условие че са предоставени всички изисквани обезпечения и при условие че са убедени, че стоките не подлежат на забрана или ограничение. 3. 43. С т а н д а р т Когато е установено нарушение, митниците не чакат до приключването на административните или съдебни процедури преди да освободят стоките, при условие че стоките не подлежат на конфискация или отнемане, или не са необходими като доказателства за един по-късен етап, и при условие че деклараторът е платил митата и данъците и е предоставил обезпечение за събирането на всички допълнителни митни сборове, и на всички наказания, които могат да бъдат наложени. Изоставяне или унищожаване на стоки 3. 44. С т а н д а р т Когато стоките все още не са освободени за вътрешна употреба или са поставени под друг митнически режим и при условие че не е установено нарушение, от заинтересованото лице не може да се иска плащането на митни сборове или то има право те да му бъдат възстановени: — когато по негово искане, според решението на митниците, такива стоки са оставени в полза на държавата или са унищожени, или са предоставени без търговска изгода на контрола на митниците. Всички разходи са за сметка на съответното лице, — когато такива стоки са унищожени или безвъзвратно загубени поради случайно събитие или форсмажорно обстоятелство, при условие че унищожаването или загубата са установени по съответния достоверен начин от митниците, — когато е налице недостиг, дължащ се на характера на стоките, при условие че недостигът е установен по съответния достоверен начин от митниците. Всички отпадъци или остатъчни продукти след унищожението, ако са взети за вътрешна употреба или за износ, подлежат на облагане с митни сборове, които се прилагат по отношение на такива отпадъци или остатъчни продукти, внасяни или изнасяни от тази страна. 3. 45. П р е х о д е н с т а н д а р т Когато митниците продават стоки, които не са били декларирани в рамките на позволеното време или не е било възможно да бъдат освободени, въпреки че не е установено нарушение, приходите от продажбата, намалени с всички митни сборове, и всички други задължения, и направени разходи, се прехвърлят на лицата, които имат право да ги получат или ако това е невъзможно се държат на тяхно разположение за определен период. ГЛАВА 4 МИТНИ СБОРОВЕ A. Определяне, събиране и плащане на митните сборове 4. 1. С т а н д а р т Националното законодателство определя обстоятелствата, при които се налагат митни сборове. 4. 2. С т а н д а р т Периодът от време, в рамките на който се определят приложимите митни сборове, се определя от националното законодателство. Определянето се прави възможно най-скоро след подаването на декларацията за стоки или задължението е възникнало по друг начин. 4. 3. С т а н д а р т Факторите, на които се основава определянето на митните сборове, и условията, при които те се определят, се уреждат от националното законодателство. 4. 4. С т а н д а р т Ставките на митните сборове се публикуват на официално равнище. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 133 4. 5. С т а н д а р т Националното законодателство определя момента във времето, който се взима предвид при определянето на ставките на митните сборове. 4. 6. С т а н д а р т Националното законодателство определя методите, които могат да бъдат използвани при плащането на митните сборове. 4. 7. С т а н д а р т Националното законодателство определя лицето/лицата, отговорни за плащането на митните сборове. 4. 8. С т а н д а р т Националното законодателство определя съответната дата и място, на които следва да бъде извършено плащането. 4. 9. С т а н д а р т Когато националното законодателство предвижда, че съответната дата може да бъде и след освобождаването на стоките, то тя е най-малко десет дни след освобождаването. Не се начислява лихва за периода между освобождаването и съответната дата. 4. 10. С т а н д а р т Националното законодателство определя периода, в рамките на който митниците могат да предприемат юридически действия за събирането на митни сборове, неизплатени на съответната дата. 4. 11. С т а н д а р т Националното законодателство определя лихвения процент, с който се облагат сумите на митните сборове, неизплатени на съответната дата, и условията за прилагането на тази лихва. 4. 12. С т а н д а р т Когато митните сборове са изплатени, се издава фактура, която служи като доказателство за плащането, освен ако не съществува друго доказателство за извършването на плащането. 4. 13. П р е х о д е н с т а н д а р т Националното законодателство определя минималната стойност и/или минималната сума за митни сборове, под които няма да се събират митни сборове. 4. 14. С т а н д а р т Ако митниците установят, че грешки в декларацията за стоки или в определянето на митните сборове ще доведат или са довели до събирането или възстановяването на митни сборове под предвиденото в законодателството количество, те поправят грешките и събират недоплатените суми. Същевременно, ако сумата е по-малка от минималната сума, предвидена в националното законодателство, митниците не събират или възстановяват тази сума. Б. Отложено плащане на митни сборове 4. 15. С т а н д а р т Когато националното законодателство предвижда отложеното плащане на митни сборове, то определя условията, при които се разрешава подобна възможност. 4. 16. С т а н д а р т Отложено плащане се разрешава без облагане с лихви, доколкото това е възможно. 4. 17. С т а н д а р т Периодът за отложено плащане на митни сборове е най-малко 14 дни. 134 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 4. 18. С т а н д а р т В. Връщане на митни сборове Връщане се разрешава, когато се установи, че митните сборове са били начислени в резултат на грешка при тяхното определяне. 4. 19. С т а н д а р т Връщане се разрешава с оглед на внесени или изнесени стоки, за които е установено че са били дефектни или по друга причина не са отговаряли на договорените спецификации към момента на вноса или износа, и са били върнати или на доставчика, или на друго лице, посочено от доставчика, при следните условия: — стоките не са били обработвани, поправяни ли използвани в страната, в която са внесени и са изнесени повторно в рамките на един разумен срок, — стоките не са били обработвани, поправяни ли използвани в страната, в която са изнесени и са внесени повторно в рамките на един разумен срок. Същевременно използването на стоките не пречи на връщането, ако откриването на дефектите или на други обстоятелства довели до техния повторен износ или внос, е било неразделна част от такова използване. Като алтернатива на повторния износ или внос, според решението на митниците, стоките могат да бъдат оставени в полза на държавата или унищожени, или предадени без търговска изгода под митнически контрол. Такова оставяне или унищожение не води до никакви бюджетни разходи. 4. 20. П р е х о д е н с т а н д а р т Когато митниците разрешат стоки, първоначално декларирани за митнически режим, включващ плащането на митни сборове, да бъдат декларирани под друг митнически режим, се връщат всички митни сборове, събрани над сумите, изисквани по новия режим. 4. 21. С т а н д а р т Решенията по искания за връщане се взимат и се нотифицират на заинтересованите лица без забавяне, което да е по-голямо от необходимото, а връщането на надвзетите суми се осъществява възможно най-скоро след потвърждаването на исканията. 4. 22. С т а н д а р т Когато митниците установят, че надвземането на суми се дължи на грешка от тяхна страна при определяне на митните сборове, извършването на връщането се ползва с приоритет. 4. 23. С т а н д а р т Когато са предвидени срокове, след които не се приемат искания за връщане, тези срокове трябва да са достатъчно дълги, така че да отговарят на различните обстоятелства, свързани с различните случаи, при които е възможно да се разреши връщане. 4. 24. С т а н д а р т Връщане не се разрешава ако въпросната сума е по-малка от минималната сума, предвидена в националното законодателство. ГЛАВА 5 ОБЕЗПЕЧЕНИE 5. 1. С т а н д а р т Националното законодателство изброява случаите, в които се иска обезпечение, и определя формите, под които се предоставя обезпечението. 5. 2. С т а н д а р т Стойността на обезпечението се определя от митниците. 5. 3. С т а н д а р т Всяко лице, от което се изисква да предостави обезпечение, има правото да избере формата на обезпечение, стига тя да е приемлива за митниците. 5. 4. С т а н д а р т Когато националното законодателство предвижда това, митниците не изискват обезпечение, когато са убедени, че дадено задължение към тях ще бъде изпълнено. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 135 5. 5. С т а н д а р т Когато е необходимо обезпечение, за да се осигури, че задълженията, произтичащи от митническа процедура, ще бъдат изпълнени, митниците приемат общо обезпечение, по-специално от декларатори, които често декларират стоки пред различни служби в рамките на митническата територия. 5. 6. С т а н д а р т Когато се изисква обезпечение, сумата която се предоставя трябва да е възможно най-ниска и, като се има предвид плащането на митните сборове, не трябва да надвишава сумите, които потенциално могат да бъдат поискани. 5. 7. С т а н д а р т Когато е предоставено обезпечение, то се освобождава възможно най-скоро, след като митниците се уверят, че задълженията за които е поискано обезпечение, са били изпълнени. ГЛАВА 6 МИТНИЧЕСКИ КОНТРОЛ 6. 1. С т а н д а р т На митнически контрол, независимо от това дали подлежат на облагане с митни сборове, подлежат всички стоки, включително и превозните средства, които влизат или излизат от митническата територия. 6. 2. С т а н д а р т Митническият контрол се ограничава до онова, което е необходимо, за да се осигури спазването на митническото законодателство. 6. 3. С т а н д а р т При осъществяване на митническия контрол митниците прилагат управление на риска. 6. 4. С т а н д а р т Митниците използват анализ на риска, за да определят кои лица и кои стоки, включително и превозни средства, следва да бъдат подложени на проверка и степента, до която да бъде осъществена проверката. 6. 5. С т а н д а р т В помощ на управлението на риска, митниците приемат стратегия за измерване степента на прилагане. 6. 6. С т а н д а р т Митническите системи за контрол включват контрол, основан на одита. 6. 7. С т а н д а р т Митниците се стремят да си сътрудничат с други митнически администрации и се стремят да сключват споразумения за взаимно административно подпомагане, за да засилят митническия контрол. 6. 8. С т а н д а р т Митниците се стремят да си сътрудничат с търговците и се стремят да сключват меморандуми за разбирателство, за да засилят митническия контрол. 6. 9. П р е х о д е н с т а н д а р т За да засилят митническия контрол, митниците използват информационна технология и електронна търговия във възможно най-голяма степен. 6. 10. С т а н д а р т Митниците оценяват търговските системи на търговците, когато тези системи оказват влияние на митническите операции, за да осигурят спазването на митническите изисквания. 136 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 ГЛАВА 7 ПРИЛАГАНЕ НА ИНФОРМАЦИОННА ТЕХНОЛОГИЯ 7. 1. С т а н д а р т Митниците прилагат информационна технология, за да подпомогнат митническите операции, когато това е ефективно от икономическа гледна точка и е ефикасно за митниците и за търговията. Митниците определят условията за нейното приложение. 7. 2. С т а н д а р т Когато въвеждат използването на компютри, митниците ползват съответните стандарти, приети на международно равнище. 7. 3. С т а н д а р т Въвеждането на информационна технология се осъществява с консултации, осъществявани във възможно най-голяма степен със съответните пряко засегнати страни. С т а н д а р т 7. 4. Всяко ново или ревизирано национално законодателство предвижда: — методи за електронна търговия като алтернатива на изискванията, свързани с документите на хартиен носител, — електронни методи за доказване на автентичността, както и методи това да бъде осъществявано чрез хартиени носители, — правото на митниците да събират информация за собствено ползване и, когато това е подходящо, да я обменят с други митнически администрации и с всички други законово одобрени страни, посредством техники за електронна търговия. ГЛАВА 8 ОТНОШЕНИЯ МЕЖДУ МИТНИЦИТЕ И ТРЕТИ СТРАНИ 8. 1. С т а н д а р т Заинтересованите лица имат право да избират дали да осъществяват работата си с митниците пряко или да посочват трета страна, която да действа от тяхно име. 8. 2. С т а н д а р т Националното законодателство предвижда условията, при които дадено лице може да действа за и от името на друго лице при отношенията с митниците и урежда отговорността на третите страни пред митниците във връзка с митните сборове и всякакви нередности. 8. 3. С т а н д а р т Митнически операции, при които заинтересованото лице е решило да действа за своя сметка не се третират по-неблагоприятно и не може да са обект на по-строги изисквания, отколкото онези митнически операции, които се извършват за заинтересованото лице от трета страна. 8. 4. С т а н д а р т По въпросите, свързани с осъществяването на работата с митниците, лицето посочено като трета страна има същите права като лицето, което го е посочило. 8. 5. С т а н д а р т Митниците осигуряват на третите страни възможността да участват във официалните консултации с търговците. 8. 6. С т а н д а р т Митниците определят обстоятелствата, при които не са готови да работят с трети страни. 8. 7. С т а н д а р т Митниците нотифицират писмено третата страна за решението да не работят с нея. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 137 ИНФОРМАЦИЯ, РЕШЕНИЯ И ПОСТАНОВЛЕНИЯ, ПРЕДОСТАВЯНИ ОТ МИТНИЦИТЕ ГЛАВА 9 A. Информация с общо приложение 9. 1. С т а н д а р т Митниците се грижат цялата информация с общо приложение, отнасяща се до митническото законодателство, да бъде на разположение на заинтересованите лица. 9. 2. С т а н д а р т Когато предоставената информация трябва да бъде изменена в резултат на изменения в митническото законодателство, административните разпоредби или изисквания, митниците предоставят на разположение, изменената информация достатъчно време преди влизането в сила на измененията, така че заинтересованите лица да могат да я вземат предвид, освен ако предварително известие не е разрешено. 9. 3. П р е х о д е н с т а н д а р т Митниците използват информационна технология, за да подобрят предоставянето на информация. Б. Информация със специфичен характер 9. 4. С т а н д а р т По искане на заинтересованото лице, митниците предоставят възможно най-бързо и точно информация, свързана със специфичните въпроси, повдигнати от заинтересованото лице, и отнасяща се до митническото законодателство. 9. 5. С т а н д а р т Митниците предоставят не само специално поисканата информация, но и всяка друга свързана информация, която смятат, че заинтересованото лице би трябвало да знае. 9. 6. С т а н д а р т Когато митниците предоставят информация, те се уверяват, че не разкриват детайли от частен или поверителен характер, които да засягат митниците или трети страни, освен ако подобно разкритие не се изисква или не е разрешено от националното законодателство. 9. 7. С т а н д а р т Когато митниците не могат да предоставят информацията безплатно, събраните суми се ограничават до приблизителната цена на предоставените услуги. 9. 8. С т а н д а р т В. Решения и постановления По писмено искане на заинтересованото лице, митниците го нотифицират писмено за взетото решение в рамките на срок, определен от националното законодателство. Когато решението не е в интерес на заинтересованото лице, то се обосновава, а заинтересованото лице се информира за правото си на обжалване. 9. 9. С т а н д а р т Митниците издават задължителни постановления по искане на заинтересованото лице, при условие че разполагат с цялата информация, която смятат за необходима. ГЛАВА 10 ОБЖАЛВАНЕ ПО МИТНИЧЕСКИ ВЪПРОСИ А. Право на обжалване 10. 1. С т а н д а р т Националното законодателство урежда правото на обжалване по митнически въпроси. 10. 2. С т а н д а р т Право на обжалване има всяко лице, което е пряко засегнато от решение или пропуск на митниците. 138 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 10. 3. С т а н д а р т Лице, което е пряко засегнато от решение или пропуск на митниците, след като е отправило искане към митниците за това, получава в рамките на период, определен от националното законодателство, обяснение за решението или пропуска. Това може да доведе или да не доведе до жалба. 10. 4. С т а н д а р т Националното законодателство осигурява право на първоначално обжалване пред митниците. 10. 5. С т а н д а р т Когато жалбата, отправена до митниците, е отхвърлена, жалбоподателят има право да се обърне към орган, независим от митническата администрация. 10. 6. С т а н д а р т Като последна инстанция жалбоподателят има право да се обърне към съдебен орган. Б. Форма и основания на жалбата 10. 7. С т а н д а р т Жалбата се депозира в писмена форма и посочва основанията, поради които е подадена. 10. 8. С т а н д а р т За обжалване решение на митниците се определя срок, който е такъв, че да предоставя на жалбоподателя достатъчно време, за да проучи оспорваното решение, посочено в глава 10. 2. , и да подготви жалбата. 10. 9. С т а н д а р т Когато жалбата е отправена до митниците, те не изискват като стандартна практика подаването на придружаващи доказателства заедно с жалбата, а при подходящи обстоятелства определят един разумен срок за представянето на такива доказателства. В. РАЗГЛЕЖДАНЕ НА ЖАЛБАТА 10. 10. С т а н д а р т Митниците се произнасят по жалбата и нотифицират писмено жалбоподателя възможно най-бързо. 10. 11. С т а н д а р т Когато жалбата е отхвърлена, митниците излагат писмено основанията за това и информират жалбоподателя за правото му за последващо обжалване пред административен или независим орган, както и сроковете за такова обжалване. 10. 12. С т а н д а р т Когато жалбата е удовлетворена, митниците изпълняват възможно най-бързо своето решение или постановлението на независим или съдебен орган, освен в случаите, когато митниците протестират срещу постановлението. 02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 139 ПРИЛОЖЕНИЕ II ИНФОРМАЦИЯ За целите на член 8, параграф 5, буква a) от Конвенцията, изменена с протокола за изменение, Европейската общност информира депозитара на Конвенцията, че Европейската общност е компетентна по всички въпроси, уредени от основния текст на Конвенцията и нейното общо приложение, освен по онези въпроси, които не попадат в изключителната ѝ(cid:65) компетентност, изрично предвидена или извлечена от текстовете на Договора за създаване на Европейската общност с неговите изменения и във вторичното законодателство на Общността. 140 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15 ПРИЛОЖЕНИЕ III НОТИФИЦИКАЦИЯ За целите на член 11 от ревизираната Конвенция от Киото, Европейската общност нотифицира генералния секретар на Съвета за митническо сътрудничество като депозитар по споменатата конвенция, че територията на Общността се разглежда като единна територия и включва: — територията на Кралство Белгия, — територията на Кралство Дания с изключение на Фарьорските острови и Гренландия, — територията на Федерална република Германия, с изключение на остров Хелиголанд и територията на Бюсинген (Договор от 23 ноември 1964 г. между Федерална република Германия и Конфедерация Швейцария), — територията на Кралство Испания, с изключение на Сеута и Мелиля, — територията на Република Гърция, — територията на Френската република, с изключение на отвъдморските територии и Сен Пиер и Микелон и Майот, — територията на Ирландия, — територията на Италианската република, с изключение на общините Ливино и Кампионе д’Италия и националните води на езерото Лугано, които се намират между брега му и политическата граница на областта между Понте Треза и Порто Черезио, — територията на Великото херцогство Люксембург, — територията на Кралство Нидерландия в Европа, — територията на Република Австрия, — територията на Португалската република, — територията на Република Финландия, — територията на Кралство Швеция, — територията на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, и Нормандските острови, и остров Ман. Макар да се намира извън територията на Франция, територията на Княжество Монако, така както е определена в Митническата конвенция, подписана в Париж на 18 май 1963 г. (Journal officiel de la République française от 27 септември 1963 г. , стр. 8679), по смисъла на тази конвенция се смята за част от митническата територия на Общността. Митническата територия на Общността включва териториалните води, вътрешните морски басейни и въздушното пространство на държавите-членки и на посочените по-горе територии, с изключение на териториалните води, вътрешните морски басейни и въздушното пространство на онези територии, които не са част от митническата територия на Общността, така както е посочена по-горе


title: Meddelande från kommissionen - Tillkännagivande för importörer i gemenskapen som importerar vissa produkter med ursprung i Kina vilka omfattas av kvantitativa kvoter

eurovoc_concepts:
China
footwear industry
household article
import
originating product
quantitative restriction

formats: html pdf print

text: 26. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 181/9 Tillk(cid:228)nnagivande f(cid:246)r import(cid:246)rer i gemenskapen som importerar vissa produkter med ursprung i Kina vilka omfattas av kvantitativa kvoter (1999/C 181/04) I enlighet med artikel 3 i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 520/94 av den 7 mars 1994 om fastst(cid:228)llande av ett gemenskapsf(cid:246)rfarande f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningen av kvantitativa kvoter (1) informeras import(cid:246)- rerna i gemenskapen om f(cid:246)ljande: 1. Europeiska kommissionen fastst(cid:228)ller i f(cid:246)rordning (EG) nr 1369/1999 (2) s(cid:228)rskilda f(cid:246)rfaranden f(cid:246)r f(cid:246)rvaltningen f(cid:246)r 2000 av vissa kvantitativa gemenskapskvoter vilka r(cid:229)det inf(cid:246)rde f(cid:246)r Folkrepubliken Kina genom f(cid:246)rordning (EG) nr 519/94 (3). 2. F(cid:246)rvaltningen av dessa kvoter skall sk(cid:246)tas med hj(cid:228)lp av den metod som grundar sig p(cid:229) traditionella handelsm(cid:246)nster (artikel 2. 2 a i f(cid:246)rordning (EG) nr 520/94). Genom till(cid:228)mp- ning av denna metod skall kvoterna delas upp i tv(cid:229) andelar, varav den ena tillfaller de traditionella import(cid:246)rerna och den andra (cid:246)vriga import(cid:246)rer. Den andel som reserverats f(cid:246)r (cid:246)vriga import(cid:246)rer skall f(cid:246)rdelas i proportion till de beg(cid:228)rda m(cid:228)ngderna, varvid den m(cid:228)ngd som kan beg(cid:228)ras av varje s(cid:229)dan impert(cid:246)r inte f(cid:229)r (cid:246)verskrida m(cid:228)ngd eller det v(cid:228)rde som anges f(cid:246)r varje produkt i bilaga I till detta tillk(cid:228)nnagi- vande. Som traditionella import(cid:246)rer skall betraktas de import(cid:246)rer som kan bevisa att de under kalender(cid:229)ren 1997 eller 1998 eller de gemenskapen importerade den produkt till produkter som omfattades av de ber(cid:246)rda kvoterna. 3. F(cid:246)r att delta i tilldelningen av dessa kvoter f(cid:229)r alla impor- t(cid:246)rer i gemenskapen, oavsett var i gemenskapen de (cid:228)r etablerade, f(cid:246)r varje kvot l(cid:228)mna in en enda licensans(cid:246)kan till de beh(cid:246)riga myndigheterna i den medlemsstat de valt; ans(cid:246)kan skall vara avfattad p(cid:229) det eller de officiella spr(cid:229)ken i den ber(cid:246)rda medlemsstaten. En f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de beh(cid:246)- riga myndigheterna finns i bilaga II till detta tillk(cid:228)nnagi- vande. 4. I enlighet med artikel 3 i kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 738/94 av den 30 mars 1994 om vissa best(cid:228)mmelser f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 520/94 (4), skall endast f(cid:246)ljande uppgifter l(cid:228)mnas p(cid:229) ans(cid:246)kan om import- licens: a) Den s(cid:246)kandes fullst(cid:228)ndiga namn och adress (inklusive telefon- och faxnummer och eventuellt personnummer registrerat hos de beh(cid:246)riga nationella myndigheterna) och momsregistreringsnummer, om den s(cid:246)kande (cid:228)r momsskyldig. b) Angivande av kvotperioden (cid:148)2000(cid:148). c) Vid behov, uppgiftsl(cid:228)mnarens fullst(cid:228)ndiga namn och adress, eller, i f(cid:246)rekommande fall, den s(cid:246)kandes f(cid:246)retr(cid:228)- dares fullst(cid:228)ndiga namn och adress (inklusive telefon- och faxnummer). d) En varubeskrivning, med uppgift om f(cid:246)ljande: (cid:151) Handelsbeskrivning. (cid:151) KN-nummer, i f(cid:246)rekommande fall. (cid:151) Ursprung och avs(cid:228)ndningsort. e) Den kvantitet ans(cid:246)kan avser, uttryckt i de enheter som anv(cid:228)nts f(cid:246)r att fastst(cid:228)lla kvoten. f) F(cid:246)rdelning enligt beg(cid:228)rda KN-nummer, om licensans(cid:246)kan g(cid:228)ller skor och den kvan- titativa kvoten avser tv(cid:229) KN-nummer. kvantiteterna de av g) F(cid:246)ljande f(cid:246)rsedd med datum och den s(cid:246)kandes namnteckning och namn skrivet med versaler: f(cid:246)rklaring, att upplysningarna (cid:148)Undertecknad intygar i denna ans(cid:246)kan (cid:228)r korrekta och avgivna i god tro, att jag (cid:228)r etablerad i Europeiska gemenskapen och att detta (cid:228)r den enda ans(cid:246)kan som gjorts av mig eller i mitt namn avseende den kvot som (cid:228)r till(cid:228)mplig p(cid:229) de varor som beskrivs i denna ans(cid:246)kan. Jag (cid:229)tar mig att (cid:229)terl(cid:228)mna licensen till den beh(cid:246)riga myndighet som har utst(cid:228)llt den senast tio arbetsdagar efter det att den har l(cid:246)pt ut. (cid:148) 5. F(cid:246)r att delta i tilldelningen av de kvoter som reserverats f(cid:246)r de traditionella import(cid:246)rerna, skall import(cid:246)rerna till sina licensans(cid:246)kningar foga styrkta kopior av de deklarationer f(cid:246)r (cid:246)verg(cid:229)ng till fri oms(cid:228)ttning som utf(cid:228)rdats under antingen kalender(cid:229)ret 1997 eller kalender(cid:229)ret 1998 i den ber(cid:246)rde import(cid:246)rens namn, eller, d(cid:228)r det (cid:228)r till(cid:228)mpligt, i den n(cid:228)ringsidkares namn vars verksamhet han har (cid:246)vertagit, och som g(cid:228)ller (cid:246)verg(cid:229)ng till fri oms(cid:228)ttning f(cid:246)r de produkter med ursprung i Folkrepubliken Kina som amfattas av den kvantitativa kvot som licensans(cid:246)kan g(cid:228)ller. (1) EGT L 66, 10. 3. 1994, s. 1, (cid:228)ndrad genom f(cid:246)rordning (EG) nr 138/96 (EGT L 21, 27. 1. 1996, s. 6). (2) EGT L 162, 26. 6. 1999, s. 35. (3) EGT L 67, 10. 3. 1994, s. 89, senast (cid:228)ndrad genom f(cid:246)rordning (EG) nr 1138/98 (EGT L 159, 3. 6. 1998, s. 1). (4) EGT L 87, 31. 3. 1994, s. 47, senast (cid:228)ndrad genom f(cid:246)rordning (EG) nr 983/96 (EGT L 131, 1. 6. 1996. s. 47). Alternativt kan s(cid:246)kanden till sin licensans(cid:246)kan foga en bevishandling som har uppr(cid:228)ttats och bestyrkts av de beh(cid:246)- riga nationella myndigheterna p(cid:229) grundval av de tullupp- gifter som de f(cid:246)rfogar (cid:246)ver och av vilka det framg(cid:229)r att s(cid:246)kanden sj(cid:228)lv eller av den n(cid:228)ringsidkare vars verksamhet han har (cid:246)vertagit importerade de ber(cid:246)rda produkterna under antingen kalender(cid:229)ret 1997 eller kalender(cid:229)ret 1998. C 181/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 6. 1999 Alternativt kan de s(cid:246)kande som redan (cid:228)r innehavare av en importlicens som utf(cid:228)rdats i enlighet med gemenskapens lagstiftning (antingen f(cid:246)rordning (EG) nr 1657/96 och/eller (EG) nr 1140/97 eller f(cid:246)rordning (EG) nr 2021/97 och/eller (EG) nr 1280/98) och som avser de produkter som omfattas av den kvantitativa kvot som ans(cid:228)kan om importlicens g(cid:228)ller, till denna licensans(cid:246)kan foga en kopia av den tidigare licensen. I detta fall skall han i ans(cid:246)kan om importlicens ange den totala volymen av den import som skett av den ber(cid:246)rda produkten under antingen 1997 eller 1998. (cid:151) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 520/94 (EGT L 66, 10. 3. 1994, s. 1), (cid:151) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 519/94 (EGT L 67, 10. 3. 1994, s. 89), (cid:151) R(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 1138/98 (EGT L 159, 3. 6. 1998, s. 1), 6. Ans(cid:246)kningar om importlicenser in under perioden fr(cid:229)n och med dagen efter det att kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr. /1999 av den. har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning till och med den 10 september 1999, klockan 15. 00 lokal tid i Bryssel. l(cid:228)mnas skall 7. Observera: De best(cid:228)mmelser omfattas av detta tillk(cid:228)nnagivande (cid:229)terfinns f(cid:246)rordningar: som skall till(cid:228)mpas p(cid:229) kvoter i som f(cid:246)ljande (cid:151) Kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 738/94 (EGT L 87, 31. 3. 1994, s. 47), (cid:151) Kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 983/96 (EGT L 131, 1. 6. 1996, s. 47), (cid:151) Kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 1369/1999 (EGT L 162, 26. 6. 1999, s. 35). Maximal kvantitet som varje icke-traditionell import(cid:246)r kan ans(cid:246)ka om BILAGA I Varuslag HS/KN-nummer Fastst(cid:228)lld maximal kvantitet Skodon som omfattas av HS/KN-nummer ex 6402 99 (1) 5 000 par 6403 51 6403 59 ex 6403 91 (1) ex 6403 99 (1) 5 000 par 5 000 par ex 6404 11 (2) 5 000 par 6404 19 10 5 000 par Bords- och k(cid:246)ksartiklar av porslin 6911 10 Bords- och k(cid:246)ksartiklar av andra keramiska material (cid:228)n porslin 6912 00 5 ton 5 ton (1) Med undantag av skodon tillverkade med hj(cid:228)lp av s(cid:228)rskild teknik: skor som har ett cif-pris per par av minst 9 euro, avsedda f(cid:246)r sport eller idrottsut(cid:246)vning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor, icke sprutade, tillverkade av syntetmaterial som (cid:228)r speciellt framtagna f(cid:246)r att absorbera effekten av vertikala eller horisontella r(cid:246)relser och med tekniska detaljer s(cid:229)som hermetiskt tillslutna kuddar inneh(cid:229)llande gas eller v(cid:228)tska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar st(cid:246)tar eller material s(cid:229)som polymerer med l(cid:229)g densitet. (2) Med undantag av: a) Skodon som (cid:228)r utformade f(cid:246)r att anv(cid:228)ndas vid sport- eller idrottsut(cid:246)vning, som har icke-sprutad sula och som (cid:228)r utrustade eller kan utrustas med broddar, stift, spikar, dubbar o. d. b) Skodon tillverkade med hj(cid:228)lp av s(cid:228)rskild teknik: skor som har ett cif-pris per par av minst 9 euro, avsedda f(cid:246)r sport- eller idrotts- ut(cid:246)vning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor, icke sprutade, tillverkade av syntetmaterial som (cid:228)r speciellt framtagna f(cid:246)r att absorbera effekten av vertikala eller horisontella r(cid:246)relser och med tekniska detaljer s(cid:229)som hermetiskt tillslutna kuddar inneh(cid:229)llande gas eller v(cid:228)tska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar st(cid:246)tar eller material s(cid:229)som polymerer med l(cid:229)g densitet. 26. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 181/11 ANEXO II (cid:151) ANNEXE II (cid:151) BILAG II (cid:151) ANNEX II (cid:151) ANHANG II (cid:151) ALLEGATO II (cid:151) —`(cid:209)`(cid:209)(cid:212)˙(cid:204)` (cid:201)(cid:201) (cid:151) ANEXO II (cid:151) BIJLAGE II (cid:151) LIITEI II (cid:151) BILAGA II Lista de las autoridades nacionales competentes Liste des autoritØs nationales compØtentes Liste over kompetente nationale myndigheder List of the national competent authorities Liste der zust(cid:228)ndigen Beh(cid:246)rden der Mitgliedstaaten Elenco delle autorit(cid:224) nazionli competenti —(cid:223)(cid:237)ÆŒÆ(cid:242) (cid:244)ø(cid:237) Ææ(cid:236)(cid:252)(cid:228)Øø(cid:237) (cid:229)Ł(cid:237)ØŒ(cid:254)(cid:237) Ææ(cid:247)(cid:254)(cid:237) Lista das autoridades nacionais competentes Lijst van bevoegde nationale instanties Luettelo kansallisista toimivaltaisista viranomaisista Lista (cid:246)ver nationella kompetenta myndigheter 1. BELGIQUE/BELGI¸ 6. FRANCE MinistŁre des affaires Øconomiques/Ministerie van Economische Zaken Administration des relations Øconomiques, 4e division (cid:151) Mise en (cid:156)uvre des politiques commerciales/Bestuur van de Economische Betrekkingen, 4de afdeling (cid:151) Toepassing van de Handelspolitiek Services des licences/Dienst Vergunningen Rue GØnØral Leman 60/Generaal Lemanstraat 60 B-1040 Bruxelles/Brussel TØl. /Tel. (32-2) 230 90 43 TØlØcopieur/Fax (32-2) 230 83 22/231 14 84 2. DANMARK ErhvervsfremmeStyrelsen Słndergade 25 DK-8600 Silkeborg Tlf. (45) 35 46 60 00 Fax (45) 35 46 64 01 3. DEUTSCHLAND Bundesamt f(cid:252)r Wirtschaft Frankfurter Stra(cid:223)e 29-31 D-65760 Eschborn Tel. (49) 61 96 404-0 Fax (49) 61 96 40 42 12 4. ¯¸¸`˜` (cid:213)(cid:240)(cid:239)ıæª(cid:229)(cid:223)(cid:239) ¯Ł(cid:237)ØŒ(cid:222)(cid:242) ˇØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)(cid:223)Æ(cid:242) ˆ(cid:229)(cid:237)ØŒ(cid:222) ˆæÆ(cid:236)(cid:236)Æ(cid:244)(cid:229)(cid:223)Æ ˜Ø(cid:229)Ł(cid:237)(cid:254)(cid:237) ˇØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)ØŒ(cid:254)(cid:237) (cid:211)(cid:247)(cid:221)(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) ˆ(cid:229)(cid:237)ØŒ(cid:222) ˜Ø(cid:229)ı·Łı(cid:237)(cid:243)(cid:231) ¯(cid:238)ø(cid:244)(cid:229)æØŒ(cid:254)(cid:237) ˇØŒ(cid:239)(cid:237)(cid:239)(cid:236)ØŒ(cid:254)(cid:237) ŒÆØ ¯(cid:236)(cid:240)(cid:239)æØŒ(cid:254)(cid:237) (cid:151) (cid:211)(cid:247)(cid:221)(cid:243)(cid:229)ø(cid:237) ˜Ø(cid:229)ı·Łı(cid:237)(cid:243)(cid:231) ˜ØÆ(cid:228)ØŒÆ(cid:243)Ø(cid:254)(cid:237) ¯(cid:238)ø(cid:244)(cid:229)æØŒ(cid:239)ı· ¯(cid:236)(cid:240)(cid:239)æ(cid:223)(cid:239)ı ˚(cid:239)æ(cid:237)(cid:220)æ(cid:239)ı 1 GR-105 63 `Ł(cid:222)(cid:237)Æ (cid:212)(cid:231)º. (30-1) 328 60 31/328 60 32 (cid:214)Æ(cid:238) (30-1) 328 60 94 5. ESPA(cid:209)A Ministerio de Econom(cid:237)a y Hacienda Direcci(cid:243)n General de Comercio Exterior Paseo de la Castellana, 162 E-28071 Madrid Tel. (349 1) 349 38 94 (cid:151) 349 37 78 Fax (349 1) 349 38 32 (cid:151) 349 38 31 Services des titres du commerce extØrieur 8, rue de la Tour-Des-Dames F-75436 Paris Cedex 09 TØl. (33 1) 40 04 04 04 TØlØcopieur (33 1) 55 07 46 59 7. IRELAND Department of Tourism and Trade, Licensing Unit, Kildare Street, Dublin 2 Ireland Tel. (353-1) 662 14 44 Fax (353-1) 676 61 54 8. ITALIA Ministero del Commercio con l’estero Direzione generale per la politica commerciale e per la gestione del regime degli scambi, divisione VIII Viale Boston, 25 I-00144 Roma Tel. (39-06) 599 31 Fax (39-06) 592 55 56 Telex 610083 (cid:151) 610471 (cid:151) 614478 9. LUXEMBOURG MinistŁre des affaires ØtrangŁres Office des licences Bo(cid:238)te postale 113 L-2011 Luxembourg TØl. (352) 22 61 62 TØlØcopieur (352) 46 61 38 10. NEDERLAND Belastingdienst/Douane C. D. I. 4 Engelse Kamp 2 Postbus 30003 9700 RD Groningen Nederland Tel. (31-50) 523 91 11 Fax (31-50) 523 92 37 C 181/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 6. 1999 11. (cid:214)STERREICH Bundesministerium f(cid:252)r wirtschaftliche Angelegenheiten Landstra(cid:223)er Hauptstra(cid:223)e 55-57 A-1031 Wien Tel. (43) 171 10 23 61 Fax (43) 17 15 83 47 12. PORTUGAL MinistØrio da Economia Direc(cid:231)ªo-Geral das Rela(cid:231)ıes Econ(cid:243)micas Internacionais Avenida da Repœblica, 79 P-1000 Lisboa Tel. (351-1) 791 18 00, 791 19 43; 793 30 02 Telefax (351-1) 793 22 10/796 37 23 Telex 13418 13. SUOMI Tulllihallitus PL 512 FIN-00101 Helsinki Puh. (358) 9 6141 Telekopio (358) 9 614 2852 14. SVERIGE Kommerskollegium Box 6803 S-113 86 Stockholm Tfn (46-8) 690 48 00 Fax (46-8) 30 67 59 15. UNITED KINGDOM Department of Enterprise, Trade and Employment, Import Licensing Branch, Queensway House, West Precinct, Billingham, Stockton on Tees TS23 2NF United Kingdom Tel. (44-1642) 63 12 121 Fax (44-1642) 53 35 57 Utkast till meddelande till akt(cid:246)rerna inom banansektorn ˜rende: akt(cid:246)rernas registreringsans(cid:246)kningar f(cid:246)r (cid:229)r 2000 (1999/C 181/05) 1. I artiklarna 5 och 8 i kommissionens f(cid:246)rordning (EG) nr 2362/98 om till(cid:228)mpningsf(cid:246)reskrifter till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 404/93 r(cid:246)rande ordningen f(cid:246)r import av bananer till gemenskapen (1) f(cid:246)reskrivs, att traditionella och nya akt(cid:246)rer skall l(cid:228)mna in registreringsans(cid:246)kningar till medlemsstaterna f(cid:246)re den 1 juli. I samma artiklar anges ocks(cid:229) att akt(cid:246)rerna till de beh(cid:246)riga nationella myndigheterna samtidigt skall (cid:246)verl(cid:228)mna n(cid:246)dv(cid:228)ndiga underlag f(cid:246)r fastst(cid:228)llande av deras referenskvantitet eller (cid:229)rliga tilldelning. 2. Det (cid:228)r f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inte klart hur importvillkoren f(cid:246)r (cid:229)r 2000 kommer att se ut, men f(cid:246)r(cid:228)ndringar av det nuvarande importsystemet kan f(cid:246)rv(cid:228)ntas. Samr(cid:229)d p(cid:229)g(cid:229)r med de viktigaste ber(cid:246)rda parterna. 3. F(cid:246)ljaktligen rekommenderas akt(cid:246)rerna att spara alla handlingar som styrker deras verksamhet inom bananhandeln s(cid:229) att de kan visa upp dessa f(cid:246)r de beh(cid:246)riga nationella myndigheterna. De b(cid:246)r samtidigt inte inkomma med registreringsans(cid:246)kningar innan ett nytt system inf(cid:246)rts. (1) EGT L 293, 31. 10. 1998, s. 32


title: Protocole d'amendement à la convention internationale pour la simplification et l'harmonisation des régimes douaniers

eurovoc_concepts:
World Customs Organisation
accession to an agreement
customs harmonisation
international convention
protocol to an agreement
revision of an agreement
simplification of formalities

formats: html print


title: Progetto di comunicazione agli operatori del settore della banana - Oggetto: domande di registrazione degli operatori per l'anno 2000

eurovoc_concepts:
administrative formalities
import
tropical fruit

text: C 181/12 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 26. 6. 1999 11. (cid:214)STERREICH Bundesministerium f(cid:252)r wirtschaftliche Angelegenheiten Landstra(cid:223)er Hauptstra(cid:223)e 55-57 A-1031 Wien Tel. (43) 171 10 23 61 Fax (43) 17 15 83 47 12. PORTUGAL MinistØrio da Economia Direc(cid:231)ªo-Geral das Rela(cid:231)ıes Econ(cid:243)micas Internacionais Avenida da Repœblica, 79 P-1000 Lisboa Tel. (351-1) 791 18 00, 791 19 43; 793 30 02 Telefax (351-1) 793 22 10/796 37 23 Telex 13418 13. SUOMI Tulllihallitus PL 512 FIN-00101 Helsinki Puh. (358) 9 6141 Telekopio (358) 9 614 2852 14. SVERIGE Kommerskollegium Box 6803 S-113 86 Stockholm Tfn (46-8) 690 48 00 Fax (46-8) 30 67 59 15. UNITED KINGDOM Department of Enterprise, Trade and Employment, Import Licensing Branch, Queensway House, West Precinct, Billingham, Stockton on Tees TS23 2NF United Kingdom Tel. (44-1642) 63 12 121 Fax (44-1642) 53 35 57 Progetto di comunicazione agli operatori del settore della banana Oggetto: domande di registrazione degli operatori per l’anno 2000 (1999/C 181/05) 1. A norma degli articoli 5 e 8 del regolamento (CEE) n. 2362/98 della Commissione, recante modalit(cid:224) d’applicazione del regolamento (CEE) n. 404/93 del Consiglio, con riguardo al regime d’importazione delle banane nella Comunit(cid:224) (1), sia gli operatori tradizionali che i nuovi arrivati devono presentare le domande di registrazione presso gli Stati membri anteriormente al 1o luglio. Gli stessi articoli dispon- gono che gli operatori comunichino contemporaneamente alle competenti autorit(cid:224) nazionali i docu- menti giustificativi necessari per la determinazione, secondo il caso, del proprio quantitativo di riferi- mento o della rispettiva assegnazione annua. 2. Attualmente non sono ancora note le condizioni in cui si effettueranno le importazioni per l’anno 2000, ma si prevedono modifiche al regime d’importazione in vigore. Consultazioni sono in corso con le principali parti interessate. 3. Si invitano pertanto gli operatori a conservare e tenere a disposizione delle autorit(cid:224) nazionali compe- tenti qualsiasi documento attestante la loro attivit(cid:224) nel commercio delle banane e a non presentare alcuna nuova domanda di registrazione fino a nuovo ordine. (1) GU L 293 del 31. 10. 1998, pag. 32