title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1166/1999 af 3. juni 1999 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

formats: pdf print

text: L 141/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 1999 I (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1166/1999 af 3. juni 1999 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR  under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det import fra tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i nævnte forordnings bilag; ved anvendelse af ovennævnte kriterier skal de faste importværdier fastsættes på de niveauer, der findes i bilaget til nærværende forordning  under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. nr. 3223/94 af 21. december 1994 om gennemførelses- bestemmelser og grøntsager (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. nr. 1498/98 (2), særlig artikel 4, stk. 1, og importordningen frugt for til UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 ud fra følgende betragtninger: I forordning (EF) nr. nr. 3223/94 fastsættes som følge af af de multilaterale resultaterne gennemførelsen af handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterierne for Kommissionens fastsættelse af de faste værdier ved De faste importværdier, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3223/94, i tabellen i bilaget. fastsættes som anført Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 4. juni 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 337 af 24. 12. 1994, s. 66. (2) EFT L 198 af 15. 7. 1998, s. 4. 4. 6. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 141/3 til Kommissionens forordning af 3. juni 1999 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager BILAG KN-kode Tredjelandskode (1) (EUR/100 kg) Fast importværdi 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 20 95 052 999 052 628 999 052 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 804 999 052 400 999 56,9 56,9 76,1 129,4 102,7 49,9 49,9 46,0 47,8 47,9 47,2 71,5 111,4 79,7 93,9 80,2 59,4 105,0 85,9 226,8 193,8 210,3 (1) Den statistiske landefortegnelse, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2317/97 (EFT L 321 af 22. 11. 1997, s. 19). Koden »999« repræsenterer »anden oprindelse«


title: Nařízení Komise (ES) č. 1168/1999 ze dne 3. června 1999, kterým se stanoví obchodní norma pro švestky

eurovoc_concepts:
fresh fruit
marketing standard
product quality
stone fruit

formats: html pdf print

text: 288 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 31999R1168 4. 6. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 141/5 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1168/1999 ze dne 3. června 1999, kterým se stanoví obchodní norma pro švestky KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zele- ninou (1), (ES) č. 857/1999 (2), a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného naří- zení, pozměněné nařízením naposledy (ES) (1) (2) (3) (4) vzhledem k tomu, že švestky jsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 2200/96 mezi produkty, pro které musí být přijaty normy; že nařízení Komise (EHS) č. 1591/87 ze dne 5. června 1987, které stanoví obchodní normy pro zelí hlávkové a kapustu hláv- kovou, kapustu růžičkovou, špenát a švestky (3), naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 888/97 (4), bylo několikrát pozměněno, a nezaručuje již proto právní čistotu; řapíkatý, celer vzhledem k tomu, že v zájmu zajištění jednoznačnosti je vhodné pravidla týkající se švestek oddělit od pravidel platných pro ostatní produkty zahrnuté v nařízení (EHS) č. 1591/87; že je tedy třeba přepracovat uvedená pravidla a přílohu V nařízení (EHS) č. 1591/87 týkající se švestek zrušit; že za tím účelem by pro zachování transparentnosti světového trhu měla být vzata v úvahu norma doporučená pro švestky pracovní skupinou pro normalizaci zkáze a zvyšování jejich jakosti Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN); podléhajících produktů rychlé vzhledem k tomu, že cílem uplatňování této normy je vyloučit z trhu produkty neodpovídající jakosti, zaměřit produkci na uspokojování požadavků spotřebitelů a usnadnit obchodní vztahy na základě poctivé hospo- dářské soutěže a přispět tak ke zlepšení výnosnosti produkce; vzhledem k tomu, že norma se vztahuje na všechna stádia uvádění na trh; že doprava na dlouhé vzdálenosti, skladování po určitou dobu nebo různá manipulace, které jsou produkty podrobeny, mohou způsobit poško- zení vyplývající z biologického vývoje těchto produktů nebo jejich větší či menší náchylnost k rychlé zkáze; že (1) Úř. věst. L 297, 21. 11. 1996, s. 1. (2) Úř. věst. L 108, 27. 4. 1999, s. 7. (3) Úř. věst. L 146, 6. 6. 1987, s. 36. (4) Úř. věst. L 126, 17. 5. 1997, s. 11. tato poškození je třeba vzít v úvahu při uplatňování normy ve stadiích uvádění na trh následujících po odeslání; že u produktů jakosti Výběr, které musí být obzvláště pečlivě tříděny a baleny, musí být vzato v úvahu pouze snížení čerstvosti a vadnutí; (5) vzhledem k tomu, že opatření jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu, tohoto nařízení PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Obchodní norma pro švestky kódu KN 0809 40 05 je uvedena v příloze. Norma se vztahuje na všechna stádia uvádění na trh za podmínek stanovených v nařízení (ES) č. 2200/96. Ve stadiích následujících po odeslání mohou však produkty oproti ustanovením normy vykazovat: — mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí, — u produktů zařazených do jiné třídy jakosti než do třídy jakosti Výběr lehká poškození vyplývající z jejich vývoje a jejich větší či menší náchylnosti k rychlé zkáze. Článek 2 Nařízení (EHS) č. 1591/87 se mění takto: 1. V názvu nařízení se výrazy „celer řapíkatý, špenát a švestky“ nahrazují výrazy „celer řapíkatý a špenát“. 2. V článku 1 prvním pododstavci se zrušuje pátá odrážka. 3. Příloha V se zrušuje. Článek 3 Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Použije se ode dne 1. července 1999. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 289 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 3. června 1999. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise 290 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 PŘÍLOHA NORMA PRO ŠVESTKY I. DEFINICE PRODUKTU Tato norma se vztahuje na švestky odrůd (kultivarů): — Prunus domestica L. ssp. domestica, — Prunus domestica L. ssp. insititia (L. ) Schneid. , — Prunus domestica L. ssp. italica (Borkh. ) Gams, — Prunus domestica L. ssp. syriaca (Borkh. ) Janchen, a — Prunus salicina Lindl, určené k dodání v čerstvém stavu spotřebiteli, nevztahuje se na švestky určené k průmyslovému zpracování. II. USTANOVENÍ O JAKOSTI Norma stanoví vlastnosti, které musí vykazovat švestky po obalové úpravě a zabalení. A. Minimální požadavky Švestky všech tříd jakosti, s přihlédnutím ke zvláštním ustanovením uvedeným pro jednotlivé třídy jakosti a k dovoleným odchylkám, musí být: — celé, — zdravé; nedovolují se produkty napadené hnilobou nebo s takovými vadami, které je činí nevhodnými pro lidskou spotřebu, — čisté, v podstatě bez viditelných cizích látek, — v podstatě bez škůdců, — v podstatě nepoškozené škůdci, — bez nadměrné povrchové vlhkosti, — bez cizího pachu a/nebo chuti. Švestky musí být pečlivě sklizeny. Musí být dostatečně vyvinuté a dostatečně zralé. Švestky musí být v takovém stadiu vývoje a v takovém stavu, aby: — snesly přepravu a manipulaci a — mohly být do místa určení doručeny v odpovídající jakosti. B. Třídy jakosti Švestky se zařazují do tří tříd jakosti: i) Výběr Švestky zařazené do této třídy musí být vynikající jakosti. Musí vykazovat tvar, vývin a vybarvení typické pro odrůdu. Musí být: — s přihlédnutím k odrůdě v podstatě pokryté vlastním ojíněním, — s pevnou dužninou. Nedovolují se vady s výjimkou velmi lehkých povrchových poškození, pokud nezhoršují celkový vzhled, jakost a uchovatelnost produktu a jeho obchodní úpravu v obalu. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 291 ii) I. jakost Švestky zařazené do této třídy musí být dobré jakosti. Musí vykazovat znaky typické pro odrůdu. Dovolují se však, pokud nezhoršují celkový vzhled, jakost a uchovatelnost produktu a jeho obchodní úpravu v obalu, tyto lehké vady: — lehká vada tvaru, — lehká vada vývinu, — lehká vada vybarvení, — vady slupky podlouhlého tvaru o délce nepřesahující jednu třetinu příčného průměru měřeného v nejši- rozprasky pro odrůdy náležející k „zlatým se dovolují zacelené rším místě plodu. Zejména renklódám“ (1), — ostatní poškození slupky o celkové ploše nepřesahující jednu šestnáctinu povrchu plodu. iii) II. jakost Do této třídy se zařazují švestky, které nemohou být zařazeny do vyšších tříd jakosti, ale které odpovídají minimálním požadavkům uvedeným výše. Dovolují se, pokud zůstanou zachovány základní znaky jakosti, uchovatelnosti a obchodní úpravy produktu, tyto vady: — vady tvaru, — vady vývinu, — vady vybarvení, — vady slupky o celkové ploše nepřesahující jednu čtvrtinu povrchu plodu. III. USTANOVENÍ O TŘÍDĚNÍ PODLE VELIKOSTI Švestky se třídí podle příčného průměru měřeného v nejširším místě plodu. Minimální velikosti jsou stanoveny takto: Velkoplodé odrůdy (1) ostatní odrůdy mirabelky, damascéna a lokální typy slív (1) Viz seznam v příloze této normy Výběr a I. jakost 35 mm 28 mm 20 mm II. jakost 30 mm 25 mm 17 mm U jakosti Výběr se dovoluje rozdíl mezi příčným průměrem plodů v témže obalu nejvýše 10 mm. IV. USTANOVENÍ O DOVOLENÝCH ODCHYLKÁCH Pro produkty neodpovídající požadavkům dané třídy jakosti jsou v každém obalu dovoleny odchylky jakosti a veli- kosti. A. Dovolené odchylky jakosti i) Výběr 5 % počtu nebo hmotnosti švestek neodpovídajících požadavkům této třídy jakosti, ale odpovídajících poža- davkům stanoveným pro I. jakost nebo výjimečně dovoleným odchylkám I. jakosti. (1) Definice: Renklódy: (Green Apricots, Dauphines, Greengages) mají zelenou slupku s lehce nažloutlým nádechem. 292 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 ii) I. jakost 10 % počtu nebo hmotnosti švestek neodpovídajících požadavkům této třídy jakosti, ale odpovídajících požadavkům stanoveným pro II. jakosti. V rámci této odchylky se dovolují nejvýše 2 % plodů popraskaných a/nebo červivých. jakost nebo výjimečně dovoleným odchylkám II. iii) II. jakost 10 % počtu nebo hmotnosti švestek neodpovídajících požadavkům této třídy jakosti ani minimálním poža- davkům, s výjimkou produktů napadených hnilobou, se silnými otlaky nebo s jiným poškozením, které je činí nevhodnými pro lidskou spotřebu. V rámci této odchylky se dovolují nejvýše 4 % plodů popraskaných a/nebo červivých. B. Dovolené odchylky velikosti Pro všechny třídy jakosti: 10 % počtu nebo hmotnosti švestek nejvýše o 3 mm menších než je stanovená mini- mální velikost nebo o 3 mm větších nebo menších oproti velikosti uvedené na obalu. V. USTANOVENÍ O OBCHODNÍ ÚPRAVĚ A. Stejnorodost Obsah každého obalu musí být stejnorodý a obal musí obsahovat jen švestky téhož původu, téže odrůdy, třídy jakosti a velikosti (jsou-li švestky podle velikosti tříděny) a u jakosti Výběr i jednotného vybarvení. Viditelná část obsahu obalu musí odpovídat zbývající části obsahu obalu. B. Obalová úprava Švestky musí být baleny způsobem zajišťujícím náležitou ochranu produktu. Materiály použité uvnitř obalů musí být nové, čisté a nesmějí způsobovat vnější ani vnitřní poškození produktů. Použití materiálů především papíru nebo nálepek s obchodními údaji se dovoluje, pokud jsou tisk nebo štítko- vání provedeny zdravotně nezávadnou barvou nebo lepidlem. V obalech se nesmějí vyskytovat cizí příměsi. C. Obchodní úprava Švestky smějí být dodávány: — ve spotřebitelských obalech, — rovnané v jedné nebo více od sebe oddělených vrstvách, — v obalech volně ložené, s výjimkou jakosti Výběr. VI. USTANOVENÍ O OZNAČOVÁNÍ Každý obal musí být označen na jedné straně následujícími údaji, které musí být uvedeny čitelně, nesmazatelně a tak, aby byly viditelné zvenku: A. Identifikace Balírna a/nebo odesílatel: jméno a adresa nebo identifikační symbol úředně vydaný nebo uznaný. Pokud je použit identifikační symbol, musí být údaj „balírna a/nebo odesílatel (nebo odpovídající zkratka)“ uveden v blíz- kosti tohoto identifikačního symbolu. B. Druh produktu — „Švestky“, není-li obsah obalu zvenku viditelný, — název odrůdy. C. Původ produktu země původu, popř. pěstitelská oblast nebo národní, krajové nebo místní označení původu. D. Obchodní údaje — třída jakosti, — velikost (je-li produkt tříděn podle velikosti), vyjádřená nejmenším a největším příčným průměrem. E. Úřední kontrolní značka (není povinná) 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 293 Seznam velkoplodých odrůd, který může být doplňován Andys Pride Ariel Apple Beauty Belle de Louvain (Bella di Lovanio) Bernardina Bleue de Belgique Blue Fré Burmosa Cacanska lepotica (Belle de Cacak) Cacanska najbolja (Meilleure de Cacak) Cacanska rana (Précoce de Cacak) California Blue (Blu, California) Calita Coes Golden Drop De Fraile (Fraila) Denniston Superb Early Orleans (Monsieur Hâtif) Edwards (Colbus) Eldorado Emma Leppermann Empress Formosa Friar Frontier Gaviota Giant (Burbank Giant Prune) Goccia d'Oro Golden Japan Grand Prix (Grand Prize) Grand Rosa Hackman Hall Harris Monarch Harry Pickstone Heron Impérial Epineuse Jefferson (Jeffersons Gage) Joris Plum June Blood Kelsey Kirkes Plum (Kirke) Laroda Late Santa Rosa Magna Glauca Manns Number One Marjories Seedling Mariposa Merton Gage (Merton) Merton Gem Monarch Moretinni 355 (Coeur de Lion) Nubiana Nueva Extremadura Oneida Ontario Ozark Premier Ponds Seedling President Prince Engelbert Prince of Wales (Prince de Galles) Prof. Collumbien Prune Martin Queen Rosa Queens Crown (Coxs Emperor) Quetsche Blanche de Létricourt Red Beauty Redgold Redroy Regina Claudia Mostruosa Regina dItalia Reine-Claude dAlthan (Falso) Reine-Claude dOullins (Oullins Gage) Rosar Premier Royale de Montauban Royale de Tours Ruth Gerstetter Sangue di Drago Santa Rosa Satsuma Improved Seneca Simka Songold Starking Delicious Sultan Swan Gage Tragedy Utility (Laxtons Utility) Valor Victoria Vision Washington Wickson Yakima Zimmers Frühzwetsche


title: Resolutie van het Comité van de Regio's over "De situatie in Kosovo"

eurovoc_concepts:
Kosovo
humanitarian aid
peacekeeping
the EU's international role

text: C 293/76 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 13. 10. 1999 Resolutie van het Comité van de Regio’s over „De situatie in Kosovo” (1999/C 293/17) HET COMITE´ VAN DE REGIO’S, 1. benadrukt de noodzaak de Europese Unie een actieve rol in de strijd tegen aantastingen van de mensenrechten en verdrijving van volkeren in het centrum van het Europese continent en, in een later stadium, bij de wederopbouw van deze regio te laten spelen; 2. onderstreept de wil van de lokale en regionale overheden om regionale en gemeentelijke partnerschap- pen met decentrale overheden in Kosovo tot stand te brengen, ten einde humanitaire hulp te verlenen en te bevorderen dat bij de terugkeer van vluchtelingen gemeente-administraties en openbare voorzieningen weer gaan functioneren; 3. is ervan overtuigd dat de legitimiteit van de Europese eenwording in doorslaggevende mate afhangt van de vraag of de Europese Unie in staat is de verantwoordelijkheid in en voor ons continent op zich te nemen, agressie te voorkomen en de vrede te bewaren; 4. dringt aan op instandhouding en bescherming van culturele, etnische en regionale kenmerken en identiteiten, evenals op handhaving van de binding van bevolking met herkomst en vaderland; 5. is ervan overtuigd dat vrede en stabiliteit in de Balkan van gemeenschappelijk belang zijn voor de Europese Unie; 6. bevordert alle initiatieven ten behoeve van een multi-etnisch en democratisch Kosovo, waar alle bevolkingsgroepen in vrede en veiligheid kunnen leven; pleit ervoor dat Rusland op passende wijze bij de vredesinitiatieven wordt betrokken; 7. betuigt zijn solidariteit met de honderdduizenden vluchtelingen die met geweld uit hun woningen zijn verdreven, moedigt de lokale en regionale overheden van alle lidstaten aan om een deel van de vluchtelingen uit Kosovo tijdelijk op te vangen en dringt er bij de lidstaten op aan om tijdelijk en bij wijze van uitzondering méér vluchtelingen uit de regio op te nemen, waarbij de inspanningen op basis van het economisch potentieel en van de omvang van de bevolking dienen te worden gespreid; 8. dringt erop aan dat alle acties van de Servische strijdkrachten die tegen de burgerbevolking zijn gericht, worden stopgezet; dit is een absolute voorwaarde om tot een aanvaardbare oplossing voor het Kosovo-conflict te komen; 9. dringt aan op een politieke oplossing die zo snel mogelijk tot een stopzetting van de militaire acties leidt en die de vluchtelingenterugkeer naar huis en haard garandeert, en is ervan overtuigd dat dit alleen kan worden bereikt door middel van een internationale militaire operatie in een overgangsperiode en een belangrijke rol van de Verenigde Naties; 10. is er vast van overtuigd dat de humanitaire hulp en internationale solidariteit moeten worden aangevuld met technische hulp op politiek, economisch en sociaal gebied, om zo bij te dragen tot de ontwikkeling van een democratische civiele staat waarin de culturele verscheidenheid wordt gerespecteerd. De financiële steun moet voldoende zijn om zowel de onkosten van deskundigen van lokale en regionale overheden als de kosten voor uitvoering van individuele projecten te dekken; het verzoekt om aanzienlijke financiële steun voor lokale en regionale overheden die, zodra het conflict is beëindigd, technische programma’s t. b. v. de wederopbouw van de regio en het herstel van de samenleving willen opzetten; 11. is ervan overtuigd dat verantwoordelijkheid van de Europese Unie voor de Balkan, en een hoge mate van zelfbestuur onder eerbiediging van de territoriale integriteit van de staten in deze regio, essentiële voorwaarden voor vrede en duurzame economische groei in de Balkan zijn, en hoopt dat een proces in gang wordt gezet waarmee de eigen verantwoordelijkheid van gemeenten en regio’s in de Balkan wordt versterkt en de geleidelijke totstandkoming van gemeentelijk en regionaal zelfbestuur wordt bevorderd; 13. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 293/77 12. steunt de resoluties van het Europees Parlement en de Raad, waarin duidelijk wordt verklaard dat de NAVO-acties niet tegen de Servische of Joegoslavische burgerbevolking zijn gericht, maar tegen het regime van Milosevic, vanwege diens onophoudelijke schendingen van de mensenrechten en het door hem ingezette proces van etnische zuivering; 13. is van mening dat dit conflict laat zien dat er dringend behoefte is om al tijdens de volgende Intergouvernementele Conferentie (IGC) een werkelijk samenhangend Gemeenschappelijk Buitenlands en Veiligheidsbeleid, alsmede een Europees migratie- en asielbeleid uit te werken; op deze IGC zou tevens het initiatief tot een Europees Handvest voor de rechten van burgers en minderheden moeten worden genomen; 14. dringt aan op vlotte uitvoering van de in het Verdrag van Amsterdam opgenomen maatregelen, zoals de benoeming van een Hoge Vertegenwoordiger voor het Gemeenschappelijk Buitenlands en Veiligheidsbeleid, de oprichting — in samenwerking met de Commissie — van een eenheid voor beleidsplanning en vroegtijdige waarschuwing, alsmede de formulering van gemeenschappelijke strategieën inzake buitenlands beleid; 15. dringt er bij de Raad, het Europees Parlement en de Europese Commissie op aan, een aanvang te maken met het opstellen van een stabiliteitspact voor de Balkan, alsook van een plan voor de wederopbouw, en de lokale en regionale overheden hierbij te betrekken. Brussel, 2 juni 1999. De voorzitter van het Comité van de Regio’s Manfred DAMMEYER


title: Odločba Komisije z dne 3. junija 1999 o vprašalniku za poročanje držav članic v skladu s členom 41(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 (notificirana pod dokumentarno številko K(1999) 1456)

eurovoc_concepts:
environmental monitoring
exchange of information
international transport
intra-EU transport
waste management

text: 154 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 31999D0412 23. 6. 1999 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 156/37 ODLOČBA KOMISIJE z dne 3. junija 1999 o vprašalniku za poročanje držav članic v skladu s členom 41(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 (notificirana pod dokumentarno številko K(1999) 1456) (1999/412/ES) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE (5) ker so ukrepi, predvideni v tej odločbi, v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega po členu 6 Direktive 91/692/EGS, ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. febru- arja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v njo in iz nje (1), in zlasti člena 41(2) Uredbe, SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO: upoštevanju Direktive ob dne 23. decembra 1991 o standardizaciji in smotrnem oblikovanju poročil o izvajanju določenih direktiv (2) v zvezi z okoljem, in zlasti člena 6 Direktive, 91/692/EGS Sveta z Člen 1 Vprašalnik, priložen tej odločbi, ki se nanaša na Uredbo (EGS) št. 259/93, se s tem sprejme. (1) (2) (3) ker člen 41(1) Uredbe (EGS) št. 259/93 zahteva, da države članice pred koncem koledarskega leta pripravijo poročilo skladno s členom 13(3) Baselske konvencije ter ga pošljejo Sekretariatu Baselske konvencije in kopijo le-tega Komisiji; Člen 2 ker člen 41(2) Uredbe (EGS) št. 259/93 določa, da Komi- sija na podlagi teh poročil vsaka tri leta pripravi poročilo o izvajanju navedene uredbe v Skupnosti in v državah člani- cah; ker lahko v skladu s členom 41(2) Uredbe (EGS) št. 259/93 Komisija za namen izdelave poročila zahteva dodatne podatke skladno s členom 6 Direktive 91/692/EGS; 1. Države članice bodo priloženi vprašalnik uporabile za letno posredovanje dodatnih podatkov Komisiji poleg obstoječe obvez- nosti po členu 41(1) Uredbe (EGS) št. 259/93, da pošljejo kopijo letnega poročila Komisiji skladno z členom 13(3) Baselske kon- vencije. 2. Letni podatki, priskrbljeni na podlagi tega vprašalnika, morajo biti posredovani pred koncem vsakega koledarskega leta za prejš- nje koledarsko leto. Prvo poročilo na podlagi tega vprašalnika bo zajemalo podatke za leto 2000 in se predloži pred koncem leta 2001. (4) ker bo naslednje triletno poročilo obsegalo obdobje od leta 2000 do vključno leta 2002; Člen 3 (1) UL L 30, 6. 2. 1993, str. 1. (2) UL L 377, 31. 12. 1991, str. 48. Ta odločba bo pregledana leta 2004 s pomočjo izkušenj izvajanja Uredbe (EGS) št. 259/93, ki jih bodo pokazala poročila, izdelana na podlagi te odločbe. 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 155 Ta odločba je naslovljena na države članice. V Bruslju, 3. junija 1999 Člen 4 Za Komisijo Ritt BJERREGAARD Član Komisije 156 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 PRILOGA 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 157 158 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 159 160 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 161 162 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 163


title: 1999/412/EY: Komission päätös, tehty 3 päivänä kesäkuuta 1999, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdan mukaiseen jäsenvaltioiden tietojenantovelvoitteeseen liittyvistä kyselylomakkeista (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1456)

text: 23. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 156/37 KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 3 päivänä kesäkuuta 1999, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdan mukaiseen jäsenval- tioiden tietojenantovelvoitteeseen liittyvistä kyselylomakkeista (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1456) (1999/412/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) ja erityisesti sen 41 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY (2) ja erityisesti sen 6 artiklan, (4) (5) seuraava 2000–2002, ja kolmivuotiskertomus kattaa vuodet tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direk- tiivin 91/692/ETY 6 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva kyselylo- joka liittyy asetukseen (ETY) N:o 259/93. make, sekä katsoo, että 2 artikla (1) (2) (3) asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jokaisen kalenterivuoden lopussa jäsenvaltioiden on laadittava kertomus Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja lähetettävä se Baselin sopimuksen sihteeristöön ja toimitettava jäljennös komissiolle, asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdassa säädetään, että komissio laatii joka kolmas vuosi näiden kertomuksen asetuksen täytäntöönpanosta yhteisössä ja sen jäsen- valtioissa, kertomusten pohjalta asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 2 kohdassa säädetään, että komissio voi pyytää kertomuksensa laatimista varten lisätietoja direktiivin 91/692/ETY 6 artiklan mukaisesti, (1) EYVL L 30, 6. 2. 1993, s. 1. (2) EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 48. 1. Jäsenvaltioiden on käytettävä liitteenä olevaa kysely- lomaketta tietojen antamisessa komissiolle vuosittain sen lisäksi, että niillä on asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklan 1 kohdassa säädetty velvoite toimittaa komissiolle jäljennös Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesta vuosittain annettavasta kertomuksesta. 2. Kyselylomakkeella annettavat vuosittaiset tiedot on edellisen kalenterivuoden osalta kunkin toimitettava kalenterivuoden loppuun mennessä. Kyselylomakkeen perusteella sisältää vuoden 2000 tiedot, ja se on annettava ennen vuoden 2001 loppua. laadittava ensimmäinen kertomus 3 artikla Tätä päätöstä tarkastellaan uudelleen vuonna 2004 niiden kokemusten perusteella, joita saadaan asetuksen (ETY) N:o 259/93 täytäntöönpanosta ja jotka ilmenevät tämän päätöksen mukaisesti kootuista kertomuksista. L 156/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 6. 1999 Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 4 artikla Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 1999. Komission puolesta Ritt BJERREGAARD Komission jäsen 23. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 156/39 NEUVOSTON ASETUKSEN (ETY) N:o 259/93 MUKAISEEN JÄSENVALTIOIDEN TIETO- JENANTOVELVOITTEESEEN LIITTYVÄ KYSELYLOMAKE LIITE 1 artiklan 3 kohdan d alakohta Tiedot asetuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden valvonnasta ja siirroista Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa valvoa liitteessä II lueteltujen jätteiden siirtoja ympäristö- tai kansanterveydellisistä syistä niin kun ne kuuluisivat liitteeseen III tai IV artiklan 4 alakohdan i alakohta 3 kohdan Onko jätteitä viety maasta? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 1. Onko jätteitä tuotu maahan? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 2. a Tiedot toteutetuista toimenpiteistä, joilla kielletään kokonaan tai osittain jätteiden siirrot jäsenval- tioiden välillä Läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- ja omavaraisuusperiaatteiden soveltamiseksi yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla direktiivin 75/442/ETY mukaisesti Onko tätä säännöstä sovellettu? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos on, antakaa lisätietoja toteutetuista toimenpiteistä:. Lisähuomautuksia:. L 156/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 6. 1999 artiklan 4 alakohdan ii ja iii alakohta kohdan 3 Tiedot toteutetuista toimenpiteistä, valtioiden välillä joilla vastustetaan järjestelmällisesti jätteiden siirtoja jäsen- Läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- ja omavaraisuusperiaatteiden soveltamiseksi yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla direktiivin 75/442/ETY mukaisesti Onko tätä säännöstä sovellettu? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, antakaa lisätietoja suoritetuista toimenpiteistä:. Lisähuomautuksia:. a Tiedot poikkeuksista läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- soveltamisessa ja omavaraisuusperiaatteiden joita lähettäjäjäsenvaltio tuottaa vuosittain niin pienen Kun on kyse vaarallisista jätteistä, määrän, ettei sen ole taloudellisesti kannattavaa rakentaa uusia erikoistuneita huolehtimislai- toksia Oletteko pyytäneet jotakin jäsenvaltiota soveltamaan tätä poikkeusta? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 3 ja antakaa lisätietoja 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan iii alakohdan nojalla toteutetuista kahdenvälisistä ratkaisuista. Oletteko koskevan pyynnön? saaneet joltakin jäsenvaltiolta tämän poikkeuksen soveltamista Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 3 ja antakaa lisätietoja 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan iii alakohdan nojalla toteutetuista kahdenvälisistä ratkaisuista. 23. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 156/41 artiklan 4 alakohta 3 kohdan b Tiedot vastalauseista suunnitelluille siirroille Sillä perusteella, että ne eivät ole direktiivin 75/442/ETY mukaisia Onko tätä säännöstä sovellettu? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 4. 9 artiklan 1 ja 2 kohta Tiedot niiden toimivaltaisten viranomaisten, joiden toimivaltaan erikoistuneet hyödyntämislai- tokset kuuluvat, päätöksistä olla vastustamatta tietynlaisten jätteiden siirtoa tiettyyn hyödyntä- mislaitokseen Onko tällaisia tapauksia ilmennyt? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 5. 13 artikla Tiedot jäsenvaltioiden omalla alueella tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonta- ja tarkastusjär- jestelmistä Onko olemassa tarkastusjärjestelmä? jäsenvaltion omalla alueella tapahtuvia jätteiden siirtoja koskeva valvonta- ja Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, sovellatteko asetuksen II, VII ja VIII osastoissa säädettyä järjestelmää? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos asetuksen II, VII antakaa lisätietoja sovelletusta järjestelmästä: ja VIII osastoissa säädetystä järjestelmästä eroavaa järjestelmää sovelletaan,. 26 artikla Tiedot laittomista jätteiden siirroista Onko tällaisia tapauksia ilmennyt? Kyllä Ei (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan). Jos vastaus on ”kyllä”, täyttäkää taulukko 6. Antakaa tiedot siitä, kuinka laittomat sessa lainsäädännössä tämän artiklan mukaisesti. jätteiden siirrot kielletään ja saatetaan rangaistaviksi kansalli-. L 156/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 6. 1999 27 artikla jotka kattavat tämän asetuksen sovelta- Tiedot rahoitustakuista tai vastaavista vakuutuksista, misalaan kuuluvien jätteiden siirroista aiheutuvat kulut, mukaan lukien 25 ja 26 artiklassa tarkoitetut tapaukset, samoin kuin huolehtimisesta tai hyödyntämisestä aiheutuvat kulut Antakaa lisätietoja tämän artiklan mukaisesta kansallisesta järjestelmästä. 39 artiklan 1 kohta Tiedot jäsenvaltioiden jätteiden yhteisöön tuontia ja yhteisöstä vientiä varten nimeämistä tulliasemista Täyttäkää taulukko 7 Taulukkojen täyttämistä koskeva huomautus D- ja R-koodeilla tarkoitetaan direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä II A ja II B lueteltuja koodeja. Jätekoodeilla tarkoitetaan neuvoston direktiivin (ETY) N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteissä II–IV lueteltuja koodeja. 23. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 156/43 Asetuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden vienti (1 artiklan 3 kohdan d alakohta) Taulukko 1 Jätekoodi Syy valvontaan Viety määrä (tonnia) Kauttakulkumaa (T)/Tuontimaa (I) Hyödyntämiseen johtavat toimet R-koodi Asetuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden tuonti (1 artiklan 3 kohdan d alakohta) Taulukko 2 Jätekoodi Syy valvontaan Tuotu määrä (tonnia) Kauttakulkumaa (T)/Alkuperämaa (O) Hyödyntämiseen johtavat toimet R-koodi L 156/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 6. 1999 Tiedot poikkeuksista läheisyys-, hyödyntämisen ensisijaisuus- ja omavaraisuusperiaatteiden soveltamisessa (4 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohta) Taulukko 3 Jätekoodi Määrä (tonnia) Tuontimaa (I)/Alkuperämaa (O) Huolehtimistoimi (lopullinen huolehtiminen) D-koodi Ilmoitus komissiolle (Kyllä/Ei) Taulukko 4 Vastalauseet suunnitelluille siirroille (4 artiklan 3 kohdan b alakohta) Jätekoodi Jätteen määrä (tonnia) Kauttakulkumaa (T)/Alkuperämaa (O) VASTALAUSEEN SYYT (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan) LAITOS (lopullinen huolehtiminen) 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohta 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohta 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan iii alakohta Nimi 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa Huolehti- mistoimi D-koodi 23. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 156/45 Taulukko 5 Tiedot niiden toimivaltaisten viranomaisten, joiden toimivaltaan erikoistuneet hyödyntämislaitokset kuuluvat, päätöksistä olla vastustamatta tietynlaisten jätteiden siirtoa tiettyyn hyödyntämislaitokseen (9 artiklan 1 ja 2 kohta) Toimivaltainen viranomainen Nimi Osoite Hyödyntämislaitos Hyödyntämiseen johtavat toimet R-koodi Käytetty tekniikka Kyseessä olevat jätelajit (Koodi) Ajanjakso Mistä Mihin Peruuttaminen (pvm) Taulukko 6 Tiedot laittomista jätteiden siirroista (26 artikla) Jätekoodi Määrä (tonnia) Tuontimaa (I)/Alkuperämaa (O) Laittomuuden peruste (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan) Laittomuudesta vastaava (Merkitkää (cid:1) sopivaan kohtaan) 26 ar- tiklan 1 kohdan a alakohta 26 ar- tiklan 1 kohdan b alakohta 26 ar- tiklan 1 kohdan c alakohta 26 ar- tiklan 1 kohdan d alakohta 26 ar- tiklan 1 kohdan e alakohta 26 ar- tiklan 1 kohdan f alakohta Ilmoi- tuksen tekijä Vastaan- ottaja Muu Suoritetut toimenpiteet mukaan lukien mahdolliset rangaistukset L 156/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 6. 1999 Taulukko 7 Tiedot jäsenvaltioiden jätteiden yhteisöön tuontia ja yhteisöstä vientiä varten nimeämistä tulliasemista Asema TULLIASEMA Sijainti Valvottavat tuonti-/vientimaat


title: Alueiden komitean päätöslauselma aiheesta "Vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma"

eurovoc_concepts:
computer system
humanitarian aid

text: 13. 10. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 293/73 Alueiden komitean päätöslauselma aiheesta ”Vuoteen 2000 liittyvä tietokoneongelma” (1999/C 293/15) ALUEIDEN KOMITEA, joka joihin katsoo että paikallis- ja alueviranomaiset ovat usein vastuussa julkisista palveluista aloilla, tietokoneiden 00-ongelmat vuosituhannen vaihtuessa saattavat vaikuttaa; tällaisia ovat sairaalat, yleishyö- dylliset palvelut sekä liikenneinfrastruktuuri, katsoo että nämä alat ovat usein riippuvaisia toisistaan ja yhteydessä toisiinsa kansainvälisissä perusraken- neverkostoissa, minkä vuoksi tarvitaan tiivistä yhteistyötä, toteaa että Euroopan komissio ilmaisee tuoreimmassa kertomuksessaan erityisen huolensa paikallis- ja alueviranomaisten valmiuden puutteesta, muistuttaa että jäsenvaltioiden ja eri alojen välillä vallitsee suuria eroja tietoisuudessa ja valmistelujen etenemisessä; tietojen antaminen julkisuuteen ja niiden vaihto ei ole riittävän laajamittaista ja jäsenvaltiois- sa tehdään paljon kaksinkertaista työtä, katsoo että valveuttaminen kaikilla tasoilla on erittäin tärkeää ja että tiedon saatavuus ja hyvien käytäntöjen vaihto on nyt keskeistä, katsoo että 00-ongelman vaikutuksia ei tässä vaiheessa tunneta eikä ole mahdotonta, että sen seuraukset ovat verrattavissa luonnonmullistukseen, joka aiheuttaa viranomaisille suuria kustannuksia kaikilla tasoilla, katsoo että 00-ongelma ei ole vain tekninen, vaan kysymys on myös poliittisesta vastuusta, korostaa ongelman polttavuutta erityisesti paikallis- ja alueviranomaisten kannalta, kehottaa valtakunnallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia tiedostamaan ongelman ja nopeuttamaan valmisteluja käyttäen mahdollisimman paljon hyväksi muiden paikallis- ja alueviranomaisten kokemusta, esittää, että AK, toimintaan, työryhmiin ja tiedotuskampanjoihin, jotka liittyvät kyseiseen aiheeseen, joka on paikallis- ja alueviranomaisten edustaja, kutsutaan mukaan kaikkeen EU:n kehottaa Euroopan komissiota helpottamaan tiedon ja hyvien käytäntöjen vaihtoa ja tarjoamaan tietoa kaikilla EU:n virallisilla kielillä, pyytää Euroopan komissiota toimittamaan AK:lle tietoja ydinlaitosten turvallisuudesta EU:n ulkopuolisissa maissa, huomauttaa, että on tutkittava ongelman taloudelliset ja oikeudelliset seuraukset kuten korvausvastuu, korvausvaatimukset ja vahingonkorvaukset, jotka ovat samankaltaisia kuin luonnonmullistustilanteessa, C 293/74 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 13. 10. 1999 kehottaa puheenjohtajaansa välittämään tämän päätöslauselman Euroopan komissiolle, Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille. Bryssel 3. kesäkuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Alueiden komitean antama päätöslauselma aiheesta ”Seuraava hallitustenvälinen konferenssi” (1999/C 293/16) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 10. maaliskuuta 1999 tekemän päätöksen antaa institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi valmistella päätöslauselma seuraavasta hallitustenvälisestä konferenssista, ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan huhtikuun 27. päivänä 1999 hyväksymän päätöslauselmaluonnoksen (CdR 54/99, esittelijät: Luc Van den Brande ja Risto Koivisto), jota esittelijät ovat edelleen työstäneet saamiensa ohjeiden mukaisesti, ottaa huomioon Cardiffissa 15. -16. kesäkuuta 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, joiden mukaan läheisyysperiaatteen toteuttamisen käytännön kysymykset vaativat lisäselvityksiä, ottaa huomioon Wienissä 11. -12. joulukuuta 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, jotka vahvistavat alueiden komitean konsultatiivista roolia läheisyysperiaatetta koskevissa kysymyksissä, hyväksyi 2. seuraavan päätöslauselman. ja 3. kesäkuuta 1999 pitämässään 29. täysistunnossa (kesäkuun 3. päivän kokouksessa) 1. Euroopan integraatio on viimeisten kymmenen vuoden aikana ollut erittäin dynaaminen prosessi, jonka virstanpylväitä ovat sisämarkkinat, Maastrichtin sopimus sekä talous- ja rahaliiton toteutuminen. Edellinen hallitustenvälinen kokous ei kuitenkaan pysty- 2. nyt vastaamaan kaikkiin EU:n seuraavaan laajentumiseen liitty- viin kysymyksiin. Amsterdamin sopimukseen liitetyt toimielimiä käsitte- 3. levä pöytäkirja sekä Belgian, Italian ja Ranskan julistus osoitta- vat, että seuraavan hvk:n institutionaalisia asioita ovat Euroo- pan komission kokoonpanon selvittäminen, jäsenvaltiokoh- taisten äänimäärien jakaantumisen tarkistaminen sekä määrä- enemmistöäänestysten yleistäminen ministerineuvostossa. 4. Välittömästi Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan päättää Kölnissä kokoontuva Eurooppa-neuvosto Wienissä joulukuussa 1998 annetun tehtävän mukaisesti, milloin ja miten ”järjestetään Amsterdamin sopimuksessa ratkaisematta jotka on ratkaistava jääneet institutionaaliset kysymykset, ennen laajentumista”. Samalla Euroopan unionissa on tarvetta muihinkin uudistuksiin. 5. Alueiden komitea pitää institutionaalisten uudistusten toteuttamista ripeän laajentumisen kannalta välttämättömänä. Jatkouudistuksissa on pyrittävä institutionaalisten kysymysten ohella myös määrätietoisesti vahvistamaan sisäistä turvallisuut- ta ja oikeusasioita, kehittämään yhteisön ulko- ja turvallisuus- poliittista identiteettiä ja takaamaan kansalaisläheinen ja de- mokraattinen Eurooppa. Lähivuosina käytävässä laajassa uu- distuskeskustelussa alueiden komitea toivoisi huomiota kiinni- tettävän myös seuraaviin itseään koskeviin seikkoihin: 5. 1. Läheisyysperiaatteesta käytävää keskustelua tulee jat- kaa, sillä Euroopan unioni, jäsenvaltiot, osavaltiot ja alueet sekä paikallisviranomaiset voivat toimivaltansa puitteissa myötävaikuttaa läheisyys- eli toissijaisuusperiaatteen konkreet- tiseen ja oikeaan soveltamiseen. Tämä on todettu jo Amsterda- min sopimukseen liitetyssä Saksan, Itävallan ja Belgian julistuk- Julistuksessa todetaan selkeästi, että sessa toissijaisuudesta


title: Parere del Comitato delle regioni in merito al tema «Impatto delle reti di trasmissione d'energia elettrica ad alta tensione"

eurovoc_concepts:
countryside conservation
electrical energy
electromagnetic interference
energy grid
environmental protection
noise pollution

text: C 293/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 13. 10. 1999 Parere del Comitato delle regioni in merito al tema «Impatto delle reti di trasmissione d’energia elettrica ad alta tensione» (1999/C 293/03) IL COMITATO DELLE REGIONI vista la proposta di raccomandazione del Consiglio in merito alla limitazione dell’esposizione delle persone ai campi elettromagnetici di potenza compresa tra 0 Hz e 300 GHz, COM (1998) 268 def. ; vista la decisione del suo Ufficio di presidenza del 16 settembre 1998, conformemente all’articolo 198, quarto comma, del Trattato che istituisce la Comunità europea, di formulare un parere in materia e d’affidarne la preparazione alla Commissione 4 «Assetto territoriale, questioni urbane, energia, ambiente»; visto lo standard sperimentale europeo Cenelec ENV 50166-1 che è stato elaborato nel novembre 1994 dalla Commissione tecnica TC 111 del Comitato europeo di normalizzazione elettrotecnica; viste le proposte della Commissione internazionale per la protezione dalle radiazioni non ionizzanti (Icnirp — International Commission on Non Ionizing Radiation Protection), Commissione scientifica istituita dall’Associazione internazionale per la protezione dalle radiazioni (IRPA — International Radiation Protection Association), con l’obiettivo di promuovere la protezione dalle radiazioni non ionizzanti (NIR) per la tutela dell’uomo ma anche dell’ambiente; viste le proposte del dipartimento dell’ambiente dell’Organizzazione mondiale della sanità (OMS), che ha promosso la cooperazione degli scienziati di tutti i paesi per garantire le condizioni di salute ottimali per tutta la popolazione del pianeta; viste le regolamentazioni vigenti nei diversi paesi europei, relative agli effetti sulla salute delle persone dei campi elettrici e magnetici di bassa frequenza; visto l’auspicio espresso dal Comitato che il Consiglio emani una raccomandazione, che fissi i limiti consentiti per i campi elettrici e magnetici di bassa frequenza, il rispetto dei quali assicurerà che siano evitati effetti nocivi sulla salute umana; visto il progetto di parere (CdR 399/98 riv. 2) formulato dalla Commissione 4 il 4 febbraio 1999 (relatore: Kouloumbis), ha adottato a maggioranza, nel corso della 29a sessione plenaria del 2 e 3 giugno 1999 (seduta del 3 giugno), il seguente parere. 1. Introduzione 1. 1. La rapida estensione delle reti dell’elettricità e delle telecomunicazioni ha provocato l’inquinamento elettromagne- tico dell’ambiente e, contestualmente un aumento costante delle preoccupazioni dell’opinione pubblica per le possibili conseguenze derivanti dall’esposizione ai campi elettromagne- tici (EMF — electric and magnetic fields — campi elettrici e magnetici). Nell’ultimo decennio si è sviluppata la riflessione sulle 1. 2. ricadute ambientali della trasmissione e della distribuzione dell’energia elettrica nelle aree abitate. L’aspetto ambientale della trasmissione e della distribuzione dell’elettricità compren- de una serie di questioni che vanno dalla sgradevolezza estetica delle installazioni delle linee elettriche alla crescente inquietudine dell’opinione pubblica per la presenza e il com- portamento dei campi elettrici e magnetici. Poiché attualmente la trasmissione di grandi quantità 1. 3. di energia elettrica mediante reti è un fatto, la collocazione delle linee dell’alta tensione acquista un significato particolare. 1. 4. Le principali considerazioni ambientali relative alle reti di trasmissione e distribuzione dell’elettricità riguardano i seguenti aspetti: • • • • inquinamento visivo, inquinamento elettrochimico, campi elettrici e magnetici, inquinamento sonoro, [causato da UHF (frequenza ultra alta) e EHF (frequenza estremamente elevata)]. 1. 5. L’interesse e la ricerca sono concentrati sulla valutazio- ne dei possibili effetti nocivi delle linee dell’alta tensione sulla salute delle persone. Coloro che vivono vicino o addirittura sotto le linee dell’alta tensione hanno cominciato ad «avvertire» la presenza dei campi elettromagnetici (EMF), soprattutto di quelli dell’alta tensione. 13. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 293/17 1. 6. Fino ad oggi, anche se sono stati effettuati studi significativi sulle possibili conseguenze degli EMF sulla salute, non si sono raggiunti risultati definitivi sui rischi per gli organismi viventi. Vi è tuttavia una concorde e sempre più decisa presa di posizione negativa da parte di diverse organizzazioni ambientaliste. Va tuttavia segnalato che una parte della comunità 1. 7. scientifica internazionale mantiene ancora delle riserve per quanto riguarda gli standard di sicurezza relativi all’impatto dei campi elettrici e magnetici sull’ambiente e sulla salute delle persone. Molti ricercatori hanno presentato studi che mettono in evidenza la necessità di adottare una politica di protezione in materia di limiti ammissibili. Gli standard elaborati dal Cenelec alcuni anni 1. 8. fa costituiscono una prima base per la revisione dei livelli di sicurezza, alla luce di risultati della ricerca scientifica e degli atteggiamenti della popolazione. in cui A tutt’oggi si possono citare parecchi casi 1. 9. l’opinione pubblica o le popolazioni direttamente interessate sono riuscite a ritardare o a fare annullare le installazioni di nuove linee elettriche o l’ammodernamento delle vecchie, con gravi conseguenze che si sono tradotte in totali o parziali interruzioni dell’erogazione di energia elettrica (ad esempio, nell’Italia meridionale nel settembre 1995; ad Atene, in Grecia, nel marzo 1998). E` da attendersi che situazioni del genere causino in futuro ulteriori problemi. 1. 10. Per tutte le ragioni summenzionate, la piena com- prensione dei fatti e dei problemi relativi alla trasmissione e alla distribuzione dell’elettricità risponderà alle crescenti preoccupazioni dell’opinione pubblica per i possibili effetti sulla salute derivanti dalla distribuzione dell’energia elettrica. 1. 11. Si ritiene che lo studio dell’impatto ambientale delle linee dell’alta tensione delle reti elettriche nell’UE potrà far luce su un fattore che costituisce un ostacolo significativo al completamento del mercato interno dell’elettricità. Si puo` prevedere che, con la creazione di un mercato aperto dell’elet- tricità, grandi quantità di energia elettrica saranno trasmesse attraverso le reti europee in modo da ottimizzare l’efficienza in delle risorse sotto il profilo economico e di consumi, conformità con la recente Direttiva UE sull’elettricità (1) (Diret- tiva 96/92/CE). Si rende, pertanto, necessario un intervento di caratte- 1. 12. re strutturale volto a garantire condizioni di sicurezza nelle linee dell’alta tensione, curando in particolare la distanza dai centri abitati ed una adeguata altezza degli impianti. Questo intervento richiede il coinvolgimento delle amministrazioni locali interessate. frequenza. Sono state condotte decine di studi e sono stati pubblicati i risultati ed è particolarmente difficile trarre conclu- sioni dalle ricerche effettuate dai singoli scienziati. I campi elettrici e magnetici sono generati dal passaggio 2. 2. dell’elettricità e sono presenti nell’ambiente circostante. I campi elettrici sono determinati dalla tensione (la differenza di potenziale elettrico) e si misurano in volt per metro (V/m). La presenza di edifici, alberi ecc. crea uno scudo di protezione dai campi elettrici. 2. 3. I campi magnetici sono determinati dal passaggio della corrente elettrica e si misurano in ampere per metro (A/m). Creare uno scudo di protezione contro questi campi non è tanto facile quanto per i campi elettrici, ma la loro intensità diminuisce in modo rilevante con la distanza. 2. 4. Negli anni ’70 si è riservata una grande attenzione ai possibili effetti sulla salute derivanti dall’esposizione ai campi elettrici. Le decine di dettagliati lavori di ricerca scientifica effettuati non hanno potuto determinare il rischio per la salute umana derivante dalla suddetta esposizione nelle aree sottostanti le linee. Negli anni 2. 5. ’80 l’interesse degli studiosi si è rivolto principalmente ai possibili effetti dei campi magnetici sulle persone. In particolare è stato considerato il rapporto con lo sviluppo dei carcinomi, dopo che un certo numero di studi epidemiologici ha fornito elementi che sembrano confermare l’aumento della comparsa di tumori in adulti e bambini che vivono in vicinanza delle linee di trasmissione dell’elettricità. In seguito a cio` , alcune organizzazioni internazionali 2. 6. hanno riesaminato in modo accurato i risultati di tali studi. Tutte le analisi portano alla conclusione che tali risultati sono appena sufficienti a giustificare ulteriori studi sugli effetti dei campi magnetici sull’uomo, e che pertanto non vi è ragione di modificare prassi correntemente applicate per la protezione dai campi magnetici. 2. 7. I rischi derivanti dai campi elettromagnetici possono rientrare nella categoria degli effetti biologici sull’organismo umano che possono tradursi in effetti termici e in effetti non termici. Effetti biologici 2. Impatto dei campi elettromagnetici Negli ultimi anni 2. 1. la comunità internazionale si è particolarmente interessata al tema delle eventuali conseguenze per la salute di un campo elettrico e magnetico di bassa (1) GU L 27 del 30. 1. 1997, pag. 20. 2. 8. Gli effetti biologici si riferiscono all’azione delle radia- zioni sui tessuti più sensibili e più facilmente danneggiabili, come il cervello, gli occhi e gli organi genitali. Esistono, in modo specifico, parecchi studi che correlano l’esposizione a frequenze estremamente basse (ELF) con il manifestarsi del cancro e lo sviluppo dei tumori del cervello. L’Organizzazione mondiale della sanità (OMS) e il Comitato europeo di normaliz- zazione elettrotecnica (Cenelec) hanno già promosso program- mi pluriennali di ricerche in diversi centri, per trovare risposte ai problemi suddetti. C 293/18 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 13. 10. 1999 Effetti termici Gli effetti termici sono facilmente comprensibili e sono 2. 9. stati esaminati diffusamente; riguardano il surriscaldamento del corpo quando si trova nel campo delle radiazioni. La maggior parte delle molecole biologiche assorbe energia dalle variazioni dei campi elettromagnetici; tale energia viene le molecole si mettono a convertita in energia cinetica; vibrare producendo calore e facendo aumentare la temperatura corporea. Gli effetti termici possono essere utili e gradevoli, ma 2. 10. anche nocivi per la salute e la sicurezza. Occorre evitare il riscaldamento delle molecole; i rischi che ne derivano sono determinati dall’intensità della radiazione e non dalla sua frequenza. Cio` significa che il valore critico è la densità dell’energia assorbita. 2. 11. La determinazione del limite ammissibile di radiazio- ne, al di sotto del quale non vi è rischio per la sicurezza delle persone, costituisce una procedura complessa nel cui quadro devono essere considerati anche fattori di sicurezza. I limiti di sicurezza concepiti come «esposizione massima consentita» non saranno linee di separazione magiche tra la sicurezza assoluta ed il rischio certo. Vi sono limiti che è bene non superare e che sono il risultato di un lungo processo di studi di valutazione internazionali. Effetti non termici 2. 12. Recentemente si è discusso molto degli effetti non termici. Sono già stati resi noti i risultati di molte ricerche, di cui tuttavia solo una percentuale molto limitata dimostra l’esistenza di alcuni effetti di scarsa importanza sulle cellule. Parallelamente, vi sono stati altri studi analoghi o anche studi che riproducono tali valori che non hanno dimostrato alcun effetto. 2. 13. Non esiste un metodo chiaro per produrre effetti biologici non termici, dunque tutti gli elementi di prova esistenti sono indiretti. La ricerca sugli effetti non termici è considerata molto difficile ed ancora più difficile è la valutazio- ne degli studi epidemiologici a causa della presenza di molti fattori con un effetto di distorsione. 2. 14. Ad oggi la comunità scientifica internazionale ritiene che non esistano quegli elementi significativi di prova, che potrebbero consentire o costringere alla definizione di standard di sicurezza in relazione agli effetti non termici. primi strumenti europei che si occupano del tema, e costituis- cono effettivamente il primo passo nello sforzo di affrontare sia il problema generale dell’esposizione ai campi elettroma- gnetici, sia le questioni più specifiche come le procedure di misurazione di tali campi e delle modalità di controllo e regolazione dell’esposizione delle persone ai campi elettroma- gnetici e alle correnti che ne derivano. 3. 2. La norma ENV 50166-1 mira ad evitare le conseguenze nocive causate da una breve esposizione dell’organismo umano ai campi elettromagnetici statici e a bassa frequenza, nello spettro compreso tra gli 0 Hz e i 10 KHz. In questo spettro, i campi elettrici e quelli magnetici devono essere trattati separatamente. 3. 3. Tale norma tiene conto, in modo specifico, dei seguenti elementi: a) le correnti d’induzione nel corpo umano, che possono stimolare i tessuti nervosi e quelli muscolari; b) le correnti superficiali provenienti dai campi elettrici che possono provocare un senso di malessere e di pressione, e c) le correnti che possono attraversare il corpo umano, quando quest’ultimo viene in contatto con oggetti all’interno del campo elettroma- gnetico, e possono causare elettrocuzione o shock improvviso. 3. 4. La norma fissa i limiti di base e livelli di riferimento dell’esposizione alle radiazioni elettromagnetiche ed, inoltre, divide tali livelli in due categorie di applicazione: l’esposizione lavoratori ai campi elettromagnetici e l’esposizione del dei resto della popolazione. Per quest’ultima categoria, in partico- lare, sono stati definiti campi di riferimento e livelli di corrente elettrica da 2 e 3 volte inferiori rispetto alla prima. 3. 5. Tuttavia, studi supplementari possono indurre o hanno già indotto diversi paesi a considerare i livelli di riferimento fissati dalla norma come requisiti minimi in determinate sezioni dello spettro, e a stabilire nuove norme di sicurezza più elevate. Inoltre, è probabile che tale norma venga modifica- ta alla luce di nuove scoperte scientifiche fino a diventare la norma definitiva, oppure che alla fine venga ritirata. Da quanto precede risulta chiaramente la necessità di effettuare ulteriori ricerche e studi in questo settore cosı` vasto e cosı` critico, se si vuole ottenere la piena normalizzazione. 3. 6. Sebbene la norma summenzionata (cosı` come l’ENV 50166-2) abbia in linea di principio un carattere opzionale, il testo che la definisce è considerato molto importante e valido, perché la sua stessa esistenza garantisce la sicurezza, fa in modo che gli impianti mal funzionanti si individuino e si sostituiscono nel contesto del mercato unico europeo. 3. Norma di riferimento per i campi elettromagnetici Nel novembre 1994, 3. 1. la Commissione tecnica TC 111 del Comitato europeo di normalizzazione elettrotecnica (Cenelec) ha approvato la pubblicazione della norma europea ENV 50166-1 «Human Exposure to Electromagnetic Fields: IF (0HZ – 10 KHz)». Quest’ultima cosı` come la norma ENV 50166-2 per le frequenze dai 10 KHz fino ai 300 GHz, sono i 4. Disposizioni giuridiche 4. 1. Tutti gli impianti e le apparecchiature elettriche ed elettroniche generano nell’ambiente campi elettrici e magneti- ci, la cui intensità dipende direttamente dal voltaggio e dalla distanza, rispetto al punto di emissione, della corrente elettrica. 13. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 293/19 4. 2. I campi elettrici, anche se non costituiscono un rischio per le persone, possono tuttavia produrre effetti fastidiosi come sensazioni di formicolio, prurito, cattivo funzionamento di determinate apparecchiature e strumenti elettrici ed elettro- nici (ad esempio, pacemaker). 4. 3. Analogamente, si ritiene che i campi magnetici abbiano delle ripercussioni sulla salute umana, e per questo motivo sono state effettuate decine di studi in tutto il mondo, che pero` , in grandissima parte, non forniscono prove della pericolosità dei campi suddetti. Tuttavia, non vi sono prove certe per sostenere il contrario. 4. 4. 2. 3. In Francia è stato respinto un emendamento ad un testo legislativo che avrebbe proibito la costruzione di linee dell’energia elettrica ad altissima tensione (EHV) nelle vicinanze «corridoi» nei di abitazioni e consentito la creazione di quali sarebbe stato vietato costruire case sotto le linee di trasmissione. Il Comitato ritiene necessario fissare una distanza 4. 4. 2. 4. minima per la costruzione di edifici in prossimità di linee elettriche. Tale distanza dovrebbe essere pari a quella indicata per l’installazione di nuove linee elettriche rispetto agli edifici esistenti. 4. 4. Normative dei campi elettromagnetici 4. 5. Contenzioso 4. 4. 1. L i m i t i d i e s p o s i z i o n e a i c a m p i e l e t t r o - m a g n e t i c i 4. 4. 1. 1. Nel gennaio 1990, l’Associazione internazionale per la Protezione dalle Radiazioni (IPRA), che fa parte dell’OMS (Organizzazione mondiale della sanità) e nel 1998 la ICNIRP (International Commission on Non-Ionizing Radiation Protec- tion: Commissione internazionale per la tutela dalle radiazioni non ionizzanti), hanno pubblicato degli orientamenti dal titolo «Interim guidelines on limits of exposure to 50/60 Hz electric and magnetic fields» (Orientamenti provvisori sui limiti di esposizione ai campi elettromagnetici di potenza compresa tra i 50 e i 60 Hz). I limiti massimi di esposizione per la popolazione previsti dagli orientamenti sono: campi elettrici: 5 kV/m, campi magnetici: 0,1 mT. 4. 4. 1. 2. Le proposte di normalizzazione basati sui limiti indicati sono all’esame del Cenelec. Alcuni Stati hanno già adottato i limiti suddetti o analoghi, mentre altri aspettano l’approvazione ufficiale da parte del Cenelec. 4. 4. 1. 3. La maggior parte degli enti elettrici europei hanno recepito le norme dell’IPRA, anche se non contengono prescri- zioni vincolanti. Al contrario, in alcuni Stati il legislatore è intervenuto per stabilire la distanza minima delle installazioni elettriche dalle abitazioni o da altri edifici. 4. 4. 2. D i s t a n z a d e l l e l i n e e d e l l ’ a l t a t e n s i o n e d a g l i e d i f i c i a b i t a t i 4. 4. 2. 1. Alcuni Stati, quali il Lussemburgo, hanno adottato norme per definire la distanza minima delle linee dell’energia elettrica dalle abitazioni e da altri edifici pubblici come le scuole, gli impianti sportivi ecc. 4. 4. 2. 2. Occorre tener presente che le distanze delle linee elettriche rispetto alle abitazioni variano in Europa da una regione all’altra. Paesi quali la Danimarca o la Svezia hanno deciso di non adottare norme restrittive, ma di proporre misure precauzionali che indicano determinate distanze dalle case o da altri edifici in caso di nuove installazioni. 4. 5. 1. generalmente nelle seguenti fattispecie: I campi elettromagnetici sono chiamati in causa • • • installazione di nuove linee di trasmissione, richieste d’indennizzo da parte di proprietari di immobili situati in prossimità delle linee elettriche, indennizzi da versare a persone con problemi di salute dovuti alla presenza di campi elettromagnetici. 4. 5. 2. Per quanto riguarda le controversie relative all’instal- lazione di nuove linee, i campi elettromagnetici sono uno degli elementi menzionati nei ricorsi contro la costruzione di linee dell’alta tensione. I tribunali tedeschi e italiani respingono le richieste 4. 5. 3. d’indennizzo basate sugli effetti dei campi elettromagnetici, perché secondo le indicazioni dell’IRPA (Associazione interna- zionale per la protezione dalle radiazioni) non esiste un pericolo del genere. In Danimarca, i tribunali ammettono che in prossimità delle linee dell’alta il valore di stabili situati tensione subisce una certa diminuzione, mentre in Svezia la presenza dei campi summenzionati è stata presa in considera- zione nelle richieste d’indennizzo da parte di proprietari di beni situati nei pressi delle linee dell’energia elettrica. 4. 5. 4. Le norme e le sentenze giudiziarie si adegueranno nei prossimi anni per tener conto delle nuove scoperte scientifiche. Tuttavia, la maggior parte degli Stati europei ha adottato una posizione prudente in modo da non intralciare inutilmente l’attività economica delle imprese di trasmissione e distribuzione dell’energia elettrica interessate. 4. 6. Legislazione vigente In quasi tutti gli Stati dell’Unione europea non esiste 4. 6. 1. una legislazione sui campi elettromagnetici. In Germania dal 1o gennaio 1997 è in vigore un decreto sui campi elettromagnetici riguardante determinate infrastrutture (quali impianti di radiotrasmissione fissi e linee ad alta tensione), per proteggere la collettività e le persone che vivono nelle vicinanze dagli effetti ambientali negativi provocati dai campi elettroma- gnetici e per prevenirli. C 293/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 13. 10. 1999 4. 7. Azioni legali I ricorsi inoltrati nell’UE riguardano, in grandissima 4. 7. 1. parte, azioni legali contro imprese che costruiscono nuove reti di trasmissione dell’energia elettrica. 5. Conclusioni 5. 1. Il Comitato ritiene necessario che la Commissione prenda una posizione chiara sugli effetti dei campi elettrici e magnetici sull’ambiente e sulla salute delle persone, sulla base di discussioni e di studi. 5. 4. Il Comitato ritiene che i limiti suddetti debbano da un lato fare in modo che si evitino effetti nocivi per le persone e per l’ambiente, ma dall’altro non debbano contribuire a creare problemi insormontabili per lo sviluppo delle reti elettriche; il Comitato osserva che l’uso delle reti è destinato ad aumentare nel quadro del completamento del mercato interno dell’energia elettrica, come definito nella Direttiva comunitaria 96/92/CE. Inoltre, i poteri statali e regionali dovrebbero prevedere come requisito indispensabile, nelle loro nuove iniziative di sviluppo urbanistico, l’installazione sotterranea delle reti ad alta tensione nei centri abitati. Il Comitato considera che la proposta di raccomanda- 5. 5. zione del Consiglio presentata dalla Commissione per limitare l’esposizione della popolazione ai campi elettromagnetici sia stato un primo significativo passo. Il Comitato è dell’avviso che la ricerca sul problema 5. 2. dei possibili effetti dei campi elettromagnetici a bassa frequenza abbia fatto registrare progressi significativi. Pertanto spetta ora al Consiglio adottare la proposta Raccomandazione relativa ai limiti ammissibili per evitare effetti nocivi di qualsiasi tipo sulla salute delle persone e sull’ambiente. Il Comitato invita le Direzioni Generali competenti in 5. 6. materia di ambiente e sanità della Commissione a cooperare ed a continuare e approfondire lo studio dell’argomento, tenendo conto anche del concetto di prevenzione e di minimiz- zazione del rischio per quanto possibile, come succede già parzialmente ad esempio nel settore delle alte frequenze. 5. 3. A giudizio del Comitato nell’adozione di limiti adeguati per i campi elettrici e magnetici si deve tener conto dei risultati sulle quali si basa la norma Cenelec nonché sui lavori condotti in materia da diversi organi l’Icnirp (Commissione internazionale per la protezione dalle radiazioni non ionizzanti), l’IRPA (Associazione internazionale per la protezione dalle radiazioni), l’OMS ecc. Inoltre, da considerare sono anche gli effetti atermici, che possono manifestarsi già ad un livello assai inferiore di quello dei limiti massimi citati e che possono altresı` avere effetti negativi sulla salute delle persone. internazionali quali 5. 7. Il Comitato invita la Commissione a sfruttare le esperienze degli enti locali e regionali e a sviluppare con essi una duratura cooperazione. 5. 8. Il Comitato è dell’avviso che, nel contesto dell’armoniz- zazione del funzionamento e dello sviluppo dei sistemi elettrici dell’Unione europea, la Commissione debba proporre limiti comuni per i campi elettromagnetici negli Stati europei, prendendo in considerazione anche le normative vigenti negli Stati membri dell’UE, ad esempio la Germania, il Lussemburgo ecc. Bruxelles, 3 giugno 1999. Il Presidente del Comitato delle regioni Manfred DAMMEYER


title: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1168/1999 tat-3 ta’ Ġunju 1999 li jistabbilixxi l-istandard tal-marketing għall-għanbaqar

text: 288 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 25 31999R1168 4. 6. 1999 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 141/5 IR-REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (KE) Nru 1168/1999 tat-3 ta’ Ġunju 1999 li jistabbilixxi l-istandard tal-marketing għall-għanbaqar IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, li kkunsidrat Wara Ewropea, it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2200/96 tat-28 ta’ Ottubru 1996 dwar l-organizzazzjoni komuni tas-suq fil-frott u l-ħxejjex ta’ l-aħħar emendat bir- l-ikel (1), kif Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 857/1999 (2), u b’mod partikolari l-Artikolu 2(2) tiegħu, istadji tal-marketing wara d-dispaċċ; billi, minħabba illi l- jiġu prodotti tal-Klassi “Extra” iridu b’mod partikolari magħżula u ppakkjati b’attenzjoni, iridu jitqiesu biss fil- każ tagħhom in-nuqqas tal-freskezza u l-istat tan-nefħa tagħhom. (5) Billi l-miżuri pprovduti f’dan ir-Regolament huma skond l-opinjoni tal-Kumitat tal-Ġestjoni tal-Frott u l-Ħxejjex ta’ l-Ikel Friski, (1) (2) (3) (4) elenkati il-prodotti l-għanbaqar huwa fost Billi fl- Anness I mar-Regolament (KE) Nru 2200/96 li għalih għandhom jiġu adottati standards; billi r-Regolament tal- Kummissjoni (KEE) Nru 1591/87 tal-5 Ġunju 1987 li jistabbilixxi il- l-ispinaċi u l-għan- Brussels sprouts, baqar (3), kif l-aħħar emendat bir-Regolament (EC) Nru 888/97 (4), ġie spiss emendat u ma jistax aktar jiżgura ċ- ċarezza legali. l-istandards tal-marketing għall-kaboċċi, il-krafes bil-ħajta, r-regoli fl-interess taċ-ċarezza, ir-regoli dwar l-għanbaqar Billi, għandhom jiġu separati minn dawk dwar prodotti oħra fil- (EEC) Nru 1591/87; billi fir-Regolament kwistjoni għandhom għalhekk jiġu abbozzati mill-ġdid u l-Anness V mar-Regolament (KEE) Nru 1591/87 dwar l- għanbaqar jiġi mħassar; billi, għal dan l-iskop u fl- tat-trasparenza fis-suq dinji, interessi għandu jitqies irrakkom- mandat mill-Grupp tax-Xogħol ta’ l-Istandardizzazzjoni Jeħżienu u l-Iżvilupp tal-Kwalità tal- tal-Prodotti Kummissjoni Ekonomika tan-Nazzjonijiet Uniti għall- Ewropa (UN/KEE). l-istandard għall-għanbaqar tal-priservazzjoni li Billi r-riżultat ta’ l-applikazzjoni ta’ dawn l-istandards għandu jkun li jitneħħew mis-suq il-prodotti ta’ kwalità mhux sodisfaċenti, sabiex il-produzzjoni ssir konformi mal-ħtiġiet r- relazzjonijiet tal-kummerċ imsejsa fuq il-kompetizzjoni ġusta, u b’hekk il-produzzjoni tiġi megħjuna tħalli iktar qliegħ. sabiex jiġu ffaċilitati tal-konsumatur, f’kull l-istandards huma applikabbli l-ġarr fuq distanza twila, stadju tal- Billi proċess tas-suq; billi il-ħażna għal ċertu tul ta’ żmien u l-operazzjonijiet diversi tat- jgħaddu minnhom jistgħu jwasslu tqandil għat-taħsir minħabba l-iżvilupp bijoloġiku tal-prodotti jew ix-xejra tagħhom li jitħassru; billi għandu jittieħed kont ta’ dan it-taħsir meta jiġu applikati l-istandards fl- l-prodotti li (1) ĠU L 297, tal-21. 11. 1996, p. 1. (2) ĠU L 108, tas-27. 4. 1999, p. 7. (3) ĠU L 146, tas-6. 6. 1987, p. 36. (4) ĠU L 126, tas-17. 5. 1997, p. 11. ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT: Artikolu 1 L-istandard tal-marketing għall-għanbaqar li jidħol fil-kodiċi NM 0809 40 05 għandu jkun kif iddikjarat fl-Anness. Dan l-istandard għandu japplika fl-istadji kollha tal-marketing, taħt (KE) Nru 2200/96. il-kondizzjonijiet fir-Regolament stabbiliti Madankollu, fl-istadji ta’ wara d-dispaċċ, il-prodotti jistgħu juru fejn għandhom x’jaqsmu d-disposizzjonijiet ta’ l-istandard: — nuqqas żgħir ta’ freskezza u nefħa, — għall-prodotti ggradati l-oħra għajr l-“Extra”, fil-Klassijiet taħsir żgħir minħabba l-iżvilupp tagħhom u t-tendenza tagħhom li jeħżienu. Artikolu 2 Ir-Regolament (KEE) Nru 1591/87 huwa hawnhekk emendat kif ġej: 1. Fit-titolu, il-kliem “il-krafes bil-ħajta, l-ispinaċi u l-għan- baqar” jiġi mibdul bil-kliem “il-krafes bil-ħajta u l-ispinaċi”. 2. Il-ħames inċiż fl-ewwel subparagrafu ta’ mħassar. l-Artikolu 1 jiġi 3. L-Anness V jiġi mħassar. Artikolu 3 Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fit-tielet jum wara l- pubblikazzjoni tiegħu fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Għandu jibda japplika mill-1 Lulju 1999. 03/Vol. 25 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 289 Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha. Magħmul fi Brussel, fit-3 ta’ Ġunju 1999. Għall-Kummissjoni Franz FISCHLER Membru tal-Kummissjoni 290 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 25 ANNESS L-ISTANDARD GĦALL-GĦANBAQAR I. ID-DEFINIZZJONI TAL-PRODOTT Dan l-istandard japplika għall-għanbaqar tal-varjetajiet (varjetà mnissla bil-kultivazzjoni) imkabbra minn: — il-Prunus domestica L. ssp. domestica, — il-Prunus domestica L. ssp. insititia (L. ) Schneid. , — il-Prunus domestica L. ssp. italica (Borkh. ) Gams, — il-Prunus domestica L. ssp. syriaca (Borkh. ) Janchen, u — il-Prunus salicina Lindl. li jridu jiġu forniti friski lill-konsumatur, bl-għanbaqar għall-ipproċessar industrijali jiġi eskluż. II. ID-DISPOŻIZZJONIJIET LI JIRRIGWARDAW IL-KWALITÀ L-għan ta’ l-istandard huwa li jiddefinixxi l-ħtiġiet tal-kwalità għall-għanbaqar wara t-tħejjija u l-ippakkjar. A. Il-ħtiġiet minimi Fil-Klassijiet kollha, bla ħsara għad-disposizzjonijiet speċjali għal kull Klassi u t-tolleranzi permessi, l-għanbaqar għandu jkun: — mhux mimsus, — b’saħħtu; huwa eskluż il-prodott milqut mit-taħsir jew id-deterjorament hekk li jagħmlu mhux tajjeb għall- konsum, — nadif, prattikament ħieles minn kull materja barranija viżibbli, — prattikament ħieles mill-insetti jew id-dud tal-qerda, — prattikament ħieles mill-ħsara kkawżata mill-insetti jew id-dud tal-qerda, — ħieles mill-irtuba esterna anormali, — ħieles minn kull riħa u/jew togħma barranija. L-għanbaqar irid ikun ġie maqtugħ b’attenzjoni. Irid ikun żviluppat biżżejjed u juri li jkun sar biżżejjed. L-iżvilupp u l-kondizzjoni ta’ l-għanbaqar iridu jkunu hekk illi jgħinuh: — li jkun jiflaħ għat-trasport u t-tqandil, u — jasal f’kondizzjoni sodisfaċenti fil-post tad-destinazzjoni. B. Il-Klassifika L-għanbaqar jiġi kklassifikat fi tliet Klassijiet kif iddefiniti hawn taħt: (i) tal-Klassi “Extra” jrid ikun ta’ kwalità superjuri. Fl-għamla, L-għanbaqar f’din il-klassi karatteristiku għall-varjetà. Irid ikun: — prattikament miksi bil-għabra tiegħu, skond il-varjetà, — ta’ laħam magħqud. l-iżvilupp u l-kulur għandu jkun Irid ikun ħieles mid-difetti, bl-eċċezzjoni ta’ difetti superfiċjali ħfief ħafna, sakemm dawn ma jaffettwawx l- apparenza ġenerali, il-kwalità, il-kwalità taż-żamma u l-preżentazzjoni tal-prodott fil-pakkeġġ. 03/Vol. 25 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 291 (ii) tal-Klassi I L-għanbaqar f’din il-klassi jrid ikun ta’ kwalità tajba. Irid ikun karatteristiku għall-varjetà. Madankollu jistgħu jiġu permessi d-difetti ħfief li ġejjin, sakemm dawn ma jaffettwawx l-apparenza ġenerali, il-kwalità, il-kwalità taż-żamma u l-preżentazzjoni tal-prodott fil-pakkeġġ: — difett żgħir fl-għamla, — difett ħafif fl-iżvilupp, — difetti ħfief fil-kulur, — id-difetti fil-qoxra ta’ għamla tawwalija ma jridux jaqbżu fit-tul it-terz tad-dijametru massimu tal-frotta. B’mod partikolari, jistgħu jiġu permessi qasmiet imfejqa għall-varjetajiet “Golden gage” (1), — id-difetti l-oħra fil-qoxra li l-firxa totali affettwata ma jridux jaqbżu aktar is-sittax il-wieħed mill-wiċċ kollu. (iii) tal-Klassi II Din il-Klassi tinkludi għanbaqar li ma jikkwalifikax għad-dħul fil-Klassijiet ogħla, minimi speċifikati hawn fuq. iżda jissodisfa l-ħtiġiet Jistgħu jiġu permessi d-difetti li ġejjin, sakemm l-għanbaqar iżomm il-karatteristiċi essenzjali tiegħu rigward il-kwalità, il-kwalità taż-żamma u l-preżentazzjoni: — difetti fil-għamla, — difetti fl-iżvilupp, — difetti fil-kulur, — difetti fil-qoxra li minnha l-firxa totali affettwata ma tridx taqbeż il-kwart tal-wiċċ kollu. III. ID-DISPOŻIZZJONIJIET LI JIRRIGWARDAW L-GĦOTI TAD-DAQS Id-daqs jiġi stabbilit skond id-dijametru massimu tat-taqsima ekwatorjali. Id-daqsijiet minimi huma ffisati kif ġej: Il-varjetajiet li jagħmlu frott kbir (1) Il-varjetajiet l-oħra Il-Mirabell u l-Pruna Damaskina (1) Ara l-lista mehmuża ma' dan l-istandard. “Extra” u I 35 mm 28 mm 20 mm II 30 mm 25 mm 17 mm Għall-Klassi “Extra”, id-differenza massima fid-dijametru bejn il-frott f’kull pakkeġġ singolu hija ffissata għal 10 mm. IV. ID-DISPOŻIZZJONIJIET LI JIRRIGWARDAW IT-TOLLERANZI It-tolleranzi rigward il-kwalità u d-daqs għandhom jiġu permessi f’kull pakkeġġ għall-prodotti li ma jissodisfawx il- ħtiġiet tal-Klassi indikata. A. It-tolleranzi dwar il-kwalità (i) tal-Klassi “Extra”: 5 % skond in-numru jew il-piż ta’ l-għanbaqar li ma jissodisfax il-ħtiġiet tal-Klassi iżda jissodisfa dawk tal- Klassi I jew, eċċezzjonalment, li jidħol fit-tolleranzi ta’ din il-Klassi. (1) Definizzjoni: il-gages (berquq aħdar, dauphines, greengages) li jkollhom qoxra ħadra b’kulur safrani jleqq. 292 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 25 (ii) tal-Klassi I 10 % skond in-numru jew il-piż ta’ l-għanbaqar li ma jissodisfax il-ħtiġiet tal-Klassi iżda jissodisfa dawk tal- Klassi II jew, eċċezzjonalment, li jidħol fit-tolleranzi ta’ din il-Klassi. Ġewwa din it-tolleranza, mhux aktar minn 2 % b’kollox jistgħu jikkonsistu minn frott maqsum u/jew mikul mid-dud. (iii) tal-Klassi II 10 % skond in-numru jew il-piż ta’ l-għanbaqar li la jissodisfa l-ħtiġiet tal-Klassi u lanqas il-ħtiġiet minimi, bl-eċċezzjoni tal-prodott affettwat mit-taħsir, mill-brix fis-suq u kull deterjorazzjoni oħra li tirrendih mhux tajjeb għall-konsum. Ġewwa din it-tolleranza, mhux aktar minn 4 % b’kollox jistgħu jikkonsistu minn frott maqsum u/jew mikul mid-dud. B. It-tolleranzi dwar id-daqs Għall-Klassijiet kollha, 10 % skond in-numru jew il-piż ta’ l-għanbaqar li jiddevja mid-daqs minimu jew mid-daqs iddikjarat fuq il-pakkeġġ, bid-devjazzjoni ma taqbiżx it-3 mm ’il fuq jew ’l isfel. V. ID-DISPOŻIZZJONIJIET LI JIRRIGWARDAW IL-PREŻENTAZZJONI A. L-uniformità Il-kontenut ta’ kull pakkeġġ għandu jkun uniformi u jkun fih biss għanbaqar ta’ l-istess oriġini, varjetà, kwalità u daqs (i) għoti tad-daqs, u għall-Klassi “Extra”, il-kontenut irid ikun uniformi wkoll fil-kulur. Il-parti viżibbli tal-kontenut ta’ kull pakkeġġ trid tkun rappreżentattiva tal-kontenut kollu. B. L-imballagg L-għanbaqar irid ikun ippakkeġġjat hekk illi jipproteġi lill-prodott kif jixraq. Il-materjali uzati fil-pakkeġġ iridu jkunu ġodda, nodfa u ta’ kwalità hekk li jiġi evitat li tiġi kkawżata kull ħsara esterna jew interna lill-prodott. L-użu ta’ materjali, b’mod partikolari juru l- ispeċifikazzjonijiet kummerċjali huwa permess sakemm l-istampar jew it-tikkettjar ikunu saru b’linka jew kolla mhux tossiċi. l-karta jew it-timbri li Il-pakkeġġi jridu jkunu ħielsa minn kull materja barranija. Ċ. Il-preżentazzjoni L-għanbaqar jista’ jiġi ppreżentat: — f’pakkeġġi żgħar, — irranġat f’saff wieħed jew aktar, separati minn xulxin, — bil-massa fil-pakkeġġ, għajr għall-Klassi “Extra”. VI. ID-DISPOŻIZZJONIJIET LI JIRRIGWARDAW L-GĦOTI TAL-MARKA Kull pakkeġġ irid iġorr id-dettalji li ġejjin bl-ittri ggruppati fuq l-istess naħa, immarkati b’mod li ma jitħassrux u viżibbli minn barra: A. L-identifikazzjoni Min jippakkja u/jew min jiddispaċċja: l-isem u l-indirizz jew il-marka tal-kodiċi maħruga jew aċċettata uffiċjalment. Madankollu, fil-każ meta tintuża marka ta’ kodiċi, trid tiġi indikata ir-referenza “min jippakkja u/ jew min jiddispaċċja (jew abbrevjazzjonijiet ekwivalenti)” f’għaqda mill-qrib mal-marka tal-kodiċi. B. In-natura tal-prodott — “Għanbaqar”, jekk il-kontenut ma jkunx viżibbli minn barra — l-isem tal-varjetà. Ċ. L-oriġini tal-prodott Il-pajjiż ta’ l-oriġini u, b’mod mhux obbligatorju, id-distrett fejn tkabbar jew isem tal-post nazzjonali, reġjonali jew lokali. D. L-ipeċifikazzjonijiet kummerċjali — il-Klassi, — id-daqs (jekk imkejjel) espress fid-dijametru minimu u massimu. E. Il-marka tal-kontroll uffiċjali (mhux obbligatorja) 03/Vol. 25 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 293 Il-lista mhux eżawrijenti tal-varjetajiet ta’ frott kbir Andy’s Pride Ariel Apple Beauty Belle de Louvain (Bella di Lovanio) Bernardina Bleue de Belgique Blue Fré Burmosa Cacanska lepotica (Belle de Cacak) Cacanska najbolja (Meilleure de Cacak) Cacanska rana (Précoce de Cacak) California Blue (Blu, California) Calita Coe’s Golden Drop De Fraile (Fraila) Denniston Superb Early Orleans (Monsieur Hâtif) Edwards (Colbus) Eldorado Emma Leppermann Empress Formosa Friar Frontier Gaviota Giant (Burbank Giant Prune) Goccia d’Oro Golden Japan Grand Prix (Grand Prize) Grand Rosa Hackman Hall Harris Monarch Harry Pickstone Heron Impérial Epineuse Jefferson (Jefferson’s Gage) Jori’s Plum June Blood Kelsey Kirke’s Plum (Kirke) Laroda Late Santa Rosa Magna Glauca Manns Number One Marjorie’s Seedling Mariposa Merton Gage (Merton) Merton Gem Monarch Morettini 355 (Coeur de Lion) Nubiana Nueva Extremadura Oneida Ontario Ozark Premier Pond’s Seedling President Prince Engelbert Prince of Wales (Prince de Galles) Prof. Collumbien Prune Martin Queen Rosa Queen’s Crown (Cox’s Emperor) étrQuetsche Blanche de Licourt Red Beauty Redgold Redroy Regina Claudia Mostruosa Regina d’Italia Reine-Claude d’Althan (Falso) Reine-Claude d’Oullins (Oullin’s Gage) Rosar Premier Royale de Montauban Royale de Tours Ruth Gerstetter Sangue di Drago Santa Rosa Satsuma Improved Seneca Simka Songold Starking Delicious Sultan Swan Gage Tragedy Utility (Laxton’s Utility) Valor Victoria Vision Washington Wickson Yakima Zimmers Frühzwetsche


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1168/1999 av den 3 juni 1999 om handelsnormer för plommon

text: 4. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 141/5 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1168/1999 av den 3 juni 1999 om handelsnormer för plommon EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden för frukt och grönsaker (1), senast ändrad (EG) förordning nr 857/1999 (2), särskilt artikel 2. 2 i denna, och genom kommissionens av följande skäl: (1) (2) (3) (4) I bilaga I till förordning (EG) nr 2200/96 återfinns plommon bland de produkter för vilka normer skall antas. Kommissionens förordning (EEG) nr 1591/87 om kvalitetsnormer för huvudkål, brys- selkål, stjälkselleri, spenat och plommon (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 888/97 (4), har blivit föremål för åtskilliga ändringar som medför att den ur juridisk synpunkt inte längre kan anses tydlig. För tydlighetens skull bör bestämmelserna beträf- fande plommon skiljas från de bestämmelser som gäller övriga produkter som omfattas av förordning (EEG) nr 1591/87. Nämnda förordning bör följakt- ligen omarbetas och bilaga V till förordning (EEG) nr 1591/87 om plommon bör utgå. För att förbättra överskådligheten på världsmarknaden bör därför de normer för plommon beaktas som rekommenderats av den arbetsgrupp för standardisering av lättför- därvliga livsmedel samt för kvalitetsförbättring som inrättats ekonomiska vid Förenta nationernas kommission för Europa (ECE/FN). Syftet med dessa normer är att avlägsna produkter av otillfredsställande kvalitet från marknaden, att styra produktionen på ett sätt att den uppfyller konsumenternas krav samt att underlätta ett handelsutbyte grundat på sund konkurrens och därigenom bidra till att förbättra lönsamheten. sådant tillämpas i samtliga handelsled. Normerna skall Vid transport över långa sträckor, lagring under en viss tid och olika typer av hantering kan det inträffa att produkterna försämras till följd av sin biologiska utveckling eller mer eller mindre begränsade håll- (1) EGT L 297, 21. 11. 1996, s. 1. (2) EGT L 108, 27. 4. 1999, s. 7. (3) EGT L 146, 6. 6. 1987, s. 36. (4) EGT L 126, 17. 5. 1997, s. 11. barhet. Hänsyn bör därför tas till sådan försämring när normerna tillämpas i de handelsled som ligger i efter avsändningstillfället. Eftersom produkter klass ”Extra” skall vara mycket noggrant sorterade och förpackade bör för dem avvikelser endast medges i fråga om bristande färskhet och saft- spändhet. (5) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskom- mittén för färsk frukt och färska grönsaker. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Handelsnormerna för plommon som omfattas av KN- nummer 0809 40 05 anges i bilagan. Dessa normer skall tillämpas i samtliga handelsled och i enlighet med villkoren i förordning (EG) nr 2200/96. I de handelsled som ligger efter avsändningstillfället får dock produkterna föreskrivna förhållande normerna  uppvisa en viss bristande färskhet och saftspändhet, till de i och  uppvisa mindre förändringar till följd av sin utveck- ling och mer eller mindre begränsade hållbarhet, dock inte om de klassificerats som klass ”Extra”. Artikel 2 Förordning (EEG) nr 1591/87 ändras enligt följande: 1) I titeln skall orden ”stjälkselleri, spenat och plommon” ersättas med ”stjälkselleri och spenat”. 2) I artikel 1 första stycket skall femte strecksatsen utgå. 3) Bilaga V skall utgå. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1999. L 141/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 1999 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 3 juni 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen 4. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 141/7 BILAGA NORMER FÖR PLOMMON I. DEFINITION AV PRODUKTEN Dessa normer gäller för plommon av sorter av  Prunus domestica L. ssp. domestica,  Prunus domestica L. ssp. institia (L. ) Schneid. ,  Prunus domestica L. ssp. italica (Borkh. ) Gams,  Prunus domestica L. ssp. syriaca (Borkh. ) Gams, Janchen och  Prunus salicina Lindl. som är avsedda att levereras färska till konsumenten, dock inte plommon avsedda för industriell bearbet- ning. II. KVALITETSBESTÄMMELSER Syftet med normerna är att ange de kvalitetskrav som plommon skall uppfylla efter iordningställande och förpackning. A. Minimikrav Om inte annat följer av de särskilda bestämmelserna för varje klass och de tillåtna toleranserna skall plommonen vara  hela,  friska, dvs. de får inte vara angripna av röta eller ha annan kvalitetsförsämring som gör dem olämpliga för konsumtion,  rena, praktiskt taget fria från synliga främmande beståndsdelar,  praktiskt taget fria från skadegörare,  praktiskt taget fria från skador orsakade av skadegörare,  fria från onormal yttre fuktighet,  fria från främmande lukt och/eller smak. Plommonen skall vara varsamt plockade. Plommonen skall vara tillräckligt utvecklade och mogna för sin typ och ha en sådan utveckling och mognad att de  tål transport och hantering,  är i tillfredsställande skick vid ankomsten till bestämmelseorten. B. Klassificering Plommon indelas i följande tre klasser: i) Klass ”Extra” Plommon i denna klass skall vara av högsta kvalitet. De skall ha de egenskaper som är typiska för sorten i fråga om form, utveckling och färg. De skall vara  praktiskt taget täckta av dagghinnan (beroende på sorten),  fasta i fruktköttet. De får inte ha några fel med undantag av mycket små ytliga fel förutsatt att dessa inte försämrar produktens allmänna utseende, kvalitet, hållbarhet eller presentation i förpackningen. L 141/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 1999 ii) Klass I Plommon i denna klass skall vara av god kvalitet. De skall ha de egenskaper som är typiska för sorten. De får dock ha följande mindre fel förutsatt att dessa inte försämrar produktens allmänna utseende, kvalitet, hållbarhet och presentation i förpackningen:  Mindre fel i formen.  Mindre fel i utvecklingen.  Mindre färgfel.  Avlånga ytliga fel som inte är längre än en tredjedel av fruktens största diameter. I synnerhet får läkta sprickor förekomma hos sorten ”Stor grön Reine Claude” (1).  Andra ytliga fel som dock inte får täcka mer än en sextondel av fruktens yta. iii) Klass II Denna klass omfattar plommon som inte uppfyller kraven för de högre klasserna men som uppfyller de minimikrav som anges ovan. Följande fel får förekomma förutsatt att de bibehåller sina väsentligaste egenskaper i fråga om kvalitet, hållbarhet och presentation:  Fel i formen.  Fel i utvecklingen.  Färgfel.  Ytliga fel som täcker högst en fjärdedel av fruktens yta. III. BESTÄMMELSER ANGÅENDE STORLEKSSORTERING Storleken bestäms av den största tvärsnittsdiametern. Följande minimistorlekar gäller för plommon: Sorter med stora frukter (1) Övriga sorter Mirabeller och krikon (1) Se förteckningen i bilagan till dessa normer. Klass ”Extra” och I Klass II 35 mm 28 mm 20 mm 30 mm 25 mm 17 mm I klassen ”Extra” får skillnaden i diameter mellan plommon i samma förpackning vara högst 10 mm. IV. TOLERANSBESTÄMMELSER I varje förpackning medges en viss mängd produkter som inte uppfyller kvalitets- och storlekskraven för den angivna klassen. A. Kvalitetstoleranser i) Klass ”Extra” 5 % i antal eller vikt av plommon som inte uppfyller kraven för klassen men som uppfyller kraven för klass I, eller som, i undantagsfall, omfattas av toleranserna för den klassen. (1) Definition: Reine-Claude (gröna aprikoser, Dauphines, Greengages) med grönt skal i en gulaktig glans. 4. 6. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 141/9 ii) Klass I 10 % i antal eller vikt av plommon som inte uppfyller kraven för klassen men som uppfyller kraven för klass II, eller som, i undantagsfall, omfattas av toleranserna för den klassen. Av dessa 10 % får andelen sprucken och/eller maskäten frukt utgöra högst 2 % av den totala mängden. iii) Klass II 10 % i antal eller vikt av plommon som varken uppfyller kraven för klassen eller minimikraven, dock inte frukt med rötangrepp, tydliga stötskador eller annan kvalitetsförsämring som gör den olämplig för konsumtion. Av dessa 10 % får andelen sprucken och/eller maskäten frukt utgöra högst 4 % av den totala mängden. B. Storlekstoleranser För samtliga klasser: 10 % i antal eller vikt av plommon som avviker med högst 3 mm från minimistorleken eller den storlek som är angiven på förpackningen. V. BESTÄMMELSER ANGÅENDE PRESENTATION A. Enhetlighet Varje förpackning skall ha ett enhetligt innehåll och får endast innehålla plommon av samma ursprung, sort, kvalitet och storlek (om storlekssortering är obligatorisk), och för Klass ”Extra” skall innehållet även ha en enhetlig färg. Den synliga delen av förpackningens innehåll skall vara representativ för hela innehållet. B. Förpackning Plommonen skall vara förpackade så att de ges ett ändamålsenligt skydd. De material som används inuti förpackningen skall vara nya, rena och så beskaffade att de inte kan orsaka yttre eller inre skador på produkten. Det är tillåtet att använda material som t. ex. papper eller stämplar med handelsmässiga upplysningar förutsatt att de färger och det lim som används är giftfria. Förpackningarna får inte innehålla främmande beståndsdelar. C. Presentation Plommonen får presenteras på ett av följande sätt:  I små förpackningar.  Placerade i ett eller flera från varandra avskilda lager.  Löst i förpackningen (dock inte plommon i Klass ”Extra”). VI. BESTÄMMELSER ANGÅENDE MÄRKNING Varje förpackning skall på en och samma sida och med tydligt, outplånligt och från utsidan synligt tryck vara märkt med följande uppgifter: A. Identifiering Packare och/eller avsändare: Namn och adress eller märke som är officiellt utfärdat eller godkänt. Om märkning i form av ett tecken (en logotyp) används skall det i närheten av tecknet (logotypen) stå ”packare” och/eller ”avsändare” (eller motsvarande förkortning). B. Typ av produkt  ”Plommon” om innehållet i förpackningen inte är synligt från utsidan.  Sortens namn. C. Produktens ursprung Ursprungsland och, frivilligt, odlingsområde eller nationell, regional eller lokal benämning. D. Handelsmässiga upplysningar  Klass.  Storlek angiven som minsta och största diameter (om produkten är storlekssorterad). E. Officiellt kontrollmärke (frivilligt) L 141/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 6. 1999 Ofullständig förteckning över sorter med stora frukter Andys Pride Ariel Apple Beauty Belle de Louvain (Bella di Lovanio) Bernardina Bleue de Belgique Blue Fré Burmosa Cacanska lepotica (Belle de Cacak) Cacanska najbolja (Meilleure de Cacak) Cacanska rana (Précoce de Cacak) California Blue (Blu, California) Calita Coe’s Golden Drop De Fraile (Fraila) Denniston Superb Early Orleans (Monsieur Hâtif) Edwards (Colbus) Eldorado Emma Lepperman Empress Formosa Friar Frontier Gaviota Giant (Burbank Giant Prune) Goccia d’Oro Golden Japan Grand Prix (Grand Prize) Grand Rosa Hackman Hall Harris Monarch Harry Pickstone Heron Impérial Epineuse Jefferson (Jefferson’s Gage) Jori’s Plum June Blood Kelsey Kirke’s Plum (Kirke) Laroda Late Santa Rosa Magna Glauca Manns Number One Marjorie’s Seedling Mariposa Merton Gage (Merton) Merton Gem Monarch Morettini 355 (Coeur de Lion) Nubiana Nueva Extremadura Oneida Ontario Ozark Premier Pond’s Seedling President Prince Engelbert Prince of Wales (Prince de Galles) Prof. Collumbien Prune Martin Queen Rosa Queen’s Crown (Cox’s Emperor) Quetsche Blanche de Létricourt Red Beauty Redgold Redroy Regina Claudia Mostruosa Regina d’Italia Reine-Claude d’Althan (Falso) Reine-Claude d’Oullins (Oullin’s Gage) Rosar Premier Royale de Montauban Royale de Tours Ruth Gerstetter Sangue di Drago Santa Rosa Satsuma Improved Seneca Simka Songold Starking Delicious Sultan Swan Gage Tragedy Utility (Laxton’s Utility) Valor Victoria Vision Washington Wickson Yakima Zimmers Frühzwetsche


title: Direttiva 1999/55/CE della Commissione, del 1o giugno 1999, che adegua al progresso tecnico la direttiva 77/536/CEE del Consiglio relativa ai dispositivi di protezione in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
speed control
technical regulations
tractor

text: L 146/28 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 11. 6. 1999 DIRETTIVA 1999/55/CE DELLA COMMISSIONE del 1o giugno 1999 che adegua al progresso tecnico la direttiva 77/536/CEE del Consiglio relativa ai dispositivi di protezione in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote (Testo rilevante ai fini del SEE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, Articolo 2 visto il trattato che istituisce la Comunità europea, vista la direttiva 74/150/CEE del Consiglio, del 4 marzo 1974, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative all’omologazione dei trattori agricoli o forestali a ruote (1), modificata da ultimo dalla direttiva 97/54/CE del Parlamento europeo e del Consi- glio (2), in particolare l’articolo 11, vista la direttiva 77/536/CEE del Consiglio, del 28 giugno 1977, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai dispositivi dei protezione in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote (3), modificata da ultimo dall’atto di adesione dell’Austria, della Finlandia e della Svezia, in particolare l’articolo 11, (1) (2) (3) considerando che, per migliorare la sicurezza tenendo conto della varietà crescente dell’offerta a livello industriale, è opportuno prendere in consi- derazione anche il caso dei trattori aventi posto di guida reversibile  con sedile e volante reversibili  progettati per consentire un funzionamento sempre più polivalente dei trattori e il controllo delle attrezzature; considerando che è opportuno armonizzare le modalità di prova dei dispositivi di protezione in casi di capovolgimento con quelle definite dal codice III dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico (OCSE) relativo alle prove ufficiali delle strutture di protezione dei trattori agricoli (prove dinamiche); considerando che le disposizioni della presente direttiva sono conformi al parere del comitato per l’adeguamento al progresso tecnico istituito dall’ar- ticolo 12 della direttiva 74/150/CEE, HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: Articolo 1 Gli allegati I, II e III della direttiva 77/536/CEE sono modificati in conformità all’allegato della presente diret- tiva. (1) GU L 84 del 28. 3. 1974, pag. 10. (2) GU L 277 del 10. 10. 1997, pag. 24. (3) GU L 220 del 29. 8. 1977, pag. 1. A decorrere dal 1o luglio 2000, gli Stati membri non 1. possono:  rifiutare, per un tipo di trattore, l’omologazione CE o il rilascio del documento di cui all’articolo 10, para- grafo 1, terzo trattino, della direttiva 74/150/CEE, o l’omologazione di portata nazionale,  rifiutare la prima messa in circolazione dei trattori, se tali trattori sono conformi alle prescrizioni della diret- tiva 77/536/CEE modificata dalla presente direttiva. 2. A decorrere dal 1o gennaio 2001, gli Stati membri:  non possono più rilasciare il documento di cui all’arti- colo 10, paragrafo 1, terzo trattino, della direttiva 74/ 150/CEE per un tipo di trattore, se detto trattore non è conforme alle prescrizioni della direttiva 77/ 536/CEE, modificata dalla presente direttiva,  possono rifiutare l’omologazione di portata nazionale di un tipo di trattore se esso non è conforme alle prescrizioni della direttiva 77/536/CEE, modificata dalla presente direttiva. Articolo 3 Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni 1. legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 30 giugno 2000. Essi ne informano immediatamente la Commis- sione. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il 2. testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente diret- tiva. 11. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 146/29 La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 4 Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Articolo 5 Fatto a Bruxelles, il 1o giugno 1999. Per la Commissione Martin BANGEMANN Membro della Commissione L 146/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 11. 6. 1999 ALLEGATO Gli allegati I, II e III della direttiva 77/536/CEE sono così modificati: 1) All’allegato I, punto 2. 2, è aggiunto il seguente terzo trattino: « per quanto riguarda i trattori con posto di guida reversibile (con sedile e volante reversibili) o muniti di sedili aggiuntivi, si applica esclusivamente il metodo di prova descritto all’allegato III, parte B». 2) All’allegato II è aggiunto il seguente punto 3. 1. 1. 5: «3. 1. 1. 5. Nel caso di un trattore con posto di guida reversibile (con sedile e volante reversibili), il primo urto è applicato longitudinalmente sull’estremità più pesante (con più del 50 % della massa del trattore). Segue una prova di schiacciamento sulla medesima estremità. Il secondo urto è applicato sull’estremità meno pesante e il terzo viene prodotto lateralmente. Infine viene effettuata una seconda prova di schiacciamento sull’estremità meno pesante». 3) L’allegato III, parte B, è così modificato: a) al punto 1. 3. 1, il secondo paragrafo è così completato: «Nel caso di un trattore avente posto di guida reversibile (con sedile e volante reversibili), il punto d’urto è definito in rapporto all’intersezione del piano mediano del trattore con un piano ad esso perpendico- lare, secondo una direttrice passante per un punto equidistante dai due punti di riferimento del sedile». b) Sono aggiunti i seguenti punti 2. 2. 11, 2. 2. 12 e 2. 2. 13: «2. 2. 11. Nel caso di un trattore di tipo reversibile, avente posto di guida reversibile (con sedile e volante reversibili), la zona libera è costituita dalla combinazione delle due zone libere definite sulla base delle due posizioni differenti del volante e del sedile. 2. 2. 12. Nel caso di un trattore che può essere munito di sedili aggiuntivi, si utilizza per le prove lo spazio combinato determinato dai punti di riferimento del sedile per l’insieme delle opzioni per esso proposte. La struttura di protezione non deve penetrare all’interno della zona libera combinata definita dai differenti punti di riferimento del sedile. 2. 2. 13. Se, dopo lo svolgimento delle prove, viene proposta una nuova opzione per il sedile, si deve determinare mediante calcolo se la zona libera attorno al nuovo punto di riferimento si trovi all’interno dello spazio percedentemente definito. Se ciò non si verifica, si deve effettuare una nuova prova. »