title: Nařízení Rady (ES) č. 1405/1999 ze dne 24. června 1999, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2358/71 o společné organizaci trhu s osivem a kterým se stanoví podpora poskytovaná v semenářském odvětví pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02

text: 434 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 31999R1405 30. 6. 1999 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 164/17 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1405/1999 ze dne 24. června 1999, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2358/71 o společné organizaci trhu s osivem a kterým se stanoví podpora poskytovaná v semenářském odvětví pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy, s ohledem na nařízení (EHS) č. 2358/71 (1), a zejména na čl. 3 odst. 3 a odst. 4 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Komise (2), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (3), ohledem na s výboru (4), stanovisko Hospodářského a sociálního vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) Příloha nařízení (EHS) č. 2358/71 uvádí odrůdy typů japonica a indica druhu Oryza sativa L. mezi produkty, na něž se vyplácí podpora produkce pro základní a cer- tifikované osivo. Rozdíl mezi těmito dvěma typy odrůd je v zásadě genetický a vyžaduje zejména vědeckou potravinářskou analýzu. Tyto analýzy jsou složité a ně- které odrůdy, jež se objevily na trhu, nelze jednoduše typu japonica nebo indica na základě jejich přiřadit genetických charakteristik. Zmíněná příloha by proto měla být změněna tak, aby rozlišovala mezi odrůdami rodu Oryza sativa L. pouze na základě morfologických znaků. Příloha nařízení (EHS) č. 2358/71 uvádí Cannabis sativa L. (jednodomé) mezi produkty, na něž se vyplácí podpora produkce pro základní a certifikované osivo. jsou Některé odrůdy jednodomého Cannabis sativa L. nyní srovnatelné s jednodomými odrůdami, pokud jde o obsah tetrahydrocannabinolu (THC). V čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 619/71 ze dne 22. března 1971, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory pro len a konopí (5), Rada stanoví, že podpora produkce má být udělována výhradně na konopí skli- zené po vytvoření semen, vypěstované z certifikovaného osiva odrůd ze seznamu, který bude sestaven postupem (1) Úř. věst. L 246, 5. 11. 1971, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 192/98 (Úř. věst. L 20, 27. 1. 1998, s. 16). (2) Úř. věst. C 59, 1. 3. 1999, s. 17. (3) Stanovisko ze dne 14. dubna 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (4) Stanovisko ze dne 28. dubna 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). podle článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1308/70 ze dne 29. června 1970 o společné organizaci trhu se lnem a konopím (6). Pro účely udělování podpory za hospo- dářské roky 1998/99, 1999/2000 a 2000/01 Rada blíže určila, že na seznamu mají být uvedeny pouze ty odrůdy, u nichž bude zjištěn obsah THC nepřesahující 0,3 %, a pro následující hospodářské roky obsah THC nepřesahující 0,2 %. Příloha nařízení (EHS) č. 2358/71 by proto měla být změněna tak, aby se vztahovala na Cannabis sativa L. odrůd s obsahem THC nepřesahu- jícím 0,3 % pro hospodářský rok 2000/01 a 0,2 % pro následující hospodářské roky a tyto odrůdy by měly být určeny postupem podle článku 11 nařízení (EHS) č. 2358/71. (3) (4) (5) a ostatní Příloha nařízení (EHS) č. 2358/71 zahrnuje odrůdy Lolium perenne L. s vysokou perzistencí, pozdní nebo středně pozdní, nové odrůdy a odrůdy s nízkou perzistencí, středně pozdní, středně rané nebo rané. Ceny na vnějších trzích již toto rozdělení neodůvo- dňují a příloha by proto měla být změněna, aby uváděla Lolium perenne L. bez rozlišování mezi odrůdami. Rozlišení by však mělo být zachováno jako přechodné opatření pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02, pokud jde o stanovení částek podpory uplatňované ve Společenství a změny této podpory. S ohledem na situaci na trhu Společenství a její vyhlídky není producentům zajištěn spravedlivý výnos z osiva (EHS) č. 2358/71, které uvedeného v příloze nařízení bude uvedeno na trh v hospodářských letech 2000/01 a 2001/02. Část nákladů na produkci by měla být pokryta podporou. Čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2358/71 stanoví, že při stanovení výše podpory se přihlíží jednak k nutnosti zajistit rovnováhu mezi objemem produkce ve Společen- ství a odbytovými možnostmi pro tuto produkci, jednak k cenám těchto produktů na vnějších trzích. (5) Úř. věst. L 72, 26. 3. 1971, s. 2. Nařízení naposledy pozměněné naří- (6) Úř. věst. L 146, 4. 7. 1970, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné naří- zením (ES) č. 1420/98 (Úř. věst. L 190, 4. 7. 1998, s. 7). zením (ES) č. 3290/94 (Úř. věst. L 349, 31. 12. 1994, s. 105). 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 435 (6) Z uplatňování těchto kritérií vyplývá stanovení podpory na hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 na úrovních stanovených v příloze II, Článek 2 Příloha nařízení tohoto nařízení. (EHS) č. 2358/71 se nahrazuje přílohou I PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Článek 3 Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 je podpora udělo- vaná v semenářském odvětví, kterou upravuje článek 3 naří- zení (EHS) č. 2358/71, stanovena v příloze II tohoto nařízení. V článku 3 nařízení odstavec, který zní: (EHS) č. 2358/71 se doplňuje nový Článek 4 Odrůdy Cannabis „6. podpora postupem podle článku 11. “ sativa L. , na které se vyplácí stanovená v těchto článcích, budou určeny Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Použije se od 1. července 2000. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Lucemburku dne 24. června 1999. Za Radu předseda J. TRITTIN 436 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 PŘÍLOHA I „PŘÍLOHA Kód KN Popis 1. CERES 1001 90 10 Triticum spelta L. 1006 10 10 Oryza sativa L. (1) — dlouhozrnné odrůdy, jejichž délka zrna je nejvýše 6,0 mm a poměr délka/šířka nejméně 3 — ostatní odrůdy, jejichž délka zrna přesahuje nebo nepřesahuje 6,0 mm a poměr délka/šířka je nižší než 3 2. OLEAGINEAE ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (len přadný) ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (len olejný) ex 1207 99 10 Cannabis sativa L. (2) (odrůdy s obsahem tetrahydrocannabinolu menším než 0,3 % pro hospo- dářský rok 2000/01 a 0,2 % pro následující hospodářské roky) 3. GRAMINEAE ex 1209 29 10 Agrostis canina L. ex 1209 29 10 Agrostis gigantea Roth. ex 1209 29 10 Agrostis stolonifera L. ex 1209 29 10 Agrostis capillaris L. ex 1209 29 80 Arrhenatherum elatius (L. ) P. Beauv. ex. J. S. a K. B. Presl. ex 1209 29 10 Dactylis glomerata L. ex 1209 23 80 Festuca arundinacea Schreb. ex 1209 23 80 Festuca ovina L. 1209 23 11 Festuca pratensis Huds. 1209 23 15 Festuca rubra L. ex 1209 29 80 Festulolium 1209 25 10 Lolium multiflorum Lam. 1209 25 90 Lolium perenne L. (3) ex 1209 29 80 Lolium x boucheanum Kunth ex 1209 29 80 Phleum bertolinii (DC) 1209 26 00 Phleum pratense L. ex 1209 29 80 Poa nemoralis L. 1209 24 00 Poa pratensis L. ex 1209 29 10 Poa palustris a Poa trivialis L. 4. LEGUMINOSAE ex 1209 29 80 Hedysarum coronarium L. ex 1209 29 80 Medicago lupulina L. ex 1209 21 00 Medicago sativa L. (ekotypy) ex 1209 21 00 Medicago sativa L. (variety) ex 1209 29 80 Onobrychis viciifolia Scop. ex 0713 10 10 Pisum sativum L. (partim) (hrách krmný) ex 1209 22 80 Trifolium alexandrinum L. ex 1209 22 80 Trifolium hybridum L. ex 1209 22 80 Trifolium incarnatum L. 1209 22 10 Trifolium pratense L. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 437 Kód KN Popis ex 1209 22 80 Trifolium repens L. ex 1209 22 80 Trifolium repens L var. giganteum ex 1209 22 80 Trifolium resupinatum L. ex 0713 50 10 Vicia faba L. (partim) (bob koňský) ex 1209 29 10 Vicia sativa L. ex 1209 29 10 Vicia villosa Roth. (1) Měření zrn se provádí u omleté rýže touto metodou: i) odebrat vzorek reprezentativní pro partii; ii) prosít vzorek, aby byla zachycena pouze celá zrna, včetně nezralých; iii) provést dvě měření o 100 zrnech a vypočítat průměr; iv) vyjádřit výsledek v mm, zaokrouhlený na jedno desetinné místo. (2) Obsah tetrahydrocannabinolu (THC) u odrůdy se stanoví analýzou vzorku udržovaného o konstantní hmotnosti. Poměr hmotnosti THC ke hmotnosti vzorku nesmí – pro účely udělení podpory za hospodářské roky 1998/99 až 2000/01 – přesahovat 0,3 % a – pro účely udělení podpory za následující hospodářské roky – přesahovat 0,2 %. Vzorek musí tvořit horní třetina reprezentativního počtu rostlin vybraných namátkově na konci květu s odstraněnými lodyhami a semeny. (3) Podpora na Lolium perenne za hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 se přechodně stanoví pro tyto skupiny odrůd: — s vysokou perzistencí, pozdní nebo středně pozdní, — nové odrůdy a ostatní, — s nízkou perzistencí, středně pozdní, středně rané nebo rané. “ 438 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 PŘÍLOHA II HOSPODÁŘSKÉ ROKY 2000/01 A 2001/02 Podpora uplatňovaná ve Společenství Kód KN Popis 1. CERES 1001 90 10 Triticum spelta L. 1006 10 10 Oryza sativa L. dlouhozrnné odrůdy, jejichž délka zrna je nejvýše 6,0 mm a poměr délka/šířka nejméně 3 ostatní odrůdy, jejichž délka zrna přesahuje nebo nepřesahuje 6,0 mm a poměr délka/šířka je nižší než 3 2. OLEAGINAE ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (len přadný) ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (len olejný) ex 1207 99 10 Cannabis sativa L. (odrůdy s obsahem tetrahydrocannabinolu menším než 0,3 % pro hospodářský rok 2000/01 a 0,2 % pro následující hospodářské roky) 3. GRAMINAE ex 1209 29 10 Agrostis canina L. ex 1209 29 10 Agrostis gigantea Roth. ex 1209 29 10 Agrostis stolonifera L. ex 1209 29 10 Agrostis capillaris L. ex 1209 29 80 Arrhenatherum elatius (L. ) P. Beauv. ex J. S. et K. B. Presl ex 1209 29 10 Dactylis glomerata L. ex 1209 23 80 Festuca arundinacea Schreb. ex 1209 23 80 Festuca ovina L. 1209 23 11 Festuca pratensis Huds. 1209 23 15 Festuca rubra L. ex 1209 29 80 Festulolium 1209 25 10 Lolium multiflorum Lam. 1209 25 90 Lolium perenne L. — s vysokou perzistencí, pozdní nebo středně pozdní — nové odrůdy a ostatní — s nízkou perzistencí, středně pozdní, středně rané nebo rané ex 1209 29 80 Lolium x boucheanum Kunth ex 1209 29 80 Phleum bertolinii (DC) 1209 26 00 Phleum pratense L. ex 1209 29 80 Poa nemoralis L. 1209 24 00 Poa pratensis L. ex 1209 29 10 Poa palustris a Poa trivialis L. 4. LEGUMINOSAE ex 1209 29 80 Hedysarum coronarium L. ex 1209 29 80 Medicago lupulina L. ex 1209 21 00 Medicago sativa L. (ekotypy) (EUR/100 kg) Podpora 2000/01 2001/02 14,37 14,37 17,27 17,27 14,85 14,85 28,38 22,46 20,53 75,95 75,95 75,95 75,95 67,14 52,77 58,93 43,59 43,59 36,83 32,36 21,13 33,60 27,64 23,13 21,13 50,96 83,56 38,88 38,52 38,88 36,47 31,88 22,10 28,38 22,46 20,53 75,95 75,95 75,95 75,95 67,14 52,77 58,93 43,59 43,59 36,83 32,36 21,13 32,29 29,32 27,06 21,13 50,96 83,56 38,88 38,52 38,88 36,47 31,88 22,10 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 439 Kód KN Popis ex 1209 21 00 ex 1209 29 80 ex 0713 10 10 ex 1209 22 80 ex 1209 22 80 ex 1209 22 80 1209 22 10 ex 1209 22 80 ex 1209 22 80 ex 1209 22 80 ex 0713 50 10 ex 1209 29 10 ex 1209 29 10 Medicago sativa L. (variety) Onobrychis viciifolia Scop. Pisum sativum L. Trifolium alexandrinum L. Trifolium hybridum L. Trifolium incarnatum L. Trifolium pratense L. Trifolium repens L. Trifolium repens L. var. giganteum Trifolium resupinatum L. Vicia faba L. (partim) (bob koňský) Vicia sativa L. Vicia villosa Roth. (EUR/100 kg) Podpora 2000/01 2001/02 36,59 20,04 0 45,76 45,89 45,76 53,49 75,11 70,76 45,76 0 30,67 24,03 36,59 20,04 0 45,76 45,89 45,76 53,49 75,11 70,76 45,76 0 30,67 24,03


title: Ajokieltoja koskevan yleissopimuksen selitysmuistio (Neuvoston 24. kesäkuuta 1999 hyväksymä teksti)

eurovoc_concepts:
administrative sanction
driving licence
offence
road safety

formats: html pdf print

text: 23. 7. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 211/1 (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoa soveltamalla annetut s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)kset) AJOKIELTOJA KOSKEVAN YLEISSOPIMUKSEN SELITYSMUISTIO (1999/C 211/01) (Neuvoston 24. kes(cid:228)kuuta 1999 hyv(cid:228)ksym(cid:228) teksti) Johdanto 1. Tieliikenne on kasvanut kaikkialla Euroopan unionissa yhte- n(cid:228)ismarkkinoiden johdosta ja tarkastusten poistuttua useim- pien j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisilt(cid:228) sis(cid:228)rajoilta, ja se edellytt(cid:228)(cid:228) m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)tietoista yhteist(cid:228) toimintaa tieturvallisuuden parantami- seksi. Erityisen tarpeellista on huolehtia siit(cid:228), ettei ajo- kieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) vastaisuudessa panna t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ainoastaan yhden j(cid:228)senvaltion alueella vaan kaikkialla Euroopan unio- nissa. 2. Jo kauan sitten on todettu, ett(cid:228) omassa maassaan ajokiel- toon m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttyjen kuljettajien ja muussa maassa kuin vaki- naisessa asuinmaassaan ajokieltoon m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttyjen kuljettajien kohtelussa oli eroja. Ensimm(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa ajo-oike- uden menett(cid:228)minen est(cid:228)(cid:228) ajokortin haltijaa ajamasta mis- s(cid:228)(cid:228)n niist(cid:228) maista, joissa h(cid:228)nell(cid:228) ajokortin perusteella oli aikaisemmin lupa ajaa. J(cid:228)lkimm(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa ajokieltoa sovelletaan kuitenkin vain siin(cid:228) maassa, jossa se m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin, ja vain niin kauan, kun asianomainen on kyseisess(cid:228) maassa. Jos kyseisen valtion viranomaiset ovat ottaneet ajokortin haltuunsa, niiden on itse asiassa palautettava se ajokortin haltijalle, kun h(cid:228)n poistuu kyseisest(cid:228) maasta. 3. Ensimm(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa kuljettajan teko johtaa siihen, ett(cid:228) h(cid:228)n on ajokiellossa yht(cid:228) lailla muissa maissa kuin koti- maassaan (asuinvaltio), jossa ajokielto m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin, kun taas j(cid:228)lkimm(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa asia ei ole n(cid:228)in; kuljettaja voi lis(cid:228)ksi v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)sti ajaa laillisesti miss(cid:228) tahansa muussa maassa, joka hyv(cid:228)ksyy h(cid:228)nen ajokorttinsa. johtajakaudella vuonna 1997 asiassa edistyttiin huomatta- vasti, ja yleissopimus valmistui Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella vuonna 1998. Yleissopimuksen p(cid:228)(cid:228)- sis(cid:228)lt(cid:246)n(cid:228) on j(cid:228)rjestelm(cid:228), jonka mukaan kuljettajalle kaikkein t(cid:246)rkeimmist(cid:228) liikennerikoksista muussa j(cid:228)senvaltiossa kuin h(cid:228)nen asuinvaltiossaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty(cid:228) ajokieltoa voidaan soveltaa kaikissa j(cid:228)senvaltioissa. 1 artikla T(cid:228)ssa artiklassa m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n, mit(cid:228) termeill(cid:228) (cid:148)ajokielto(cid:148), (cid:148)rikok- sentekovaltio(cid:148), (cid:148)asuinvaltio(cid:148) ja (cid:148)moottoriajoneuvo(cid:148) tarkoitetaan t(cid:228)ss(cid:228) yleissopimuksessa. 1. 1 (cid:148)Ajokiellon(cid:148) m(cid:228)(cid:228)ritelm(cid:228)ss(cid:228) a alakohdassa otetaan huomi- oon j(cid:228)senvaltioissa voimassa olevien, ajokieltoon liittyvien lakien ja j(cid:228)rjestelmien kirjavuus. Joissakin maissa ajokiel- toon m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)minen on ensisijainen toimenpide, esimerkiksi osa rikosoikeudellista rangaistusta. Joissakin muissa maissa se on toissijainen toimenpide tai oheisrangaistus, joka m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n vaikkapa syylliseksi tuomitsemisen seurauksena, ja edelleen joissakin muissa maissa henkil(cid:246) saatetaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) ajokieltoon t(cid:228)ysin riippumatta rikoksen johdosta m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)tyst(cid:228) langettavasta tuomiosta ja jopa t(cid:228)ysin erillisess(cid:228) hallinnollisessa viranomaisessa pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n turvaamistoi- mena. T(cid:228)ss(cid:228) yleissopimuksessa termill(cid:228) (cid:148)ajokielto(cid:148) on tar- koitus kattaa kaikki toimenpiteet, jotka liittyv(cid:228)t sellaisen liikennerikoksen (1) tekoon, josta on seurauksena ajokortin tai ajo-oikeuden (2) peruuttaminen lopullisesti tai v(cid:228)liaikai- sesti. T(cid:228)h(cid:228)n ei sis(cid:228)lly ajokortin peruuttaminen esimerkiksi yksinomaan terveydellisist(cid:228) syist(cid:228) tai pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n niin sano- tun pistej(cid:228)rjestelm(cid:228)n perusteella. Lis(cid:228)ksi yleissopimusta so- velletaan vain ajokieltoihin, joita muutoksenhakuoikeus ei en(cid:228)(cid:228) koske joko sen takia, ett(cid:228) kaikki muutoksenhakukei- 4. T(cid:228)llainen erilainen kohtelu ei ollut pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n vastoin Euroo- pan unionin liikenneturvallisuuden etuja vaan my(cid:246)s eritt(cid:228)in ep(cid:228)oikeudenmukaista. Alankomaat ottikin asian sen ratkai- semiseksi esiin puheenjohtajakaudellaan vuonna 1991 oike- udellisen yhteisty(cid:246)n ty(cid:246)ryhm(cid:228)ss(cid:228). Mutta vasta vuonna 1995 silloinen puheenjohtajavaltio Ranska antoi ensimm(cid:228)isen yleissopimusehdotuksen k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi, ja siit(cid:228) keskusteltiin useiden puheenjohtajakausien ajan. Luxemburgin puheen- (1) Termi (cid:148)rikos(cid:148) koskee my(cid:246)s tapauksia, joissa samanaikaisesti tehdyt useat rikokset johtavat yhteen ainoaan ajokieltoon edellytt(cid:228)en, ett(cid:228) ainakin yksi n(cid:228)ist(cid:228) rikoksista sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) yleissopimuksen liitteess(cid:228) tar- koitetun menettelyn. (2) Joissakin kansallisissa s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksiss(cid:228) viitataan (cid:148)ajo-oikeuden(cid:148) sijasta (cid:148)ajokorttiin(cid:148), mik(cid:228) on pikemminkin terminologinen kuin sis(cid:228)lt(cid:246)(cid:228) koskeva seikka. T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) (cid:148)ajokortilla(cid:148) olisi ymm(cid:228)rrett(cid:228)v(cid:228) tarkoitettavan kansallista ajokorttia, jonka j(cid:228)senvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat my(cid:246)nt(cid:228)neet kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)ns(cid:228) nojalla. C 211/2 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 23. 7. 1999 not on jo k(cid:228)ytetty tai ett(cid:228) tavanomainen muutoksenhaku- aika on umpeutunut eik(cid:228) muutosta ole haettu. jotta kuljettajat, jotka on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokieltoon muussa kuin siin(cid:228) j(cid:228)senvaltiossa, jossa heid(cid:228)n vakituinen asuinpaikkansa on, eiv(cid:228)t pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n rikoksentekovaltiosta poistumalla v(cid:228)lt- tyisi kiellon vaikutuksilta. On pantava merkille, ett(cid:228) yleissopimuksen hyv(cid:228)ksymisen yhteydess(cid:228) oltiin yksimielisi(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) jokainen rikoksen- tekovaltiossa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokielto, my(cid:246)s hallintoviranomais- ten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228), voidaan saattaa tuomioistuimen k(cid:228)sitelt(cid:228)- v(cid:228)ksi. 1. 2 Artiklan b alakohdassa ilmaus (cid:148)rikoksentekovaltio(cid:148) m(cid:228)(cid:228)- ritell(cid:228)(cid:228)n EU:n j(cid:228)senvaltioksi, jossa ajokieltoon johtanut lii- kennerikos on tehty. 1. 3 Artiklan c alakohdassa (cid:148)asuinvaltio(cid:148) m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senval- jossa kuljettajan yhteis(cid:246)n ajokortista 29 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) tioksi, hein(cid:228)kuuta direktiivin 91/439/ETY (1)9 artiklassa tarkoitettu vakituinen asuin- paikka sijaitsee. Siin(cid:228) todetaan seuraavaa: neuvoston annetun 1991 (cid:148)T(cid:228)ss(cid:228) direktiiviss(cid:228) (cid:146)vakinaisella(cid:146) asuinpaikalla tarkoitetaan jossa henkil(cid:246) asuu tavanomaisesti eli v(cid:228)hint(cid:228)(cid:228)n paikkaa, 185 p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228) kalenterivuodessa sellaisten henkil(cid:246)kohtaisten tai ammatillisten siteiden vuoksi tai, jos kyse on henkil(cid:246)st(cid:228), jolla ei ole ammatillisia siteit(cid:228), sellaisten henkil(cid:246)kohtaisten siteiden vuoksi, l(cid:228)heist(cid:228) yhteytt(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)n henkil(cid:246)n ja h(cid:228)nen asuinpaikkansa v(cid:228)lill(cid:228). jotka osoittavat Jos henkil(cid:246)n ammatilliset siteet ja henkil(cid:246)kohtaiset siteet ovat eri paikoissa ja henkil(cid:246) t(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) asuu vuorotellen kahdessa tai useammassa j(cid:228)senvaltiossa olevissa eri pai- koissa, h(cid:228)nen vakituisena asuinpaikkanaan pidet(cid:228)(cid:228)n sit(cid:228) paikkaa, jos h(cid:228)n palaa sinne s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)llisesti. Viimeksi mainitun edellytyk- sen ei tarvitse t(cid:228)ytty(cid:228), jos henkil(cid:246) asuu j(cid:228)senvaltiossa suo- rittaakseen siell(cid:228) tietyn ajan kest(cid:228)v(cid:228)n teht(cid:228)v(cid:228)n. Opiskelu yliopistossa tai muussa koulussa ei merkitse vakinaisen asuinpaikan muutosta. (cid:148) jossa h(cid:228)nen henkil(cid:246)kohtaiset siteens(cid:228) ovat, 3 artikla 3. 1 Yleissopimuksen 3 artiklassa perustetaan j(cid:228)rjestelm(cid:228), jolla pannaan alkuun yleissopimuksessa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- nomenettely ja jonka mukaan rikoksentekovaltio on velvol- linen ilmoittamaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n ajokiellosta asuinvalti- olle. Artiklan 1 kohdan mukaan ilmoitus on teht(cid:228)v(cid:228) (cid:148)vii- pym(cid:228)tt(cid:228)(cid:148). On t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) sek(cid:228) liikenneturvallisuuden vuoksi ett(cid:228) viivytysten minimoimiseksi ajokiellon t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- nossa, ett(cid:228) asuinvaltio voi ryhty(cid:228) toimiin mahdollisimman nopeasti. Ilmoituksen l(cid:228)hett(cid:228)miselle ei ole asetettu erityist(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)aikaa, mutta j(cid:228)senvaltioiden odotetaan perustavan j(cid:228)rjestelmi(cid:228), jotka ovat t(cid:228)m(cid:228)n artiklan hengen mukaisia ja joilla varmistetaan nopea ilmoittaminen. 3. 2 Yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan perusteella j(cid:228)senval- tiot voivat sopia kesken(cid:228)(cid:228)n siit(cid:228), ett(cid:228) 1 kohdan mukaista ilmoitusta ei tehd(cid:228) tietyiss(cid:228) tapauksissa, joissa sovellettai- siin 6 artiklan 2 kohdan a alakohtaa. J(cid:228)ljemp(cid:228)n(cid:228) 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) asuinvaltio voi kielt(cid:228)yty(cid:228) panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ajokieltoa, jos menettely, jonka johdosta rikoksentekovaltio on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)nnyt ajokiellon, ei ole asuinvaltion lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan rikos, eli kak- soisrangaistavuus puuttuu. Yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) tarpeettomat ilmoitukset silloin, kun tiedet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) asuinvaltio aina j(cid:228)tt(cid:228)isi pane- matta ajokiellon t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n kaksoisrangaistavuuden puut- tumisen taki. 3. 3 Direktiivin 91/439/ETY 8 artiklan johdosta j(cid:228)senvaltio, jolle annetaan yleissopimuksen 3 artiklan mukainen ilmoi- tus, voi olla muu j(cid:228)senvaltio kuin kyseisen ajokortin anta- nut valtio. Sen vuoksi yleissopimuksen hyv(cid:228)ksymisen yh- teydess(cid:228) oltiin yht(cid:228) mielt(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) n(cid:228)iss(cid:228) tapauksissa asuinvaltio ilmoittaa tilanteesta ajokortin antaneelle j(cid:228)sen- valtiolle. 1. 4 Artiklan d alakohdassa (cid:148)moottoriajoneuvo(cid:148) m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n viittaamalla direktiivin 91/439/ETY 3 artiklan 3 kohtaan. M(cid:228)(cid:228)ritelm(cid:228) kattaa moottorik(cid:228)ytt(cid:246)iset ajoneuvot, jotka edel- lytt(cid:228)v(cid:228)t jonkin mainitun direktiivin 3 artiklassa m(cid:228)(cid:228)ritellyn luokan tai alaluokan ajokorttia, mukaan lukien kyseisen direktiivin 10 artiklassa tarkoitettu ajokorttien luokat. 2 artikla 2. Yleissopimuksen 2 artiklassa j(cid:228)senvaltiot sitoutuvat toimi- maan yhteisty(cid:246)ss(cid:228) yleissopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten mukaisesti, (1) EYVL 237, 24. 8. 1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivill(cid:228) 97/26/EY (EYVL L 150, 7. 6. 1997, s. 41). 4 artikla 4. 1 Yleissopimuksen mukaan asuinvaltiona olevalla j(cid:228)senvalti- olla on kolme mahdollista tapaa, joilla se voi panna t(cid:228)y- t(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen. Ne selvitet(cid:228)(cid:228)n 1 kohdassa. Ar- tiklan 1 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltiot ovat velvollisia pane- maan ajokieltoa koskevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n vii- pym(cid:228)tt(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) on erityisen t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) niiss(cid:228) tapauksissa, joissa ajokieltoa koskevat p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset tulevat voimaan v(cid:228)lit- t(cid:246)m(cid:228)sti tai rikoksentekovaltiossa s(cid:228)(cid:228)detyn muutoksenha- kuajan p(cid:228)(cid:228)tytty(cid:228), koska asuinvaltio on velvollinen otta- maan huomioon ajokiellosta sen ajan, joka on jo suoritettu kyseisess(cid:228) valtiossa. T(cid:228)m(cid:228) on keskeisen t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) tarpeetto- man hallinnollisen ty(cid:246)n minimoimiseksi ja se johtaa yleis- sopimuksen tehokkaaseen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoon. 23. 7. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 211/3 4. 2 Ensimm(cid:228)isen vaihtoehdon mukaan (1 kohdan a alakohta) ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s pannaan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n valitt(cid:246)m(cid:228)sti. Asunval- tio tunnustaa rikoksentekovaltiossa annetun p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen ja voi panna sen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n vain v(cid:228)h(cid:228)isin muodollisuuksin ilman, ett(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) tarvitsee hyv(cid:228)ksy(cid:228) tai vahvistaa mil- l(cid:228)(cid:228)n tavalla asuinvaltion tuomioistuimessa. Ainoa asuinval- tiolle asetettu ehto rikoksentekovaltion p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen v(cid:228)litt(cid:246)- m(cid:228)ss(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanossa on se, ett(cid:228) asuinvaltion on otet- tava huomioon, toisin sanoen v(cid:228)hennett(cid:228)v(cid:228), ajokiellosta se aika, joka on jo suoritettu rikoksentekovaltiossa. Asuinval- tion olisi voitava laskea t(cid:228)m(cid:228) niiden tietojen perusteella, jotka rikoksentekovaltio on antanut sille 8 artiklan 1 koh- dan viidennen luetelmakohdan mukaisesti. b) Asuinvaltio voi lyhent(cid:228)(cid:228) ajokiellon kestoa, jos kesto on pidempi kuin sen kansallisessa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) s(cid:228)(cid:228)detty enimm(cid:228)iskesto, mutta kuitenkin vain sen oman lains(cid:228)(cid:228)- d(cid:228)nn(cid:246)n mukaista enimm(cid:228)iskestoa vastaavaksi. c) Asuinvaltio ei saa pident(cid:228)(cid:228) rikoksentekovaltion m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)- m(cid:228)(cid:228) ajokiellon kestoa. T(cid:228)m(cid:228) noudattaa tuomioiden siir- toa koskevien yleissopimusten vakiintunutta periaatetta, jonka mukaan vastaanottava valtio voi lyhent(cid:228)(cid:228) tuo- miota mutta ei pident(cid:228)(cid:228) sit(cid:228) eik(cid:228) toteuttaa toimia, jotka vaikeuttavat asianosaisen rikosoikeudellista asemaa. 4. 3 Toinen mahdollinen menettely ajokieltojen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n pa- nemiseksi esitet(cid:228)(cid:228)n 1 kohdan b alakohdassa ja se koskee ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen v(cid:228)lillist(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa oikeus- tai hallintoviranomaisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228). T(cid:228)ll(cid:228) menettelyll(cid:228) rikok- sentekovaltion p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kselle saadaan asuinvaltion oikeus- tai hallintoviranomaisen hyv(cid:228)ksynt(cid:228) tai vahvistus. Se, miten j(cid:228)tet(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senvaltion yksityiskohdiltaan t(cid:228)m(cid:228) tapahtuu, p(cid:228)(cid:228)tett(cid:228)v(cid:228)ksi ja tapa todenn(cid:228)k(cid:246)isesti vaihtelee erilaisten kansallisten j(cid:228)rjestelmien mukaan. 4. 4 Kolmannessa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanomenettelyss(cid:228) (1 kohdan c ala- kohta) ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s muunnetaan asuinvaltion oikeus- tai jolloin rikoksentekoval- hallintoviranomaisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseksi, tion p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s korvataan uudella asuinvaltion p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228). 4. 5 Edell(cid:228) 4 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaista t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa koskee joukko ehtoja, joista m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n 2 ja 3 kohdassa. Niiden p(cid:228)(cid:228)asiallisena tarkoituksena on antaa joustovaraa siten, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltioiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)jen erot otetaan huomioon. Lukuun ottamatta vaatimusta, joka koskee ajokiellon jo suoritetun osan huomioon ottamista ja joka on kaikille kolmelle t(cid:228)yt(cid:246)nt(cid:246)(cid:246)npanomenettelylle yh- teinen, mit(cid:228)(cid:228)n 2 ja 3 kohdan muista ehdoista ei tarvitse soveltaa ensimm(cid:228)iseen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanomenettelyyn, koska v(cid:228)litt(cid:246)m(cid:228)ss(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanossa sen enemp(cid:228)(cid:228) ajokiellon kestoa kuin sen luonnettakaan ei voida muuttaa. 4. 6 Artiklan 2 kohdassa esitet(cid:228)(cid:228)n kolme vaatimusta 1 kohdan b alakohdan (v(cid:228)lillinen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npano) mukaiselle t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanolle: 4. 7 3 kohdassa esitet(cid:228)(cid:228)n viisi vaatimusta 1 kohdan c alakohdan (muuttaminen) mukaiselle t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanolle: a) Asuinvaltiota sitoo todettu teko sellaisena kuin se mai- nitaan rikoksentekovaltion m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)ss(cid:228) ajokieltop(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksess(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) tarkoittaa, ett(cid:228) asuinvaltiolla ei ole oike- uttaa kiist(cid:228)(cid:228) ajokiellon perustetta, joka on rikoksenteko- valtion asia. Koska 1 artiklan a kohdan nojalla vain johon ei voi en(cid:228)(cid:228) hakea muutosta, sellaiset ajokiellot, voidaan ilmoittaa, kuljettajalla olisi pit(cid:228)nyt jo olla mah- dollisuus kiist(cid:228)(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s rikoksentekovaltiossa. Jos h(cid:228)n kuitenkin yritt(cid:228)(cid:228) asuinvaltiossa v(cid:228)itt(cid:228)(cid:228), ettei h(cid:228)nelle ole annettu mahdollisuutta puolustautua rikoksenteko- valtiossa, asuinvaltion olisi sovellettava 6 artiklan 1 koh- dan e alakohtaa ja 8 artiklan 3 kohtaa. b) Muuntaessaan ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen asuinvaltion on otet- tava rikoksentekovaltion m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)st(cid:228) ajokiellosta huo- mioon se osa, joka on jo suoritettu tuossa valtiossa. Jos ajokiellon kestoa lyhennet(cid:228)(cid:228)n c alakohdan nojalla, t(cid:228)t(cid:228) alakohtaa sovelletaan t(cid:228)m(cid:228)n lyhennetyn keston pohjalta. c) Muuntaessaan ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen asuinvaltiolla on oi- keus lyhent(cid:228)(cid:228) ajokiellon kestoa siten, ett(cid:228) se vastaa sit(cid:228), mit(cid:228) asuinvaltion kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti olisi kyseisess(cid:228) tapauksessa sovellettu, jos tapaus olisi k(cid:228)sitelty kokonaan asuinvaltiossa. d) Samalla tavoin kuin 2 kohdan mukaisissa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- notapauksissa, ei asuinvaltio ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) muunta- essaan saa pident(cid:228)(cid:228) sen kestoa. a) Ajokiellosta rikoksentekovaltiossa jo suoritettu osa on otettava huomioon (toisin sanoen v(cid:228)hennett(cid:228)v(cid:228) alunpe- rin m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tyst(cid:228) kestosta). Jos ajokiellon kestoa lyhenne- t(cid:228)(cid:228)n b alakohdan nojalla, t(cid:228)t(cid:228) alakohtaa sovelletaan ly- hennetyn keston pohjalta. e) Asuinvaltio ei ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) muuntaessaan saa kor- vata ajokieltoa sakolla tai muulla toimenpiteell(cid:228). T(cid:228)ll(cid:228) rajoituksella on tarkoitus est(cid:228)(cid:228) se, ett(cid:228) toimenpiteen luonnetta muutetaan. C 211/4 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 23. 7. 1999 4. 8 Artiklan 4 kohdassa edellytet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) asuinvaltio m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)(cid:228) tarvittaessa p(cid:228)iv(cid:228)n, josta lukien se panee t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n sille ilmoitetun ajokiellon. T(cid:228)m(cid:228)n m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen katsottiin olevan tarpeen er(cid:228)ille j(cid:228)senvaltioille niiden ajokieltojen t(cid:228)yt(cid:228)n- t(cid:246)(cid:246)npanemiseksi, joista ne saavat ilmoituksen j(cid:228)senvalti- oilta, jotka kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)ns(cid:228) perusteella mahdol- lisesti eiv(cid:228)t ole aloittaneet ajokiellon t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa il- moituksen tekohetkell(cid:228) joko sen vuoksi, ett(cid:228) kuljettaja oli poistunut rikoksentekovaltiosta hyvin nopeasti ennen kuin toimenpide voitiin k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) toteuttaa tai koska ajokortti ei ollut silloin saatavilla, kun h(cid:228)n poistui maasta. (Joissakin maissa ei voida vahvistaa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon aloitusp(cid:228)iv(cid:228)(cid:228) ennen kuin viranomaiset ovat ottaneet ajokortin haltuunsa, joten jos rikoksentekovaltio ei ole sit(cid:228) vahvistanut, asuin- valtion on teht(cid:228)v(cid:228) se. ) kyseisen henkil(cid:246)n turvallisuuden kuljettajana vaikuttamaan arveluttavalta. Yleissopimus ei rajoita t(cid:228)llaisen maan mah- dollisuutta toteuttaa kyseist(cid:228) toimenpidett(cid:228). 6 artikla 6. 1 Yleissopimuksen 6 artiklassa esitet(cid:228)(cid:228)n syyt, jotka oikeutta- vat asuinvaltion kielt(cid:228)ytym(cid:228)(cid:228)n panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ri- koksentekovaltion ilmoitusta. Artiklan 1 kohdassa esitet(cid:228)(cid:228)n olosuhteet, joissa asuinvaltion on kielt(cid:228)ydytt(cid:228)v(cid:228) panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n sille ilmoitettu ajokielto. Artiklan 2 kohdassa esitet(cid:228)(cid:228)n olosuhteet, joissa asuinvaltio voi kielt(cid:228)yty(cid:228) teke- m(cid:228)st(cid:228) sit(cid:228). 4. 9 Artiklan 5 kohdassa edellytet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) antaessaan 15 artik- lan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen kukin j(cid:228)senvaltio ilmoittaa julistuksella, mit(cid:228) 1 kohdassa kuvatuista kolmesta menettelyst(cid:228) se asuinvaltiona aikoo soveltaa. 6. 2 Kielt(cid:228)ytymiseen velvoittavat seuraavat 6 artiklan 1 koh- dassa mainitut seikat: T(cid:228)m(cid:228)n kohdan perusteella voidaan annettu julistus korvata milloin tahansa uudella julistuksella. J(cid:228)senvaltio voi my(cid:246)s julistaa, ett(cid:228) se soveltaa p(cid:228)(cid:228)s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)i- sesti yht(cid:228) kyseisist(cid:228) menettelyist(cid:228) mutta ett(cid:228) se soveltaa niist(cid:228) jotain toista tietyiss(cid:228) tapauksissa, jotka m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n sen antamassa julistuksessa objektiivisiin perusteisiin viit- taamalla. J(cid:228)senvaltio voisi esimerkiksi ilmoittaa, ett(cid:228) se so- veltaa yleens(cid:228) 1 kohdan a alakohtaa (suora t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n- pano) mutta ett(cid:228) se soveltaa 1 kohdan b alakohtaa (v(cid:228)lil- linen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npano) sellaisissa tapauksissa, joissa rikok- sentekovaltion m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228) ajokielto on pidempi kuin julis- tuksen antavassa j(cid:228)senvaltiossa samanlaisesta teosta m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)tt(cid:228)v(cid:228)n ajokiellon enimm(cid:228)iskesto. 5 artikla 5. Yleissopimuksen 5 artiklan tarkoituksena on tuoda esiin se, ett(cid:228) pantuaan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ajokiellon, jonka rikoksentekoval- tio on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)nnyt jollekin sen asukkaista, asuinvaltiota ei kiellet(cid:228) panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n muita liikenneturvallisuustoi- menpiteit(cid:228), jotka se katsoo tarpeellisiksi ja jotka ovat sen oman lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisia. Yleissopimuksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 3 kohdan d alakohta sulkevat pois mahdollisuuden, ett(cid:228) asuinvaltio pident(cid:228)(cid:228) sille ilmoitetun ja yhdest(cid:228) tai useammasta yksitt(cid:228)isest(cid:228) rikoksesta m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tyn tietyn ajokiellon kestoa. Joissakin j(cid:228)senvaltioissa rankaisevien liikenneturvallisuustoimenpiteiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)minen kuljettajalle (ajokielto mukaan lukien) ei v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) liity rikoksesta tuo- mitsemiseen. N(cid:228)iss(cid:228) j(cid:228)senvaltioissa t(cid:228)llaisia toimenpiteit(cid:228) voidaan ehk(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) jo silloin, kun tulee tietoon, ett(cid:228) maassa vakituisesti asuva ajokortin haltija on tehnyt toisessa maassa sellaisen rikoksen tai muun sellaisen teon, joka saa a) Ajokielto on jo kokonaisuudessaan pantu t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n rikoksentekovaltiossa. T(cid:228)ll(cid:246)in ei asuinvaltion teht(cid:228)v(cid:228)ksi ole selv(cid:228)stik(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)(cid:228)nyt mit(cid:228)(cid:228)n. b) Ilmoituksen kohteena oleva henkil(cid:246) on asuinvaltiossa joka samojen tekojen osalta jo m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokieltoon, on pantu t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n tai jota pannaan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. c) Rikoksentekij(cid:228) olisi asuinvaltiossa saanut armahduksen tai kuulunut yleisen armahduksen piiriin, jos h(cid:228)nen ri- koksentekovaltiossa suorittamansa teot olisi suoritettu asuinvaltiossa. T(cid:228)llainen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ys on yhteinen useille tuomioiden siirtoa koskeville yleissopimuksille. d) Asuinvaltion lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokielto olisi jo p(cid:228)(cid:228)ttynyt. e) Saatuaan 8 artiklan mukaisesti annetut tiedot asuinval- tio katsoo yksitt(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa, ettei asianosaiselle ole kyseisess(cid:228) tapauksessa annettu riitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) mahdolli- suutta puolustautua. Yleissopimuksen 8 artiklassa on esitetty tiedot, jotka rikoksentekovaltion on toimitettava asuinvaltiolle 3 artiklan mukaisessa ilmoituksessa. Jos asianosainen ei ollut itse l(cid:228)sn(cid:228) oikeudenk(cid:228)ynniss(cid:228) tai h(cid:228)nell(cid:228) ei ollut siin(cid:228) edustajaa, n(cid:228)iss(cid:228) tiedoissa on oltava selvitys siit(cid:228), ett(cid:228) asianosaiselle oli asianmukaisesti il- moitettu oikeudenk(cid:228)ynnist(cid:228) rikoksentekovaltion lain mukaisesti. Yleissopimuksen 8 artiklan 3 kohdan perus- teella on mahdollista, ett(cid:228) asuinvaltio pyyt(cid:228)(cid:228) rikoksen- tekovaltiota antamaan tarvittavat lis(cid:228)tiedot, jos asuinval- tio katsoo 1 ja 2 kohdan mukaisesti annettujen tietojen perusteella, ett(cid:228) ne ovat riitt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)m(cid:228)t p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen teke- miselle t(cid:228)m(cid:228)n yleissopimuksen nojalla, erityisesti, jos voidaan ep(cid:228)ill(cid:228), ettei asianomaiselle henkil(cid:246)lle ole an- 23. 7. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 211/5 nettu riitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) mahdollisuutta puolustautua. Asuinvaltio voi esimerkiksi haluta varmistua siit(cid:228), ett(cid:228) asianomai- sella henkil(cid:246)ll(cid:228) oli mahdollisuus k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) omaa kielt(cid:228)(cid:228)n voidakseen ilmaista itse(cid:228)(cid:228)n selv(cid:228)sti ajokiellon asettami- seen johtaneessa menettelyss(cid:228). Artiklan e alakohdan tarkoituksena ei ole sallia asettaa yleisell(cid:228) tasolla kyseenalaiseksi toisten j(cid:228)senvaltioiden oikeus- tai oikeudenk(cid:228)yntij(cid:228)rjestelmi(cid:228). 6. 3 Asuinvaltio voi yleissopimuksen nojalla p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) kielt(cid:228)yty(cid:228) panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n sille ilmoitettua ajokieltoa seuraa- vissa 6 artiklan 2 kohdassa mainituissa olosuhteissa: a) Kaksoisrangaistavuus puuttuu, toisin sanoen menettely, jonka johdosta rikoksentekovaltio on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)nnyt ajokiel- lon, ei ole asuinvaltion lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan rikos. b) Ajokieltoa on j(cid:228)ljell(cid:228) v(cid:228)hemm(cid:228)n kuin kuukausi silloin, kun asuinvaltio vastaanottaa ilmoituksen ja voi panna sen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. T(cid:228)m(cid:228) tarkoittaa, ett(cid:228) asuinvaltio voi kielt(cid:228)yty(cid:228) panemasta t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n sille ilmoitettua ajokiel- toa, jos voidaan todeta ennakolta, ett(cid:228) ajokieltoa on j(cid:228)ljell(cid:228) v(cid:228)hemm(cid:228)n kuin kuukausi sen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon mahdollisena aloitusajankohtana. Harkintavallalla on tarkoitus v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) suhteeton vaivann(cid:228)k(cid:246), mutta asuinval- tio voi halutessaan panna t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n t(cid:228)llaisenkin ajo- kiellon. c) Teko, jonka perusteella ajokielto m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttiin, on kyll(cid:228)kin molemmissa valtioissa rikos, mutta ei sellainen, jonka perusteella asuinvaltion lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan voidaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) ajokielto. 6. 4 Artiklan 3 kohdan perusteella j(cid:228)senvaltio voi 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta antaessaan julistaa, ett(cid:228) se k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) aina 2 kohdan mukaista harkintavaltaa kielt(cid:228)ytyk- seen panemasta ajokieltoa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n joissakin tai kaikissa 2 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa. Jos t(cid:228)llainen julistus tarvitse ilmoittaa on annettu, muiden j(cid:228)senvaltioiden ei julistuksessa tarkoitettuja ajokieltoja. J(cid:228)senvaltio voi peruut- taa julistuksensa milloin tahansa. M(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yst(cid:228) on tarkastel- tava suhteessa eroihin, joita j(cid:228)senvaltioiden j(cid:228)rjestelmien v(cid:228)lill(cid:228) on eri rikosten yhteydess(cid:228) sovellettavien ajokieltojen keston ja ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanotapojen osalta. 7 artikla 7. Yleissopimuksen 7 artikla koskee 3 artiklan mukaisesti an- nettujen ilmoitusten k(cid:228)sittelyyn liittyvi(cid:228) k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n j(cid:228)rjeste- lyj(cid:228). Rikoksentekovaltion toimivaltainen viranomainen toi- mittaa 1 kohdan mukaan ajokieltoilmoituksen asuinvaltion keskusviranomaiselle. Kunkin j(cid:228)senvaltion on 2 kohdan mu- kaan ilmoitettava kyseiset viranomaiset 15 artiklan 2 koh- dassa tarkoitetun ilmoituksen yhteydess(cid:228). Se voi nimet(cid:228) yh- den tai useamman keskusviranomaisen vastaanottamaan il- moituksia. Sen on my(cid:246)s ilmoitettava toimivaltainen viran- omainen, jonka teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) on antaa ilmoitukset. Kukin j(cid:228)- senvaltio p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)ysin itsen(cid:228)isesti n(cid:228)ist(cid:228) eri viranomaisista. T(cid:228)m(cid:228)n yleissopimuksen soveltamiseksi nimetyn keskusviran- joka on nimetty omaisen ei esimerkiksi muiden yleissopimusten kuten keskin(cid:228)ist(cid:228) oikeusapua rikos- asioissa koskevan vuoden 1959 eurooppalaisen yleissopi- muksen soveltamiseksi. tarvitse olla se, 8 artikla 8. 1 Yleissopimuksen 8 artikla koskee tietoja, jotka rikoksente- kovaltion on toimitettava l(cid:228)hett(cid:228)ess(cid:228)(cid:228)n 3 artiklan mukai- sen ilmoituksen. 8. 2 Artiklan 1 kohdassa esitetyt tiedot ovat seuraavat: (cid:151) Ajokieltoon m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tyn henkil(cid:246)n yhteystiedot. Tarkoituksena on antaa tiedot, joiden perusteella asuin- valtio voi tavoittaa asianomaisen henkil(cid:246)n voidakseen panna ajokiellon t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. Tarvittavia tietoja ovat tietenkin asianosaisen koko nimi (jos k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228)), syntym(cid:228)aika, osoite asuinvaltiossa, muu s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)llinen osoite (esimerkiksi jos kuljettaja parhaillaan ty(cid:246)skente- lee jonkin aikaa muussa maassa kuin asuinvaltiossa). Hy(cid:246)dyllist(cid:228) on my(cid:246)s antaa ajokortin numero (se on tosin tarpeetonta, jos itse ajokortti on k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) ja rikoksentekovaltio toimittaa sen asuinvaltiolle 1 koh- dan viimeisen luetelmakohdan mukaisesti). (cid:151) Ajokieltoa koskeva p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s alkuper(cid:228)isen(cid:228) tai virallisena j(cid:228)ljenn(cid:246)ksen(cid:228). (cid:151) Lyhyt selostus teosta sek(cid:228) viittaus niihin rikoksenteko- valtion lain s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksiin, joiden perusteella ajokielto on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty, jollei s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228) ole esitetty p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228). On todenn(cid:228)k(cid:246)ist(cid:228), ett(cid:228) ajokieltoa koskevaan (cid:148)p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)k- seen(cid:148) sis(cid:228)ltyv(cid:228)t kaikissa j(cid:228)senvaltioissa rikosta koskevat tiedot, rikokseen liittyv(cid:228)t oikeudelliset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)kset ja kyseist(cid:228) rikosta koskevat erityiset olosuhteet, mutta jos asia ei ole n(cid:228)in, n(cid:228)m(cid:228) tiedot olisi my(cid:246)s toimitettava p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen mukana. C 211/6 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 23. 7. 1999 (cid:151) Todistus siit(cid:228), ett(cid:228) ajokieltoa koskeva p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s on lopul- linen. mukaisesti, oliko asianosaisella riitt(cid:228)v(cid:228) mahdollisuus puo- lustautua ja olisiko asuinvaltion t(cid:228)m(cid:228)n vuoksi kielt(cid:228)ydyt- t(cid:228)v(cid:228) panemasta ajokielto t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. Koska 3 artiklan nojalla on ilmoitettava 1 artiklan a kohdan mukaisesti vain sellaiset ajokiellot, joihin ei en(cid:228)(cid:228) voida hakea muutosta, asuinvaltiolle on vahvistet- tava, ett(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s on todellakin lopullinen eik(cid:228) siihen voida en(cid:228)(cid:228) hakea muutosta. (cid:151) Tiedot siit(cid:228), milt(cid:228) osin ajokielto on pantu t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ajokiellon jos ne ovat rikoksentekovaltiossa, mukaan luettuina kesto ja sen alkamis- ja p(cid:228)(cid:228)ttymisp(cid:228)iv(cid:228)t, tiedossa. tiedot, Rikosentekovaltion olisi annettava asuinvaltiolle aina mahdollisimman t(cid:228)ydelliset joiden perusteella asuinvaltio voi olla perill(cid:228) ajokiellon kestosta sek(cid:228) siit(cid:228), milloin sit(cid:228) alettiin panna t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ja milloin ajokiel- lon on rikoksentekovaltion alkuper(cid:228)isen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen mu- kaan m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) p(cid:228)(cid:228)tty(cid:228) (jollei 4 artiklan 2 kohdan b ala- kohdassa tai 4 artiklan 3 kohdan c alakohdassa salli- tuista v(cid:228)hennyksist(cid:228) muuta johdu). (cid:151) Ajokortti, jos se on otettu haltuun. 9 artikla 9. 1 Yleissopimuksen 9 artikla koskee ilmoitusten ja niiden liit- teiden k(cid:228)(cid:228)nt(cid:228)mist(cid:228) ja asiakirjojen oikeaksi todistamista. Se my(cid:246)t(cid:228)ilee keskin(cid:228)ist(cid:228) oikeusapua rikosasioissa koskevan vuoden 1959 eurooppalaisen yleissopimuksen 16 ja 17 artiklaa. 9. 2 Artiklan 1 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n periaatteesta, jonka mu- kaan rikoksentekovaltion asuinvaltiolle toimittaman aineis- ton k(cid:228)(cid:228)nt(cid:228)mist(cid:228) ei vaadita. T(cid:228)m(cid:228) ei est(cid:228) j(cid:228)senvaltioita so- pimasta kahdenv(cid:228)lisesti yleissopimuksen soveltamiseen liit- tyvien asiakirjojen k(cid:228)(cid:228)nt(cid:228)misest(cid:228). Artiklan 2 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltioilla on oikeus poi- keta t(cid:228)st(cid:228) periaatteesta ja 15 artiklan 2 kohdassa tarkoite- tun ilmoituksen antaessaan ilmoittaa, ett(cid:228) 1 kohdassa tar- koitettuihin rikoksentekovaltion sille toimittamiin asiakir- joihin on liitett(cid:228)v(cid:228) ilmoituksessa mainitulle jollekin Euroo- pan yhteis(cid:246)jen toimielimiss(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)lle viralliselle kielelle tehty k(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s. Jos ajokortti on otettu haltuun eik(cid:228) sit(cid:228) ole palautettu kuljettajalle, se on yleissopimuksen 8 artiklan mukaan l(cid:228)hetett(cid:228)v(cid:228) asuinvaltiolle. Sen kautta saadaan suuri osa 8 artiklan mukaisesti toimitettavista tiedoista. 9. 3 Artiklan 3 kohdan mukaan 1 kohdassa tarkoitettuja asia- kirjoja ei yleens(cid:228) tarvitse todistaa virallisesti oikeiksi. Ai- noana poikkeuksena on 8 artiklan 1 kohdan toisessa lue- telmakohdassa tarkoitettu ajokieltoa koskevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen virallinen j(cid:228)ljenn(cid:246)s. joissa 8. 3 Artiklan 2 kohdassa otetaan huomioon tilanteet, kuljettaja ei ole ollut itse l(cid:228)sn(cid:228) oikeudenk(cid:228)ynniss(cid:228), jossa h(cid:228)nelle on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokielto, tai h(cid:228)nell(cid:228) ei ole ollut siin(cid:228) edustajaa. Kaikissa j(cid:228)senvaltioissa on kansallisia s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228) siit(cid:228), miten oikeudenk(cid:228)ynnist(cid:228) annetaan tieto vastaajalle. Artiklan 2 kohdan ja 1 kohdassa vaadittujen tietojen seu- rauksena on, ett(cid:228) rikoksentekovaltion on osoitettava aina, kun asianosainen ei ollut itse l(cid:228)sn(cid:228) tai h(cid:228)nell(cid:228) ei ollut edustajaa, ett(cid:228) oikeudenk(cid:228)ynnist(cid:228) oli ilmoitettu asianosai- selle asianmukaisesti maan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti. 8. 4 Artiklan 3 kohdassa otetaan huomioon mahdollisuus, ett(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) voi olla mahdoton tehd(cid:228) ilmoituksen perusteella, vaikka 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot olisikin annettu. N(cid:228)in on erityisesti, jos asuinvaltion toimivaltaiset viran- omaiset ep(cid:228)ilev(cid:228)t, ettei asianomaiselle ole annettu riitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) mahdollisuutta puolustautua. Asuinvaltion on t(cid:228)ll(cid:246)in han- kittava lis(cid:228)tietoja rikoksentekovaltiolta, jolla on velvollisuus toimittaa tiedot viipym(cid:228)tt(cid:228). Asuinvaltion viranomaisten harkintavallassa on p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228), voidaanko t(cid:228)llaista ep(cid:228)ill(cid:228). Jos ep(cid:228)ily kuitenkin on olemassa, jotta asuinvaltio voi tarkastella 6 artiklan 1 kohdan e alakohdan tarvitaan lis(cid:228)tietoja, 10 artikla 10. T(cid:228)m(cid:228) artiklan mukaan asuinvaltio ilmoittaa rikoksenteko- valtiolle, miten sille toimitetun ilmoituksen osalta on me- netelty. Tietoihin on sis(cid:228)llytt(cid:228)v(cid:228) kaikki ilmoituksen joh- dosta tehdyt ja t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa koskevat p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset (esi- merkiksi ajokiellon keston lyhent(cid:228)minen 4 artiklan mukai- sesti). Lis(cid:228)ksi, jos se 6 artiklassa sallittujen syiden nojalla kielt(cid:228)ytyy panemasta ajokieltoa t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n, sen on ilmoi- tettava kielt(cid:228)ytymisen syyt. N(cid:228)ill(cid:228) tiedoilla on v(cid:228)lit(cid:246)n vai- kutus rikoksentekovaltion 11 artiklan 1 kohdan mukaiseen oikeuteen panna t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n ajokielto alkuper(cid:228)isen kestoi- sena omalla alueellaan. Tietoja voidaan tarvita my(cid:246)s 6 ar- tiklan 3 kohdan toisen virkkeen soveltamiseksi. 11 artikla 11. 1 Artiklan 1 kohta s(cid:228)ilytt(cid:228)(cid:228) rikoksentekovaltion oikeuden panna alkuper(cid:228)inen ajokielto t(cid:228)ysim(cid:228)(cid:228)r(cid:228)isen(cid:228) t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n rikoksentekovaltiossa, ly- hent(cid:228)nyt ajokiellon alkuper(cid:228)ist(cid:228) kestoa. K(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) tarkoittaa, ett(cid:228) suoritettuaan asuinvaltion 4 artiklan jos asuinvaltio on esimerkiksi 23. 7. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 211/7 2 kohdan b alakohdan tai 3 kohdan c alakohdan mukai- sesti m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)n lyhennetyn ajokiellon kuljettaja voisi ajaa asuinvaltiossa. Lis(cid:228)ksi h(cid:228)n voisi ajaa my(cid:246)s muualla, jollei 11 artiklan 1 kohta sit(cid:228) est(cid:228)isi. Rikoksentekovaltiolla on kuitenkin 1 kohdan mukaan oikeus pit(cid:228)(cid:228) ajokiellon alku- per(cid:228)inen kesto voimassa alueellaan. Artiklan 2 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltio voi 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta antaessaan ilmoittaa, ettei se rikoksentekoval- tiona sovella 11 artiklan 1 kohtaa. Kuljettajalle on tieten- kin t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) tiet(cid:228)(cid:228), mik(cid:228) h(cid:228)nen asemansa on suhteessa rikoksentekovaltioon ja onko h(cid:228)n suoritettuaan asuinval- tiossa ajokieltonsa loppuun edelleen ajokiellon alainen, jos h(cid:228)n ajaa rikoksentekovaltiossa ajokiellon alkuper(cid:228)isen kes- ton aikana. Artiklan 4 kohdan mukaan rikoksentekoval- tion, joka aikoo soveltaa 1 kohtaa, onkin ilmoittaessaan asianosaisielle ajokieltop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228) ilmoitettava h(cid:228)nelle my(cid:246)s t(cid:228)st(cid:228) seikasta. Artiklan 4 kohdan mukaan rikoksen- tekovaltion on my(cid:246)s vahvistettava 3 artiklan mukaisesti antamassaan ilmoituksessa, ett(cid:228) se on ilmoittanut asiasta kuljettajalle. 11. 2 Artiklan 3 kohdan mukaan rikoksentekovaltion ja asuin- valtion on t(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228) yleissopimuksen mukaiset velvolli- suutensa siten, ett(cid:228) ne varmistavat, ettei molemmissa val- tioissa suoritetun ajokiellon kokonaiskesto ylit(cid:228) rikoksen- tekovaltion alunperin m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)m(cid:228)n ajokiellon kestoa. T(cid:228)m(cid:228) tukee 8 artiklan 1 viidett(cid:228) luetelmakohtaa, jonka mukaan rikoksentekovaltion on annettava ajokiellon alkamis- ja p(cid:228)(cid:228)ttymisajankohtaa koskevat tiedot, jos ne tiedet(cid:228)(cid:228)n. 12 artikla 12. T(cid:228)ss(cid:228) artiklassa velvoitetaan jokainen j(cid:228)senvaltio toteutta- maan tarvittavat toimenpiteet, jotta se voi saattaa alueel- laan tapahtuvan moottoriajoneuvon kuljettamisen rangais- tavaksi teoksi, jos kuljettajalle on t(cid:228)m(cid:228)n yleissopimuksen mukaisesti m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty ajokielto asuinvaltiossa. Jokaisella j(cid:228)- senvaltiolla on lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s, jonka mukaan kuljettaminen on rangaistava teko, kun henkil(cid:246)lle on m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)tty ajokielto kyseisess(cid:228) maassa. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan valtioiden on kuitenkin saatettava ajoneuvon kuljettaminen jos kuljettajalle on m(cid:228)(cid:228)- alueellaan rangaistavaksi teoksi, r(cid:228)tty ajokielto toisessa maassa (ts. asuinvaltiossa). Neuvosto pani merkille yleissopimusta teht(cid:228)ess(cid:228), ett(cid:228) Tanskan val- tuuskunta k(cid:228)sitt(cid:228)(cid:228) 12 artiklan siten, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltion k(cid:228)y- t(cid:246)ss(cid:228) on oltava seuraamuksia, joita se voi soveltaa henki- l(cid:246)(cid:246)n, joka kuljettaa moottoriajoneuvoa sen alueella sen j(cid:228)lkeen, kun toinen j(cid:228)senvaltio on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)nnyt h(cid:228)net ajokiel- toon, mutta ett(cid:228) j(cid:228)senvaltio ei ole velvollinen k(cid:228)ytt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n ajoneuvon kuljettamista ajokiellon aikana koskevaa kansal- lista erityiss(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)st(cid:228). 14 artikla 14. T(cid:228)ss(cid:228) artiklassa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n Europpan yhteis(cid:246)jen tuomiois- tuimen t(cid:228)ht(cid:228)v(cid:228)(cid:228) yleissopimuksen osalta. Se on mahdolli- simman pitk(cid:228)lti laadittu Euroopan unionista tehdyn sopi- muksen VI osaston nojalla hyv(cid:228)ksyttyjen muiden asiakirjo- jen jo voimassa olevien, Euroopan yhteis(cid:246)jen tuomioistui- men toimivaltaa koskevien s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten pohjalta. Artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan yhteis(cid:246)jen tuomiois- tuimella on toimivalta ratkaista yleissopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liset riidat. Toi- mivalta tulee voimaan kuitenkin vain, jos riitaa ei ole voitu sopia neuvostossa kuuden kuukauden kuluessa siit(cid:228), kun j(cid:228)senvaltio on saattanut sen neuvoston k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi. Tuomioistuimella on my(cid:246)s toimivalta ratkaista yleissopi- muksen tulkintaa ja soveltamista koskevat j(cid:228)senvaltioiden ja komission v(cid:228)liset riidat. T(cid:228)ll(cid:246)in ei vaadita, ett(cid:228) riita olisi ensin pyritt(cid:228)v(cid:228) sopimaan neuvostossa. Artiklan 2 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltio voi antaa julistuk- sen, jonka mukaan se hyv(cid:228)ksyy yhteis(cid:246)jen tuomioistuimen toimivallan antaa ennakkoratkaisuja yleissopimuksen tul- kinnasta. J(cid:228)senvaltio voi antaa t(cid:228)llaisen julistuksen ratifioi- dessaan yleissopimuksen, siihen liittyess(cid:228)(cid:228)n tai my(cid:246)hem- min. Artiklan 3 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltion on 2 kohdan mu- kaista julistusta antaessaan t(cid:228)smennett(cid:228)v(cid:228), voiko ennakko- ratkaisua pyyt(cid:228)(cid:228) vain sellainen tuomioistuin, jonka p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)k- siin ei kansallisen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaan saa hakea mu- tosta (a alakohta), vai kaikki sen laink(cid:228)ytt(cid:246)valtaan kuuluvat tuomioistuimet (b alakohta). Kohdassa asetetaan lis(cid:228)ksi joiden vallitessa ennakkoratkaisua voidaan edellytykset, pyyt(cid:228)(cid:228). T(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) asianomaisen tuomioistuimen on pyydett(cid:228)v(cid:228) ratkaisua yleissopimuksen tulkintaa koske- vasta kysymyksest(cid:228), jotta se voi antaa p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen sen k(cid:228)si- telt(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) olevassa asiassa. 13 artikla 13. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan yleissopimuksen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npa- nosta johtuvista kustannuksista vastaa se j(cid:228)senvaltio, jossa ne aiheutuvat. Artiklan 4 kohdan mukaan yhteis(cid:246)jen tuomioistuimen pe- russ(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) ja ty(cid:246)j(cid:228)rjestyst(cid:228) sovelletaan t(cid:228)m(cid:228)n artiklan mu- kaisissa menettelyiss(cid:228) yhteis(cid:246)jen tuomioistuimessa. Lis(cid:228)ksi j(cid:228)senvaltio voi sen mukaan riippumatta siit(cid:228), onko se an- C 211/8 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 23. 7. 1999 tanut 2 kohdassa tarkoitetun julistuksen, antaa tapausta koskevia lausuntoja tai kirjallisia huomautuksia yhteis(cid:246)jen tuomioistuimelle 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. 15 artikla 15. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan yleissopimus tulee voimaan Euroo- pan unionin neuvoston t(cid:228)t(cid:228) varten vahvistamien tavan- omaisten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten mukaisesti. Yleissopimus tulee voimaan yhdeks(cid:228)nkymmenen p(cid:228)iv(cid:228)n kuluttua siit(cid:228), kun viimeinen niist(cid:228) viidest(cid:228)toista valtiosta, jotka olivat Euroopan unionin j(cid:228)seni(cid:228) 17 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)- jolloin neuvosto antoi s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksen yleissopi- kuuta 1998, muksen tekemisest(cid:228), on ilmoittanut tallettaneensa hyv(cid:228)ksy- miskirjansa. J(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lill(cid:228) aikaisemmin tehtyjen oikeudellista yhteisty(cid:246)t(cid:228) koskevien j(cid:228)rjestelyjen osalta 4 kohdassa m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) jokainen j(cid:228)senvaltio voi yleissopimusta hyv(cid:228)k- syess(cid:228)(cid:228)n tai my(cid:246)hemmin ilmoittaa, ett(cid:228) yleissopimusta so- velletaan ennakoivasti sen ja muiden samanlaisen ilmoituk- sen tehneiden j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisiss(cid:228) suhteissa. N(cid:228)m(cid:228) il- moitukset tulevat voimaan yhdeks(cid:228)nkymmenen p(cid:228)iv(cid:228)n ku- lutta niiden tallettamisp(cid:228)iv(cid:228)st(cid:228). J(cid:228)senvaltiot eiv(cid:228)t kuitenkaan voi ilmoittaa, ett(cid:228) yhteis(cid:246)jen tuomioistuimella on toimivalta yleissopimusta koskevissa asioissa ennakoivan soveltamisen aikana, koska t(cid:228)m(cid:228) edel- lytt(cid:228)(cid:228) yleissopimuksen t(cid:228)ytt(cid:228) voimaantuloa viidentoista j(cid:228)- senvaltion hyv(cid:228)ksytty(cid:228) sen. Olisi pantava merkille my(cid:246)s se, ett(cid:228) 5 kohdan mukaan yleissopimusta sovelletaan vain rikoksiin, jotka on tehty sen j(cid:228)lkeen, kun yleissopimus on tullut voimaan tai kun yleissopimusta on 4 kohdan mukaisesti alettu soveltaa asianomaisten j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lill(cid:228). tion osalta yhdeks(cid:228)nkymmenen p(cid:228)iv(cid:228)n kuluttua siit(cid:228), kun se on tallettanut liittymisasiakirjansa. Jos yleissopimus ei ole tullut voimaan yhdeks(cid:228)nkymmenen p(cid:228)iv(cid:228)n kuluttua siit(cid:228), kun uusi liittymisasiakir- j(cid:228)senvaltio on tallettanut jansa, yleissopimus tulee voimaan kyseisen valtion sek(cid:228) kaikkien muiden j(cid:228)senvaltioiden osalta 15 artiklan 3 koh- dassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ttyjen edellytysten mukaisesti. T(cid:228)ss(cid:228) tapauk- sessa yleissopimukseen liittyv(cid:228) valtio voi tehd(cid:228) ennakoivaa soveltamista koskevan ilmoituksen. Uuden j(cid:228)senvaltion liittyminen ei ole edellytys yleissopi- muksen voimantulolle muiden valtioiden osalta, jotka oli- vat unionin j(cid:228)seni(cid:228) silloin, kun neuvosto antoi s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksen yleissopimuksen tekemisest(cid:228). 17 artikla 17. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan tarkoituksena on selvent(cid:228)(cid:228), ettei yleissopi- mukseen saa tehd(cid:228) varaumia. 18 artikla 18. T(cid:228)ss(cid:228) artiklassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n yleissopimuksen alueellisesta so- veltamisalasta Yhdistyneen kuningaskunnan osalta. 19 artikla 19. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan neuvoston p(cid:228)(cid:228)sihteeri on yleisso- pimuksen tallettaja. P(cid:228)(cid:228)sihteeri julkaisee Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228) yleissopimuksen hyv(cid:228)ksymiset ja siihen liittymiset sek(cid:228) ju- listukset samoin kuin muut t(cid:228)t(cid:228) yleissopimusta koskevat ilmoitukset. 16 artikla 16. T(cid:228)m(cid:228)n artiklan mukaan yleissopimukseen voi liitty(cid:228) jokai- nen valtio, josta tulee Euroopan unionin j(cid:228)sen ja joka suo- rittaa liittymismenettelyt. Yleissopimukseen ei kuitenkaan voi liitty(cid:228) valtio, joka ei ole Euroopan unionin j(cid:228)sen. Jos yleissopimus on jo tullut voimaan uuden j(cid:228)senvaltion liittyess(cid:228) siihen, yleissopimus tulee voimaan kyseisen val- Seuranta 20. Neuvosto pani yleissopimusta teht(cid:228)ess(cid:228) merkille sen, ett(cid:228) neuvoston apuelimiss(cid:228) on syyt(cid:228) seurata tarkasti yleissopi- muksen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoa ja soveltamista, ottaen erityisesti huomioon yleissopimuksen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon yhteydess(cid:228) mahdollisesti esille tulevat k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)lliset ja tekniset n(cid:228)k(cid:246)- kohdat


title: Résolution du Conseil, du 24 juin 1999, relative à la gestion des accords de reconnaissance mutuelle

eurovoc_concepts:
Community certification
agreement (EU)
extra-EU trade
mutual recognition principle
third country

text: C 190/2 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes 7. 7. 1999 b) que la ventilation des crØdits de recherche entre les secteurs du charbon et de l’acier et les secteurs connexes devrait Œtre confirmØe par la dØcision dØfinitive du Conseil et des reprØsentants des gouvernements des (cid:201)tats membres, rØunis au sein du Conseil, (cid:224) l’expiration du traitØ CECA, sur la base de la contribution de la Commission du 17 novembre 1998. 3. INVITE LA COMMISSION: (cid:224) prØsenter en temps voulu une proposition de dØcision prØvoyant les mesures nØcessaires (cid:224) la mise en (cid:156)uvre du contenu de la prØsente rØsolution. R(cid:201)SOLUTION DU CONSEIL du 24 juin 1999 relative (cid:224) la gestion des accords de reconnaissance mutuelle (1999/C 190/02) LE CONSEIL DE L’UNION EUROP(cid:201)ENNE, SOULIGNANT que la reconnaissance mutuelle en matiŁre d’Øvaluation de la conformitØ est un moyen important pour rØduire les obstacles techniques au commerce et favoriser les Øchanges entre la CommunautØ et les pays tiers; RAPPELANT que le Conseil a adoptØ, le 21 septembre 1992, une dØcision autorisant la Commission (cid:224) nØgocier des accords entre la CommunautØ et certains pays tiers sur la reconnaissance mutuelle en matiŁre d’Øvaluation de la conformitØ; la RAPPELANT que, en raison du succŁs des nØgociations, CommunautØ europØenne a ØtØ en mesure de conclure des accords de reconnaissance mutuelle (ARM) avec l’Australie, le Canada, la Nouvelle-ZØlande et les (cid:201)tats-Unis d’AmØrique; NOTANT que l’objectif de ces accords est de garantir un accŁs effectif aux marchØs sur l’ensemble du territoire des parties pour tous les produits couverts par ces accords; 1. 2. INVITE la Commission (cid:224) prØsenter une proposition relative (cid:224) des principes directeurs pour la gestion des accords de reconnaissance mutuelle couvrant les Øtapes d’Ølaboration, de nØgociation et de mise en (cid:156)uvre, et (cid:224) Øtablir un projet d’acccord type qui constituera la base des nØgociations et de la conclusion de futurs accords de reconnaissance mutuelle, en tenant compte de l’expØrience acquise au travers des accords dØj(cid:224) conclus; INVITE la Commission (cid:224) Ølaborer un vade-mecum, expli- quant les accords de reconnaissance mutuelle, et un guide, destinØ (cid:224) toutes les parties communautaires intØressØes, concernant la mise en (cid:156)uvre de ces accords. Le vade- mecum devrait Øgalement apporter des prØcisions sur la fonction des dØcision des diffØrents comitØs chargØs des accords de reconnaissance mutuelle et sur la coordination du processus de dØcision (horizontal et sectoriel) au sein de la CommunautØ; 3. APPELLE les (cid:201)tats membres (cid:224) soutenir pleinement la mise en (cid:156)uvre effective des accords de reconnaissance mutuelle, y compris les annexes sectorielles; RAPPELANT que le Conseil a adoptØ, le 26 juin 1997, des conclusions concernant les normes et l’Øvaluation de la confor- mitØ; 4. APPELLE la Commission (cid:224) Øtablir pØriodiquement des rapports sur les rØsultats provisoires relatifs (cid:224) la mise en (cid:156)uvre des accords de reconnaissance mutuelle en vigueur; SOULIGNANT qu’il est important que le Conseil participe acti- vement aux Øtapes d’Ølaboration, de nØgociation et de mise en (cid:156)uvre des accords de reconnaissance mutuelle; SOULIGNANT qu’il est nØcessaire d’Øtablir des principes direc- teurs pour la gestion des accords de reconnaissance mutuelle afin de mettre en place un systŁme plus efficace et plus cohØ- rent; 5. PREND NOTE avec satisfaction de l’intention de la Commis- sion de veiller (cid:224) une planification opportune des rØunions des comitØs chargØs des accords de reconnaissance mutuelle ainsi qu’(cid:224) une prØparation et (cid:224) une coordination adØquates de ces rØunions au niveau communautaire; 6. DEMANDE (cid:224) la Commission d’informer le Conseil avant la fin de 1999 des progrŁs rØalisØs (cid:224) cet Øgard


title: Komission asetus (EY) N:o 1346/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, tiettyjen viljajalosteiden vientitodistusten voimassaoloajan rajoittamisesta

eurovoc_concepts:
cereal product
derogation from EU law
export licence

formats: pdf print

text: 25. 6. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 159/45 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1346/1999, annettu 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999, tiettyjen viljajalosteiden vientitodistusten voimassaoloajan rajoittamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 9 artiklan, ottaa huomioon vilja- ja riisialan tuonti- ja vientitodis- tusten j(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista erityisist(cid:132) yksi- tyiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 23 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1162/95 (3), sellai- sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 444/98 (4), ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan, j(cid:132)rjestelm(cid:132)n mukaisesti tapahtuvan viennin osalta; t(cid:132)m(cid:132) rajoitus poikkeaa siit(cid:132), mit(cid:132) maataloustuotteiden vientitu- kien j(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista yhteisist(cid:132) yksi- tyiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 604/98 (8), 27 artiklan 5 kohdassa ja 28 artiklan 5 kohdassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) toimenpiteit(cid:132) on toteutettava asetuksen voimaantulosta asti markkinoiden h(cid:132)iri(cid:148)iden v(cid:132)ltt(cid:132)miseksi, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: erityisesti maissijalosteiden asetuksen (EY) N:o 1162/95 7 artiklan 1 kohdassa vahvis- tetaan vientitodistusten voimassaoloaika; voimassaoloaika vahvistetaan todistuksen antokuukautta seuraavan nelj(cid:132)nnen kuukauden loppuun; voimassaolo vahvistetaan markkinoiden tarpeiden ja hyv(cid:132)n hallinnoinnin edellytysten mukaan, maissin markkinatilanne on t(cid:132)ll(cid:132) hetkell(cid:132) sellainen, ett(cid:132) jotta m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132) ei on suotavaa rajata todistusten antamista, sidottaisi uudelle markkinointivuodelle; l(cid:132)hikuukausina annettavat todistukset on varattava ennen vuoden 1999 t(cid:132)t(cid:132) tarkoitusta elokuun loppua tapahtuvalle viennille; varten on tarpeen rajoittaa v(cid:132)liaikaisesti annettavien vien- titodistusten voimassaoloaikaa siten, ett(cid:132) ne on k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n elokuuta 1999 menness(cid:132); t(cid:132)m(cid:132)n vuoksi olisi poikettava v(cid:132)liaikaisesti asetuksen (EY) N:o 1162/95 7 artiklan 1 kohdan s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132), markkinoiden moitteettoman hallinnoinnin varmistami- seksi ja keinottelun v(cid:132)ltt(cid:132)miseksi on syyt(cid:132) s(cid:132)(cid:132)t(cid:132)(cid:132), ett(cid:132) maissijalosteiden vientitodistuksia koskevat vientitulli- muodollisuudet on suoritettava viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) elokuuta 1999 sek(cid:132) suoran viennin ett(cid:132) maataloustuot- teiden vientituen maksamisesta ennakolta 4 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80 (5), sellaisena kuin se on muutettuna asetuk- sella (ETY) N:o 2026/83 (6), 4 ja 5 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyn (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EYVL L 117, 24. 5. 1995, s. 2. (4) EYVL L 56, 25. 2. 1998, s. 12. (5) EYVL L 62, 7. 3. 1980, s. 5. (6) EYVL L 199, 22. 7. 1983, s. 12. 1 artikla Poiketen siit(cid:132), mit(cid:132) asetuksen (EY) N:o 1162/95 7 1. artiklan 1 kohdassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, liitteess(cid:132) tarkoitettujen tuotteiden vientitodistusten, joita koskevat hakemukset on j(cid:132)tetty t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen voimaantulon ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n elokuuta 1999 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana, voimassaolo rajoitetaan 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n elokuuta 1999. Edell(cid:132) mainittuja todistuksia koskevan viennin tulli- 2. muodollisuudet on suoritettava viimeist(cid:132)(cid:132)n 31 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) elokuuta 1999. T(cid:132)t(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)aikaa sovelletaan my(cid:148)s asetuksen (ETY) N:o 3665/87 31 artiklassa tarkoitettuihin muodollisuuksiin kyseisi(cid:132) todistuksia k(cid:132)ytt(cid:132)vien asetuksessa (ETY) N:o 565/ 80 s(cid:132)(cid:132)dettyyn j(cid:132)rjestelm(cid:132)(cid:132)n kuuluvien tuotteiden osalta. N(cid:132)iden todistusten 22 kohdassa on oltava yksi seuraavista merkinn(cid:148)ist(cid:132): Limitaci(cid:155)n establecida en el apartado 2 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1346/1999 Begrænsning, 1346/1999 jf. artikel 1, stk 2, i forordning (EF) nr. K(cid:129)rzung der G(cid:129)ltigkeitsdauer gem(cid:132)ß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1346/1999 (7) EYVL L 351, 14. 12. 1987, s. 1. (8) EYVL L 80, 18. 3. 1998, s. 19. L 159/46 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 25. 6. 1999 Peqioqisl(cid:149)r pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 2 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1346/1999 Limitation provided for in Article 1 (2) of Regulation (EC) No 1346/1999 Limitation pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 1er paragraphe 2 du r(cid:138)gle- ment (CE) no 1346/1999 Limitazione prevista all’articolo 1, paragrafo 2 del regola- mento (CE) n. 1346/1999 Limita(cid:135)(cid:209)o estabelecida no n. o 2 do artigo 1. o do Regula- mento (CE) n. o 1346/1999 Asetuksen (EY) N:o 1346/1999 1 artiklan 2 kohdassa s(cid:132)(cid:132)detty rajoitus Begr(cid:132)nsning enligt artikel 1. 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1346/ 1999. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 25 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999. Beperking als bepaald in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1346/1999 Sit(cid:132) sovelletaan t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen voimaantulop(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) alkaen haettaviin todistuksiin. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Brysseliss(cid:132) 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen 25. 6. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 159/47 tiettyjen viljajalosteiden vientitodistusten voimassaoloajan rajoittamisesta 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)- kuuta 1999 annettuun komission asetukseen LIITE CN-koodi Tavaran kuvaus Maissista johdetut tuotteet, mukaan lukien seuraavat alanimikkeet: 1102 20 1103 13 1103 29 40 1104 19 50 1104 23 1108 12 00 1108 13 00 2309 10 2309 90 Maissijauho Maissirouheet ja karkeat maissijauhot Maissipelletit Hiutaleiksi valmistetut maissinjyv(cid:132)t Muut k(cid:132)sitellyt maissinjyv(cid:132)t, kuoritut Maissit(cid:132)rkkelys Perunat(cid:132)rkkelys Valmisteet, joita k(cid:132)ytet(cid:132)(cid:132)n el(cid:132)inten ruokintaan


title: Verordening (EG) nr. 1459/1999 van de Raad van 24 juni 1999 houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 850/98 voor de instandhouding van de visbestanden via technische maatregelen voor de bescherming van jonge exemplaren van mariene organismen

eurovoc_concepts:
conservation of fish stocks
fishery resources
fishing area
fishing regulations
protection of animal life

text: 3. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 168/1 I (Besluiten waarvan de publicatie voorwaarde is voor de toepassing) VERORDENING (EG) Nr. 1459/1999 VAN DE RAAD van 24 juni 1999 houdende w¶ziging van Verordening (EG) nr. 850/98 voor de instandhouding van de visbestanden via technische maatregelen voor de bescherming van jonge exemplaren van mariene organismen DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 37, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Artikel 1 Gezien het advies van het Europees Parlement (2), Verordening (EG) nr. 850/98 wordt als volgt gewĳzigd: Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3), 1. artikel 4 wordt vervangen door: (1) (2) (3) (4) Overwegende dat in artikel 47, lid 1, van Verorde- ning (EG) nr. 850/98 van de Raad van 30 maart 1998 voor de instandhouding van de visbestanden via technische maatregelen voor de bescherming van jonge exemplaren van mariene organismen (4) is bepaald dat de Raad uiterlĳk één jaar na de datum van inwerkingtreding van die verordening, op basis van een voorstel van de Commissie, besluit over de vaststelling van bepalingen die vanaf de toepassingsdatum van die verordening voor het gebruik van combinaties van maaswĳdten moeten worden gehanteerd; Overwegende dat met het oog op een doeltreffende controle, een doeltreffend toezicht en een doeltref- fende rechtshandhaving met betrekking tot deze bepalingen inzake het gebruik van combinaties van maaswĳdten en inzake visreizen die worden uitge- voerd in meer dan één gebied of geografische zone, de verplichting tot het gebruik van het logboek moet worden uitgebreid tot vissersvaartuigen die tot nu toe vrĳgesteld waren van die verplichting; Overwegende dat de artikelen 4 en 15 van Verorde- ning (EG) nr. 850/98 moeten worden herzien; Overwegende dat daarom Verordening (EG) nr. 850/98 dienovereenkomstig moet worden herzien, (1) PB C 11 van 15. 1. 1999, blz. 9. (2) PB C 177 van 22. 6. 1999. (3) PB C 138 van 18. 5. 1999, blz. 23. (4) PB L 125 van 27. 4. 1998, blz. 1. „Artikel 4 Voor alle in de bĳlagen I tot en met V genoemde 1. gebieden of geografische zones zĳn, in voorkomend geval afhankelĳk van de periode, de doelsoorten voor elke maaswĳdteklasse die welke zĳn omschreven in de betrokken bĳlage. 2. a) Het gebruik tĳdens visreizen van combinaties van sleepnetten van meer dan één maaswĳdte- klasse is verboden,  in de gebieden 1 en 2 in hun totaliteit, met uitzondering van het Skagerrak en het Kattegat, en in voorkomend geval afhan- kelĳk van de periode, tenzĳ de maaswĳdten van die netten vallen onder niet meer dan één van de toegestane combinaties van maas- wĳdteklassen zoals vastgesteld in bĳlage VIII, en  in gebied 3, met uitzondering van ICES- sector IX a ten oosten van 7°23(cid:2)48(cid:3)WL, tenzĳ de maaswĳdten van de gebruikte netten vallen onder niet meer dan een van de toegestane combinaties van maaswĳdte- klassen zoals vastgesteld in bĳlage IX. b) In alle in de bĳlagen III, IV en V genoemde gebieden mogen, in voorkomend geval afhan- tĳdens visreizen alle kelĳk van de periode, combinaties van sleepnetten of combinaties van maaswĳdteklassen die in de betrokken bĳlagen zĳn gespecificeerd, worden gebruikt. L 168/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 3. 7. 1999 c) Kapiteins van vissersvaartuigen die tĳdens een visreis geen logboek bĳhouden overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EEG) nr. 2847/93 mogen binnen de communautaire viswateren tĳdens die visreis geen combinatie van gesleept vistuig gebruiken van meer dan één maaswĳdte- klasse. Deze eis geldt niet voor visreizen binnen de communautaire viswateren in de gebieden 4, 5 en 6. d) Vissersvaartuigen mogen tĳdens visreizen combinaties van sleepnetten aan boord hebben waarvan de maaswĳdteklassen niet in overeen- stemming zĳn met de bepalingen onder a) of b), op voorwaarde dat alle netten die niet voldoen aan die bepalingen, geborgen zĳn overeenkom- stig artikel 20, lid l, van Verordening (EEG) nr. 2847/93. Sleepnetten die niet geborgen zĳn overeenkomstig voornoemde bepaling worden beschouwd in gebruik te zĳn. e) Wanneer meer dan één net wordt gesleept door één of meer vissersvaartuigen tegelĳk, dient elk net steeds van dezelfde maaswĳdteklasse te zĳn. f) Verboden is het gebruik van sleepnetten met een maaswĳdte van  minder dan 16 mm in gebied 3, met uitzon- dering van ICES-sector IX a, ten oosten van 7°23(cid:2)48(cid:3)WL,  minder dan 40 mm in ICES-sector IX a, ten oosten van 7°23(cid:2)48(cid:3)WL,  minder dan 20 mm in de gebieden 4 en 5,  minder dan 45 mm in gebied 6. 3. Kapiteins van vissersvaartuigen die geen logboek bĳhouden overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EEG) nr. 2847/93 mogen tĳdens een visreis niet vissen in meer dan één van de gebieden of geografische zones die zĳn vermeld in de bĳlagen I tot en met V. Deze eis geldt niet voor vaartuigen die gedurende een visreis slechts sleepnetten gebruiken van een maaswĳdte van maximaal 100 mm. 4. a) Voor iedere visreis tĳdens welke combinaties van sleepnetten van meer dan één maaswĳdteklasse worden gebruikt, is aanvoer verboden wanneer: i) de vangsten zĳn gedaan in gebied 1 of gebied 2, met uitzondering van het Skager- rak en het Kattegat, en de maaswĳdte van een van de gebruikte vistuigen gelĳk is aan of groter is dan 100 mm, tenzĳ de procen- aan boord tuele gehouden vangst in overeenstemming is met de in bĳlage X, punt A, vastgestelde bepa- lingen of samenstelling van de ii) de vangsten zĳn gedaan in het Skagerrak en het Kattegat, en de maaswĳdte van een van de gebruikte vistuigen gelĳk is aan of groter is dan 90 mm, tenzĳ de procentuele samen- stelling van de aan boord gehouden vangst in overeenstemming is met de in bĳlage X, punt B, vastgestelde bepalingen of IX a van ICES-sector iii) de vangsten zĳn gedaan in gebied 3, met ten uitzondering oosten van 7°23(cid:2)48(cid:3)WL, en de maaswĳdte van een van de gebruikte vistuigen gelĳk is aan of groter tenzĳ de procentuele samenstelling van de aan boord gehouden vangst in overeenstemming is met de in bĳlage XI, punt A, vastgestelde bepa- lingen of is dan 70 mm, iv) de vangsten zĳn gedaan in ICES-sector IX a ten oosten van 7°23(cid:2)48(cid:3)WL, en de maas- wĳdte van een van de gebruikte vistuigen gelĳk is aan of groter is dan 55 mm, tenzĳ de procentuele samenstelling van de aan boord gehouden vangst in overeenstemming is met de in bĳlage XI, punt B, vastgestelde bepalingen b) Anders is de procentuele samenstelling van de vangsten die met de gebruikte maaswĳdteklasse zĳn gedaan in elk van de in de bĳlagen I tot en met V genoemde gebieden, en aan boord worden gehouden, in overeenstemming met de desbetreffende bepalingen in de betrokken bĳlage. 5. a) Het percentage doelsoorten en andere soorten wordt verkregen door alle aan boord gehouden vaartuig overgebrachte of naar hoeveelheden doelsoorten en andere soorten zoals uiteengezet in de bĳlagen I tot en met V, samen te tellen. een ander b) Voor het verkrĳgen van het percentage aan boord gehouden doelsoorten en andere soorten dat met één net of met netten die gelĳktĳdig worden gesleept door meer dan één vissersvaar- tuig wordt gevangen, worden overeenkomstig de procedure van artikel 48 nauwkeurige voor- schriften opgesteld. Vóór 31 mei 2001 brengen de lidstaten verslag uit 6. aan de Commissie over de toepassing van de voor- waarden die in dit artikel, in artikel 15 en in de betrokken bĳlagen zĳn vastgelegd. Op basis van deze verslagen dient de Commissie passende voorstellen in. De Raad besluit op basis van eventuele dergelĳke voor- stellen vóór 31 oktober 2001. ” 2. artikel 15 wordt vervangen door: „Artikel 15 1. De hoeveelheden mariene organismen die zĳn gevangen boven de in de bĳlagen I tot en met VII, X en XI toegestane percentages, mogen niet worden aangevoerd, maar moeten vóór elke terugkeer naar de haven in zee worden teruggezet. 3. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 168/3 2. Het percentage van de in de bĳlagen I tot en met VII genoemde doelsoorten dat aan boord wordt gehouden, moet gedurende de visreis en na het sorteren van de vangst te allen tĳde ten minste de helft zĳn van de in die bĳlagen voor de doelsoorten vermelde minimum- percentages. 3. Kapiteins van vissersvaartuigen die een logboek moeten bĳhouden zorgen ervoor dat nadat de eerste 24 uur van een visreis zĳn verstreken aan het vereiste inzake het minimumper- centage doelsoorten als bepaald in de bĳlagen I tot en met VII, X en XI wordt voldaan op het tĳdstip waarop het logboek overeenkomstig het bepaalde in artikel 6 van Verordening (EEG) nr. 2874/93 telkenmale wordt bĳgewerkt. 4. Wanneer tĳdens een visreis een vissersvaartuig voor het eerst een van de gebieden of geografische zones binnenvaart die zĳn genoemd in de bĳlagen I tot en met V, moet binnen twee uur daarna voldaan zĳn aan de bepalingen inzake het in de bĳlagen I tot en met VII, X en XI vastgestelde minimumpercentage voor de doelsoorten die zĳn gevangen en aan boord gehouden als resultaat van de visserĳactiviteit in de zone of het geografische gebied waar juist tevoren tĳdens deze visreis is gevist. ” 3. bĳlage X wordt vervangen door: „BöLAGE X A. VOORWAARDEN VOOR HET GEBRUIK VAN COMBINATIES VAN MAASWĲDTEN IN DE GEBIEDEN 1 EN 2, MET UITZONDERING VAN HET SKAGERRAK EN HET KATTEGAT 1. Maasw¶dtecombinatie: 16-31 mm+(cid:5)=100 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 50 % bestaan uit garnaal van de soorten Pandalus montagui, Crangon spp. en Palaemon spp. , ongeacht in welke verhouding. 2. Maasw¶dtecombinatie: 32-54 mm+(cid:5)=100 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 20 % bestaan uit garnaal van de soorten Crangon spp. , Pandalus spp. , Palaemon spp. , Parapenaeus longiro- stris, ongeacht in welke verhouding; of de aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 50 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage I zĳn vermeld als doelsoorten voor de maaswĳdten van 32-54 mm, met uitzondering van garnaal (Crangon spp. , Pandalus spp. , Palaemon spp. , Parapenaeus longirostris), en voor niet meer dan 15 % uit soorten die in bĳlage I zĳn vermeld met „y¨”, ongeacht in welke verhouding. 3. Maasw¶dtecombinatie: 70-79 mm+(cid:5)=100 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 10 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage I zĳn vermeld als doelsoorten voor de maaswĳdten van 70-79 mm, ongeacht in welke verhouding. 4. Maasw¶dtecombinatie: 80-99 mm+(cid:5)=100 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 50 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage I zĳn vermeld als doelsoorten voor de maaswĳdten van 80-99 mm, ongeacht in welke verhouding. B. VOORWAARDEN VOOR HET GEBRUIK VAN COMBINATIES VAN MAASWĲDTEN IN HET SKAGERRAK EN HET KATTEGAT Maasw¶dtecombinatie (cid:6)= 89 mm+(cid:5)=90 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 10 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage IV zĳn vermeld als doelsoorten voor de maaswĳdten van 70-89 mm, ongeacht in welke verhouding. ” L 168/4 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 3. 7. 1999 4. bĳlage XI wordt vervangen door „BöLAGE XI A. VOORWAARDEN VOOR HET GEBRUIK VAN COMBINATIES VAN MAASWĲDTEN IN GEBIED 3, MET UITZONDERING VAN ICES-SECTOR IX A TEN OOSTEN VAN 7°23(cid:2)48(cid:3)WL 1. Maasw¶dtecombinatie: 16-31 mm+(cid:5)=70 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 40 % bestaan uit garnaal (Pandalus montagui, Crangon spp. en Palaemon spp. ) en fluwelen zwemkrab, ongeacht in welke verhouding; of de aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 70 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage II zĳn vermeld als doelsoort voor de maaswĳdten van 16-31 mm, met uitzondering van garnaal (Pandalus montagui, Crangon spp. en Palaemon spp. ) en fluwelen zwemkrab, ongeacht in welke verhouding. 2. Maasw¶dtecombinatie: 32-54 mm+(cid:5)=70 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 70 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage II zĳn vermeld als doelsoort voor de maaswĳdten van 32-54 mm, met uitzondering van garnaal (Pandalus spp. , Crangon spp. en Palaemon spp. ), ongeacht in welke verhouding. 3. Maasw¶dtecombinatie: 55-59 mm+(cid:5)=70 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 20 % bestaan uit garnaal (Pandalus spp. , Crangon spp. , Palaemon spp. , Aristeus antennatus, Aristaeo- morpha foliacea, Parapenaeus longirostris), ongeacht in welke verhouding; of de aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 60 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage II zĳn vermeld als doelsoort voor de maaswĳdten van 55-59 mm, met uitzondering van garnaal (Pandalus spp. , Crangon spp. , Palaemon spp. , Aristeus antennatus, Aristaeomorpha foliacea, Parapenaeus longirostris), ongeacht in welke verhouding. 4. Maasw¶dtecombinatie: 60-69 mm+(cid:5)=70 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 60 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage II zĳn vermeld als doelsoort voor de maaswĳdten van 60-69 mm, ongeacht in welke verhouding. B. VOORWAARDEN VOOR HET GEBRUIK VAN COMBINATIES VAN MAASWĲDTEN IN ICES- SECTOR IX A TEN OOSTEN VAN 7°23(cid:2)48(cid:3)WL Maasw¶dtecombinatie 40-54 mm +(cid:5)=55 mm De aan boord gehouden of aangevoerde vangst moet voor minstens 50 % bestaan uit mariene organismen die in bĳlage III zĳn vermeld als doelsoort voor de maaswĳdten van 40-54 mm, ongeacht in welke verhouding. ”. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zĳ is van toepassing met ingang van 1 januari 2000. 3. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 168/5 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Luxemburg, 24 juni 1999. Voor de Raad De Voorzitter J. TRITTIN


title: Verordnung (EG) Nr. 1348/1999 der Kommission vom 24. Juni 1999 zur Festsetzung der geltenden Erstattungssätze bei der Ausfuhr bestimmter Getreide- und Reiserzeugnisse in Form von nicht unter Anhang I des Vertrags fallenden Waren

eurovoc_concepts:
cereal product
cereals
export refund
rice

text: 25. 6. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 159/49 VERORDNUNG (EG) Nr. 1348/1999 DER KOMMISSION vom 24. Juni 1999 zur Festsetzung der geltenden Erstattungss(cid:132)tze bei der Ausfuhr bestimmter Getreide- und Reiserzeugnisse in Form von nicht unter Anhang I des Vertrags fallenden Waren DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Getreide (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 923/96 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 (cid:129)ber die gemeinsame Markt- organisation f(cid:129)r Reis (3), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2072/98 (4), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 13 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 und Artikel 13 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 kann der Unterschied zwischen den Notie- rungen oder Preisen auf dem Weltmarkt f(cid:129)r die in Artikel 1 dieser beiden Verordnungen genannten Erzeugnisse und den Preisen in der Gemeinschaft durch eine Erstat- tung bei der Ausfuhr ausgeglichen werden. In der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 der Kommission vom 30. Mai 1994 zur Festlegung der gemeinsamen Verfahren bei der Regelung zur Gew(cid:132)hrung von Ausfuhr- erstattungen und der Kriterien zur Festsetzung des Erstat- tungsbetrags f(cid:129)r bestimmte landwirtschaftliche Erzeug- nisse, die in Form von nicht unter Anhang I des Vertrags fallenden Waren ausgef(cid:129)hrt werden (5), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1352/98 (6), sind dieje- nigen Erzeugnisse bezeichnet, f(cid:129)r die bei ihrer Ausfuhr in Form von im Anhang B der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 oder im Anhang B der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 aufgef(cid:129)hrten Waren ein Erstattungssatz festge- setzt werden muß. Gem(cid:132)ß Artikel 4 Absatz 1 erster Unterabsatz der Verord- nung (EG) Nr. 1222/94 muß der Erstattungssatz f(cid:129)r jeden Monat f(cid:129)r je 100 kg dieser Grunderzeugnisse festgesetzt werden. Die Verpflichtungen hinsichtlich der Erstattungen f(cid:129)r die Ausfuhr von landwirtschaftlichen Erzeugnissen, die in Waren außerhalb des Geltungsbereichs von Anhang I des Vertrags enthalten sind, k(cid:148)nnten in Frage gestellt werden, wenn hohe Erstattungss(cid:132)tze im voraus festgelegt werden. (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 126 vom 24. 5. 1996, S. 37. (3) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (4) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 4. (5) ABl. L 136 vom 31. 5. 1994, S. 5. (6) ABl. L 184 vom 27. 6. 1998, S. 25. Infolgedessen sind Vorkehrungen gegen solche Situa- tionen zu ergreifen, ohne daß dadurch der Abschluß lang- fristiger Vertr(cid:132)ge verhindert wird. Die Festlegung eines Erstattungssatzes im Hinblick auf die vorzeitige Festset- zung von Erstattungen tr(cid:132)gt zur Verwirklichung dieser Ziele bei. Im Anschluß an die zwischen der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaft und den Vereinigten Staaten von Amerika getrof- fene (cid:154)bereinkunft (cid:129)ber die Ausfuhren von Teigwaren aus der Gemeinschaft in die USA, die mit dem Beschluß 87/482/EWG des Rates (7) genehmigt wurde, muß die Erstattung f(cid:129)r Waren der KN-Codes 1902 11 00 und 1902 19 00 je nach Bestimmungsgebiet unterschiedlich festgelegt werden. Artikel 4 Absatz 5 Buchstabe b) der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 sieht vor, daß, falls der Nachweis gem(cid:132)ß Artikel 4 Absatz 5 Buchstabe a) der genannten Verordnung nicht erbracht wird, f(cid:129)r die Ausfuhr ein verminderter Erstat- tungssatz gilt. Dieser ber(cid:129)cksichtigt den Betrag der Produktionserstattung, der zum vermuteten Zeitpunkt der Herstellung der Waren gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1722/93 der Kommission (8), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 87/1999 (9), auf das verarbeitete Grunderzeugnis anzuwenden war. Der Verwaltungsausschuß f(cid:129)r Getreide hat nicht inner- halb der ihm von seinem Vorsitzenden gesetzten Frist Stellung genommen (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die geltenden Erstattungss(cid:132)tze f(cid:129)r die Grunderzeugnisse im Sinne des Anhangs A der Verordnung (EG) Nr. 1222/ 94 und des Artikels 1 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/ 92 oder des Artikels 1 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95, die in Form von im Anhang B der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 oder im Anhang B der ge(cid:132)nderten Verordnung (EG) Nr. 3072/95 genannten Waren ausge- f(cid:129)hrt werden, werden entsprechend dem Anhang festge- setzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 25. Juni 1999 in Kraft. (7) ABl. L 275 vom 29. 9. 1987, S. 36. (8) ABl. L 159 vom 1. 7. 1993, S. 112. (9) ABl. L 9 vom 15. 1. 1999, S. 8. L 159/50 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 25. 6. 1999 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 24. Juni 1999 F(cid:129)r die Kommission Martin BANGEMANN Mitglied der Kommission 25. 6. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 159/51 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 24. Juni 1999 zur Festsetzung der Erstattungss(cid:132)tze bei der Ausfuhr bestimmter Getreide- und Reiserzeugnisse in Form von nicht unter Anhang I des Vertrags fallenden Waren KN-Code Bezeichnung der Erzeugnisse (1) (EUR/100 kg) Erstattungss(cid:132)tze pro 100 kg des Grunderzeugnisses bei Festlegung der Erstattungen im voraus in den anderen F(cid:132)llen 1001 10 00 Hartweizen: – bei der Ausfuhr von Waren der KN-Codes 1902 11 und 1902 19 nach den Vereinigten Staaten von Amerika – in allen anderen F(cid:132)llen 0,910 1,400 1,365 2,100 1001 90 99 Weichweizen und Mengkorn: – bei der Ausfuhr von Waren der KN-Codes 1902 11 und 1902 19 nach den Vereinigten Staaten von Amerika 2,448 2,448 – in allen anderen F(cid:132)llen: – – im Fall der Anwendung von Artikel 4 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 (2) – – in allen anderen F(cid:132)llen 1002 00 00 Roggen 1003 00 90 1004 00 00 1005 90 00 Gerste Hafer Mais, verwendet in Form von: – St(cid:132)rke: – – im Fall der Anwendung von Artikel 4 Absatz 5 Buchstabe b) der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 (2) – – in allen anderen F(cid:132)llen – Glucose, Glucosesirup, Maltodextrin, Maltodextrinsirup der KN-Codes 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90, 1702 90 50, 1702 90 75, 1702 90 79, 2106 90 55 (3): – – im Fall der Anwendung von Artikel 4 Absatz 5 Buchstabe b) der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 (2) – – in allen anderen F(cid:132)llen – anderer (einschließlich in unverarbeitetem Zustand verwendet) Kartoffelst(cid:132)rke des KN-Codes 1108 13 00, gleichgestellt mit einem aus der Verarbeitung von Mais hergestellten Produkt: – im Fall der Anwendung von Artikel 4 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. ex 1006 30 1222/94 (2) – in allen anderen F(cid:132)llen Vollst(cid:132)ndig geschliffener Reis: – rundk(cid:148)rniger Reis – mittelk(cid:148)rniger Reis – langk(cid:148)rniger Reis 1006 40 00 Bruchreis 1007 00 90 Sorghum 0,420 3,766 5,107 5,134 4,761 (cid:190) 3,148 (cid:190) 3,303 3,148 (cid:190) 3,148 8,000 8,000 8,000 3,200 5,134 0,420 3,766 5,107 5,134 4,761 1,633 5,816 1,121 5,304 5,816 1,633 5,816 8,000 8,000 8,000 3,200 5,134 (1) Hinsichtlich der landwirtschaftlichen Erzeugnisse m(cid:129)ssen die im Anhang E der ge(cid:132)nderten Verordnung (EG) Nr. 1222/94 der Kommission angegebenen Koeffizienten angewandt werden (ABl. L 136 vom 31. 5. 1994, S. 5). (2) Die betroffenen Waren werden im Anhang I der ge(cid:132)nderten Verordnung (EWG) Nr. 1722/93 aufgef(cid:129)hrt (ABl. L 159 vom 1. 7. 1993, S. 112). (3) F(cid:129)r Sirupe der KN-Codes 1702 30 99, 1702 40 90 und 1702 60 90, hergestellt als Mischung von Glucose- und Fructosesirup, gibt nur der Glucosesirup Recht auf Ausfuhrerstattung