title: Directiva 1999/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri

formats: pdf print xhtml

text: 88 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07/vol. 7 31999L0062 20. 7. 1999 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 187/42 DIRECTIVA 1999/62/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN Ș(cid:13) I A CONSILIULUI din 17 iunie 1999 de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri PARLAMENTUL EUROPEAN Ș(cid:13) I CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 71 alineatul (1) ș(cid:13)i articolul 93, vehicule utilizate la transportul rutier de mărfuri, a taxelor de trecere ș(cid:13)i a taxelor de utilizare pentru folosirea anumi- tor infrastructuri (8), menținând în acelaș(cid:13)i timp efectele res- pectivei directive până când Consiliul adoptă o nouă direc- tivă; prin urmare, Directiva 93/89/CEE este înlocuită prin prezenta directivă. având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Comitetului Economic ș(cid:13)i Social (2), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3), hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat (4), întrucât: (1) Eliminarea denaturării regulilor concurenței între întreprin- derile de transport din statele membre necesită atât armo- nizarea sistemelor de taxare, cât stabilirea unor mecanisme corecte pentru impunerea costurilor de infra- structură asupra transportatorilor. ș(cid:13)i (2) Aceste obiective pot fi atinse numai în etape. (3) (4) S-a ajuns deja la un nivel de armonizare a sistemelor de taxare, prin adoptarea Directivei 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor pentru uleiurile minerale (5)ș (cid:13)i a Directivei 92/82/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind apropierea ratelor accizelor pentru uleiurile minerale (6). Prin hotărârea din 5 iulie 1995 în cazul C-21/94 Parlamentul European contra Consiliului (7), Curtea de Jus- tiție a Comunităților Europene a anulat Directiva 93/89/CEE a Consiliului din 25 octombrie 1993 privind aplicarea de către statele membre a taxelor pe anumite JO C 59, 26. 2. 1997, p. 9. JO C 206, 7. 7. 1997, p. 17. (1) (2) (3) Aviz emis la 3 iunie 1999 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (4) Avizul Parlamentului European din 17 iulie 1997 (JO C 286, 22. 9. 1997, p. 217), Poziția comună a Consiliului din 18 ianuarie 1999 (JO C 58, 1. 3. 1999, p. 1) ș(cid:13)i Decizia Parlamentului European din 7 mai 1999 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). JO L 316, 31. 10. 1992, p. 12. Directivă modificată ultima dată de Directiva 94/74/CE (JO L 365, 31. 12. 1994, p. 46). JO L 316, 31. 10. 1992, p. 19. Directivă modificată de Directiva 94/74/CE. [1995] ECR I-1827. JO L 36, 9. 2. 1988, p. 33. Directivă modificată ultima dată de Direc- tiva 96/1/CE (JO L 40, 17. 2. 1996, p. 1). (5) (7) (6) (5) (6) (7) (8) (9) În condițiile actuale, adaptarea sistemelor de impozitare naționale trebuie să se limiteze la vehiculele comerciale cu o greutate mai mare decât o anumită încărcătură totală. În acest scop, trebuie stabilite valori minime pentru taxele pe vehicule aplicate în prezent de către statele membre sau orice taxe care le-ar succeda. încurajată utilizarea vehiculelor mai puțin Ar trebui poluante ș(cid:13)i care nu deteriorează ș(cid:13)oselele, prin diferențierea taxelor sau tarifelor, cu condiția ca această diferențiere să nu interfereze cu funcționarea pieței interne. Este oportun ca anumitor state membre să li se permită o perioadă de derogare de la tarifele minime, pentru a faci- lita adaptarea la valorile cerute de prezenta directivă; La unele activități de transport intern local cu impact redus asupra pieței de transport a Comunității, se aplică în pre- zent valori reduse pentru taxele pe vehicule; pentru a asi- gura o tranziție lină, statele membre ar trebui autorizate să stabilească derogări temporare de la tarifele minime. (10) Statele membre trebuie să fie abilitate să aplice tarife reduse sau scutiri de taxe pe vehicule, în cazul vehiculelor a căror utilizare nu poate afecta piața de transport a Comunității. (11) Pentru a permite rezolvarea anumitor situații speciale, trebuie stabilită o procedură prin care statele membre să fie abilitate să mențină scutiri ș(cid:13)i reduceri suplimentare. (12) Denaturările existente ale concurenței nu pot fi eliminate numai prin armonizarea taxelor sau accizelor pentru combustibili; cu toate acestea, până când se stabilesc forme de taxare mai potrivite din punct de vedere tehnic ș(cid:13)i eco- nomic, aceste denaturări pot fi atenuate prin posibilitatea de a reține sau introduce taxe de trecere ș(cid:13)i/sau de utilizare pentru folosirea autostrăzilor; în plus, trebuie ca statele membre să fie abilitate să impună taxe pentru utilizarea podurilor, tunelelor ș(cid:13)i trecătorilor montane. (8) JO L 279, 12. 11. 1993, p. 32. 07/vol. 7 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 89 (13) Având în vedere condițiile specifice de pe anumite rute din Alpi, poate fi oportun ca un stat membru să nu mai aplice un sistem de taxe de utilizare pe o porțiune bine definită din rețeaua de autostrăzi a acestuia, pentru a permite aplicarea unei taxe pentru infrastructură. (14) Taxele de trecere ș(cid:13)i taxele de utilizare nu trebuie să fie discriminatorii ș(cid:13)i nici să presupună formalități excesive sau să creeze obstacole la granițele interne; de aceea, trebuie luate măsuri adecvate pentru a permite plata taxelor de tre- cere ș(cid:13)i de utilizare în orice moment ș(cid:13)i cu mijloace diferite de plată. unui sistem comun de taxe de utilizare, care trebuie să res- pecte anumite condiții suplimentare. (21) În conformitate cu principiul proporționalității, prezenta directivă se limitează la minimum necesar pentru atinge- rea obiectivelor de la articolul 5 alineatul (3) din tratat. (22) Trebuie stabilit un program strict pentru analizarea dispo- zițiilor prezentei directive ș(cid:13)i dacă este necesar, să se ia în considerare modificările ce trebuie să se aducă, pentru a elabora un sistem de taxare mai teritorial, (15) Valorile taxelor de utilizare trebuie să se bazeze pe durata utilizării infrastructurii respective ș(cid:13)i să fie diferențiate în funcție de costurile cauzate de vehiculele rutiere. ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: (16) Trebuie aplicate temporar valori reduse pentru taxele de utilizare în cazul vehiculelor înmatriculate în Grecia, ținând cont de dificultățile cauzate de poziția geopolitică. (17) Pentru a asigura o aplicare omogenă a taxelor de trecere ș(cid:13)i de utilizare, trebuie stabilite anumite norme pentru a deter- mina modul în care sunt aplicate acestea, cum ar fi caracteristicile infrastructurii la care se pot aplica, valorile maxime ale anumitor tarife ș(cid:13)i alte condiții generale care trebuie respectate; taxele de trecere medii ponderate trebuie să fie legate de costurile de construcție, exploatare ș(cid:13)i dezvoltare a rețelei de infrastructură respective. (18) Statele membre trebuie să poată atribui protecției mediu- lui ș(cid:13)i dezvoltării echilibrate a rețelei de transport un procent din valoarea taxelor de trecere sau de utilizare, cu condiția ca această valoare să fie calculată în conformitate cu dispozițiile prezentei directive. (19) Valorile din prezenta directivă, exprimate în unitățile monetare naționale ale statelor membre care au adoptat euro, au fost stabilite la 1 ianuarie 1999, când valoarea unui euro a fost determinată în conformitate cu Regula- mentul (CE) nr. 2866/98 al Consiliului din 31 decembrie 1998 privind ratele de schimb între euro ș(cid:13)i monedele statelor membre care au adoptat euro (1); este oportun ca statele membre care nu au adoptat euro să analizeze anual valorile din prezenta directivă în monede naționale ș(cid:13)i să le adapteze, dacă este cazul; adaptările anuale ale monedelor naționale pot să nu fie obligatorii, dacă schimbul care rezultă din aplicarea noilor rate de schimb este sub un anu- mit nivel al procentajului. (20) Trebuie aplicat principiul teritorialității; două sau mai multe state membre pot coopera în sensul introducerii (1) JO L 359, 31. 12. 1998, p. 1. CAPITOLUL I Dispoziții generale Articolul 1 Prezenta directivă se aplică taxelor pe vehicul, taxelor de trecere ș(cid:13)i de utilizare impuse vehiculelor, conform celor stabilite la articolul 2. Prezenta directivă nu aduce atingere vehiculelor care desfăș(cid:13)oară activități de transport exclusiv în teritoriile ne-europene ale țărilor membre. De asemenea, aceasta nu aduce atingere vehiculelor înmatriculate în Insulele Canare, Ceuta ș(cid:13)i Melilla, Azore sau Madeira ș(cid:13)i care desfăș(cid:13)oară activități de transport exclusiv în aceste teritorii sau între aceste teritorii ș(cid:13)i continent, respectiv Spania ș(cid:13)i Portugalia continentală. Articolul 2 În înțelesul prezentei directive: (a) „autostradă” înseamnă o ș(cid:13)osea proiectată ș(cid:13)i construită special pentru traficul autovehiculelor, care nu deserveș(cid:13)te proprietă- țile de pe margine ș(cid:13)i care: (i) este prevăzută, cu excepția punctelor speciale sau temporar, cu părți carosabile separate pentru două direcții de trafic, separate între ele printr-o bandă despărțitoare care nu este destinată traficului sau, în mod excepțional, prin alte mijloace; (ii) nu intersectează la acelaș(cid:13)i nivel o ș(cid:13)osea, o cale ferată sau o linie de tramvai, sau o cale pietonală; (iii) este proiectată special ca autostradă; (b) „taxă de trecere” înseamnă mijlocul de plată al unei anumite sume pentru un vehicul care parcurge distanța dintre două puncte de pe infrastructurile menționate la articolul 7 alinea- tul (2); suma se determină în funcție de distanța parcursă ș(cid:13)i de tipul vehiculului; 90 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07/vol. 7 (c) „taxa de utilizare” înseamnă plata unei anumite sume care conferă dreptul unui vehicul de a utiliza o perioadă dată infrastructurile menționate la articolul 7 alineatul (2); (d) „vehicul” înseamnă un autovehicul sau o combinație de vehicule articulate, destinat exclusiv transportului rutier de mărfuri ș(cid:13)i cu o greutate încărcată brută maxim admisă de minimum 12 tone, (e) „vehicul EURO I” înseamnă un vehicul cu caracteristicile sta- bilite în linia A din tabelul de la punctul 8. 3. 1. 1 din Anexa I la Directiva 88/77/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1987 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile ce trebuie luate împotriva emisiei de poluanți sub formă de gaze ș(cid:13)i particule de la motoarele diesel utilizate la vehicule (1); (f) „vehicul EURO II” înseamnă un vehicul cu caracteristicile sta- bilite în linia B din tabelul de la punctul 8. 3. 1. 1 din Anexa I la Directiva 88/77/CEE a Consiliului. (b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica; — Luxemburg: taxe sur les véhicules automoteurs; — Țările de Jos: motorrijtuigenbelasting; — Austria: Kraftfahrzeugsteuer; — Portugalia: (a) imposto de camionagem; (b) imposto de circulaçao; — Finlanda: varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt; CAPITOLUL II Taxarea vehiculului Articolul 3 — Suedia: fordonsskatt; — Regatul Unit: (1) Taxele pe vehicul menționate în articol sunt următoarele. (a) vehicle excise duty; — Belgia: (b) motor vehicles license. automobiles/ (2) Statele membre care înlocuiesc orice taxă enumerată la aline- atul (1) cu o altă taxă de acelaș(cid:13)i tip trebuie să notifice Comisia, care face modificările necesare. de taxe circulation sur verkeersbelasting op de autovoertuigen; les véhicules — Danemarca: vaegtafgift of motorkeretrajer m. v. ; — Germania: Kraftfahrzeugsteuer; — Grecia: Τέλη κυκλοφορίας; — Spania: (a) impuesto sobre vehiculos de tracccion mecanica; (b) impuesto sobre actividades economicas (doar în ceea ce priveș(cid:13)te valoarea taxelor percepute pentru autovehicule); — Franța: (a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers; (b) taxe différentielle sur les véhicules a moteur; — Irlanda: vehicle excise duty; — Italia: (a) tassa automobilistica; (1) JO L 36, 9. 2. 1988, p. 33. Directivă modificată ultima dată de Direc- tiva 96/1/CE (JO L 40, 17. 2. 1996, p. 1). Articolul 4 Procedurile pentru perceperea ș(cid:13)i colectarea taxelor menționate la articolul 3 se stabilesc de către fiecare stat membru. Articolul 5 În privința vehiculelor înmatriculate în statele membre, taxele menționate la articolul 3 se percep numai de către statul membru unde s-a făcut înmatriculare. Articolul 6 (1) Indiferent de structura taxelor menționate la articolul 3, statele membre stabilesc tarifele, astfel încât să garanteze că valoarea taxei pentru fiecare categorie sau sub-categorie de vehicul men- ționată în anexa I nu este mai mică decât minimum stabilit în acea anexă. Până la doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Grecia, Italia, Portugalia ș(cid:13)i Spania sunt autorizate să aplice tarife mai reduse, dar nu mai mici de 65 % din valoarea minimă stabi- lită în anexa I. (2) Statele membre pot aplica tarife reduse sau scutiri pentru: (a) vehiculele utilizate în scopuri de apărare națională sau civilă, de către serviciile de pompieri sau alte servicii de urgență ș(cid:13)i de către poliție, precum ș(cid:13)i vehiculele utilizate pentru întreținerea drumurilor; 07/vol. 7 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 91 (b) vehiculele care circulă doar ocazional pe drumurile publice ale statului membru unde s-a făcut înmatricularea ș(cid:13)i care sunt uti- lizate de către persoane fizice sau juridice a căror ocupație principală nu este transportul de mărfuri, cu condiția ca activitățile de transport desfăș(cid:13)urate de aceste vehicule să nu provoace denaturări ale regulilor concurenței ș(cid:13)i sub rezerva acordului Comisiei. (3) (a) Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza un stat membru să mențină scu- tiri ș(cid:13)i reduceri suplimentare de taxe la vehicule, din motive de politici specifice de natură socio-economică sau legate de infrastructura acelui stat. Aceste scutiri ș(cid:13)i reduceri se pot aplica numai vehiculelor înmatriculate în acel stat membru, care desfăș(cid:13)oară activități de transport exclusiv pe o porțiune bine definită din teritoriul său; (b) orice stat membru, care doreș(cid:13)te să mențină o astfel de scutire sau reducere, informează Comisia cu privire la aceasta ș(cid:13)i îi înaintează, de asemenea, toate informațiile În termen de o lună, Comisia informează necesare. celelalte state membre cu privire la propunerea de scutire sau de reducere. Se consideră că menținerea scutirii sau reducerii propuse a fost autorizată de către Consiliu dacă, în decurs de două luni de la data informării statelor membre în conformitate cu primul paragraf, nici Comisia, nici vreun stat membru nu solicită examinarea problemei de către Consiliu. (4) Fără a aduce atingere celui de al doilea paragraf din alinea- tul (1) ș(cid:13)i alineatelor (2) ș(cid:13)i (3) din prezentul articol sau articolului 6 din Directiva 92/106/CEE a Consiliului din 7 decembrie 1992 pri- vind stabilirea unor norme comune pentru anumite tipuri de transport combinat de mărfuri între statele membre (1), statele membre nu pot acorda nici un fel de scutire sau reducere de taxe menționate la articolul 3, care ar face ca taxele impuse să fie mai mici decât minimum menționat în alineatul (1) din prezentul articol. CAPITOLUL III Taxe de trecere ș(cid:13)i taxe de utilizare Articolul 7 (1) Statele membre pot menține sau introduce taxe rutiere ș(cid:13)i/sau de utilizator în condițiile stabilite la alineatele (2)-(10). (2) (a) Taxele de trecere ș(cid:13)i de utilizare se aplică doar utilizatori- lor de autostrăzi sau de alte ș(cid:13)osele cu mai multe benzi de circulație, cu caracteristici similare autostrăzilor, sau uti- lizatorilor de poduri, tunele ș(cid:13)i trecători montane. Cu toate acestea, într-un stat membru în care nu există o rețea generală de autostrăzi sau ș(cid:13)osele duble cu caracteristici similare, taxele de trecere ș(cid:13)i de utilizare se pot aplica, în statul respectiv, utilizatorilor categoriei de drumuri cu nivel tehnic cel mai ridicat; (b) în urma consultărilor cu Comisia ș(cid:13)i în conformitate cu procedura stabilită în Decizia Consiliului din 21 martie 1962 de instituire a unei proceduri pentru examinarea prealabilă ș(cid:13)i consultarea în privința anumitor acte cu putere de lege ș(cid:13)i acte administrative referitoare la transport propuse în statele membre (2); (i) taxele de trecere ș(cid:13)i de utilizare se pot impune ș(cid:13)i uti- lizatorilor altor secțiuni din rețeaua principală de dru- muri, în special — dacă există motive de siguranță pentru a proceda astfel; autostrăzi sau ș(cid:13)osele duble — într-un stat membru unde nu există o rețea coe- rentă de cu caracteristici similare în cea mai mare parte a sta- tului, în acea parte de țară, dar numai pe ș(cid:13)osele utilizate pentru transportul greu de mărfuri inter-regional, cu condiția ca internațional ș(cid:13)i cererea de trafic ș(cid:13)i densitatea populației să nu jus- tifice economic construirea de autostrăzi sau ș(cid:13)osele duble cu caracteristici similare; (ii) statele membre interesate pot speciale pentru porțiunile de graniță; încheia convenții (iii) Austria poate acorda scutiri de la taxa austriacă de utilizator pe porțiunea de autostradă dintre Kufstein ș(cid:13)i Brenner. (3) Se poate ca taxa de trecere ș(cid:13)i de utilizare nu se pot impune simultan pentru utilizarea unei singure secțiuni de drum. Cu toate acestea, statele membre mai pot impune taxe de trecere pe rețe- lele unde se percep taxe pentru utilizarea podurilor, tunelelor ș(cid:13)i trecătorilor montane. (4) Taxele de trecere ș(cid:13)i de utilizare nu pot face discriminări, direct sau indirect, din motive legate de naționalitatea transportatorului rutier sau de originea sau destinația vehiculului. (5) Aplicarea ș(cid:13)i colectarea taxelor de trecere ș(cid:13)i de utilizare ș(cid:13)i urmărirea plății acestora se fac în aș(cid:13)a fel încât fluxul liber de trafic să fie stânjenit cât se poate de puțin ș(cid:13)i să se evite controalele ș(cid:13)i verificările obligatorii exercitate la granițele interne ale Comuni- tății. În acest scop, statele membre cooperează pentru a stabili metode care să permită transportatorilor rutieri să plătească taxele de utilizare 24 ore pe zi, cel puțin la punctele de vânzare impor- tante, utilizând toate mijloacele obiș(cid:13)nuite de plată, în interiorul ș(cid:13)i exteriorul statelor membre în care se aplică acestea. Statele membre oferă facilitățile adecvate la punctele de plată a taxelor de trecere ș(cid:13)i de utilizare, astfel încât să se mențină siguranța rutieră normală. (6) Fiecare stat membru poate prevedea ca vehiculele înmatricu- late în statul membru respectiv să suporte taxele de utilizare pen- tru folosirea întregii rețele de drumuri de pe teritoriul acestuia. (1) JO L 368, 17. 12. 1992, p. 38. (2) JO 23, 3. 4. 1962, p. 720/62. Decizie modificată ultima dată de Decizia 73/402/CEE (JO L 347, 17. 12. 1973, p. 48). 92 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07/vol. 7 (7) Taxele de utilizare, inclusiv costurile administrative, pentru toate categoriile de vehicule se stabilesc de către statele membre respective la o valoare care să nu fie mai mare decât tarifele maxime stabilite în Anexa II. (c) alte state membre se pot alătura sistemului comun; (d) statele membre participante elaborează o schemă potrivit căreia fiecare dintre acestea primeș(cid:13)te o cotă-parte corectă din veniturile acumulate din taxa de utilizare. La 1 iulie 2002 ș(cid:13)i la fiecare doi ani după aceea, aceste niveluri maxime se revizuiesc. Dacă este necesar, Comisia face propuneri pentru adaptările corespunzătoare, iar Parlamentul European ș(cid:13)i Consiliul hotărăsc asupra lor, în conformitate cu condițiile stabi- lite în tratat. Statele membre care aplică o taxă de utilizare trebuie să aplice, până la doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, o reducere de 50 % a valorilor taxelor de utilizare pentru vehiculele înregistrate în Grecia, datorită poziției sale geopolitice. Comisia poate decide dacă autorizează o prelungire a acestei reduceri apli- cate de către statele membre respective, de la un an la altul. CAPITOLUL IV Dispoziții finale Articolul 9 (1) Prezenta directivă nu împiedică aplicarea de către statele membre a: (a) taxelor specifice: (8) Valorile taxelor de utilizare trebuie să fie proporționale cu durata utilizării infrastructurii. — percepute la înmatricularea vehiculului Un stat membru poate aplica doar valori anuale pentru vehiculele înmatriculate în statul respectiv. (9) Taxele de trecere medii ponderate trebuie corelate cu costurile funcționarea ș(cid:13)i dezvoltarea rețelei de pentru construcția, infrastructuri respective. (10) Fără a aduce atingere taxelor de trecere medii ponderate menționate la alineatul (9), statele membre pot varia valorile taxe- lor rutiere aplicate în funcție de: (a) clasele de emisii ale vehiculelor, cu condiția ca nici o taxă de trecere să nu fie mai mare cu 50 % față de taxa de trecere apli- cată pentru vehiculele echivalente care respectă standardele cele mai severe privind emisiile; (b) momentul zilei, cu condiția ca nici o taxă de trecere să nu fie mai mare cu 100 % față de taxa de trecere aplicată în timpul perioadei celei mai ieftine din zi. Variațiile taxelor de trecere, aplicate în funcție de clasele de emisii ale vehiculelor sau de momentul zilei, trebuie să fie proporționale cu obiectivul urmărit. Articolul 8 (1) Două sau mai multe state membre pot coopera pentru introducerea unui sistem comun de taxe de utilizare aplicabile în totalitate pe teritoriile lor. În acest caz, statele membre respective asigură implicarea Comisiei în această problemă, în activitatea ulterioară ș(cid:13)i în posibile modificări. (2) Un sistem comun trebuie să respecte, pe lângă condițiile de la articolul 7, următoarele: (a) valorile comune ale taxelor de utilizare se stabilesc de către statele membre participante la niveluri care să nu fie mai mari decât valorile maxime menționate la articolul 7 alineatul (7); sau — impuse vehiculelor sau încărcăturilor cu greutăți sau dimensiuni necorespunzătoare; (b) taxelor de parcare ș(cid:13)i taxelor specifice traficului urban; (c) taxelor reglementatorii prevăzute special pentru combaterea aglomerațiilor la anumite ore ș(cid:13)i în anumite locuri. (2) Directiva nu împiedică nici atribuirea de către statele membre a unui procentaj pentru protecția mediului ș(cid:13)i dezvoltarea echili- brată a rețelei de transport, din suma obținută din încasarea taxei de utilizare sau a taxei de trecere, cu condiția ca respectiva sumă să fie calculată în conformitate cu articolul 7 alineatele (7) ș(cid:13)i (9). Articolul 10 (1) În înțelesul prezentei directive, ratele de schimb între euro ș(cid:13)i monedele naționale ale statelor membre care nu au adoptat euro sunt cele în vigoare în prima zi lucrătoare din octombrie ș(cid:13)i publi- cate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene; acestea se aplică de la data de 1 ianuarie a următorului an calendaristic. (2) Statele membre care nu au adoptat euro pot menține sumele în vigoare în momentul ajustării anuale efectuate în temeiul ali- neatului (1), dacă prin conversia sumelor exprimate în euro ar rezulta o modificare mai mică de 5 %, exprimată în moneda națională. Articolul 11 (1) Înainte de data menționată la articolul 7 alineatul (7) al doilea paragraf, Comisia prezintă Parlamentului European ș(cid:13)i Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive, ținând cont de evoluțiile tehnologice ș(cid:13)i de aglomerările traficului. (2) Statele membre înaintează Comisiei informațiile necesare cu cel puțin ș(cid:13)ase luni înaintea datelor menționate în alineatul (1), astfel încât Comisia să poată întocmi raportul de mai sus. (b) plata taxei comune de utilizare oferă acces la rețeaua, aș(cid:13)a cum este definit de către statele membre participante în conformitate cu articolul 7 alineatul (2); (3) Statele membre care introduc sisteme electronice de percepere a taxelor de trecere ș(cid:13)i de utilizare cooperează în vederea obținerii unui nivel corespunzător de interoperabilitate. 07/vol. 7 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 93 Articolul 12 Articolul 13 (1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege ș(cid:13)i actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 1 iulie 2000. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la acestea. Când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre adoptă proce- dura de realizare unei astfel de trimiteri. Prezenta directivă intră în vigoare din ziua publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Articolul 14 Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Luxemburg, 17 iunie 1999. (2) Statele membre comunică către Comisie textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglemen- tat de prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta. Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele Preș(cid:13)edintele J. M. GIL-ROBLES F. MÜNTEFERING 94 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07/vol. 7 VALORILE MINIME ALE TAXELOR CE TREBUIE APLICATE VEHICULELOR ANEXA I Autovehicule Numărul de axe ș(cid:13)i greutatea brută încărcată maxim admisă (în tone) Valoarea minimă a taxei (în euro/an) Nu mai puțin de Mai puțin de Ax(e) motor(oare) cu suspen- sie pneumatică sau echivalentele recunoscute (1) Alte sisteme de suspensie pen- tru axele motoare 12 13 14 15 15 17 19 21 23 25 23 25 27 29 31 Două axe Trei axe Patru axe 0 31 86 121 31 54 111 144 222 222 144 146 228 362 362 13 14 15 18 17 19 21 23 25 26 25 27 29 31 32 31 86 121 274 54 111 144 222 345 345 146 228 362 537 537 (1) Suspensiile recunoscute ca fiind echivalente în conformitate cu definiția din Anexa II la Directiva 96/53/CE a Consiliului din 25 iulie 1996, de stabilire pentru anumite vehicule ce circulă în Comunitate a dimensiunilor maxime admise în traficul național ș(cid:13)i internațional ș(cid:13)i a greutăților maxime admise în traficul internațional (JO L 235, 17. 9. 1996, p. 59). COMBINAȚII DE VEHICULE (VEHICULE ARTICULATE Ș(cid:13) I AUTOTRENURI) Numărul de axe ș(cid:13)i greutatea brută încărcată maxim admisă (în tone) Valoarea minimă a taxei (în euro/an) Nu mai puțin de Mai puțin de Ax(e) motor(oare) cu suspen- sie pneumatică sau echivalentele recunoscute (1) Alte sisteme de suspensie pen- tru axele motoare 2 + 1 axe 12 14 16 18 20 22 23 25 14 16 18 20 22 23 25 28 0 0 0 14 32 75 97 175 0 0 0 32 75 97 175 307 (1) Suspensiile recunoscute ca fiind echivalente în conformitate cu definiția din Anexa II la Directiva 96/53/CE a Consiliului din 25 iulie 1996, de stabilire pentru anumite vehicule ce circulă în Comunitate a dimensiunilor maxime admise în traficul național ș(cid:13)i internațional ș(cid:13)i a greutăților maxime admise în traficul internațional (JO L 235, 17. 9. 1996, p. 59). 07/vol. 7 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 95 Numărul de axe ș(cid:13)i greutatea brută încărcată maxim admisă (în tone) Valoarea minimă a taxei (în euro/an) Nu mai puțin de Mai puțin de Ax(e) motor(oare) cu suspen- sie pneumatică sau echivalentele recunoscute (1) Alte sisteme de suspensie pen- tru axele motoare 23 25 26 28 29 31 33 36 36 38 36 38 40 36 38 40 2 + 2 axe 2 + 3 axe 3 + 2 axe 3 + 3 axe 30 70 115 169 204 335 465 465 370 515 327 454 628 186 225 336 25 26 28 29 31 33 36 38 38 40 38 40 44 38 40 44 70 115 169 204 335 465 706 706 515 700 454 628 929 225 336 535 (1) Suspensiile recunoscute ca fiind echivalente în conformitate cu definiția din Anexa II la Directiva 96/53/CE a Consiliului din 25 iulie 1996, de stabilire pentru anumite vehicule ce circulă în Comunitate a dimensiunilor maxime admise în traficul național ș(cid:13)i internațional ș(cid:13)i a greutăților maxime admise în traficul internațional (JO L 235, 17. 9. 1996, p. 59). 96 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 07/vol. 7 ANEXA II VALORILE MAXIME ÎN EURO ALE TAXELOR DE UTILIZARE, INCLUSIV COSTURILE ADMINISTRATIVE, MENȚIONATE LA ARTICOLUL 7 ALINEATUL (7) Anual NON-EURO EURO I EURO II ș(cid:13)i mai puțin poluante Lunar ș(cid:13)i săptămânal maximum trei axe minimum patru axe 960 850 750 1 550 1 400 1 250 Valorile maxime lunare ș(cid:13)i săptămânale sunt proporționale cu durata utilizării infrastructurii. Zilnic Taxele zilnice de utilizare pe zi sunt egale pentru toate categoriile de vehicule ș(cid:13)i se ridică la 8 EUR


title: Règlement (CE) n° 1270/1999 de la Commission, du 17 juin 1999, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

formats: pdf print

text: 18. 6. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 151/3 RÈGLEMENT (CE) No 1270/1999 DE LA COMMISSION du 17 juin 1999 établissant les valeurs forfaitaires à l’importation pour la détermination du prix d’entrée de certains fruits et légumes LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 3223/94 de la Commission, du 21 décembre 1994, portant modalités d’application du régime à l’importation des fruits et légumes (1), modifié en (CE) no 1498/98 (2), et dernier lieu par le règlement notamment son article 4 paragraphe 1, considérant que le règlement (CE) no 3223/94 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilatérales du cycle d’Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l’im- portation des pays tiers, pour les produits et les périodes qu’il précise dans son annexe; considérant que, en application des critères susvisés, les valeurs forfaitaires à l’importation doivent être fixées aux niveaux repris à l’annexe du présent règlement, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires à l’importation visées à l’article 4 du règlement (CE) no 3223/94 sont fixées comme indiqué dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 18 juin 1999. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 17 juin 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 151/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 18. 6. 1999 du règlement de la Commission, du 17 juin 1999, établissant les valeurs forfaitaires à l’importation pour la détermination du prix d’entrée de certains fruits et légumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire à l’importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 052 064 999 052 628 999 052 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 720 804 999 052 999 052 064 068 400 616 999 624 999 87,8 47,0 67,4 75,7 133,7 104,7 58,5 58,5 55,3 60,5 57,6 57,8 72,6 60,0 74,7 72,8 68,4 59,3 88,4 96,5 74,1 149,8 149,8 227,7 158,0 139,9 187,9 153,1 173,3 249,2 249,2 (1) Nomenclature des pays fixée par le règlement (CE) no 2317/97 de la Commission (JO L 321 du 22. 11. 1997, p. 19). Le code «999» représente «autres origines»


title: Verordening (EG) nr. 1270/1999 van de Commissie van 17 juni 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

text: 18. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 151/3 VERORDENING (EG) Nr. 1270/1999 VAN DE COMMISSIE van 17 juni 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoer- pr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3223/94 van de Commissie van 21 december 1994 houdende uitvoeringsbepalingen van de invoerregeling voor groenten en fruit (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1498/98 (2), en met name op artikel 4, lid 1, Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 3223/94 op grond van de multilaterale handelsbesprekingen in het kader van de Uruguay-Ronde de criteria zĳn vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de periodes die in de bĳlage bĳ die verordening zĳn vermeld, de forfaitaire waarden bĳ invoer uit derde landen vaststelt; Overwegende dat op grond van de bovenvermelde criteria de forfaitaire invoerwaarden moeten worden vastgesteld op de in de bĳlage bĳ deze verordening vermelde niveaus, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3223/94 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld zoals aangegeven in de tabel in de bĳlage bĳ deze veror- dening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 18 juni 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 17 juni 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 337 van 24. 12. 1994, blz. 66. (2) PB L 198 van 15. 7. 1998, blz. 4. L 151/4 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 6. 1999 b¶ de verordening van de Commissie van 17 juni 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerpr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit BöLAGE GN-code Code derde landen (1) (in EUR/100 kg) Forfaitaire invoerwaarde 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 052 064 999 052 628 999 052 999 382 388 528 999 388 400 508 512 524 528 720 804 999 052 999 052 064 068 400 616 999 624 999 87,8 47,0 67,4 75,7 133,7 104,7 58,5 58,5 55,3 60,5 57,6 57,8 72,6 60,0 74,7 72,8 68,4 59,3 88,4 96,5 74,1 149,8 149,8 227,7 158,0 139,9 187,9 153,1 173,3 249,2 249,2 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bĳ Verordening (EG) nr. 2317/97 van de Commissie (PB L 321 van 22. 11. 1997, blz. 19). De code „999” staat voor „andere oorsprong”


title: Nařízení Komise (ES) č. 1273/99 ze dne 17. června 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 2366/98, kterým se stanoví pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje na hospodářské roky 1998/99, 1999/2000 a 2000/01

eurovoc_concepts:
aid system
olive oil
production aid

formats: html pdf print

text: 302 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 31999R1273 L 151/12 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 18. 6. 1999 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1273/99 ze dne 17. června 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 2366/98, kterým se stanoví pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje na hospodářské roky 1998/99, 1999/2000 a 2000/01 KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, (4) vzhledem k tomu, že článek 8 nařízení (ES) č. 2366/98 stanoví, že měsíční skladové výkazy lisoven mají být do desátého dne měsíce následujícího po daném měsíci zaslány příslušné agentuře, případně agentuře pověřené kontrolami; že z praktických administrativních důvodů lhůta by v některých členských státech měla být prodloužena o jeden den; s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, dne č. 136/66/EHS s ohledem na nařízení Rady 22. září 1996 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky (1), naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1638/98 (2), a zejména na článek 5 odst. 11 uvedeného nařízení, ze s ohledem zejména na článek 4 nařízení (ES) č. 1638/98, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2261/84 ze dne 17. července 1984, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory produkce olivového oleje a podpory organizacím producentů olivového oleje (3), naposledy pozmě- něné nařízením (ES) č. 1639/98 (4), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení, (5) vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 2366/98 stanoví, že množství získaných olivových pokrutin stanovené paušálně se má ve skladových výka- zech uvádět denně; že je třeba stanovit, aby byl uvedený údaj vyjádřen hmotností; (1) (2) (3) vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2366/98 (5) stanoví, že prohlášení podle nařízení Komise (EHS) č. 3061/84 (6) naposledy pozměněného č. 2455/97 (7) mají být v průběhu nařízením (ES) hospodářských roků 1999/2000 a 2000/01 nahrazeny úplným prohlášením o sklizni; že je třeba umožnit, aby toto nahrazení mohlo být provedeno s předstihem; (6) vzhledem k tomu, že v čl. 9 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2366/98 je třeba změnit nevhodnou termino- logii; vzhledem k tomu, že čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2366/98 obsahuje odkaz na program schválený podle článku 4; že je třeba vyjasnit, že tento odkaz se vztahuje (ES) č. 1638/98, které stanoví na článek 4 nařízení podmínky způsobilosti k podpoře po 31. říjnu 2001 na dodatečné olivovníky vysázené po 1. květnu 1998; (7) vzhledem k tomu, že pro stanovení výnosů oliv a oleje, na které odkazuje článek 18 nařízení (EHS) č. 2261/84 uvedené nařízení stanoví jako lhůtu pro zaslání daných údajů rozepsaných podle homogenních produkčních oblastí 31. květen; že proto je třeba upravit článek 6 nařízení (ES) č. 2366/98; (1) Úř. věst. 172, 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) Úř. věst. L 210, 28. 7. 1998, s 32. (3) Úř. věst. L 208, 3. 8. 1984, s. 3. (4) Úř. věst. L 210, 28. 7. 1998, s. 38. (5) Úř. věst. L 293, 31. 10. 1998, s. 50. (6) Úř. věst. L 288, 1. 11. 1984, s. 52. (7) Úř. věst. L 340, 11. 12. 1997, s. 26. vzhledem k tomu, že Rada upravila organizaci společ- ného trhu s olivovým olejem na přechodnou dobu až do hospodářského roku 2000/01 včetně; že Komise musí mít maximální množství spolehlivých statistických údajů o produkci a musí Radě do roku 2001 předložit návrh na organizaci společného trhu s oleji a tuky použitelný od 1. listopadu 2001; že je tudíž nutné mít údaje o výnosech oliv a olivového oleje v producent- ských členských státech; že pro získání co nejpřesnějších údajů, které jsou přímo srovnatelné ve všech producent- ských členských státech, je třeba počínaje hospodářským rokem 1999/2000 zavést metodu vyhodnocování uvede- ných výnosů, která by umožnila takové srovnání; že pro získání co nejreprezentativnějších výsledků je nutné stanovit bližší údaje o zmíněné metodě a regionálních produkčních zónách, na něž se vztahuje; 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 303 (8) (9) vzhledem k tomu, že počínaje hospodářským rokem 1999/2000 musí být práce na metodě vyhodnocování výnosů zařazena do pracovního harmonogramu kontrol- ních agentur podle článku 31 nařízení (ES) č. 2366/98; — prvky umožňující vyhodnocení rozpisu vzorku sledo- vaného pro účely odhadování výnosů oliv na úrovni regionálních produkčních zón; vzhledem k tomu, že opatření jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky, tohoto nařízení b) pro každou z produkčních oblastí uvedených v od- stavci 2 v souladu s metodou stanovenou v uvedeném odstavci pro dotyčné údaje: — průměrný výnos oliv jeden olivovník, z něhož byly sklizeny olivy na produkci oleje a přesnost odhadu, v kilogramech na PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Nařízení (ES) č. 2366/98 se mění takto: 1. v čl. 3 odst. 2 se před slova „v průběhu hospodářských roků 1999/2000 a 2000/01“ vkládá slovo „nejpozději“; 2. druhá odrážka čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce se nahra- zuje tímto: „— plánovaná výsadba zahrnuje výsadbu dodatečných podle (ES) č. 1638/98 a je tedy možné olivovníků podle článku 4 nařízení po 31. říjnu 2001 poskytnout podporu,“; schváleného programu 3. v čl. 6 odst. 3 se slova „nejpozději do 1. srpna 1999“ zrušují; 4. v druhé odrážce čl. 8 písm. b) se slova „před desátým dnem“ nahrazují slovy „nejpozději desátého dne“; 5. v čl. 9 odst. 1 se písmeno e) nahrazuje tímto: „e) množství získaných olivových pokrutin, stanovené vážením nebo paušálně. “; 6. v čl. 9 odst. 2 písm. a) se slovo „vylisovaného“ nahrazuje slovem „získaného“. Článek 2 Nařízení (ES) č. 2366/98 se mění takto: 1. článek 6 se nahrazuje tímto: „Článek 6 — průměrný procentní podíl stromů, z nichž byly skli- zeny olivy na produkci oleje, z celkového počtu nahlášených stromů a přesnost odhadu, — průměrný výnos všech panenských olivových olejů na kilogram oliv a průměrné procentní podíly lampantového panenského olivového oleje, obyčej- ného panenského olivového oleje, panenského olivo- vého oleje a extra panenského olivového oleje stano- vené v souladu s odstavcem 4; c) pro každý dotčený členský stát hodnocení založené na výsledcích uvedených v písmenech a) a b): — výnosy oliv a olivového oleje na olivovník, z něhož byly sklizeny olivy na produkci oleje, — procento a počet olivovníků, z nichž byly sklizeny olivy na produkci oleje, — procentní podíly a produkci lampantového panen- ského olivového oleje, obyčejného panenského olivo- vého oleje, panenského olivového oleje a extra panenského olivového oleje. 2. Regionální produkční zóny se stanoví v příloze. regionální Aniž je dotčen článek 28, bude v každé produkční zóně sledován vzorek 100 hospodářství s cílem prověřit prohlášení o sklizni a vykázat: — celkový počet olivovníků, z nichž byly sklizeny olivy na produkci oleje, 1. Pro účely stanovení výnosů oliv a výnosů oleje uvede- ných v článku 18 nařízení (EHS) č. 2261/84 členské státy poskytnou Komisi nejpozději do 31. května dotyčného hospodářského roku: a) pro každou z homogenních produkčních oblastí uvede- ných v odstavci 3 v souladu s metodou stanovenou v uvedeném odstavci pro dotyčné údaje: — průměrný výnos oliv určených na produkci oleje v kilogramech na jeden olivovník, — množství oliv dodaných do lisoven. Údaje se zaznamenají v příslušnou dobu na místě. V pří- padě, že je z hospodářství odesláno několik dodávek, podrobí se alespoň jedna z nich kontrole na místě. Zavede se systém kontroly kvality údajů. Nespolehlivé údaje se z výpočtů vyloučí. 304 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 Vzorek hospodářství, která mají být sledována, se vybere namátkově ze všech hospodářství, která podala žádost o podporu dvou hospodářských roků před rokem, pro který má být učiněn odhad výnosů. Tato hospodářství se rozčlení podle: v jednom ze — homogenních v odstavci 3, produkčních oblastí uvedených — velikosti hospodářství, — případně dalších kritérií, která budou členskými státy považována za významné. Příprava a výběr vzorků na vnitrostátní úrovni se provedou v přítomnosti odborníků z několika vnitrostátních institucí, případně odborníků z Komise. lehlivosti průměrného výnosu založeném na sledování hospodářství podle odstavce 2, odhady odborníků se přimě- řeně upraví. 4. Průměrný výnos všech panenských olivových olejů na kilogram oliv a procenta jednotlivých kategorií panen- ského olivového oleje se stanoví na základě výsledků stano- vených pro dotyčný hospodářský rok schválenými lisov- nami, které byly podrobeny hloubkovým kontrolám podle prvního pododstavce čl. 30 odst. 1. Výsledky na úrovni regionálních produkčních zón se vypo- čítají na základě sloučených údajů z prověřených lisoven, přičemž se vezmou v úvahu množství oliv zpracovaná uvedenými lisovnami v daném regionu. Do 1. 5. ledna dotyčného hospodářského roku členské státy sdělí Komisi na základě odhadů odborníků a údajů týkajících se předchozích hospodářských roků předběžný odhad výnosů oliv a olivového oleje z jednotlivých regio- nálních produkčních zón. “; Pro udělení podpory musí pěstitelé oliv v případě potřeby spolupracovat při vyhodnocování výnosů. 2. příloha tohoto nařízení se připojuje jako příloha k nařízení (ES) č. 2366/98. Homogenní produkční oblasti stanoví členské státy, 3. přičemž vezmou v úvahu zejména: — geografickou polohu a agronomické charakteristiky půdy, Článek 3 — převládající odrůdy a stáří olivovníků a nejčastěji použí- vaný způsob prořezávání, V článku 31 nařízení (ES) č. 2366/98 se první odstavec nahra- zuje tímto: — potřebu stanovení omezeného počtu oblastí, které zůstá- vají delší dobu stálé a nepřekrývají se s hranicemi regio- nálních produkčních zón. Do 1. ledna příslušného hospodářského roku sdělí členské státy Komisi seznam a popis stanovených homogenních produkčních oblastí a případné řádně zdůvodněné změny původního seznamu. V rámci každé homogenní produkční oblasti stanoví členské státy plán odběru vzorků a metodu, která odborníkům umožní provádět odhad průměrného výnosu oliv na jeden olivovník, z něhož se sklízejí olivy pro produkci olivového oleje. „Je-li prováděním kontrol pověřena kontrolní agentura podle tohoto nařízení, provede rovněž vyhodnocení výnosů oliv a olivového oleje podle regionálních produkčních zón uvedených v článku 6. Tato činnost se vykáže v pra- covním harmonogramu agentury vypracovaném podle článku 3 a 4 nařízení (EHS) č. 27/85. “ Článek 4 Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Pokud se úhrnné průměrné výnosy odhadnuté odborníky pro jednotlivé homogenní produkční oblasti neshodují na úrovni regionálních produkčních zón s intervalem spo- Článek 2 se však použije ode dne 1. července 1999 a článek 3 ode dne 1. listopadu 1999. 03/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 305 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 17. června 1999. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise 306 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 25 PŘÍLOHA Regionální produkční zóny podle čl. 6 odst. 2 ŠPANĚLSKO 1. Region NUTS III „Jaen“ 2. Množina regionů NUTS III „Granada“, „Malaga“ a „Sevilla“ 3. Region NUTS III „Cordoba“ 4. Region NUTS II „Castile-La Mancha“ 5. Množina regionů NUTS II „Catalonia“ a „Valencia“ 6. Region NUTS II „Extremadura“ ITÁLIE 1. Množina regionů NUTS III „Foggia“ a „Bari“ 2. Množina regionů NUTS III „Taranto“, „Brindisi“ a „Lecce“ 3. Množina regionů NUTS III „Cosenza“, „Crotone“ a „Catanzaro“ 4. Množina regionů NUTS III „Vibo Valentia“ a „Reggio di Calabria“ 5. Region NUTS II „Sicílie“ 6. Region NUTS II „Campania“ 7. Region NUTS II „Lazio“ 8. Region NUTS II „Abruzzo“ 9. Region NUTS II „Toskánsko“ ŘECKO 1. Region NUTS III „Irakleio“ 2. Množina regionů NUTS III „Lassithi“, „Rethymni“ a „Chania“ 3. Region NUTS II „Peloponés“ 4. Region NUTS II „Západní Řecko“ 5. Region NUTS II „Iónské ostrovy“ 6. Region NUTS II „Pevninské Řecko“ 7. Region NUTS III „Lesbos“ PORTUGALSKO 1. Region NUTS II „Alentejo“ 2. Region NUTS II „Sever“ 3. Region NUTS II „Střed“ FRANCIE Region NUTS II „Provence-Alpes-Côte dAzur“


title: 1999 m. birželio 17 d. Tarybos direktyva 1999/59/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB dėl pridėtinės vertės mokesčio taikymo telekomunikacijų paslaugoms tvarkos

eurovoc_concepts:
VAT
provision of services
telecommunications
transmission network

text: 324 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 09/1 t. 31999L0059 1999 6 26 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 162/63 TARYBOS DIREKTYVA 1999/59/EB 1999 m. birželio 17 d. iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB dėl pridėtinės vertės mokesčio taikymo telekomunikacijų paslaugoms tvarkos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (3), kadangi: Sutarties 14 straipsnis apibrėžia vidaus rinką, kurią sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje pagal Sutarties nuo- statas užtikrintas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapi- talo judėjimas; taikomos šiuo metu telekomunikacijų paslaugoms taisyklės dėl PVM pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) 9 straipsnį, dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderi- nimo — bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vieno- das apskaičiavimo pagrindas (4), yra nepakankamos apmo- kestinant visas tokias paslaugas, kurios suvartojamos Bendrijoje, ir norint išvengti konkurencijos iškraipymų šioje srityje; dėl tinkamo vidaus rinkos funkcionavimo, šiai veiklos rūšiai tokie iškraipymai turėtų būti pašalinti ir įdiegtos nau- jos suderintos taisyklės; (6) (7) (8) užtikrinant, kad būtų vienodai apmokestinamos telekomu- nikacijų paslaugos, kurias teikia apmokestinamieji asmenys įsikūrę trečiosiose šalyse neapmokestinamiesiems asme- nims įsikūrusiems Bendrijoje, kuriomis jie veiksmingai naudojasi, valstybės narės turėtų vadovautis Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 3 dalies b punkto nuostatomis dėl paslaugų teikimo vietos pakeitimo; kadangi šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalis gali būti taikoma ir ateityje, kai tokios pačios telekomunikacijų paslaugos teikiamos kitiems gavėjams Bendrijoje; tam, kad būtų parengtos specialios taisyklės dėl telekomu- nikacijų paslaugų teikimo vietos nustatymo, šias paslaugas reikia apibrėžti; šis apibrėžimas turi būti parengtas atsiž- velgiant į jau priimtus apibrėžimus tarptautiniame lygyje, kurie apima tarptautinių telefoninių kvietimų maršrutiza- vimo ir nutraukimo paslaugas bei prieigą prie pasaulinio informacijos tinklo; apmokestinimas paslaugų gavimo vietoje taip pat reiškia, kad apmokestinamiesiems asmenims nereikėtų atsižvelgti į Direktyvose 79/1072/EEB (5) ir 86/560/EEB (6) nustatytas procedūras; naujos taisyklės, kurios nustato paslaugų tei- kimo vietą, neturėtų reikšti, kad užsienyje gyvenantys apmokestinamieji asmenys mokesčių tikslais turi būti nustatyti kitoje valstybėje; tai bus pasiekta visiems paslaugų gavėjams nustačius prievolę mokėti mokestį, jei gavėjas yra apmokestinamasis asmuo; (9) atsižvelgiant į tai, Direktyva 77/388/EEB turėtų būti iš dalies pakeista, reikėtų imtis priemonių užtikrinančių, kad telekomunika- cijų paslaugos, kuriomis naudojasi Bendrijoje įsisteigę kli- entai, būtų apmokestinamos Bendrijoje; PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: tuo tikslu, apmokestinamiesiems asmenims įsikūrusiems Bendrijoje arba tokių paslaugų gavėjams įsikūrusiems tre- čiosiose šalyse teikiamos telekomunikacijų paslaugos turėtų būti apmokestinamos paslaugų gavimo vietoje; (1) OL C 78, 1997 3 12, p. 22. (2) Nuomonė pareikšta 1999 m. gegužės 6 d. (dar nepaskelbta Oficialia- jame leidinyje). (3) OL C 287, 1997 9 22, p. 28. (4) OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/49/EB (OL L 139, 1999 6 2, p. 27). 1 straipsnis Direktyva 77/388/EEB pakeičiama ir išdėstoma taip: 1) 9 straipsnio 2 dalies e punkto pabaigoje, taškas keičiamas kab- liataškiu, ir įrašoma toliau išdėstyta įtrauka: (5) OL L 331, 1979 12 27, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu. (6) OL L 326, 1986 11 21, p. 40. (1) (2) (3) (4) (5) 09/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 325 „— Telekomunikacijos. Telekomunikacijų paslaugos — tai paslaugos susijusios su signalų, rašytinės medžiagos, vaizdo ir garso arba informacijos perdavimu, siuntimu ir priėmimu laidinėmis, radijo, optinėmis ar kitų rūšių elektromagnetinėmis sistemomis, įtraukiant su tuo susi- jusios teisės perdavimą arba priskyrimą panaudojant galingumą tokiam perdavimui, siuntimui ar priėmimui. Šioje nuostatoje telekomunikacijų paslaugos taip pat apima nuostatas dėl prieigos prie pasaulinio informacijos tinklo. “; 2) po 9 straipsnio 3 dalies pridedama 4 straipsnio dalis: „4. Telekomunikacijų paslaugų atveju, kuris aprašytas šio straipsnio 2 dalies e punkte, kai paslaugas teikia apmokestina- masis asmuo įsikūręs už Bendrijos ribų neapmokestinamajam asmeniui Bendrijoje, valstybės narės vadovaujasi šio straipsnio 3 dalies b punkto nuostatomis. “; 3) 21 straipsnio 1 dalies b punktas pakeičiamas ir išdėstomas taip: „b) apmokestinamasis asmuo, kuriam teikiamos paslaugos pagal 9 straipsnio 2 dalies e punkto nuostatas, arba asme- nys, kuriems nustatyta prievolė mokėti pridėtinės vertės mokestį šalies teritorijoje, kuriems paslaugos teikiamos pagal 28b straipsnio C, D, E ir F dalis, jei paslaugas teikia apmokestinamasis asmuo įsikūręs užsienyje; tačiau valstybės narės gali reikalauti, kad paslaugų teikėjas būtų laikomas kartu ir atskirai atsakingas už mokesčių mokėjimą;“. 2 straipsnis 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsi- galioję iki 2000 m. sausio 1 d. , įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo sri- tyje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus. 3 straipsnis Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. 4 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1999 m. birželio 17 d. Tarybos vardu Pirmininkas F. MÜNTEFERING


title: Driftskriterier for røntgen- (herunder stråleterapi) og nuklearmedicinske anlæg.

eurovoc_concepts:
nuclear medicine
radiation protection
safety standard
therapeutics


title: Directiva 1999/60/CE do Conselho, de 17 de Junho de 1999, que altera a Directiva 78/660/CEE no que diz respeito aos montantes expressos em ecus

eurovoc_concepts: accounting euro organisation turnover

text: 26. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 162/65 DIRECTIVA 1999/60/CE DO CONSELHO de 17 de Junho de 1999 que altera a Directiva 78/660/CEE no que diz respeito aos montantes expressos em ecus O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a quarta Directiva 78/660/CEE do Conselho, de 25 de Julho de 1978, baseada no n. o 3, alínea g), do artigo 44. o do Tratado e relativa às contas anuais de certas formas de sociedades (1), e, nomeada- mente, o n. o 2 do seu artigo 53. o, Tendo em conta a proposta da Comissão, (1) (2) (3) (4) (5) (6) Considerando que os artigos 11. o e 27. o da Directiva 78/660/CEE e, por força das suas remissões, o artigo 6. o da Directiva 83/349/CEE (2) e os artigos 20. o e 21. o da Directiva 84/253/CEE (3) contêm limites quantitativos expressos em ecus para o total do balanço e para o montante líquido do volume de negócios, dentro dos quais os Estados-Membros podem conceder certas derrogações àquelas direc- tivas; Considerando que, nos termos do n. o 2 do artigo 53. o da Directiva 78/660/CEE, o Conselho, sob proposta da Comissão, procederá de cinco em cinco anos ao exame e, sendo caso disso, à revisão dos montantes dessa directiva expressos em ecus, em função da evolução económica e monetária na Comunidade; Considerando que, até à data, nos termos do n. o 2 do artigo 53. o da Directiva 78/660/CEE, o Conselho reviu em três ocasiões aqueles montantes através das Directivas 84/569/CEE (4), 90/604/CEE (5) e 94/ /8/CE (6); Considerando que o quarto período quinquenal consequente à adopção em 25 de Julho de 1978 da Directiva 78/660/CEE terminou em 24 de Julho de 1998, justificando-se por conseguinte uma nova revisão desses montantes; Considerando que, no decurso dos últimos cinco anos, o ecu perdeu uma parte do seu valor em termos reais; que, tendo em conta a evolução económica e monetária verificada na Comunidade, se revela necessário um aumento desses montantes; Considerando que o Regulamento (CE) n. o 974/98 do Conselho, de 3 de Maio de 1998, relativo à introdução do euro (7), dispõe que, a partir de 1 de (1) JO L 222 de 14. 8. 1978, p. 11. Directiva com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 94/8/CE (JO L 82 de 25. 3. 1994, p. 33). (2) JO L 193 de 18. 7. 1983, p. 1. (3) JO L 126 de 12. 5. 1984, p. 20. (4) JO L 314 de 4. 12. 1984, p. 28. (5) JO L 317 de 16. 11. 1990, p. 57. (6) JO L 82 de 25. 3. 1994, p. 33. (7) JO L 139 de 11. 5. 1998, p. 1. à taxa fixada; que o Regulamento desses Estados-Membros Janeiro de 1999, o euro constitui a moeda dos substituindo as Estados-Membros participantes, de moedas conversão (CE) n. o 1103/97 do Conselho, de 17 de Junho de 1997, relativo a certas disposições respeitantes à intro- dução do euro (8), dispõe que, durante o período de transição (1 de Janeiro de 1999 a 31 de Dezembro de 2001), o euro é subdividido em unidades mone- tárias nacionais de acordo com as respectivas taxas de conversão; que convém por conseguinte que os montantes referidos na presente directiva sejam expressos em euros; que esses mesmos montantes serão convertidos para as unidades monetárias naci- onais dos Estados-Membros que adoptaram o euro às respectivas taxas de conversão; que os montantes em euros referidos na presente directiva serão convertidos para as moedas dos Estados-Membros que não adoptam o euro de acordo com a taxa de câmbio publicada no Jornal Oficial das Comuni- dades Europeias em 4 de Janeiro de 1999, APROVOU A PRESENTE DIRECTIVA: Artigo 1. o 1. O artigo 11. o da Directiva 78/660/CEE é alterado do seguinte modo:  no primeiro travessão, a expressão «total do balanço: 2 500 000 ecus» é substituída pela expressão «total do balanço: 3 125 000 euros»,  no segundo travessão, a expressão «montante líquido do volume de negócios: 5 000 000 de ecus» é substi- tuída pela expressão «montante líquido do volume de negócios: 6 250 000 euros». 2. O artigo 27. o da Directiva 78/660/CEE é alterado do seguinte modo:  no primeiro travessão, a expressão «total do balanço: 10 000 000 de ecus» é substituída pela expressão «total do balanço: 12 500 000 euros»,  no segundo travessão, a expressão «montante líquido do volume de negócios: 20 000 000 de ecus» é substi- tuída pela expressão «montante líquido do volume de negócios: 25 000 000 euros». A revisão dos montantes referidos nos n. os 1 e 2 3. constitui a quarta revisão quinquenal prevista no n. o 2 do artigo 53. o da Directiva 78/660/CEE. (8) JO L 162 de 19. 6. 1997, p. 1. L 162/66 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 26. 6. 1999 Artigo 2. o Para os Estados-Membros que não adoptam o euro, o contravalor em moeda nacional é o que resulta da apli- cação da taxa de câmbio publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias em 4 de Janeiro de 1999. 3. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições que adoptarem no domínio regido pela presente directiva. Artigo 4. o Artigo 3. o A presente directiva entra em vigor na data da sua publi- cação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. 1. Os Estados-Membros que pretendam fazer uso da faculdade prevista nos artigos 11. o e 27. o da Directiva 78/660/CEE, tal como alterada pela presente directiva, porão em vigor as disposições necessárias para dar cumprimento à presente directiva, em qualquer momento a partir da sua publicação. Do facto informarão imediata- mente a Comissão. 2. Quando os Estados-Membros adoptarem tais dispo- sições, estas deverão incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência na publi- cação oficial. As modalidades dessa referência serão adop- tadas pelos Estados-Membros. Artigo 5. o Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva. Feito no Luxemburgo, em 17 de Junho de 1999. Pelo Conselho O Presidente F. MÜNTEFERING


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly

eurovoc_concepts:
axle tax
commercial vehicle
motor vehicle
toll
transport infrastructure
vehicle tax

text: 372 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 31999L0062 L 187/42 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 20. 7. 1999 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 71 odst. 1 a článek 93 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na výboru (2), stanovisko Hospodářského a sociálního s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (4), vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) K zamezení narušování hospodářské soutěže mezi dopravci v členských státech je třeba harmonizovat systémy poplatků a zavést spravedlivé mechanismy hra- zení nákladů na pozemní komunikace dopravci. Těchto cílů lze dosáhnout jen postupně. Určitého stupně harmonizace systémů poplatků bylo již dosaženo přijetím směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů (5) a směrnice Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů (6). Rozsudkem ze dne 5. července 1995 ve věci C-21/94 Evropský parlament vs. Rada (7) zrušil Soudní dvůr Evropských společenství směrnici Rady 93/89/EHS ze dne 25. října 1993 o zdaňování určitých vozidel určených k přepravě zboží členskými státy a o výběru mýtného a poplatků za užívání určitých pozemních komunikací (8), přičemž účinky uvedené směrnice zůstá- (1) Úř. věst. C 59, 26. 2. 1997, s. 9. (2) Úř. věst. C 206, 7. 7. 1997, s. 17. (3) Stanovisko předložené dne 3. června 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (4) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. července 1997 (Úř. věst. C 286, 22. 9. 1997, s. 217), společný postoj Rady ze dne 18. ledna 1999 (Úř. věst. C 58, 1. 3. 1999, s. 1) a rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 7. května 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (5) Úř. věst. L 316, 31. 10. 1992, s. 12. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/74/ES (Úř. věst. L 365, 31. 12. 1994, s. 46). (6) Úř. věst. L 316, 31. 10. 1992, s. 19. Směrnice ve znění směrnice 94/74/ES. (7) Sb. rozh. 1995, I-1827. (8) Úř. věst. L 279, 12. 11. 1993, s. 32. (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) vají zachovány, dokud Rada nepřijme novou směrnici. Směrnice 93/89/EHS má být proto nahrazena touto směrnicí. Za současných podmínek by mělo být sblížení vnitro- státních systémů poplatků omezeno na užitková vozidla nad určitou celkovou hmotnost. Pro tento účel by se měly stanovit minimální sazby daní z vozidel, které jsou v současnosti ukládány v členských státech nebo které je případně nahradí. Rozlišením daní a poplatků by se mělo podporovat používání vozidel, která více šetří jak komunikace, tak životní prostředí, pokud toto rozlišení nenaruší fungo- vání jednotného trhu. Aby se mohly členské státy snáze přizpůsobit úrovni vyžadované touto směrnicí, mělo by být pro určité člen- ské státy stanoveno období pro odchylky od mini- málních sazeb. Pro některé formy vnitrostátní místní přepravy zboží, které jen nepatrně ovlivňují trh dopravy Společenství, platí v současné době snížené sazby daně z vozidel. K zajištění hladkého přechodu by měly být členské státy oprávněny stanovit dočasné odchylky od minimálních sazeb. Členským státům by mělo být dovoleno uplatňovat snížené sazby nebo osvobození od daně na vozidla, jejichž použití nemůže ovlivnit dopravní trh Spole- čenství. K zohlednění určitých zvláštních situací by měl být sta- noven postup, kterým lze členským státům povolit, aby ponechaly v platnosti další osvobození od daně nebo daňové úlevy. Stávajícím narušením hospodářské soutěže nelze zcela zamezit pouze harmonizací daní a spotřebních daní a hospodářsky z paliva. Do zavedení vhodnějších forem zdanění mohou však být tato narušení snížena možností zachovat v platnosti nebo zavést mýtné nebo dálniční poplatky. Kromě toho by členským státům mělo být povoleno vybírat poplatky za použití mostů, tunelů a horských průsmyků. technicky 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 373 (13) Se zřetelem k zvláštním podmínkám určitých alpských tras může být pro členský stát vhodné neuplatňovat systémy poplatků za užívání nějakého přesně vymeze- ného úseku své dálniční sítě, aby mohl uplatňovat poplatek vztahující se k infrastruktuře. (21) V souladu se zásadou proporcionality tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů podle čl. 5 třetího pododstavce Smlouvy. (14) Mýtné a poplatky za užívání by neměly být diskrimi- nující, neměly by vyžadovat nadměrné formality nebo vytvářet překážky na vnitřních hranicích. Proto by měla být přijata vhodná opatření, aby mýtné a poplatky za užívání mohly být hrazeny v kteroukoli denní a noční dobu a různými platebními prostředky. (15) (16) (17) (18) (19) Poplatky za užívání by měly být úměrné době užívání pozemní komunikace a být rozlišeny s přihlédnutím k nákladům vzniklým na základě používání silničními vozidly. Pro vozidla evidovaná v Řecku by se měly, z důvodu obtíží vzniklých na základě geopolitické situace země, dočasně uplatnit snížené sazby poplatků za užívání. K zajištění jednotného uplatňování mýtného a poplatků za užívání by měla být stanovena jednotná pravidla tohoto uplatňování, například vymezení pozemních komunikací, za jejichž užívání jsou poplatky ukládány, maximální sazba poplatků a jiné obecné podmínky, které mají být splněny. Vážené průměrné mýtné by se mělo vztahovat k nákladům na výstavbu, provoz a rozvoj dané dopravní sítě. Členským státům by mělo být umožněno přidělit urči- tou procentní část mýtného nebo poplatku za užívání k využití na ochranu životního prostředí a vyváženému rozvoji dopravních sítí, přičemž tato částka se vypočítá v souladu s touto směrnicí. Částky v této směrnici vyjádřené v národních měnových jednotkách členských států, které zavedly euro, byly sta- ledna 1999, kdy byla hodnota eura určena noveny 1. v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2866/98 ze dne 31. prosince 1998 o přepočítacích koeficientech mezi eurem a měnami členských států, které přijaly euro (1). Je žádoucí, aby členské státy, které nepřijaly euro, ročně přehodnocovaly částky v této směrnici přepočítané do národních měn a případně je s přihlédnutím ke změnám směnných kurzů upravovaly. Roční úpravy kurzů národních měn nemusí být povinné, pokud by změna na základě nového směnného kurzu byla nižší než určitá procentní sazba. (20) Měl by být uplatněn územní princip. Na zavedení spo- lečného systému poplatků za užívání mohou spolupra- covat dva nebo více členských států, pokud jsou splněny určité další podmínky. (1) Úř. věst. L 359, 31. 12. 1998, s. 1. (22) Měl by být stanoven pevný harmonogram přezkumu této směrnice a její případné úpravy za účelem rozvoje územně více vázaného systému poplatků, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: KAPITOLA I Obecná ustanovení Článek 1 Tato směrnice se vztahuje na daně z vozidel, mýtné a poplatky za užívání ukládané na vozidla, jak jsou definovány v článku 2. Tato směrnice se nevztahuje na vozidla, která jsou používána pro dopravu výlučně na mimoevropských územích členských států. Nevztahuje se rovněž na vozidla evidovaná na Kanárských ostrovech, Ceutě a Melille, Azorech nebo Madeiře, která jsou používána pro dopravu výlučně na těchto územích nebo mezi těmito územími a pevninským územím Španělska, popřípadě Portugalska. Článek 2 Pro účely této směrnice se rozumí: a) „dálnicí“ pozemní komunikace určená a postavená spe- ciálně pro dopravu motorovými vozidly, z níž není přímý přístup na sousedící pozemky a která i) má, s výjimkou jednotlivých míst nebo na dočasnou dobu, samostatné pruhy pro oba směry jízdy, které jsou od sebe odděleny buď dělícím pruhem, jenž není určen pro dopravu, nebo výjimečně jinak; ii) se úrovňově nekříží s žádnou silnicí, železnicí nebo tramvajovou tratí ani stezkou pro pěší; iii) je zvlášť označena jako dálnice; b) „mýtným“ určitá částka, která se platí za jízdu vozidla mezi dvěma body pozemní komunikace uvedené v čl. 7 odst. 2; částka se stanoví podle ujeté vzdálenosti a typu vozidla; 374 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 c) d) e) „poplatkem za užívání“ určitá částka, která se platí za oprávnění využívat vozidlem po určitou dobu pozemní komunikaci uvedenou v čl. 7 odst. 2; — Itálie: a) assa automobilistica; „vozidlem“ motorové vozidlo nebo jízdní souprava, které jsou určeny výlučně k přepravě zboží a jejichž celková hmotnost činí nejméně 12 tun; „vozidlem EURO I“ vozidlo s vlastnostmi definovanými v řádku A tabulky v části 8. 3. 1. 1 přílohy I směrnice Rady 88/77/EHS ze dne 3. prosince 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečisťujících látek ze vznětových motorů vozidel (1); b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica, — Lucembursko: taxe sur les véhicules automoteurs, — Nizozemsko: motorrijtuigenbelasting, — Rakousko: f) „vozidlem EURO II“ rozumí vozidlo s vlastnostmi defino- vanými v řádku B tabulky v části 8. 3. 1. 1 přílohy I směrnice 88/77/EHS. Kraftfahrzeugsteuer, — Portugalsko: KAPITOLA II Zdanění vozidel Článek 3 1. Daně z vozidel zmíněné v článku 1 jsou následující: — Belgie: taxe de circulation sur les véhicules automobiles / verkeers- belasting op de autovoertuigen, — Dánsko: vægtafgift af motorkøretøjer m. v. , — Německo: Kraftfahrzeugsteuer, — Řecko: Τέλη κυκλοφορίας — Španělsko: a) imposto de camionagem; b) imposto de circulaçao, — Finsko: varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt, — Švédsko: fordonsskatt, — Spojené království: a) vehicle excise duty; b) motor vehicle licence. Členské státy, které nahradí kteroukoli daň uvedenou 2. v odstavci 1 daní stejného druhu, o tom uvědomí Komisi, která provede nezbytné změny. Článek 4 Postupy vyměřování a vybírání daní uvedených v článku 3 sta- noví každý členský stát. Článek 5 a) b) impuesto sobre vehículos de tracción mecánica; impuesto sobre actividades económicas (pouze část poplatku týkající se motorových vozidel), V případě vozidel evidovaných v členských státech vybírá daně uvedené v článku 3 pouze členský stát, v němž je vozidlo evi- dováno. — Francie: a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers; b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur, — Irsko: vehicle excise duty, (1) Úř. věst. L 36, 9. 2. 1988, s. 33. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 96/1/ES (Úř. věst. L 40, 17. 2. 1996, s. 1). Článek 6 1. Bez ohledu na strukturu daní uvedených v článku 3 sta- noví členské státy jejich sazby tak, aby pro každou kategorii nebo podkategorii vozidel uvedenou v příloze I nebyla daňová sazba nižší než minimální sazba stanovená v uvedené příloze. Do dvou let od vstupu této směrnice v platnost smějí Řecko, Itálie, Portugalsko a Španělsko uplatňovat sazby nižší než mini- mální sazby stanovené v příloze I, nejméně však ve výši 65 % minimálních sazeb. 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 375 Členské státy mohou poskytnout snížené sazby nebo 2. osvobození od daně: a) vozidlům používaným pro účely národní obrany nebo civilní ochrany, požárním nebo jiným záchranným vozi- dlům, vozidlům pořádkových služeb a vozidlům údržby pozemních komunikací; b) vozidlům, která jsou v silničním provozu používána pouze příležitostně v členském státě, v němž jsou evidována, a která používají pouze fyzické nebo právnické osoby, jejichž hlavní činností není přeprava zboží, pokud přeprava uskutečňovaná těmito vozidly nenarušuje hospodářskou soutěž a pokud to schválí Komise. 3. a) Rada může jednohlasně na návrh Komise zmocnit členský stát, aby ponechal v platnosti další osvobození od daně nebo sníženou sazbu ze zvláštních sociálně ekonomických důvodů nebo z důvodů infrastruktury daného státu. Tato osvobození od daně nebo snížené sazby se mohou vztahovat pouze na vozidla, která jsou evidována v daném členském státě a uskutečňují pře- jeho pravu výlučně v rámci přesně vymezené části území. b) Každý členský stát, který hodlá ponechat v platnosti toto osvobození od daně nebo snížené sazby, o tom uvědomí Komisi a zašle jí rovněž všechny nezbytné informace. Komise uvědomí do jednoho měsíce ostatní členské státy o návrhu na osvobození od daně nebo sníženou sazbu. Má se za to, že Rada schválila ponechání navrhovaného osvobození od daně nebo snížené sazby v platnosti, pokud do dvou měsíců ode dne, kdy byly ostatní člen- státy uvědoměny podle prvního pododstavce, ské nepožádá Komise ani žádný členský stát, aby Rada věc přezkoumala. Aniž jsou dotčeny odst. 1 druhý pododstavec, odstavce 2 4. a 3 tohoto článku nebo článek 6 směrnice Rady 92/106/EHS ze dne 7. prosince 1992 o zavedení společných pravidel pro určité druhy kombinované přepravy zboží mezi členskými státy (1), nesmějí členské státy poskytnout žádné osvobození od daně nebo snížení sazeb daní uvedených v článku 3, které by vedlo k tomu, že by vyměřená daň poklesla pod minimální sazbu zmíněnou v odstavci 1 tohoto článku. KAPITOLA III Mýtné a poplatky za užívání Článek 7 1. Členské státy mohou ponechat v platnosti nebo zavést mýtné nebo poplatky za užívání podle podmínek uvedených v odstavcích 2 až 10. (1) Úř. věst. L 368, 17. 12. 1992, s. 38. 2. a) Mýtné a poplatky za užívání budou ukládány pouze za užívání dálnic nebo víceproudých silnic pro motorová vozidla, za užívání mostů, tunelů a horských prů- smyků. V členském státě, kde se nenalézá obecná síť dálnic nebo silnic pro motorová vozidla, mohou být nicméně mýtné a poplatky za užívání ukládány za užívání pozemních komunikací nejvyšší kategorie, která se v tomto státě nalézá. b) Po konzultaci Komise a postupem podle rozhodnutí Rady ze dne 21. března 1962 o zavedení postupu pro předchozí prověření a konzultace určitých právních a správních předpisů navrhovaných členskými státy v oblasti dopravy (2) i) mohou být mýtné a poplatky za užívání uloženy jiných úseků hlavních sítí rovněž za užívání pozemních komunikací, zejména — pokud k tomu existují bezpečnostní důvody, — v členském státě, který nemá na převážné části svého území žádnou souvislou síť dálnic nebo vozidla, mohou být silnic pro motorová poplatky uloženy v této části země, avšak pouze na pozemních komunikacích sloužících přepravě zboží těžkými nákladními vozidly jak mezinárodní, tak mezi regiony, pokud poptávka po dopravě a hustota obyvatelstva hospodářsky neodůvodňují výstavbu dálnic nebo silnic pro motorová vozidla; ii) může být členským státem zaveden zvláštní režim pro pohraniční území dotyčného členského státu; iii) může Rakousko vyjmout z rakouského poplatku za užívání úsek dálnice mezi Kufsteinem a Brennerem. 3. Mýtné a poplatky za užívání nesmějí být ukládány sou- časně za užívání téhož úseku pozemní komunikace. Členské státy nicméně mohou u sítí, kde se ukládají poplatky za užívání, uložit tunelů a horských průsmyků. rovněž mýtné za užívání mostů, 4. Mýtné a poplatky za užívání nesmí být přímo ani nepřímo diskriminující na základě státní příslušnosti dopravce nebo výchozího či cílového místa přepravy. 5. Mýtné a poplatky za užívání jsou ukládány, vybírány a kontrolovány tak, aby co nejméně ovlivňovaly plynulost dopravy a aby nebyly nutné povinné kontroly na vnitřních hra- nicích Společenství. Přitom členské státy spolupracují, aby dopravcům umožnily poplatky za užívání hradit zejména na větších výběrčích místech v kterékoli denní a noční době (2) Úř. věst. 23, 3. 4. 1962, s. 720/62. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 73/402/EHS (Úř. věst. L 347, 17. 12. 1973, s. 48). 376 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 a prostřednictvím všech běžných platebních prostředků, a to jak uvnitř, tak za hranicemi členského státu, ve kterém jsou ukládány. Členské státy přiměřeně vybaví výběrčí místa pro placení mýtného a poplatků za užívání tak, aby nebyla ohrožena bezpečnost silničního provozu. 6. Členský stát může stanovit, že vozidla v něm evidovaná podléhají poplatku za užívání celé sítě pozemních komunikací na jeho území. 7. Poplatek za užívání, včetně správních výdajů, který takový členský stát stanoví, nepřekročí pro žádnou kategorii vozidel maximální sazby uvedené v příloze II. Maximální sazby budou přezkoumány k 1. červenci 2002 a poté každé dva roky. Bude-li to nezbytné, navrhne Komise vhodné úpravy a Evropský parlament a Rada o nich rozhod- nou postupem stanoveným ve Smlouvě. Členské státy vybírající poplatky za užívání budou po dobu dvou let ode dne, od kterého se použije tato směrnice, ukládat kvůli geopolitické situaci Řecka vozidlům evidovaným v této zemi sazbu poplatků za užívání sníženou o 50 %. Komise může každoročně rozhodnutím povolit, aby členské státy tuto sníženou sazbu uplatňovaly i nadále. Sazby poplatků za užívání 8. pozemní komunikace. jsou úměrné době užívání a) zúčastněné členské státy určí roční poplatek za společné užívání, který není vyšší než sazba zmíněná v čl. 7 odst. 7; b) platba poplatku za společné užívání opravňuje k využití sítě, jak ji vymezí každý zúčastněný členský stát v souladu s čl. 7 odst. 2; c) ke společnému systému se mohou připojit další členské státy; d) zúčastněné členské státy sestaví rozdělovací klíč, na jehož základě každý z nich obdrží spravedlivý podíl z příjmů plynoucích z poplatků za užívání. KAPITOLA IV Závěrečná ustanovení Článek 9 Touto směrnicí není dotčeno vybírání následujících daní 1. a poplatků členskými státy: a) zvláštní daně nebo poplatky: Členský stát je oprávněn ukládat vozidlům evidovaným v tomto státě pouze roční poplatky. — ukládané při evidenci vozidla, nebo Vážené mýtné musí odpovídat nákladům na stavbu, pro- 9. voz a rozvoj dané sítě pozemních komunikací. Aniž je dotčeno vážené mýtné uvedené v odstavci 9, 10. mohou členské státy rozlišit sazby mýtného podle: a) emisní třídy vozidla, pokud žádné mýtné nepřesáhne o 50 % sazbu stanovenou pro obdobná vozidla, která splňují nej- přísnější emisní normy; b) denní doby, pokud žádné mýtné nepřesáhne o 100 % sazbu stanovenou pro nejlevnější období dne. Jakékoli rozlišení poplatků podle emisní třídy vozidla nebo denní doby musí být přiměřené sledovanému cíli. Článek 8 1. Dva nebo více členských států mohou spolupracovat při zavádění společného systému poplatků za užívání na svých územích. V tom případě spolupracují tyto členské státy úzce s Komisí systému a případných změnách. následném chodu stejně jako při Kromě podmínek stanovených v článku 7 platí pro spo- 2. lečný systém tyto podmínky: — ukládané na vozidla nebo náklady nadměrných hmot- ností nebo rozměrů; b) parkovací poplatky a zvláštní poplatky za používání městských komunikací; c) regulační poplatky určené k zabránění časovým a místním dopravním zácpám. 2. Touto směrnicí není rovněž dotčeno přidělení určité pro- centní části mýtného a poplatků za užívání k využití na ochranu životního prostředí a vyváženému rozvoji dopravních sítí, přičemž tato částka musí být vypočítána v souladu s čl. 7 odst. 7 nebo čl. 7 odst. 9. Článek 10 Pro účely této směrnice jsou směnnými kurzy eura 1. a národních měn členských států, které nepřijaly euro, kurzy platné první pracovní den v měsíci říjnu a zveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství; tyto kurzy se použijí od 1. ledna následujícího kalendářního roku. 2. Členské státy, které nepřijaly euro, mohou při ročních úpravách uvedených v odstavci 1 zachovat v platnosti dosa- vadní částky, pokud by přepočet částek vyjádřených v eurech vedl ke změně menší než 5 % vyjádřené v národních měnách. 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 377 Článek 11 1. K datům uvedeným v čl. 7 odst. 7 druhém pododstavci předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu této směrnice, přičemž přihlédne k tech- o provádění nologickému rozvoji a vývoji hustoty provozu. 2. Členské státy zašlou Komisi nejpozději do šesti měsíců před daty stanovenými v odstavci 1 údaje nezbytné k sestavení uvedené zprávy. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vni- trostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působ- nosti této směrnice. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy. Článek 13 Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Kromě toho přihlížejí členské státy při zavádění elektro- 3. nických systémů vybírání mýtného nebo poplatků za užívání k tomu, že by tyto systémy měly být mezi sebou přiměřeně slučitelné. Článek 14 Tato směrnice je určena členským státům. Článek 12 V Lucemburku dne 17. června 1999. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní před- 1. pisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. čer- vence 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Za Evropský parlament předseda Za Radu předseda J. M. GIL-ROBLES F. MÜNTEFERING 378 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 PŘÍLOHA I MINIMÁLNÍ SAZBY DANĚ UPLATŇOVANÉ U VOZIDEL Motorová vozidla Počet náprav a celková hmotnost (v tunách) Minimální daň (v eurech za rok) Nejméně Méně než Hnací nápravy se vzduchovým závěsem nebo uznávaný ekvivalent (1) Jiný systém závěsu hnací nápravy 12 13 14 15 15 17 19 21 23 25 23 25 27 29 31 2 nápravy 3 nápravy 4 nápravy 0 31 86 121 31 54 111 144 222 222 144 146 228 362 362 13 14 15 18 17 19 21 23 25 26 25 27 29 31 32 31 86 121 274 54 111 144 222 345 345 146 228 362 537 537 (1) Závěs uznávaný jako ekvivalent v souladu s definicí v příloze II směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se stanoví maximální povolené rozměry pro určitá motorová vozidla ve vnitrostátní a mezinárodní dopravě v rámci Společenství a celková hmotnost v mezinárodní dopravě (Úř. věst. L 235, 17. 9. 1996, s. 59). JÍZDNÍ SOUPRAVA (KLOUBOVÁ VOZIDLA A VOZOVÉ SOUPRAVY) Počet náprav a celková hmotnost (v tunách) Minimální daň (v eurech za rok) Nejméně Méně než Hnací nápravy se vzduchovým závěsem nebo uznávaný ekvivalent (1) Jiný systém závěsu hnací nápravy 2 + 1 náprava 12 14 16 18 20 22 23 25 14 16 18 20 22 23 25 28 0 0 0 14 32 75 97 175 0 0 14 32 75 97 175 307 07/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 379 Počet náprav a celková hmotnost (v tunách) Minimální daň (v eurech za rok) Nejméně Méně než Hnací nápravy se vzduchovým závěsem nebo uznávaný ekvivalent (1) Jiný systém závěsu hnací nápravy 23 25 26 28 29 31 33 36 36 38 36 38 40 36 38 40 2 + 2 nápravy 2 + 3 nápravy 3 + 2 nápravy 3 + 3 nápravy 30 70 115 169 204 335 465 465 370 515 327 454 628 186 225 336 25 26 28 29 31 33 36 38 38 40 38 40 44 38 40 44 70 115 169 204 335 465 706 706 515 700 454 628 929 225 336 535 (1) Závěs uznávaný jako ekvivalent v souladu s definicí v příloze II směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se stanoví maximální povolené rozměry pro určitá motorová vozidla ve vnitrostátní a mezinárodní dopravě v rámci Společenství a celková hmotnost v mezinárodní dopravě (Úř. věst. L 235, 17. 9. 1996, s. 59). 380 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 4 MAXIMÁLNÍ ČÁSTKY POPLATKŮ ZA UŽÍVÁNÍ, VČETNĚ SPRÁVNÍCH VÝDAJŮ, VYJÁDŘENÉ V EURO A UVEDENÉ V ČL. 7 ODST. 7 PŘÍLOHA II Roční NON EURO EURO I EURO II a čistější Měsíční a týdenní nejvýše tři nápravy nejméně čtyři nápravy 960 850 750 1 550 1 400 1 250 Maximální měsíční a týdenní sazby jsou úměrné trvání užívání pozemních komunikací. Denní Denní poplatek za užívání je stejný pro všechny kategorie vozidel a činí 8 EUR