title: Commission Regulation (EC) No 1347/1999 of 24 June 1999 concerning tenders notified in response to the invitation to tender for the export of oats issued in Regulation (EC) No 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

text: L 159/48 EN Official Journal of the European Communities 25. 6. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 1347/1999 of 24 June 1999 concerning tenders notified in response to the invitation to tender for the export of oats issued in Regulation (EC) No 2007/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organization of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4), Having regard to Commission Regulation (EC) No 2007/ 98 of 21 September 1998 on a special intervention measure for cereals in Finland and Sweden (5), as last amended by Regulation (EC) No 567/1999 (6), and in particular Article 8 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund for the export of oats produced in Finland and Sweden for export from Finland or Sweden to all third countries was opened pursuant to Regulation (EC) No 2007/98; Whereas Article 8 of Regulation (EC) No 2007/98 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to make no award; Whereas on the basis of the criteria laid down in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95 a maximum refund should not be fixed; Whereas the measures provided for in this Regulation are the Management in accordance with the opinion of Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 No action shall be taken on the tenders notified from 18 to 24 June 1999 in response to the invitation to tender for the refund for the export of oats issued in Regulation (EC) No 2007/98. Article 2 This Regulation shall enter into force on 25 June 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 24 June 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. (5) OJ L 258, 22. 9. 1998, p. 13. (6) OJ L 70, 17. 3. 1999, p. 10


title: Förklarande rapport om konventionen om kördiskvalifikationer (Text godkänd av rådet den 24 juni 1999)

eurovoc_concepts:
administrative sanction
driving licence
offence
road safety

formats: html pdf print

text: 23. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 211/1 (R(cid:228)ttsakter som antagits med till(cid:228)mpning av avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen) F(cid:214)RKLARANDE RAPPORT OM KONVENTIONEN OM K(cid:214)RDISKVALIFIKATIONER (1999/C 211/01) (Text godk(cid:228)nd av r(cid:229)det den 24 juni 1999) Inledning 1. Med den (cid:246)kning av v(cid:228)gtrafiken inom hela Europeiska unio- nen som har fr(cid:228)mjats av den gemensamma marknaden, och av att de inre gr(cid:228)nskontrollerna har avskaffats mellan de flesta medlemsstaterna, kr(cid:228)vs det en beslutsam gemensam anst(cid:228)ngning f(cid:246)r att f(cid:246)rb(cid:228)ttra trafiks(cid:228)kerheten. Det (cid:228)r s(cid:228)rskilt viktigt att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att beslut om k(cid:246)rdiskvalifikationer inte verkst(cid:228)lls endast p(cid:229) en enda medlemsstats territorium, utan inom hela unionen. 2. Det har l(cid:228)nge varit ett erk(cid:228)nt faktum att f(cid:246)rare som dis- kvalificerats fr(cid:229)n att k(cid:246)ra i sitt eget land och f(cid:246)rare som diskvalificerats i ett annat land (cid:228)n det d(cid:228)r de (cid:228)r permanent bosatta behandlas olika. I det f(cid:246)rsta fallet inneb(cid:228)r k(cid:246)rdiskva- lifikationen att k(cid:246)rkortets innehavare inte f(cid:229)r framf(cid:246)ra ett motorfordon i n(cid:229)gon av de stater d(cid:228)r denne enligt k(cid:246)rkortet tidigare hade r(cid:228)tt till detta. I det andra fallet d(cid:228)remot g(cid:228)ller k(cid:246)rdiskvalifikationen endast inom det land d(cid:228)r den besluta- des och s(cid:229) l(cid:228)nge personen vistas i detta land. Om k(cid:246)rkortet har konfiskerats av myndigheterna i det landet m(cid:229)ste det ges tillbaka till f(cid:246)raren n(cid:228)r denne l(cid:228)mnar landet. 3. Medan f(cid:246)rarens handlingar i det f(cid:246)rsta fallet leder till att denne diskvalificeras fr(cid:229)n att k(cid:246)ra i andra l(cid:228)nder liksom i det egna landet (bos(cid:228)ttningsstaten), d(cid:228)r det beslutades om k(cid:246)rdiskvalifikationen, g(cid:228)ller detta inte i det andra fallet; f(cid:246)- raren kan dessutom omedelbart k(cid:246)ra lagligen i varje annat land d(cid:228)r k(cid:246)rkortet godk(cid:228)nns. under flera ordf(cid:246)randeskap. Avsev(cid:228)rda framsteg gjordes un- der det luxemburgska ordf(cid:246)randeskapet 1997 och konven- tionen fick sin slutliga form under det brittiska ordf(cid:246)randes- kapet 1998. Konventionen inneb(cid:228)r i huvudsak att en k(cid:246)r- diskvalifikation f(cid:246)r n(cid:229)got av de allvarligaste trafikbrotten som (cid:229)d(cid:246)mts en f(cid:246)rare i en annan medlemsstat (cid:228)n dennes bos(cid:228)ttningsstat kan till(cid:228)mpas i alla medlemsstater. Artikel 1 I denna artikel definieras vad som avses med begreppen (cid:148)k(cid:246)r- diskvalifikation(cid:148), (cid:148)g(cid:228)rningsstat(cid:148), (cid:148)bos(cid:228)ttningsstat(cid:148) och (cid:148)motor- fordon(cid:148) n(cid:228)rhelst de anv(cid:228)nds i konventionen. 1. 1 I definitionen av (cid:148)k(cid:246)rdiskvalifikation(cid:148) i punkt a erk(cid:228)nns olikheterna i de lagar och system som g(cid:228)ller k(cid:246)rdiskvalifi- kationer i de olika medlemsstaterna. I vissa l(cid:228)nder fattas beslut om k(cid:246)rdiskvalifikation som en prim(cid:228)r p(cid:229)f(cid:246)ljd, t. ex. som en del av en straffr(cid:228)ttslig p(cid:229)f(cid:246)ljd; i andra l(cid:228)nder (cid:228)r det en sekund(cid:228)r eller en kompletterande p(cid:229)f(cid:246)ljd, som eventu- ellt f(cid:246)ljer av en f(cid:228)llande dom; i andra l(cid:228)nder (cid:229)ter kan det beslutas om en k(cid:246)rdiskvalifikation helt oberoende av en f(cid:228)llande dom i n(cid:229)got brottm(cid:229)l (cid:150) (cid:228)ven av en helt separat administrativ myndighet (cid:150) enbart som en s(cid:228)kerhets(cid:229)tg(cid:228)rd. Enligt konventionen omfattar begreppet (cid:148)k(cid:246)rdiskvalifika- tion(cid:148) alla (cid:229)tg(cid:228)rder som har samband med n(cid:229)got tra- fikbrott (1) som leder till att k(cid:246)rkortet eller r(cid:228)tten att fram- f(cid:246)ra motorfordon (cid:229)terkallas eller dras in (2). Detta utesluter fall d(cid:229) k(cid:246)rkortet (cid:229)terkallas exempelvis uteslutande p(cid:229) grund av personens h(cid:228)lsotillst(cid:229)nd eller enbart p(cid:229) grund av ett s(cid:229) kallat po(cid:228)ngsystem. Dessutom g(cid:228)ller konventionen enbart s(cid:229)dana k(cid:246)rdiskvalifikationer som inte l(cid:228)ngre kan (cid:246)verklagas (cid:150) antingen d(cid:228)rf(cid:246)r att alla m(cid:246)jligheter till (cid:246)verklagande re- 4. Denna olikhet i behandlingen har inte bara varit till nackdel f(cid:246)r trafiks(cid:228)kerheten inom Europeiska unionen, utan har (cid:228)ven varit i h(cid:246)g grad or(cid:228)ttvis. ¯r 1991 togs d(cid:228)rf(cid:246)r fr(cid:229)gan upp av det nederl(cid:228)ndska ordf(cid:246)randeskapet i arbetsgruppen f(cid:246)r r(cid:228)ttsligt samarbete i syfte att finna en l(cid:246)sning. Men det var f(cid:246)rst 1995 som det franska ordf(cid:246)randeskapet lade fram det f(cid:246)rsta utkastet till konvention som sedan diskuterades (1) Begreppet (cid:148)brott(cid:148) omfattar (cid:228)ven det fall d(cid:229) flera brott beg(cid:229)tts sam- tidigt och lett till en enda k(cid:246)rdiskvalifikation, f(cid:246)rutsatt att minst ett av brotten g(cid:228)llde ett s(cid:229)dant beteende som avses i bilagan. (2) I vissa nationella best(cid:228)mmelser h(cid:228)nvisas det av terminologiska sk(cid:228)l snarare (cid:228)n av saksk(cid:228)l till (cid:148)k(cid:246)rkortet(cid:148) i st(cid:228)llet f(cid:246)r till (cid:148)r(cid:228)tten att framf(cid:246)ra motorfordon(cid:148). I detta sammanhang b(cid:246)r med termen (cid:148)k(cid:246)r- kort(cid:148) f(cid:246)rst(cid:229)s nationella k(cid:246)rkort som utf(cid:228)rdas av beh(cid:246)riga myndig- heter i medlemsstaterna p(cid:229) grundval av nationell lagstiftning. C 211/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 7. 1999 dan har utnyttjats eller d(cid:228)rf(cid:246)r att den normala tidsfristen f(cid:246)r (cid:246)verklagande har l(cid:246)pt ut utan att n(cid:229)got (cid:246)verklagande har gjorts. Det noteras att man vid konventionens antagande utgick fr(cid:229)n att alla beslut om k(cid:246)rdiskvalifikation som fattas i g(cid:228)r- ningsstaten, inbegripet beslut som fattas av administrativa myndigheter, (cid:228)r underkastade r(cid:228)ttslig kontroll. 1. 2 I punkt 1 b definieras (cid:148)g(cid:228)rningsstaten(cid:148) som den medlems- stat i EU d(cid:228)r det trafikbrott som ledde till k(cid:246)rdiskvalifika- tionen begicks. 1. 3 I punkt 1 c definieras (cid:148)bos(cid:228)ttningsstaten(cid:148) som den med- lemsstat d(cid:228)r f(cid:246)raren (cid:228)r permanent bosatt enligt artikel 9 i r(cid:229)dets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om k(cid:246)r- kort (1). I den artikeln st(cid:229)r f(cid:246)ljande: (cid:148)Med (cid:146)permanent(cid:146) bos(cid:228)ttningsort avses i detta direktiv den plats d(cid:228)r en person normalt bor, dvs. under minst 185 dagar varje kalender(cid:229)r, till f(cid:246)ljd av personlig och yrkesm(cid:228)s- sig anknytning eller, om personen saknar yrkesm(cid:228)ssig an- knytning, till f(cid:246)ljd av en personlig anknytning som pr(cid:228)glas av n(cid:228)ra band mellan personen och den plats d(cid:228)r han bor. F(cid:246)r en person som har den yrkesm(cid:228)ssiga anknytningen till en annan plats (cid:228)n den personliga anknytningen och som d(cid:228)rf(cid:246)r omv(cid:228)xlande bor p(cid:229) olika platser i tv(cid:229) eller flera medlemsstater skall dock den permanenta bos(cid:228)ttningsorten anses vara den plats till vilken han har personlig anknyt- ning under f(cid:246)ruts(cid:228)ttning att personen med regelbundna mellanrum (cid:229)terv(cid:228)nder dit. Detta sista villkor beh(cid:246)ver inte uppfyllas om personen bor i en medlemsstat f(cid:246)r att ge- nomf(cid:246)ra en tidsm(cid:228)ssigt begr(cid:228)nsad uppgift. Studier vid uni- versitet eller annan utbildningsanstalt skall inte medf(cid:246)ra att den permanenta bos(cid:228)ttningsorten (cid:228)ndras. (cid:148) 1. 4 I punkt 1 definieras (cid:148)motorfordon(cid:148) genom en h(cid:228)nvisning till artikel 3. 3 i direktiv 91/439/EEG. Definitionen omfattar varje motordrivet fordon f(cid:246)r vilket det kr(cid:228)vs ett k(cid:246)rkort av n(cid:229)gon av de kategorier eller underkategorier som anges i artikel 3. 3 i n(cid:228)mnda direktiv, inbegripet de kategorier av k(cid:246)rkort som avses i artikel 10 i det direktivet. Artikel 2 2. Enligt artikel 2 f(cid:246)rbinder sig medlemsstaterna att i enlighet med best(cid:228)mmelserna i konventionen samarbeta f(cid:246)r att uppn(cid:229) m(cid:229)let att f(cid:246)rare som diskvalificeras fr(cid:229)n att k(cid:246)ra i en annan medlemsstat (cid:228)n den d(cid:228)r de (cid:228)r permanent bosatta inte skall kunna undg(cid:229) f(cid:246)ljderna av k(cid:246)rdiskvalifikationen genom att helt enkelt l(cid:228)mna g(cid:228)rningsstaten. (1) EGT L 237, 24. 8. 1991, s. 1. Direktivet senast (cid:228)ndrat genom direktiv 97/26/EG (EGT L 150, 7. 6. 1997, s. 41). Artikel 3 3. 1 I artikel 3 fastst(cid:228)lls den mekanism som s(cid:228)tter ig(cid:229)ng den verkst(cid:228)llighetsprocess som f(cid:246)reskrivs i konventionen, n(cid:228)m- ligen en obligatorisk underr(cid:228)ttelse fr(cid:229)n g(cid:228)rningsstaten till I bos(cid:228)ttningsstaten om beslutet om k(cid:246)rdiskvalifikation. punkt 1 stadgas det att underr(cid:228)ttelsen skall l(cid:228)mnas (cid:148)utan dr(cid:246)jsm(cid:229)l(cid:148). Det (cid:228)r viktigt att bos(cid:228)ttningsstaten har m(cid:246)jlighet att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder s(cid:229) snart som m(cid:246)jligt, b(cid:229)de med h(cid:228)nsyn till trafiks(cid:228)kerheten och f(cid:246)r att dr(cid:246)jsm(cid:229)len i samband med verkst(cid:228)llandet av k(cid:246)rdiskvalifikationerna skall bli s(cid:229) korta som m(cid:246)jligt. Ingen s(cid:228)rskild tidsfrist inom vilken underr(cid:228)t- telsen skall s(cid:228)ndas har fastst(cid:228)llts, men medlemsstaterna f(cid:246)rv(cid:228)ntas inf(cid:246)ra mekanismer som uppfyller andan i denna artikel och garanterar att underr(cid:228)ttelsen sker snabbt. 3. 2 Enligt artikel 3. 2 f(cid:229)r medlemsstaterna avtala med varandra att underr(cid:228)ttelse enligt punkt 1 inte skall ske i vissa fall d(cid:228)r artikel 6. 2 a (cid:228)r till(cid:228)mplig. I artikel 6. 2 a fastst(cid:228)lls det att bos(cid:228)ttningsstaten f(cid:229)r v(cid:228)gra att verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvalifikatio- nen om det beteende som har lett till att beslut om k(cid:246)r- diskvalifikation har fattats i g(cid:228)rningsstaten inte utg(cid:246)r ett brott enligt bos(cid:228)ttningsstatens lagstiftning (cid:150) dvs. dubbel straffbarhet inte f(cid:246)religger. Syftet med artikel 3. 2 (cid:228)r att undvika on(cid:246)diga underr(cid:228)ttelser i s(cid:229)dana fall d(cid:229) man vet att bos(cid:228)ttningsstaten alltid skulle besluta att inte verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvalifikationen eftersom det inte f(cid:246)religger dubbel straffbarhet. 3. 3 Som en f(cid:246)ljd av artikel 8 i direktiv 91/439/EEG kan den medlemsstat som skall underr(cid:228)ttas enligt artikel 3 i kon- ventionen vara en annan medlemsstat (cid:228)n den medlemsstat som utf(cid:228)rdade det ber(cid:246)rda k(cid:246)rkortet. D(cid:228)rf(cid:246)r utgick man, n(cid:228)r konventionen antogs, fr(cid:229)n att den stat som utf(cid:228)rdat k(cid:246)rkortet skulle underr(cid:228)ttas om situationen av bos(cid:228)ttnings- staten. Artikel 4 4. 1 I konventionen anges tre m(cid:246)jliga s(cid:228)tt p(cid:229) vilka en medlems- stat i egenskap av boss(cid:228)ttningsstat kan verkst(cid:228)lla beslut om k(cid:246)rdiskvalifikation. Dessa beskrivs i punkt 1. Enligt punkt 1 (cid:228)r medlemsstaterna f(cid:246)rpliktade att utan dr(cid:246)jsm(cid:229)l verk- st(cid:228)lla beslutet om k(cid:246)rdiskvalifikation. Detta (cid:228)r av s(cid:228)rskilt stor vikt i s(cid:229)dana fall d(cid:229) beslut om k(cid:246)rdiskvalifikation tr(cid:228)der i kraft omedelbart eller efter det att tidsfristen f(cid:246)r (cid:246)verklagande har l(cid:246)pt ut i g(cid:228)rningsstaten, med h(cid:228)nsyn till att bos(cid:228)ttningsstaten (cid:228)r skyldig att beakta varje del av k(cid:246)r- diskvalifikationstiden som redan har avtj(cid:228)nats i g(cid:228)rnings- staten. Detta (cid:228)r v(cid:228)sentligt f(cid:246)r att minska eventuella (cid:246)ver- fl(cid:246)diga administrativa anstr(cid:228)ngningar s(cid:229) mycket som m(cid:246)j- ligt och kommer att leda till ett effektivt genomf(cid:246)rande av konventionen. 23. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 211/3 4. 2 Det f(cid:246)rsta m(cid:246)jliga s(cid:228)ttet att verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvalifikationer (punkt 1 a) (cid:228)r genom omedelbar verkst(cid:228)llighet av beslutet om k(cid:246)rdiskvalifikation. Detta betyder att bos(cid:228)ttningsstaten erk(cid:228)nner det beslut som fattas i g(cid:228)rningsstaten och kan verkst(cid:228)lla det med ett minimum av formaliteter och utan att beslutet p(cid:229) n(cid:229)got s(cid:228)tt beh(cid:246)ver godk(cid:228)nnas eller bekr(cid:228)ftas av en domstol i bos(cid:228)ttningsstaten. Det enda villkoret n(cid:228)r bos(cid:228)ttningsstaten omedelbart verkst(cid:228)ller g(cid:228)rningsstatens beslut (cid:228)r att bos(cid:228)ttningsstaten m(cid:229)ste beakta (cid:150) dvs. dra ifr(cid:229)n (cid:150) den del av k(cid:246)rdiskvalifikationstiden som redan har av- tj(cid:228)nats i g(cid:228)rningsstaten. Bos(cid:228)ttningsstaten b(cid:246)r ha m(cid:246)jlighet att ber(cid:228)kna denna tid p(cid:229) grundval av den information g(cid:228)rningsstaten ger den i enlighet med artikel 8. 1 femte strecksatsen. 4. 3 Den andra m(cid:246)jliga metoden f(cid:246)r att verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvali- fikationer (cid:229)terfinns i punkt 1 b (cid:150) indirekt verkst(cid:228)llighet av beslutet om k(cid:246)rdiskvalifikation genom ett r(cid:228)ttsligt eller administrativt beslut. Denna verkst(cid:228)llighetsmetod medger att g(cid:228)rningsstatens beslut godk(cid:228)nns eller bekr(cid:228)ftas av en r(cid:228)ttslig eller administrativ myndighet i bos(cid:228)ttningsstaten. Exakt hur detta resultat skall uppn(cid:229)s (cid:246)verl(cid:229)ts (cid:229)t bos(cid:228)tt- ningsstatens avg(cid:246)rande och kommer f(cid:246)rmodligen att va- riera i enlighet med olika nationella system. 4. 4 Den tredje verkst(cid:228)llighetsmetoden (punkt 1 c) g(cid:229)r ut p(cid:229) att bos(cid:228)ttningsstaten omvandlar beslutet om k(cid:246)rdiskvalifika- tion till ett eget r(cid:228)ttsligt eller administrativt beslut och d(cid:228)rigenom i praktiken ers(cid:228)tter g(cid:228)rningsstatens beslut med ett nytt beslut fattat av bos(cid:228)ttningsstaten. 4. 5 Verkst(cid:228)llande enligt artikel 4. 1 b eller 4. 1 c (cid:228)r underst(cid:228)llt ett antal villkor, vilka fastst(cid:228)lls i punkterna 2 respektive 3. Dessa villkor (cid:228)r framf(cid:246)r allt avsedda att ge en viss flex- ibilitet f(cid:246)r att ta h(cid:228)nsyn till skillnader i medlemsstaternas lagar. F(cid:246)rutom villkoret att redan avtj(cid:228)nad k(cid:246)rdiskvalifika- tionstid skall beaktas (cid:150) vilket (cid:228)r ett krav som g(cid:228)ller f(cid:246)r samtliga tre verkst(cid:228)llighetsmetoder (cid:150) beh(cid:246)ver inget av de (cid:246)vriga villkoren i punkterna 2 och 3 uppfyllas f(cid:246)r verk- st(cid:228)llande enligt den f(cid:246)rsta metoden eftersom en omedelbar verkst(cid:228)llighet inte medger n(cid:229)got utrymme f(cid:246)r variationer vare sig i k(cid:246)rdiskvalifikationstid eller typ av k(cid:246)rdiskvalifi- kation. 4. 6 F(cid:246)r verkst(cid:228)llighet enligt punkt 1 b (indirekt verkst(cid:228)llighet) f(cid:246)reskrivs tre villkor i punkt 2: a) Varje del av den k(cid:246)rdiskvalifikationstid som redan har avtj(cid:228)nats i g(cid:228)rningsstaten m(cid:229)ste beaktas (dvs. dras ifr(cid:229)n den ursprungligen f(cid:246)reskrivna tiden). Om k(cid:246)rdiskvalifi- kationstiden kortas av i enlighet med punkt b skall denna punkt till(cid:228)mpas p(cid:229) grundval av den avkortade tiden. b) Bos(cid:228)ttningsstaten av f(cid:229)r den f(cid:246)reskrivna korta k(cid:246)rdiskvalifikationstiden om denna tid (cid:228)r l(cid:228)ngre (cid:228)n den l(cid:228)ngsta enligt dess tid som kan f(cid:246)reskrivas nationella lagstiftning, men tiden f(cid:229)r endast kortas av till den l(cid:228)ngsta enligt bos(cid:228)ttningsstatens nationella lagstiftning. tid som kan f(cid:246)reskrivas c) Bos(cid:228)ttningsstaten f(cid:229)r inte f(cid:246)rl(cid:228)nga den diskvalifikations- tid som g(cid:228)rningsstaten har beslutat. Detta f(cid:246)ljer av en princip som (cid:228)r v(cid:228)letablerad i konventioner om (cid:246)ver- f(cid:246)ring av domar, n(cid:228)mligen att det mottagande landet f(cid:229)r mildra domen men inte sk(cid:228)rpa den eller vidta (cid:229)t- g(cid:228)rder som f(cid:246)rv(cid:228)rrar den ber(cid:246)rda personens straffr(cid:228)tts- liga situation. 4. 7 F(cid:246)r verkst(cid:228)llighet enligt punkt 1 c (omvandling) f(cid:246)reskrivs fem villkor i punkt 3: a) Bos(cid:228)ttningsstaten skall vara bunden av de sakf(cid:246)rh(cid:229)llan- den som konstaterats i g(cid:228)rningsstatens beslut om k(cid:246)r- diskvalifikation. Detta betyder att bos(cid:228)ttningsstaten inte har r(cid:228)tt att ifr(cid:229)gas(cid:228)tta grunden f(cid:246)r k(cid:246)rdiskvalifikationen; den r(cid:228)tten tillkommer endast g(cid:228)rningsstaten. Eftersom det till f(cid:246)ljd av artikel 1 a endast (cid:228)r diskvalifikationer som inte l(cid:228)ngre kan (cid:246)verklagas som kan anm(cid:228)las b(cid:246)r f(cid:246)raren redan ha haft m(cid:246)jlighet att (cid:246)verklaga beslutet i g(cid:228)rningsstaten. Om f(cid:246)raren trots detta skulle g(cid:246)ra g(cid:228)l- lande i bos(cid:228)ttningsstaten att han inte haft m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rsvara sig sj(cid:228)lv i g(cid:228)rningsstaten m(cid:229)ste bos(cid:228)ttningssta- ten beakta artiklarna 6. 1 e och 8. 3. b) Bos(cid:228)ttningsstaten m(cid:229)ste n(cid:228)r den omvandlar en k(cid:246)rdis- kvalifikation beakta varje del av den av g(cid:228)rningsstaten beslutade k(cid:246)rdiskvalifikationstiden som g(cid:228)rningsstaten har beslutat om och som redan har avtj(cid:228)nats i den staten. Om k(cid:246)rdiskvalifikationstiden kortas av i enlighet med punkt c skall denna punkt till(cid:228)mpas p(cid:229) grundval av den avkortade tiden. c) Vid en omvandling har bos(cid:228)ttningsstaten r(cid:228)tt att korta av k(cid:246)rdiskvalifikationstiden f(cid:246)r att anpassa den till den tid som enligt dess nationella lagstiftning skulle ha till- l(cid:228)mpats i det ifr(cid:229)gavarande (cid:228)rendet, om (cid:228)rendet hade behandlats uteslutande i bos(cid:228)ttningsstaten. d) I likhet med verkst(cid:228)llighet enligt punkt 2 f(cid:229)r bos(cid:228)tt- ningsstaten vid en omvandling inte f(cid:246)rl(cid:228)nga k(cid:246)rdiskva- lifikationstiden. e) Bos(cid:228)ttningsstaten (cid:228)r dessutom f(cid:246)rhindrad att vid en omvandling ers(cid:228)tta k(cid:246)rdiskvalifikationen med b(cid:246)ter eller n(cid:229)gon annan (cid:229)tg(cid:228)rd. Denna inskr(cid:228)nkning har inf(cid:246)rts f(cid:246)r att f(cid:246)rhindra att typen av (cid:229)tg(cid:228)rd (cid:228)ndras. C 211/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 7. 1999 4. 8 Enligt punkt 4 (cid:228)r b(cid:246)s(cid:228)ttningsstaten skyldig att, om s(cid:229) (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt, best(cid:228)mma ett datum fr(cid:229)n och med vilket den kommer att l(cid:229)ta den k(cid:246)rdiskvalifikation som anm(cid:228)lts b(cid:246)rja g(cid:228)lla. Denna best(cid:228)mmelse ans(cid:229)gs vara n(cid:246)dv(cid:228)ndig f(cid:246)r vissa medlemsstater f(cid:246)r verkst(cid:228)llighet av k(cid:246)rdiskvalifikationer som meddelats av medlemsstater som i enlighet med sin nationella lagstiftning m(cid:229)h(cid:228)nda inte har l(cid:229)tit k(cid:246)rdiskvalifi- kationen b(cid:246)rja g(cid:228)lla vid tidpunkten f(cid:246)r underr(cid:228)telsen av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: antingen att f(cid:246)raren l(cid:228)mnade g(cid:228)rningsstaten skyndsamt innan konkreta (cid:229)tg(cid:228)rder kunde vidtas eller att k(cid:246)rkortet inte fanns att tillg(cid:229) n(cid:228)r han l(cid:228)mnade g(cid:228)rnings- staten. (I vissa l(cid:228)nder kan ett datum f(cid:246)r verkst(cid:228)llighet i g(cid:228)rningsstaten inte fastst(cid:228)llas f(cid:246)rr(cid:228)n myndigheterna har kommit i besittning av k(cid:246)rkortet, s(cid:229) om inget datum har fastst(cid:228)llts av g(cid:228)rningsstaten m(cid:229)ste bos(cid:228)ttningsstaten g(cid:246)ra detta. ) 4. 9 Enligt punkt 5 skall varje medlemsstat, n(cid:228)r den l(cid:228)mnar en s(cid:229)dan underr(cid:228)ttelse som avses i artikel 15. 2 i konventio- nen, i en f(cid:246)rklaring ange vilket av f(cid:246)rfaranden f(cid:246)r verk- st(cid:228)llighet under punkt 1 som den avser att till(cid:228)mpa i egen- skap av bos(cid:228)ttningsstat. Enligt denna punkt ges ocks(cid:229) m(cid:246)jlighet att n(cid:228)r som helst ers(cid:228)tta en avgiven f(cid:246)rklaring med en ny f(cid:246)rklaring. En medlemsstat har ocks(cid:229) m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rklara att den i regel kommer att till(cid:228)mpa ett av dessa f(cid:246)rfaranden, men att den kommer att till(cid:228)mpa ett annat av dessa f(cid:246)rfaranden i s(cid:228)rskilda fall, vilket, med h(cid:228)nvisning till objektiva kriterier, skall anges i dess f(cid:246)rklaring. En medlemsstat kan till exempel f(cid:246)rklara att den i allm(cid:228)nhet kommer att till(cid:228)mpa punkt 1 a (omedelbar verkst(cid:228)llighet), men att den kommer att till(cid:228)mpa punkt 1 b (indirekt verkst(cid:228)llighet) i de fall den k(cid:246)rdiskvalifikationstid som g(cid:228)rningsstaten beslutat (cid:246)versti- ger den l(cid:228)ngsta tid som g(cid:228)ller i den medlemsstat som avger f(cid:246)rklaringen f(cid:246)r g(cid:228)rningar av samma slag. Artikel 5 5. Syftet med artikel 5 (cid:228)r att klarg(cid:246)ra att en bos(cid:228)ttningsstat som har verkst(cid:228)llt en k(cid:246)rdiskvalifikation f(cid:246)r en av sina egna medborgare vilken beslutats av g(cid:228)rningsstaten inte (cid:228)r f(cid:246)r- hindrad att vidta s(cid:229)dana kompletterande trafiks(cid:228)kerhets- (cid:229)tg(cid:228)rder som den finner l(cid:228)mpliga och som (cid:228)r till(cid:229)tna enligt den egna lagstiftningen. Artikel 4. 2 c och 4. 3 d utesluter m(cid:246)jligheten f(cid:246)r bos(cid:228)ttningsstaten att f(cid:246)rl(cid:228)nga tiden f(cid:246)r den s(cid:228)rskilda k(cid:246)rdiskvalifikation som anm(cid:228)lts till staten och som har beslutats med anledning av ett eller flera s(cid:228)rskilda brott. I vissa medlemsstater f(cid:246)ruts(cid:228)tter ett beslut om trafiks(cid:228)ker- hets(cid:229)tg(cid:228)rder (inbegripet k(cid:246)rdiskvalifikation) riktade mot en f(cid:246)rare inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis en f(cid:228)llande dom f(cid:246)r ett brott. I dessa medlemsstater (cid:228)r det eventuellt m(cid:246)jligt att besluta om s(cid:229)dana (cid:229)tg(cid:228)rder redan n(cid:228)r det st(cid:229)r klart att en k(cid:246)rkort- sinnehavare som (cid:228)r bosatt i medlemsstaten har beg(cid:229)tt brott eller andra g(cid:228)rningar utomlands p(cid:229) ett s(cid:228)tt som p(cid:229)verkar den personens s(cid:228)kerhet som f(cid:246)rare. Dessa l(cid:228)nders m(cid:246)jlighet att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder inskr(cid:228)nks inte av konventionen. Artikel 6 6. 1 I artikel 6 f(cid:246)reskrivs de enda giltiga sk(cid:228)len f(cid:246)r en v(cid:228)gran fr(cid:229)n en bos(cid:228)ttningsstat att verkst(cid:228)lla en underr(cid:228)ttelse som (cid:246)verl(cid:228)mnats av en g(cid:228)rningsstat. I artikel 6. 1 anges under vilka f(cid:246)ruts(cid:228)ttningar bos(cid:228)ttningsstaten m(cid:229)ste v(cid:228)gra att verkst(cid:228)lla en k(cid:246)rdiskvalifikation som underr(cid:228)ttats till sta- ten. I punkt 2 anges under vilka f(cid:246)ruts(cid:228)ttningar bos(cid:228)tt- ningsstaten f(cid:229)r v(cid:228)gra verkst(cid:228)llande. 6. 2 F(cid:246)ruts(cid:228)ttningarna f(cid:246)r en obligatorisk v(cid:228)gran enligt artikel 6. 1 (cid:228)r f(cid:246)ljande: a) N(cid:228)r beslutet redan har verkst(cid:228)llts till fullo i g(cid:228)rnings- staten. Det (cid:228)r uppenbart att det inte finns n(cid:229)got ytter- ligare som bos(cid:228)ttningsstaten kan g(cid:246)ra. b) N(cid:228)r den person som underr(cid:228)ttelsen avser redan (cid:228)r f(cid:246)- rem(cid:229)l f(cid:246)r k(cid:246)rdiskvalifikation i bos(cid:228)ttningsstaten p(cid:229) grund av samma handlingar och detta beslut har verk- st(cid:228)llts eller verkst(cid:228)lls. f(cid:246)r allm(cid:228)n amnesti c) N(cid:228)r g(cid:228)rningsmannen skulle ha ben(cid:229)dats eller blivit f(cid:246)- rem(cid:229)l i bos(cid:228)ttningsstaten om de handlingar han begick i g(cid:228)rningsstaten hade beg(cid:229)tts p(cid:229) bos(cid:228)ttningsstatens territorium. Denna typ av best(cid:228)m- melse f(cid:246)rekommer i en rad konventioner om (cid:246)verf(cid:246)ring av domar. d) N(cid:228)r preskription skulle ha intr(cid:228)tt f(cid:246)r (cid:229)tg(cid:228)rden enligt bos(cid:228)ttningsstatens egen lagstiftning. e) N(cid:228)r bos(cid:228)ttningsstaten, p(cid:229) grund av omst(cid:228)ndigheterna i det enskilda fallet och efter att ha mottagit information enligt artikel 8, anser att den ber(cid:246)rda personen inte har beretts rimlig m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rsvara sig. I artikel 8 anges vilka uppgifter som g(cid:228)rningsstaten m(cid:229)ste (cid:246)verl(cid:228)mna till bos(cid:228)ttningsstaten i samband med en underr(cid:228)ttelse enligt artikel 3. I dessa uppgifter ing(cid:229)r underlag, i de fall den ber(cid:246)rda personen inte var personligen n(cid:228)rvarande eller f(cid:246)retr(cid:228)dd vid f(cid:246)rhandlingarna, som styrker att personen vederb(cid:246)rligen hade underr(cid:228)ttats om f(cid:246)rhandlingarna i I artikel enlighet med lagstiftningen i g(cid:228)rningsstaten. 8. 3 f(cid:246)reskrivs en m(cid:246)jlighet f(cid:246)r bos(cid:228)ttningsstaten att be- g(cid:228)ra att g(cid:228)rningsstaten tillhandah(cid:229)ller ytterligare upplys- ningar, om de upplysningar som (cid:246)verl(cid:228)mnats i enlighet med artikel 8. 1 och 8. 2 befinns otillr(cid:228)ckliga f(cid:246)r att ett beslut i enlighet med konventionen skall kunna fattas, 23. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 211/5 s(cid:228)rskilt n(cid:228)r det p(cid:229) grund av omst(cid:228)ndigheterna i det enskilda fallet r(cid:229)der tvivel om huruvida den ber(cid:246)rda personen har beretts rimlig m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rsvara sig. Till exempel kanske bos(cid:228)ttningsstaten (cid:246)nskar f(cid:246)rvissa sig om att den ber(cid:246)rda personen hade m(cid:246)jlighet att anv(cid:228)nda sitt eget spr(cid:229)k f(cid:246)r att uttrycka sig klart under de f(cid:246)rfaranden som ledde fram till k(cid:246)rdiskvalifikationen. Punkt e (cid:228)r inte avsedd att m(cid:246)jligg(cid:246)ra ett allm(cid:228)nt ifr(cid:229)- gas(cid:228)ttande av r(cid:228)ttssystemen eller de r(cid:228)ttsliga f(cid:246)rfaran- dena i andra medlemsstater. 6. 3 De omst(cid:228)ndigheter som avses i artikel 6. 2, d(cid:228)r bos(cid:228)ttnings- staten har handlingsfrihet enligt konventionen att v(cid:228)gra att verkst(cid:228)lla en k(cid:246)rdiskvalifikation som anm(cid:228)lts till staten, (cid:228)r f(cid:246)ljande: a) N(cid:228)r dubbel straffbarhet inte f(cid:246)religger (cid:150) dvs. n(cid:228)r det beteende som har lett till att beslut om k(cid:246)rdiskvalifika- tion har fattats i g(cid:228)rningsstaten inte utg(cid:246)r ett brott enligt bos(cid:228)ttningsstatens lagstiftning. b) N(cid:228)r den k(cid:246)rdiskvalifikationstid som (cid:229)terst(cid:229)r sedan bo- s(cid:228)ttningsstaten har mottagit underr(cid:228)ttelsen och har m(cid:246)j- lighet att verkst(cid:228)lla den understiger en m(cid:229)nad. Detta betyder att bos(cid:228)ttningsstaten kan v(cid:228)gra att verkst(cid:228)lla en k(cid:246)rdiskvalifikation som har anm(cid:228)lts till den om det kan f(cid:246)rutses att den (cid:229)terst(cid:229)ende k(cid:246)rdiskvalifikations- tiden vid den tidpunkt verkst(cid:228)llandet kan p(cid:229)b(cid:246)rjas kom- mer att understiga en m(cid:229)nad. Syftet med denna hand- lingsfrihet (cid:228)r att undvika en oproportionerlig insats, men bos(cid:228)ttningsstaten kan v(cid:228)lja att verkst(cid:228)lla korta k(cid:246)r- diskvalifikationstider om den s(cid:229) (cid:246)nskar. c) N(cid:228)r bos(cid:228)ttningsstatens lagstiftning inte tillhandah(cid:229)ller n(cid:229)gon m(cid:246)jlighet att besluta om k(cid:246)rdiskvalifikation f(cid:246)r de handlingar som lett till beslutet i g(cid:228)rningsstaten, trots att handlingarna betraktas som brott i b(cid:229)da staterna. 6. 4 Enligt punkt 3 kan en medlemsstat, n(cid:228)r den l(cid:228)mnar den underr(cid:228)ttelse som avses i artikel 15. 2, f(cid:246)rklara att den alltid kommer att utnyttja m(cid:246)jligheten att v(cid:228)gra verkst(cid:228)lla k(cid:246)r- diskvalifikationer under vissa eller alla de omst(cid:228)ndigheter som anges under punkt 2. Om en s(cid:229)dan f(cid:246)rklaring har gjorts (cid:228)r (cid:246)vriga medlemsstater inte skyldiga att anm(cid:228)la s(cid:229)dana k(cid:246)rdiskvalifikationer som f(cid:246)rklaringen omfattar. En stat som har l(cid:228)mnat en f(cid:246)rklaring kan (cid:229)terta den n(cid:228)r som helst. Best(cid:228)mmelsen skall ses mot bakgrund av skill- naderna i medlemsstaternas system ang(cid:229)ende hur l(cid:229)nga k(cid:246)rdiskvalifikationstider som till(cid:228)mpas i f(cid:246)rh(cid:229)llande till olika brott och de s(cid:228)tt p(cid:229) vilka besluten om att tillgripa k(cid:246)rdiskvalifikationer verkst(cid:228)lls. Artikel 7 7. Artikel 7 handlar om hur de underr(cid:228)ttelser som anges i artikel 3 praktiskt skall behandlas. Enligt punkt 1 skall den beh(cid:246)riga myndigheten i g(cid:228)rningsstaten (cid:246)verl(cid:228)mna un- derr(cid:228)ttelsen om k(cid:246)rdiskvalifikation till den centrala myndig- heten i bos(cid:228)ttningsstaten. I punkt 2 kr(cid:228)vs att en medlems- stat, n(cid:228)r den l(cid:228)mnar den underr(cid:228)ttelse som avses i artikel 15. 2 i konventionen, anger dessa myndigheter. Den f(cid:229)r utse en eller flera centrala myndigheter som mottagare av under- r(cid:228)ttelserna. Den m(cid:229)ste ocks(cid:229) ange de beh(cid:246)riga myndigheter som skall ha ansvar f(cid:246)r att (cid:246)vers(cid:228)nda underr(cid:228)ttelserna. Varje medlemsstat kan sj(cid:228)lv helt best(cid:228)mma vilka dessa myndighe- ter skall vara. Det (cid:228)r till exempel inte sj(cid:228)lvklart att en central myndighet f(cid:246)r till(cid:228)mpningen av denna konvention skall vara samma myndighet som till(cid:228)mpar andra konventioner, som t. ex. den europeiska konventionen om inb(cid:246)rdes r(cid:228)ttshj(cid:228)lp i brottm(cid:229)l fr(cid:229)n 1959. Artikel 8 8. 1 I artikel 8 behandlas vilka uppgifter som g(cid:228)rningsstaten m(cid:229)ste l(cid:228)mna n(cid:228)r den l(cid:228)mnar en underr(cid:228)ttelse enligt artikel 3. 8. 2 F(cid:246)ljande uppgifter skall l(cid:228)mnas enligt punkt 1: (cid:151) Uppgifter som beh(cid:246)vs f(cid:246)r att lokalisera den person som har diskvalificerats fr(cid:229)n att k(cid:246)ra. Avsikten h(cid:228)r (cid:228)r att l(cid:228)mna uppgifter f(cid:246)r att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r bos(cid:228)ttningsstaten att lokalisera personen, s(cid:229) att den kan verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvalifikationen. De n(cid:246)d- v(cid:228)ndiga uppgifterna innefattar f(cid:246)rst(cid:229)s (om m(cid:246)jligt) full- st(cid:228)ndigt namn, f(cid:246)delsedatum, adress i bos(cid:228)ttningssta- ten, eventuell annan fast adress (t. ex. om f(cid:246)raren arbe- tar under en viss period i ett annat land (cid:228)n bos(cid:228)tt- ningsstaten). Det (cid:228)r ocks(cid:229) till f(cid:246)rdel om k(cid:246)rkortsnumret anges (fast(cid:228)n detta inte beh(cid:246)vs om sj(cid:228)lva k(cid:246)rkortet har omh(cid:228)ndertagits och skall s(cid:228)ndas till bos(cid:228)ttningsstaten fr(cid:229)n g(cid:228)rningsstaten enligt sista strecksatsen i punkt 1). (cid:151) Original eller bestyrkt kopia av beslutet om k(cid:246)rdiskva- lifikationen. (cid:151) En kort redog(cid:246)relse f(cid:246)r omst(cid:228)ndigheterna och en h(cid:228)n- visning till den lagstiftning i g(cid:228)rningsstaten som ligger till grund f(cid:246)r k(cid:246)rdiskvalifikationen, om detta inte fram- g(cid:229)r av beslutet. Det (cid:228)r troligt att beslut om k(cid:246)rdiskvalifikation i alla medlemsstater kommer att inneh(cid:229)lla uppgifter om brottet, den lagstiftning som h(cid:246)r samman med det och omst(cid:228)ndigheterna kring det enskilda brottet, men om s(cid:229) inte (cid:228)r fallet skall (cid:228)ven dessa uppgifter (cid:229)tf(cid:246)lja beslutet. C 211/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 7. 1999 (cid:151) Ett intyg om att beslutet (cid:228)r slutligt. m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rsvara sig, och om bos(cid:228)ttningsstaten d(cid:228)rf(cid:246)r skall v(cid:228)gra att verkst(cid:228)lla k(cid:246)rdiskvalifikationen. Eftersom det enligt artikel 1 a skall l(cid:228)mnas underr(cid:228)t- telse enligt artikel 3 endast f(cid:246)r s(cid:229)dana k(cid:246)rdiskvalifika- tioner som inte l(cid:228)ngre kan (cid:246)verklagas, m(cid:229)ste bos(cid:228)tt- ningsstaten f(cid:229) bekr(cid:228)ftelse p(cid:229) att k(cid:246)rdiskvalifikationen verkligen (cid:228)r slutlig och inte l(cid:228)ngre kan (cid:246)verklagas. i g(cid:228)rningsstaten, (cid:151) Information r(cid:246)rande k(cid:246)rdiskvalifikationens verkst(cid:228)llig- het inklusive diskvalifikationstidens l(cid:228)ngd och, om det (cid:228)r k(cid:228)nt, de datum d(cid:229) diskvalifika- tionen b(cid:246)rjar g(cid:228)lla respektive l(cid:246)per ut. G(cid:228)rningsstaten skall i varje enskilt fall l(cid:228)mna s(cid:229) full- st(cid:228)ndiga uppgifter som m(cid:246)jligt till bos(cid:228)ttningsstaten s(cid:229) att den senare k(cid:228)nner till k(cid:246)rdiskvalifikationstidens l(cid:228)ngd, n(cid:228)r den b(cid:246)rjade verkst(cid:228)llas och n(cid:228)r den skall upph(cid:246)ra enligt g(cid:228)rningsstatens ursprungliga beslut (denna tid kan kortas av enligt artikel 4. 2 b eller 4. 3 c). (cid:151) K(cid:246)rkortet, om det har omh(cid:228)ndertagits. Artikel 9 9. 1 Artikel 9 g(cid:228)ller (cid:246)vers(cid:228)ttning av underr(cid:228)ttelser och (cid:229)tf(cid:246)l- jande material samt bestyrkande av handlingar. Den (cid:229)ter- speglar artiklarna 16 och 17 i den europeiska konventio- nen om inb(cid:246)rdes r(cid:228)ttshj(cid:228)lp i brottm(cid:229)l fr(cid:229)n 1959. 9. 2 I punkt 1 fastst(cid:228)lls principen om att det inte kr(cid:228)vs (cid:246)ver- s(cid:228)ttningar av material som g(cid:228)rningsstaten l(cid:228)mnat till bo- s(cid:228)ttningsstaten. Detta utesluter inte bilaterala (cid:246)verenskom- melser mellan medlemsstaterna om (cid:246)vers(cid:228)ttning av hand- lingar som r(cid:246)r till(cid:228)mpningen av konventionen. I punkt 2 ges medlemsstaterna r(cid:228)tten att avvika fr(cid:229)n prin- cipen genom att, n(cid:228)r underr(cid:228)ttelsen enligt artikel 15. 2 l(cid:228)mnas, l(cid:228)mna en f(cid:246)rklaring d(cid:228)r det specificeras att hand- lingarna enligt punkt 1 m(cid:229)ste (cid:229)tf(cid:246)ljas av en (cid:246)vers(cid:228)ttning till n(cid:229)got av de officiella spr(cid:229)ken f(cid:246)r Europeiska gemen- skapernas institutioner. Om k(cid:246)rkortet har omh(cid:228)ndertagits och inte (cid:229)terl(cid:228)mnats till f(cid:246)raren skall det enligt artikel 8 i konventionen s(cid:228)ndas till bos(cid:228)ttningsstaten. Det kommer att tillgodose en stor del av kravet p(cid:229) de uppgifter som skall l(cid:228)mnas enligt artikel 8. 9. 3 I punkt 3 f(cid:246)reskrivs att de handlingar som avses i punkt 1 inte beh(cid:246)ver vara bestyrkta. Det enda undantaget (cid:228)r den bestyrkta kopian av beslutet om k(cid:246)rdiskvalifikation enligt artikel 8. 1 andra strecksatsen. 8. 3 I punkt 2 anges att det kan finnas tillf(cid:228)llen n(cid:228)r f(cid:246)raren inte var personligen n(cid:228)rvarande eller f(cid:246)retr(cid:228)dd vid de f(cid:246)rhand- lingar d(cid:228)r han diskvalificerades. Alla medlemsstater har nationella best(cid:228)mmelser om hur en part skall underr(cid:228)ttas om f(cid:246)rhandlingar. Effekten av punkt 2 tillsammans med de uppgifter som skall l(cid:228)mnas enligt punkt 1, blir att g(cid:228)r- ningsstaten m(cid:229)ste l(cid:228)mna bevis p(cid:229) att personen vederb(cid:246)rli- gen har underr(cid:228)ttats i enlighet med statens lagstiftning, och s(cid:228)rskilt om personen inte var personligen n(cid:228)rvarande eller f(cid:246)retr(cid:228)dd vid f(cid:246)rhandlingarna. 8. 4 I punkt 3 anges m(cid:246)jligheten av att det, (cid:228)ven om de upp- gifter som kr(cid:228)vs enligt punkterna 1 och 2 har l(cid:228)mnats, kan vara om(cid:246)jligt att fatta ett beslut om underr(cid:228)ttelse. S(cid:229) (cid:228)r fallet i synnerhet om de beh(cid:246)riga myndigheterna i bos(cid:228)tt- ningsstaten hyser tvivel om att personen har beretts rimlig m(cid:246)jlighet att f(cid:246)rsvara sig. I det fallet skall bos(cid:228)ttningsstaten beg(cid:228)ra ytterligare upplysningar fr(cid:229)n g(cid:228)rningsstaten som har skyldighet att tillhandah(cid:229)lla dessa utan dr(cid:246)jsm(cid:229)l. Myn- digheterna i bos(cid:228)ttningsstaten f(cid:229)r avg(cid:246)ra om s(cid:229)dant tvivel f(cid:246)religger eller ej. Om s(cid:229) (cid:228)r fallet, beh(cid:246)vs ytterligare upp- lysningar f(cid:246)r att g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r bos(cid:228)ttningsstaten att avg(cid:246)ra om, enligt artikel 6. 1 e, personen har beretts rimlig Artikel 10 10. Enligt denna artikel skall g(cid:228)rningsstaten ha r(cid:228)tt att f(cid:229) upp- lysningar fr(cid:229)n bos(cid:228)ttningsstaten om hur den har behandlat den underr(cid:228)ttelse som har l(cid:228)mnats till den. Upplysningar m(cid:229)ste l(cid:228)mnas om alla beslut som har fattats med anledning av underr(cid:228)ttelsen, alla beslut som har fattats i fr(cid:229)ga om verkst(cid:228)llighet (till exempel om k(cid:246)rdiskvalifikationstiden har kortats av i enlighet med artikel 4). I de fall den v(cid:228)grar verkst(cid:228)lla en k(cid:246)rdiskvalifikation p(cid:229) n(cid:229)gon av de grunder som (cid:228)r till(cid:229)tna enligt artikel 6, m(cid:229)ste den till g(cid:228)rningssta- ten meddela sk(cid:228)len f(cid:246)r detta. Dessa upplysningar kommer att bli direkt avg(cid:246)rande f(cid:246)r om g(cid:228)rningsstaten skall kunna ut(cid:246)va r(cid:228)ttigheten enligt artikel 11. 1 att p(cid:229) sitt territorium verkst(cid:228)lla hela k(cid:246)rdiskvalifikationstiden. Upplysningarna kan ocks(cid:229) ha betydelse f(cid:246)r till(cid:228)mpningen av andra me- ningen av artikel 6. 3. Artikel 11 11. 1 I punkt 1 ges g(cid:228)rningsstaten r(cid:228)tt att i de fall d(cid:228)r t. ex. bos(cid:228)ttningsstaten har kortat ner den ursprungliga k(cid:246)rdis- kvalifikationstiden, p(cid:229) sitt territorium verkst(cid:228)lla hela den 23. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 211/7 k(cid:246)rdiskvalifikationstid som den har best(cid:228)mt. Det betyder i praktiken att om f(cid:246)raren har avtj(cid:228)nat den avkortade k(cid:246)r- diskvalifikationstid som best(cid:228)mts av bos(cid:228)ttningsstaten i enlighet med artikel 4. 2 b eller 4. 3 c, kan han k(cid:246)ra i bos(cid:228)ttningsstaten. Om det inte vore f(cid:246)r artikel 11. 1 skulle han ocks(cid:229) kunna k(cid:246)ra i andra l(cid:228)nder. Punkt 1 ger emeller- tid g(cid:228)rningsstaten r(cid:228)tt att p(cid:229) sitt eget territorium uppr(cid:228)tt- h(cid:229)lla den ursprungliga k(cid:246)rdiskvalifikationstiden. Enligt punkt 2 ges varje medlemsstat r(cid:228)tt att n(cid:228)r den l(cid:228)mnar en underr(cid:228)ttelse enligt artikel 15. 2 ange att den inte kom- mer att till(cid:228)mpa artikel 11. 1 i sin egenskap av g(cid:228)rnings- stat. Det (cid:228)r naturligtvis viktigt att f(cid:246)raren k(cid:228)nner till var han st(cid:229)r i f(cid:246)rh(cid:229)llande till g(cid:228)rningsstaten, och om han, n(cid:228)r han har fullgjort sin k(cid:246)rdiskvalifikationstid i bos(cid:228)ttnings- staten, fortfarande (cid:228)r ansvarig om han (cid:229)ter k(cid:246)r i g(cid:228)rnings- staten under den ursprungliga k(cid:246)rdiskvalifikationstiden. I punkt 4 f(cid:246)reskrivs d(cid:228)rf(cid:246)r skyldighet f(cid:246)r den g(cid:228)rningsstat som avser att till(cid:228)mpa punkt 1 att underr(cid:228)tta personen om detta samtidigt som denne underr(cid:228)ttas om k(cid:246)rdiskva- lifikationsbeslutet. I punkt 4 kr(cid:228)vs ocks(cid:229) av g(cid:228)rningsstaten att den i underr(cid:228)ttelsen enligt artikel 3 bekr(cid:228)ftar att den har l(cid:228)mnat en s(cid:229)dan underr(cid:228)ttelse till f(cid:246)raren. 11. 2 I punkt 3 stipuleras att g(cid:228)rningsstaten och bos(cid:228)ttnings- staten skall ut(cid:246)va sina skyldigheter enligt konventionen p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att det s(cid:228)kerst(cid:228)lls att den totala k(cid:246)rdiskva- lifikationstid som avtj(cid:228)nas i de tv(cid:229) staterna inte (cid:246)verstiger den k(cid:246)rdiskvalifikationstid som ursprungligen best(cid:228)mdes av g(cid:228)rningsstaten. Detta f(cid:246)rst(cid:228)rker n(cid:246)dv(cid:228)ndigheten av att g(cid:228)rningsstaten enligt artikel 8. 1 femte strecksatsen l(cid:228)mnar uppgifter om datum f(cid:246)r n(cid:228)r k(cid:246)rdiskvalifikationstiden b(cid:246)r- jar respektive upph(cid:246)r, om dessa (cid:228)r k(cid:228)nda. Artikel 12 12. I denna artikel f(cid:246)reskrivs att varje medlemsstat skall vidta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att beivra framf(cid:246)rande av motor- fordon p(cid:229) sitt territorium i de fall d(cid:229) bos(cid:228)ttningsstaten har diskvalificerat f(cid:246)raren fr(cid:229)n att k(cid:246)ra enligt konventionen. Varje medlemsstat har best(cid:228)mmelser om att det (cid:228)r straff- bart att framf(cid:246)ra motorfordon om f(cid:246)raren (cid:228)r diskvalifice- rad av det landet. Enligt denna artikel kr(cid:228)vs det emellertid att staterna skall beivra framf(cid:246)rande av motorfordon p(cid:229) sitt territorium om ett annat land (dvs. bos(cid:228)ttningsstaten) har diskvalificerat f(cid:246)raren fr(cid:229)n att k(cid:246)ra. R(cid:229)det noterade n(cid:228)r konventionen antogs att den danska delegationen tolkar artikel 12 s(cid:229) att en medlemsstat m(cid:229)ste ha straffr(cid:228)ttsliga p(cid:229)f(cid:246)ljder som den kan till(cid:228)mpa p(cid:229) f(cid:246)rare som har framf(cid:246)rt motorfordon p(cid:229) dess territorium efter att ha diskvalificerats i en annan medlemsstat, men att staten inte m(cid:229)ste anv(cid:228)nda sig av en s(cid:228)rskild nationell best(cid:228)mmelse om k(cid:246)rning under k(cid:246)rdiskvalifikationstiden. Artikel 14 14. I denna artikel behandlas Europeiska gemenskapernas domstols roll i samband med konventionen. Artikeln har s(cid:229) l(cid:229)ngt det varit m(cid:246)jligt utformats med utg(cid:229)ngspunkt i de best(cid:228)mmelser om domstolens beh(cid:246)righet som redan finns i andra instrument som antagits i enlighet med avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen. I punkt 1 ges Europeiska gemenskapernas domstol beh(cid:246)- righet att avg(cid:246)ra tvister mellan medlemsstater om tolkning och till(cid:228)mpning av konventionen. Beh(cid:246)righeten uppkom- mer dock bara om en s(cid:229)dan tvist inte kan bil(cid:228)ggas av r(cid:229)det inom sex m(cid:229)nader fr(cid:229)n det att en medlemsstat h(cid:228)nskjutit den till r(cid:229)det. EG-domstolen kan (cid:228)ven avg(cid:246)ra alla tvister mellan med- lemsstater och kommissionen om tolkningen och till(cid:228)mp- ningen av konventionen. I s(cid:229)dana fall finns inget krav p(cid:229) att f(cid:246)rs(cid:246)ka l(cid:246)sa tvisten i r(cid:229)det. I punkt 2 ges medlemsstaterna m(cid:246)jlighet att avge en f(cid:246)r- klaring som inneb(cid:228)r att de godtar EG-domstolens beh(cid:246)rig- het att meddela f(cid:246)rhandsavg(cid:246)rande om tolkningen av kon- ventionen. En medlemsstat f(cid:229)r avge en s(cid:229)dan f(cid:246)rklaring n(cid:228)r den ratificerar konventionen, n(cid:228)r den ansluter sig till kon- ventionen eller vid senare tillf(cid:228)lle. I punkt 3 fastst(cid:228)lls att en medlemsstat som avger en f(cid:246)r- klaring enligt punkt 2 skall ange om f(cid:246)rhandsavg(cid:246)randen kan beg(cid:228)ras endast av de av dess domstolar mot vars avg(cid:246)randen det inte finns n(cid:229)got r(cid:228)ttsmedel (punkt a) eller av samtliga domstolar inom dess jurisdiktion (punkt b). Dessutom anges i denna punkt villkoren f(cid:246)r att ett f(cid:246)r- handsavg(cid:246)rande skall kunna beg(cid:228)ras. Den beh(cid:246)riga dom- stolen m(cid:229)ste d(cid:228)rvid beh(cid:246)va ett f(cid:246)rhandsavg(cid:246)rande i en fr(cid:229)ga som g(cid:228)ller tolkningen av konventionen f(cid:246)r att kunna d(cid:246)ma i ett m(cid:229)l som anh(cid:228)ngiggjorts vid den. Artikel 13 13. I denna artikel f(cid:246)reskrivs att kostnader som uppkommer i samband med till(cid:228)mpningen av konventionen skall b(cid:228)ras av den medlemsstat d(cid:228)r de uppkommer. I punkt 4 anges att EG-domstolens stadga och r(cid:228)tteg(cid:229)ngs- regler skall till(cid:228)mpas p(cid:229) f(cid:246)rfaranden vid domstolen enligt denna artikel. Dessutom ger den varje medlemsstat, oavsett C 211/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 7. 1999 om denna har avgivit en f(cid:246)rklaring enligt punkt 2 eller inte, r(cid:228)tt att inkomma med inlagor eller skriftliga synpunk- ter i (cid:228)renden som uppkommer enligt punkt 3. Artikel 15 15. Enligt denna artikel skall konventionen tr(cid:228)da i kraft i en- lighet med de sedvanliga best(cid:228)mmelser som Europeiska unionens r(cid:229)d fastst(cid:228)llt f(cid:246)r s(cid:229)dana (cid:228)renden. Konventionen kommer att tr(cid:228)da i kraft 90 dagar efter det att antagandeinstrumentet deponerats av den sista av de femton stater som var medlemmar i Europeiska unionen n(cid:228)r r(cid:229)dets akt om uppr(cid:228)ttande av konventionen antogs den 17 juni 1998. Liksom i fr(cid:229)ga om (cid:246)verenskommelser om r(cid:228)ttsligt sam- arbete som tidigare ing(cid:229)tts mellan medlemsstaterna anges i punkt 4 att varje medlemsstat vid antagandet eller vid en senare tidpunkt f(cid:229)r avge en f(cid:246)rklaring att konventionen f(cid:246)r dess vidkommande skall till(cid:228)mpas i f(cid:246)rv(cid:228)g p(cid:229) dess f(cid:246)rbin- delser med alla andra medlemsstater som gjort en likadan f(cid:246)rklaring. S(cid:229)dana f(cid:246)rklaringar b(cid:246)rjar till(cid:228)mpas 90 dagar efter den dag de l(cid:228)mnades in. Medlemsstaterna f(cid:229)r dock inte avge f(cid:246)rklaring om att EG- domstolen har beh(cid:246)righet med avseende p(cid:229) konventionen under den tid d(cid:229) den till(cid:228)mpas i f(cid:246)rv(cid:228)g, eftersom detta kr(cid:228)ver att konventionen tr(cid:228)tt i kraft fullt ut efter det att den antagits av de femton medlemsstaterna. Det b(cid:246)r (cid:228)ven p(cid:229)pekas att det i punkt 5 anges att konven- tionen skall till(cid:228)mpas endast p(cid:229) brott som har beg(cid:229)tts efter det att konventionen har tr(cid:228)tt i kraft eller fr(cid:229)n och med den dag d(cid:229) den i enlighet med punkt 4 har b(cid:246)rjat till(cid:228)mpas i de ber(cid:246)rda medlemsstaterna. Om konventionen redan har tr(cid:228)tt i kraft n(cid:228)r en ny med- lemsstat ansluter sig kommer den att tr(cid:228)da i kraft i fr(cid:229)ga om den staten 90 dagar efter depositionen av anslutnings- instrumentet. Om konventionen inte har tr(cid:228)tt i kraft 90 dagar efter det att den nya medlemsstatens instrument deponerats kommer den att tr(cid:228)da i kraft i fr(cid:229)ga om den staten, liksom i fr(cid:229)ga om alla andra medlemsstater, enligt de villkor som anges i artikel 15. 3. I det fallet f(cid:229)r den anslutande staten avge en f(cid:246)rklaring om till(cid:228)mpning i f(cid:246)r- v(cid:228)g. En ny medlemsstats anslutning skall inte vara ett villkor f(cid:246)r att konventionen skall tr(cid:228)da i kraft f(cid:246)r (cid:246)vriga stater som var medlemmar i unionen n(cid:228)r r(cid:229)dets akt om uppr(cid:228)ttandet av konventionen antogs. Artikel 17 17. Denna artikel syftar till att klarg(cid:246)ra att inga reservationer till konventionen (cid:228)r till(cid:229)tna. Artikel 18 18. I denna artikel fastst(cid:228)lls konventionens geografiska r(cid:228)ck- vidd f(cid:246)r F(cid:246)renade kungariket. Artikel 19 19. Enligt denna artikel skall r(cid:229)dets generalsekreterare vara de- positarie f(cid:246)r konventionen. Generalsekreteraren skall i Europeiska gemenskapernas offici- ella tidning offentligg(cid:246)ra information r(cid:246)rande antaganden, anslutningar och f(cid:246)rklaringar samt alla andra anm(cid:228)lningar som r(cid:246)r konventionen. Artikel 16 (cid:214)vervakning 16. I denna artikel ges varje stat som blir medlem i Europeiska unionen r(cid:228)tt att ansluta sig till konventionen och f(cid:246)rfaran- dena f(cid:246)r anslutningen anges. En stat som inte (cid:228)r medlem i Europeiska unionen f(cid:229)r dock inte ansluta sig till konven- tionen. 20. Med tanke p(cid:229) de praktiska och tekniska fr(cid:229)gor som kan uppst(cid:229) n(cid:228)r konventionen genomf(cid:246)rs noterade r(cid:229)det vid antagandet av konventionen att det vore l(cid:228)mpligt att genomf(cid:246)randet occh till(cid:228)mpningen av konventionen noga (cid:246)vervakas av r(cid:229)dets avdelningar


title: 1999/461/EC: Commission Decision of 24 June 1999 on the publication of the list of existing class A and B passenger ships notified by Greece in accordance with Council Directive 98/18/EC for which the derogation of Article 6(3)(g) may be applied (notified under document number C(1999) 1712) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
Greece
carriage of passengers
carrier
maritime safety
maritime transport
transport safety

text: 15. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 180/47 COMMISSION COMMISSION DECISION of 24 June 1999 on the publication of the list of existing class A and B passenger ships notified by Greece in accordance with Council Directive 98/18/EC for which the derogation of Article 6(3)(g) may be applied (notified under document number C(1999) 1712) (Text with EEA relevance) (1999/461/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 98/18/EC of 17 March 1998 on safety rules and standards for passenger ships (1), and in particular Article 6(3)(g) thereof, Whereas Greece has notified to the Commission the list of existing class A and B ships complying with the conditions for applying the derogation pursuant to Article 6(3)(g) of Directive 98/18/EC, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 The existing Class A and B passenger ships operating exclusively on domestic voyages between ports situated in Greece for which the derogation of Article 6(3)(g) may be applied are those listed in the Annex to this Decision. This Decision is addressed to the Member States. Article 2 Done at Brussels, 24 June 1999. For the Commission Neil KINNOCK Member of the Commission (1) OJ L 144, 15. 5. 1998, p. 1. Ship’s name Company ANNEX Distinctive numbers or letters Port of registry Passenger capacity IMO number Class Date of keel laying El Greco Lycomides Sappho 1 2 3 4 5 6 7 8 Poseidon Express II Poseidon Express II Shipping Co. SVRX Piraeus 10152 Minoan Lines J4LX Iraklio 07 1 822 1 501 7302885 7725362 Skyros Shipping Corp. SV4089 Piraeus 9478 401 7311800 Shipping Co. of Lesvos SYTN Mitilini 18 1 399 6612403 Agios Rafael Shipping Co. of Lesvos SYRT Mitilini 34 Alcaeos Ialyssos Leros Shipping Co. of Lesvos SVKF Mitilini 26 D. A. N. E Sea Line D. A. N. E Sea Line SYUL Rhodes 20 SXIH Piraeus 9451 626 850 1 238 1 248 6817675 7014440 6605450 6813485 B A B A A A B B 20. 9. 1972 1972 September 1972 1966 1968 1970 1966 1967 L 1 8 0 / 4 8 E N O f f i c i a l J o u r n a l o f t h e E u r o p e a n C o m m u n i t i e s 1 5. 7. 1 9 9 9


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 1401/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, täysikasvuisten nautojen interventiohinnan vahvistamisesta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseksi ajaksi

eurovoc_concepts:
cattle
common agricultural policy
common organisation of markets
intervention price

text: 30. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 164/11 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1401/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, täysikasvuisten nautojen interventiohinnan vahvistamisesta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseksi ajaksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajär- jestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 31 päivän joulukuuta 1999 välisenä aikana on syytä joka on vahvistettu 1 päivän säilyttää interventiohinta, heinäkuuta 1998 ja 30 päivän kesäkuuta 1999 väliseksi ajaksi täysikasvuisten nautojen interventiohinnoista mark- kinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1364/98 (5), ottaa huomioon komission ehdotuksen (2), ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4), sekä katsoo seuraavaa: yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet olisi otettava huomioon vahvistettaessa vuosittain yhteisiä maatalous- hintoja; yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita ovat erityisesti kohtuullisen elintason takaaminen maatalous- väestölle, tarvikkeiden saatavuuden turvaaminen ja kohtuullisten kuluttajahintojen takaaminen; naudanliha- alan uudistuksessa vahvistetaan jo interventiohinta 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi; näiden seikkojen perusteella 1 päivän heinäkuuta ja 1 artikla Vahvistetaan 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseksi ajaksi asetuksessa (ETY) N:o 1208/81 (6) määritetyn yhteisön täysikasvuisten nautojen luokitteluas- teikon R3-laatua olevien urospuolisten eläinten ruhojen interventiohinnaksi 347,5 euroa 100 teuraspainokilogram- malta. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. jona se julkaistaan Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsen- valtioissa. Tehty Luxemburgissa 24 päivänä kesäkuuta 1999. Neuvoston puolesta J. TRITTIN Puheenjohtaja (1) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1254/1999 (EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 21). (2) EYVL C 59, 1. 3. 1999, s. 24. (3) Lausunto annettu 14. huhtikuuta 1999 (ei vielä julkaistu viral- lisessa lehdessä). (4) Lausunto annettu 28. huhtikuuta 1999 (ei vielä julkaistu viral- lisessa lehdessä). (5) EYVL L 185, 30. 6. 1998, s. 7. (6) EYVL L 123, 7. 5. 1981, s. 3, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1026/91 (EYVL L 106, 26. 4. 1991, s. 2)


title: 1999/422/CE: Décision de la Commission, du 24 juin 1999, établissant les mesures d'application nécessaires pour mettre en oeuvre l'ordonnance du président du Tribunal de première instance des Communautés européennes du 30 avril 1999, dans l'affaire T-44/98 RII [notifiée sous le numéro C(1999) 1736]

eurovoc_concepts:
General Court (EU)
import licence
ordinance
overseas countries and territories
sugar

text: 29. 6. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 163/83 DÉCISION DE LA COMMISSION du 24 juin 1999 établissant les mesures d’application nécessaires pour mettre en œuvre l’ordon- nance du président du Tribunal de première instance des Communautés euro- péennes du 30 avril 1999, dans l’affaire T-44/98 RII [notifiée sous le numéro C(1999) 1736] (1999/422/CE) LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, 1999 dans la Communauté 7 500 tonnes de sucre moulu, originaire des PTOM au sens de l’article 6 de l’annexe II de la décision 91/482/CEE, selon les conditions suivantes: (1) (2) (3) considérant que le président du Tribunal de première instance des Communautés européennes a prononcé, en date du 30 avril 1999, une ordon- nance dans l’affaire T-44/98 RII [Emesa Sugar (Free zone) NV  ci-après dénommée «Emesa»  contre Commission des Communautés euro- péennes], par laquelle il a été sursis, à l’égard d’Emesa, à l’application de l’article 108 ter de la décision 91/482/CEE du Conseil du 25 juillet 1991 relative à territoires l’association des pays et d’outre-mer à la Communauté économique euro- péenne (1), modifiée en dernier lieu par la décision 97/803/CE (2), du règlement (CE) no 2553/97 de la Commission du 17 décembre 1997 relatif aux modalités de délivrance des certificats d’importa- tion pour certains produits relevant des codes NC 1701, 1702, 1703 et 1704 cumulant l’origine ACP/ PTOM (3), et de la décision de la Commission du 23 (ci-après dénommée l’«ordonnance»); (VI-51329) (4) décembre 1997 considérant qu’en outre Emesa, toujours en vertu de l’ordonnance, a été autorisée à importer du sucre moulu originaire des pays et territoires d’outre-mer (PTOM), au sens de l’article 6 de l’annexe II de la décision 91/482/CEE, conformément aux condi- tions énoncées dans cette décision telle qu’elle était en vigueur jusqu’au 30 novembre 1997 et sous certaines conditions et restrictions; considérant que, pour permettre à Emesa d’exé- cuter les opérations auxquelles elle a été autorisée en vertu de l’ordonnance, il y a lieu d’arrêter des dispositions d’application que les États membres et Emesa devront respecter, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION: Article premier Emesa Sugar (Free Zone) NV, société constituée selon le droit d’Aruba, établie à Oranjestad (Aruba), est autorisée à importer dans la période du 1er mai 1999 au 31 octobre (1) JO L 263 du 19. 9. 1991, p. 1. (2) JO L 329 du 29. 11. 1997, p. 50. (3) JO L 349 du 19. 12. 1997, p. 26. (4) Non publiée au Journal officiel. 1) Les importations sont subordonnées à la délivrance d’un certificat d’importation; les autorités compétentes des États membres procèdent à la délivrance des certi- ficats conformément aux dispositions applicables du règlement (CEE) no 3719/88 de la Commission (5). À la case 24 du certificat figure la mention «ORDON- NANCE DU PRÉSIDENT DU TRIBUNAL DE PREMIÈRE INSTANCE DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES DANS L’AFFAIRE T-44 RII DU 30. 4. 1999». Une garantie de 3 euros par tonne est constituée par Emesa; cette garantie est libérée si l’importation est effectuée conformément au certificat d’importation. 2) Le sucre originaire des PTOM importé dans la Communauté en vertu de l’ordonnance est vendu à un prix au moins égal à 63,19 euros pour 100 kilo- grammes de sucre blanc de la qualité type définie par le règlement (CEE) no 793/72 du Conseil (6). Outre la garantie visée au point 1, dernier alinéa, Emesa dépose, auprès du bureau de douane où les formalités de mise en libre pratique ont lieu, au plus tard le jour où le sucre est présenté à la douane en vue de sa déclaration, une garantie bancaire de 28 dollars des États-Unis/tonne. La garantie est libérée sur ordre du président du Tribunal en faveur de Emesa si la Cour de Justice des Communautés européennes devait déclarer, dans l’arrêt dans l’affaire C-17/98, que l’article 108 ter de la déci- sion 91/482/CEE est invalide. Article 2 La délivrance du ou des certificats d’importation et l’im- portation de la marchandise ont lieu au plus tard le 31 octobre 1999. Article 3 Emesa ne peut introduire aucune demande de certificat d’importation au titre du règlement (CE) no 2553/97. (5) JO L 331 du 2. 12. 1988, p. 1. (6) JO L 94 du 21. 4. 1972, p. 1. L 163/84 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 6. 1999 Article 4 Article 6 (CEE) no 2913/92 du Les dispositions du règlement Conseil (1) sont applicables pour autant qu’elles ne sont pas en contradiction avec les autres dispositions de la présente décision. Article 5 La présente décision est applicable à partir du 1er 1999. juin Les États membres et Emesa Sugar (Free Zone) NV sont destinataires de la présente décision. Fait à Bruxelles, le 24 juin 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 302 du 19. 10. 1992, p. 1


title: Regolamento (CE) n. 1446/1999 del Consiglio, del 24 giugno 1999, che modifica il regolamento (CE) n. 858/94 che istituisce un regime di registrazione statistica relativo al tonno rosso (Thunnus Thynnus) nella Comunità

eurovoc_concepts:
conservation of fish stocks
form
re-export
sea fish
statistics
third country

text: 2. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 167/1 I (Atti per i quali la pubblicazione è una condizione di applicabilità) REGOLAMENTO (CE) N. 1446/1999 DEL CONSIGLIO del 24 giugno 1999 che modifica il regolamento (CE) n. 858/94 che istituisce un regime di registra- zione statistica relativo al tonno rosso (Thunnus Thynnus) nella Comunità IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37, zioni commerciali che includono una o più territorio doganale della riesportazioni verso il Comunità o a partire da tale territorio, e prevedere un apposito modello di certificato di riesportazione; vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Parlamento europeo (2), considerando quanto segue: (4) che l’attuazione di tali misure da parte della Comu- nità richiede la modifica del regolamento (CE) n. 858/94; che in tale occasione occorre procedere all’aggiornamento dell’elenco dei paesi tezri ripor- tato nell’allegato II, punto 2 del suddetto regola- mento, (1) (2) (3) dei che, nell’ambito delle misure di regolamentazione tonno rosso (Thunnus Thynnus) degli stock di la decise dalla convenzione internazionale per conservazione in tonnidi prosieguo denominata «convenzione ICCAT», di cui la Comunità è parte, le parti contraenti hanno istuito un regime di registrazione statistica delle catture e delle importazioni di tonno rosso; che con il regolamento (CE) n. 858/94 (3) sono state adottate le misure a tal fine necessarie; dell’Atlantico, che, per facilitare la gestione del regime suddetto da parte della Comunità e dei suoi Stati membri, nel corso della decima riunione straordinaria svol- tasi a San Sebastián nel novembre 1996 l’ICCAT ha adottato una raccomandazione con la quale si auto- rizza uno Stato membro a convalidare il documento statistico relativo alle catture di tonno rosso effet- tuate da una nave battente bandiera di un altro Stato membro; che, per completare il dispositivo di gestione degli stock di tonno rosso l’ICCAT, nella sua quindice- sima riunione ordinaria svoltasi a Madrid dal 14 al 21 novembre 1997, ha adottato una raccomanda- zione con la quale il regime di registrazione stati- stica è stato esteso alle operazioni di riesportazione di tonno rosso; che a tal fine occorre stabilire le modalità cui sono soggetti i diversi tipi di opera- (1) GU C 264 del 21. 8. 1998, pag. 10. (2) GU C 98 del 9. 4. 1999, pag. 32. (3) GU L 99 del 19. 4. 1994, pag. 1. HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Il regolamento (CE) n. 858/94 è modificato come segue: 1) All’articolo 1 è aggiunto il trattino seguente: « la in riesportazione del tonno rosso (Thunnus thynnus) di cui ai codici NC ex 0302 39, ex 0304 20 45, ex 1604 14 16 ed ex 1604 14 18. » ex 0303 49, paese terzo un 2) Dopo l’articolo 2 è inserito l’articolo seguente: «Articolo 2 bis 1. Ogni quantitativo di tonno rosso catturato da una nave battente bandiera di uno Stato membro ed espor- tato verso un paese terzo deve essere accompagnato dal documento statistico di cui all’allegato I. 2. Il documento statistico redatto a norma del para- grafo 1 può essere convalidato dalle autorità compe- tenti dello Stato membro di bandiera o da quelle di un altro Stato membro, in cui i prodotti in questione sono sbarcati, purché i quantitativi di tonno rosso corrispon- denti siano esportati fuori della Comunità dal territorio dello Stato membro di sbarco. L 167/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 2. 7. 1999 Fatto salvo l’articolo 5, paragrafo 1, gli Stati 3. membri che convalidano i documenti statistici a norma del paragrafo 2 informano gli Stati membri di bandiera inviando loro una copia dei documenti da essi convalidati entro due mesi dalla data di convalida. 4. A decorrere dall’entrata in vigore del presente regolamento, ciascuno Stato membro comunica alla Commissione le informazioni relative alle proprie autorità competenti di cui al paragrafo 2. La Commis- altri Stati sione membri. » informazioni trasmette agli tali 3) All’articolo 3 è aggiunto il paragrafo seguente: «4. Ogni quantitativo di tonno rosso, importato nel mercato comunitario dopo essere stato oggetto di una riesportazione da parte di un paese terzo, deve essere accompagnato dal certificato di riesportazione di cui all’allegato III. Il certificato di riesportazione deve essere stato compi- lato, firmato e convalidato secondo le modalità previste al paragrafo 2 per il documento statistico; esso è conse- gnato alle autorità competenti dello Stato membro in cui il prodotto è importato. » Il certificato di riesportazione deve dichiarazioni. essere accompagnato da una copia, debitamente conva- lidata, del documento statistico originale di cui all’arti- colo 3. Il certificato di riesportazione è convalidato dalle 3. autorità competenti dello Stato membro dal quale è prevista la riesportazione. 4. La riesportazione di tonno rosso che è stato già precedentemente oggetto di una riesportazione dà luogo alla redazione e alla convalida di un nuovo certi- ficato di riesportazione; in tal caso, al nuovo certificato di riesportazione devono essere allegate le copie dei documenti statistici e dei certificati di riesportazione originali, debitamente convalidati, che accompagna- vano il prodotto. » 5) All’articolo 5, paragrafo 1, è aggiunto il trattino seguente: « i quantitativi semestrali di ogni presentazione commerciale di tonno rosso, suddivisi per paese d’origine, immessi in libera pratica nei rispettivi territori dopo essere stati oggetto di una riesporta- zione da un paese terzo. » 4) Dopo l’articolo 3 è aggiunto l’articolo seguente: 6) Il punto 2 dell’allegato II è sostituito dal testo di cui «Articolo 3 bis 1. Ogni quantitativo di tonno rosso riesportato in un paese terzo successivamente all’importazione nella Comunità deve essere accompagnato dal certificato di riesportazione di cui all’allegato III. all’allegato I del presente regolamento. 7) È aggiunto l’allegato III che figura nell’allegato II del presente regolamento. Articolo 2 Il certificato di 2. riesportazione è compilato e firmato, nelle parti che li riguardano, dagli operatori i quali sono responsabili delle proprie appropriati, Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Lussemburgo, addì 24 giugno 1999. Per il Consiglio Il presidente J. TRITTIN 2. 7. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 167/3 ALLEGATO I «2. Paesi terzi riconosciuti dall’ICCAT, per i quali il documento statistico può essere convalidato da un’istituzione competente, ad esempio una camera di commercio Sudafrica, Angola, Brasile, Canada, Capo Verde, Cina, Corea, Côte d’Ivoire, Croazia, Stati Uniti d’America, Gabon, Ghana, Guinea equatoriale, Giappone, Libia, Marocco, Guinea-Conakry, Russia, São Tomé e Príncipe, Tunisia, Uruguay, Venezuela. » L 167/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 2. 7. 1999 ALLEGATO II «ALLEGATO III MODELLO DI CERTIFICATO DI RIESPORTAZIONE N. del documento CERTIFICATO DI RIESPORTAZIONE ICCAT PER IL TONNO ROSSO 1. PAESE DI RIESPORTAZIONE: SEZIONE ESPORTAZIONE 2. LUOGO DI RIESPORTAZIONE (località, provincia o regione, paese): 3. DESCRIZIONE DEL PESCE IMPORTATO: Prodotto F/FR Tipo (a) RD/GG/DR/FL/OT Peso (kg) Stato di bandiera Data d’importazione (a) F = fresco FR = surgelato, RD = peso vivo, GG = eviscerato e senza branchie, DR = pulito, FL = filetti, OT = altri. Se OT, descrivere il tipo di prodotto: 4. DESCRIZIONE DEL PESCE RIESPORTATO: Prodotto F/FR Tipo (a) RD/GG/DR/FL/OT Peso (kg) (a) F = fresco, FR = surgelato, RD = peso vivo, GG = eviscerato e senza branchie, DR = pulito, FL = filetti, OT = altri. Se OT, descrivere il tipo di prodotto: 5. CERTIFICATO DEL RIESPORTATORE: - Certifico, in base agli elementi di mia conoscenza, che i dati di cui sopra sono completi, veridici e corretti. Nome. Indirizzo. Firma. Data. N. di licenza (se del caso) 6. CONVALIDA DELL’AUTORITÀ NAZIONALE - Garantisco, in base agli elementi di mia conoscenza, che i dati di cui sopra sono completi, veridici e corretti. Nome e qualifica del funzionario. Firma. Data. Timbro dell’autorità nazionale SEZIONE IMPORTAZIONE CERTIFICATO DELL’IMPORTATORE - Certifico, in base agli elementi di mia conoscenza, che i dati di cui sopra sono completi, veridici e corretti. (Paese di transito). Nome. Indirizzo. Firma. Data. N. di licenza (se del caso) CERTIFICATO DELL’IMPORTATORE - Certifico, in base agli elementi di mia conoscenza, che i dati di cui sopra sono completi, veridici e corretti. (Paese di transito). Nome. Indirizzo. Firma. Data. N. di licenza (se del caso) CERTIFICATO DELL’IMPORTATORE - Certifico, in base agli elementi di mia conoscenza, che i dati di cui sopra sono completi, veridici e corretti. (Destinazione finale). Nome. Indirizzo. Firma. Data. N. di licenza (se del caso) LUOGO FINALE D’IMPORTAZIONE:. Località. Provincia o regione. Paese NOTA: Se il presente documento è compilato in una lingua diversa dall’inglese si prega di allegare la traduzione in inglese. »


title: Beschluß Nr. 1/1999 des Gemischten Ausschusses EG-Schweiz vom 24. Juni 1999 zur Änderung des Protokolls Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen zum Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft

eurovoc_concepts:
Switzerland
administrative cooperation
agreement (EU)
originating product

text: 22. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 249/25 KOMMISSION BESCHLUSS Nr. 1/1999 DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES EG-SCHWEIZ vom 24. Juni 1999 zur Änderung des Protokolls Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs „Erzeugnisse mit Ursprung in“ oder „Ursprungserzeugnisse“ und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen zum Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft (1999/633/EG) DER GEMISCHTE AUSSCHUSS — gestützt auf das am 22. Juli 1972 in Brüssel unterzeichnete Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft (1), nachstehend „Abkommen“ genannt, gestützt auf das Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs „Erzeugnisse mit Ursprung in“ oder „Ursprungserzeugnisse“ und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen, im folgenden „Protokoll Nr. 3“ genannt, insbesondere auf Artikel 38, in Erwägung nachstehender Gründe: Zum reibungslosen Funktionieren des erweiterten Kumulierungssystems, bei dem Vormaterialien mit Ursprung in der Europäischen Gemeinschaft, Ungarn, Polen, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Bulgarien, Rumänien, Lettland, Litauen, Estland, Slowenien, dem Europäischen Wirtschaftsraum — im folgenden „EWR“ genannt — sowie Island, Norwegen und der Schweiz verwendet werden können, sind Änderungen an der Bestimmung des Begriffs „Ursprungserzeugnisse“ vorzunehmen. Angesichts der besonderen Situation, die zwischen der Gemeinschaft und der Türkei in bezug auf gewerb- liche Erzeugnisse besteht, ist es gerechtfertigt, das obengenannte Kumulierungssystem auch auf die gewerb- lichen Erzeugnisse mit Ursprung in der Türkei zu erstrecken. Zur Erleichterung des Handels und zur Vereinfachung der Verwaltungsförmlichkeiten ist es wünschenswert, den Wortlaut der Artikel 3 und 4 zu ändern. Am Verzeichnis der ursprungsverleihenden Be- und Verarbeitungsanforderungen an Vormaterialien ohne Ursprungseigenschaft sind gewisse Berichtigungen vorzunehmen, um die Entwicklung der Verarbeitung- stechniken und gewisse Versorgungsengpässe bei Vormaterialien zu berücksichtigen — BESCHLIESST: Das Protokoll Nr. 3 wird wie folgt geändert: 1. Artikel 1 Buchstabe i) erhält folgende Fassung: Artikel 1 „i) Der Begriff ‚Wertzuwachs‘ den Ab-Werk-Preis abzüglich des Zollwerts aller verwendeten Vormate- rialien mit Ursprung in den in Artikel 3 und 4 genannten Ländern oder, wenn dieser Zollwert nicht bekannt ist und nicht festgestellt werden kann, den ersten feststellbaren Preis, der in der Gemein- schaft oder in der Schweiz für die Vormaterialien gezahlt wird;“ 2. Die Artikel 3 und 4 erhalten folgende Fassung: „Artikel 3 Kumulierung in der Europäischen Gemeinschaft Unbeschadet des Artikels 2 Absatz 1 gelten Erzeugnisse als Ursprungserzeugnisse der Gemein- (1) schaft, wenn sie dort aus Vormaterialien mit Ursprung in der Gemeinschaft, Bulgarien, Ungarn, Polen, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Rumänien, Litauen, Lettland, Estland, Slowe- nien, Island, Norwegen, der Schweiz (einschließlich Liechtenstein) (1) oder der Türkei (2) entsprechend (1) ABl. L 300 vom 31. 12. 1972, S. 189. L 249/26 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 22. 9. 1999 den Bedingungen der Ursprungsprotokolle zu den Abkommen zwischen der Gemeinschaft und jedem dieser Länder hergestellt worden sind, vorausgesetzt, die in der Gemeinschaft vorgenommene Be- oder Verarbeitung geht über jene in Artikel 7 dieses Protokolls genannten Vorgänge hinaus. Die verwen- deten Vormaterialien müssen nicht in ausreichendem Maße be- oder verarbeitet worden sein. Geht eine in der Gemeinschaft vorgenommene Be- oder Verarbeitung nicht über die in Artikel 7 (2) dieses Protokolls genannten Vorgänge hinaus, gilt das hergestellte Erzeugnis nur dann als Ursprungser- zeugnis der Gemeinschaft, wenn der dort erzielte Wertzuwachs größer ist als die Werte der Vormateria- lien mit Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten Länder. Andernfalls gilt das hergestellte Erzeugnis als Ursprungserzeugnis des Landes, auf das der höchste Wert der bei der Herstellung in der Gemeinschaft verwendeten Vormaterialien entfällt. (3) Erzeugnisse, die Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten Länder haben und die in der Gemeinschaft keiner Be- oder Verarbeitung unterzogen werden, behalten ihren Ursprung bei, wenn sie in eines dieser Länder ausgeführt werden. (4) Die Anwendung der in diesem Artikel vorgesehenen Kumulierung ist nur hinsichtlich von Vormaterialien und Erzeugnissen zulässig, die Ursprung aufgrund von Ursprungsregeln erworben haben, die mit den Ursprungsregeln dieses Protokolls übereinstimmen. Die Gemeinschaft teilt der Schweiz über die Kommission der Europäischen Gemeinschaften die Einzelheiten der Abkommen mit den anderen in Absatz 1 genannten Ländern und der jeweiligen Ursprungsregeln mit. Die Kommission der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften (Serie C) den Zeitpunkt, ab dem die in diesem Artikel vorgesehene Kumulie- rung zwischen jenen in Absatz 1 genannten Ländern, die die nötigen Bedingungen erfüllen, ange- wendet werden darf. Artikel 4 Kumulierung in der Schweiz (1) Unbeschadet des Artikels 2 Absatz 2 gelten Erzeugnisse als Ursprungserzeugnisse der Schweiz, wenn sie dort aus Vormaterialien mit Ursprung in der Gemeinschaft, Bulgarien, Ungarn, Polen, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Rumänien, Litauen, Lettland, Estland, Slowenien, Island, Norwegen, der Schweiz (einschließlich Liechtenstein) (1) oder der Türkei (2) entsprechend den Bedingungen der Ursprungsprotokolle zu den Abkommen zwischen der Schweiz und jedem dieser Länder hergestellt worden sind, vorausgesetzt, die in der Schweiz vorgenommene Be- oder Verarbei- tung geht über jene in Artikel 7 dieses Protokolls genannten Vorgänge hinaus. Die verwendeten Vormaterialien müssen nicht in ausreichendem Maße be- oder verarbeitet worden sein. (2) Geht eine in der Schweiz vorgenommene Be- oder Verarbeitung nicht über die in Artikel 7 dieses Protokolls genannten Vorgänge hinaus, gilt das hergestellte Erzeugnis nur dann als Ursprungser- zeugnis der Schweiz, wenn der dort erzielte Wertzuwachs grösser ist als die Werte der Vormaterialien mit Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten Länder. Andernfalls gilt das hergestellte Erzeugnis als Ursprungserzeugnis des Landes, auf das der höchste Wert der bei der Herstellung in der Schweiz verwendeten Vormaterialien entfällt. (3) Erzeugnisse, die Ursprung in einem der in Absatz 1 genannten Länder haben und die in der Schweiz keiner Be- oder Verarbeitung unterzogen werden, behalten ihren Ursprung bei, wenn sie in eines dieser Länder ausgeführt werden. (4) Die Anwendung der in diesem Artikel vorgesehenen Kumulierung ist nur hinsichtlich von Vormaterialien und Erzeugnissen zulässig, die Ursprung aufgrund von Ursprungsregeln erworben haben, die mit den Ursprungsregeln dieses Protokolls übereinstimmen. Die Schweiz teilt der Gemeinschaft über die Kommission der Europäischen Gemeinschaften die Einzelheiten der Abkommen mit den anderen in Absatz 1 genannten Ländern und der jeweiligen Ursprungsregeln mit. Die Kommission der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften (Serie C) den Zeitpunkt, ab dem die in diesem Artikel vorgesehene Kumulie- rung zwischen jenen in Absatz 1 genannten Ländern, die die nötigen Bedingungen erfüllen, ange- wendet werden darf. (1) Es besteht eine Zollunion zwischen dem Fürstentum Liechtenstein und der Schweiz, und das Fürstentum Liechtenstein ist auch Vertragspartei des Abkommens über den Europäischen Wirt- schaftsraum. (2) Die in diesem Artikel vorgesehene Kumulierung findet keine Anwendung auf Vormaterialien mit Ursprung in der Türkei, die in der Liste in Anhang V zu diesem Protokoll angeführt sind. “ 22. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 249/27 3. In den Artikeln 13, 14, 15, 17, 21, 27, 30 und 32 wird „in Artikel 4 genannt“ ersetzt durch „in den Artikeln 3 und 4 genannt“. 4. In Artikel 26 wird die Kurzbezeichnung „C2/CP3“ ersetzt durch „CN22/CN23“. 5. In Anhang I Bemerkung 5. 2 wird zwischen „- künstliche Filamente“ und „- synthetische Spinnfasern aus Polypropylen“ folgendes eingefügt: „- elektrische Leitfilamente“. 6. In Anhang I Bemerkung 5. 2 wird das fünfte Beispiel („ein getufteter Teppich. wird eingehalten“) gestrichen. 7. In Anhang II wird zwischen die Regel zur HS-Position 2202 und diejenige zur HS-Position 2208 folgende Regel eingefügt: HS-Position Warenbezeichnung Be- oder Verarbeitungen von Vormaterialien ohne Ursprungseigenschaft, die Ursprung verleihen (1) (2) (3) oder (4) „2207 Ethylalkohol mit einem Alko- holgehalt von 80 % vol oder mehr, unvergällt; Ethylalkohol und Branntwein mit belie- bigem Alkoholgehalt, vergällt Herstellen aus — Vormaterialien, die nicht in die Position 2207 oder 2208 einzureihen sind“ 8. In Anhang II erhält die Regel zu Kapitel 57 folgende Fassung: „Kapitel 57 Teppiche und andere Fußbo- denbeläge, aus Spinnstoffen: — aus Nadelfilz Herstellen aus (1): — natürlichen Fasern oder — chemischen Vormateria- lien oder Spinnmasse Jedoch dürfen — Monofile Polypro- aus pylen der Position 5402, — Spinnfasern aus Polypro- pylen der Positionen 5503 und 5506 sowie — Spinnkabel aus Filamenten aus Polypropylen der Posi- tion 5501, bei denen jeweils eine Faser oder ein Filament einen Titer von weniger als 9 dtex auf- weist, verwendet werden, wenn ihr Wert 40 v. H. des Ab-Werk-Preises der herge- stellten Ware nicht über- schreitet — Jutegewebe Unterlage werden als verwendet kann L 249/28 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 22. 9. 1999 — aus anderem Filz — andere Herstellen aus (1): — natürlichen Fasern, nicht gekrempelt oder gekämmt oder nicht anders für die Spinnerei bearbeitet oder — chemischen Vormateria- lien oder Spinnmasse Herstellen aus (1): — Kokosgarnen- oder Jute (a), — Garnen aus synthetischen Fila- künstlichen oder menten, — natürlichen Fasern oder — synthetischen oder künst- lichen Spinnfasern, nicht gekrempelt oder gekämmt oder nicht anders für die Spinnerei bearbeitet Es kann jedoch auch Jutege- webe als Unterlage verwendet werden (1) Wegen der besonderen Vorschriften betreffend Waren, die aus verschiedenen textilen Vormaterialien bestehen, siehe Bemerkung 5. (a) Die Verwendung von Jutegarnen ist ab 1. Juli 2000 gestattet. “ 9. In Anhang II erhält die Regel zur HS-Position 7006 folgende Fassung: „7006 Glas der Positionen 7003, 7004 oder 7005, gebogen, mit bearbeiteten Kanten, graviert, gelocht, emailliert oder anders bearbeitet, weder gerahmt noch in Verbindung mit anderen Stoffen: jedoch — Glasplatten (Substrate), von einer dielektrischen Metallschicht überzogen, nach den Normen des SEMII Halbleiters (1) — andere Herstellen (Substraten) 7006 aus Glasplatten Position der Herstellen aus Vormaterialien der Position 7001 (1) SEMII-Semiconductor Equipment and Materials Institute Incorporated. “ 10. In Anhang II erhält die Regel zur HS-Position 7601 folgende Fassung: „7601 Aluminium in Rohform Herstellen, bei dem — alle verwendeten Vorma- terialien in eine andere Position als die herge- stellte Ware einzureihen sind, und — der Wert aller verwen- deten Vormaterialien 50 v. H. des Ab-Werk- Preises der hergestellten Ware nicht überschreitet oder Herstellen durch thermische oder elektrolytische Behand- lung nichtlegiertem Aluminium oder Abfällen und Schrott aus Aluminium“ von 22. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 249/29 11. Nach Anhang IV wird folgender Anhang angefügt: „ANHANG V Liste der Vormaterialien mit Ursprung in der Türkei, für die die Artikel 3 und 4 nicht gelten, nach Kapiteln und Positionen des Harmonisierten Systems (HS) Kapitel 1 Kapitel 2 Kapitel 3 0401 bis 0402 ex 0403 0404 bis 0410 0504 0511 Kapitel 6 0701 bis 0709 ex 0710 ex 0711 0712 bis 0714 Kapitel 8 Buttermilch, saure Milch und saurer Rahm, Joghurt, Kefir und andere fermentierte oder gesäuerte Milch (einschließlich Rahm), auch eingedickt oder ohne Zusatz von Zucker und anderen Süßmitteln Gemüse, ungekocht oder in Wasser oder Dampf gekocht, gefroren, ausge- nommen Zuckermais der Position 0710 40 00 Gemüse, vorläufig haltbar gemacht (z. B. durch Schwefeldioxid oder in Wasser, dem Salz, Schwefeldioxid oder andere vorläufig konservierend wirkende Stoffe zugesetzt sind), zum unmittelbaren Genuß nicht geeignet, ausgenommen Zuckermais der Position 0711 90 30 ex Kapitel 9 Kaffee, Tee und Gewürze, ausgenommen Mate der Position 0903 Kapitel 10 Kapitel 11 Kapitel 12 ex 1302 1501 bis 1514 ex 1515 ex 1516 Pektinstoffe, Pektinate und Pektate Andere pflanzliche Fette und fette Öle (ausgenommen Jojobaöl und seine Fraktionen) sowie deren Fraktionen, auch raffiniert, jedoch nicht chemisch modifiziert Tierische und pflanzliche Fette und Öle sowie deren Fraktionen, ganz oder teilweise hydriert, umgeestert, wiederverestert oder elaidiniert, auch raffi- niert, jedoch nicht weiterverarbeitet, ausgenommen hydriertes Rizinusöl (sogenannter ,Opalwachs‘) ex 1517 und ex 1518 Margarine, Schmalz und andere genießbare Zubereitungen von tierischen Fetten ex 1522 Rückstände aus der Verarbeitung von Fettstoffen oder von tierischen oder pflanzlichen Wachsen, ausgenommen Degras L 249/30 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 22. 9. 1999 Andere Zucker, einschließlich chemisch reine Lactosen, Maltose, Glucose und Fructose, fest; Zuckersirupe, ohne Zusatz von Aroma- oder Farbstoffen; Invertzuckercreme, auch mit natürlichem Honig vermischt; Zucker und Melassen, karamelisiert, ausgenommen die Erzeugnisse der Positionen 1702 11 00, 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 50 00 und 1702 90 10 Gefüllte Teigwaren, mehr als 20 GHT Fische, Krebstiere oder andere wirbel- lose Wassertiere, Wurst und ähnliche Erzeugnisse, Fleisch und Schlacht- nebenerzeugnisse jeglicher Art, einschließlich Fette jeder Art oder Herkunft, enthaltend Gurken und Cornichcons, Speisezwiebeln, Mango-Chutney, Früchte der Gattung ,Capsicum‘, mit brennendem Geschmack, Pilze und Oliven, in Essig zubereitet oder haltbar gemacht Andere Gemüse, ohne Essig zubereitet oder haltbar gemacht, gefroren, andere als Erzeugnisse der Position 2006, ausgenommen Kartoffeln in Form von Mehl, Grieß oder Flocken sowie ausgenommen Zuckermais Andere Gemüse, ohne Essig zubereitet oder haltbar gemacht, nicht gefroren, andere als Erzeugnisse der Position 2006, ausgenommen Erzeugnisse von Kartoffeln in Form von Mehl, Grieß oder Flocken sowie ausgenommen Zuckermais Früchte, Nüsse und andere genießbare Pflanzenteile, in anderer Weise zube- reitet oder haltbar gemacht, auch mit Zusatz von Zucker, anderen Süßmit- teln oder Alkohol, anderweit weder genannt noch inbegriffen, ausge- nommen Erdnußbutter, Palmenherzen, Mais, Yamswurzeln, Süßkartoffeln und ähnliche genießbare Pflanzenteile, mit einem Stärkegehalt von 5 GHT oder mehr, Weinblätter, Hopfentriebe und ähnliche genießbare Pflanzen- triebe Zuckersirupe, aromatisiert oder gefärbt Ethylalkohol mit einem Alkoholgehalt von 80 % vol oder mehr, unvergällt, gewonnen aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen dieser Liste; Ethylalkohol mit beliebigem Alkoholgehalt, vergällt, aus landwirtschaftlichen Erzeug- nissen dieser Liste gewonnen Ethylalkohol mit einem Alkoholgehalt von weniger als 80 % vol, unvergällt, gewonnen aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen dieser Liste Kapitel 16 1701 ex 1702 1703 1801 und 1802 ex 1902 ex 2001 2002 und 2003 ex 2004 ex 2005 2006 und 2007 ex 2008 2009 ex 2106 2204 2206 ex 2207 ex 2208 2209 Kapitel 23 2401 4501 5301 und 5302“ 22. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 249/31 Dieser Beschluß tritt am Tag seiner Annahme in Kraft. Er gilt mit Wirkung vom 1. Januar 1999. Artikel 2 Brüssel, den 24. Juni 1999 Im Namen des Gemischten Ausschusses Der Präsident Fabrizio BARBASO


title: Risoluzione del Consiglio, del 24 giugno 1999, sulla gestione degli accordi sul reciproco riconoscimento

eurovoc_concepts:
Community certification
agreement (EU)
extra-EU trade
mutual recognition principle
third country

text: C 190/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 7. 7. 1999 b) la ripartizione delle assegnazioni per la ricerca tra i vari settori del carbone e dell’acciaio ed i settori correlati sar(cid:224) confermata nella decisione finale del Consiglio e dei rappresentanti dei governi degli Stati membri riuniti in sede di Consiglio sulla scadenza della trattato CECA sulla base del contributo della Commissione del 17 novembre 1998; 3. INVITANO LA COMMISSIONE: a presentare a tempo debito una proposta di decisione che contenga le misure necessarie per l’attua- zione del contenuto della presente risoluzione. RISOLUZIONE DEL CONSIGLIO del 24 giugno 1999 sulla gestione degli accordi sul reciproco riconoscimento (1999/C 190/02) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, SOTTOLINEANDO l’importanza del reciproco riconoscimento in materia di valutazione della conformit(cid:224) quale mezzo atto a tecnici al commercio e promuovere gli ridurre gli ostacoli scambi tra la Comunit(cid:224) e i paesi terzi, RAMMENTANDO che il Consiglio del 21 settembre 1992 ha adottato una decisione che autorizza la Commissione a nego- ziare accordi tra la Comunit(cid:224) e taluni paesi terzi sul ricono- scimento reciproco in materia di valutazione della conformit(cid:224), RAMMENTANDO che, in seguito all’esito positivo dei negoziati la Comunit(cid:224) europea ha potuto concludere accordi sul reci- proco riconoscimento (ARR) con l’Australia, la Nuova Zelanda e gli Stati Uniti d’America; il Canada, CONSTATANDO che tali accordi si prefiggono di assicurare un effettivo accesso al mercato in tutto il territorio delle Parti per tutti i prodotti disciplinati dagli accordi stessi; RICORDANDO le conclusioni adottate dal Consiglio il 26 giugno 1997 in materia di norme e valutazione della conformit(cid:224); FACENDO PRESENTE quanto sia importante l’attivo coinvolgi- mento del Consiglio nelle fasi di preparazione, negoziazione e attuazione degli accordi sul reciproco riconoscimento; SOTTOLINEANDO l’esigenza di mettere a punto principi guida per la gestione degli accordi sul reciproco riconoscimento al fine di conseguire un sistema piø efficace e coerente, 1. 2. INVITA la Commissione a presentare una proposta di prin- cipi guida per la gestione degli accordi sul reciproco ricono- scimento inerenti alle fasi di preparazione, negoziazione e attuazione e ad elaborare un progetto di modello di accordo che serva da base per il negoziato e la conclusione di questi accordi in futuro, tenuto conto dell’esperienza maturata con accordi gi(cid:224) conclusi. INVITA la Commissione ad elaborare altres(cid:236) un vademecum che illustri gli accordi sul reciproco riconoscimento, nonchØ una guida per tutte le parti interessate della Comunit(cid:224) ri- guardo all’attuazione di siffatti accordi. Questo vademecum dovrebbe inoltre illustrare la funzione decisoria dei singoli comitati ARR, nonchØ il coordinamento del processo deci- sionale (orizzontale e settoriale) all’interno della Comunit(cid:224). 3. ESORTA gli Stati membri a fornire pieno appoggio ai fini di una efficace attuazione degli accordi sul reciproco ricono- scimento, inclusi gli allegati settoriali. 4. ESORTA la Commissione a riferire regolarmente sui risultati intermedi ottenuti nell’attuazione dei vigenti accordi sul re- ciproco riconoscimento. 5. PRENDE ATTO con soddisfazione dell’intenzione della Com- missione di assicurare una pianificazione tempestiva delle riunioni dei comitati degli accordi sul reciproco riconosci- mento nonchØ una preparazione e un coordinamento ade- guati di queste riunioni a livello comunitario. 6. CHIEDE alla Commissione di riferire al Consiglio entro il 1999 in merito ai progressi compiuti al riguardo


title: Komission asetus (EY) N:o 1344/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1999, vilja- ja riisialan tuotantotukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
cereals
production refund
rice

formats: pdf print

text: L 159/42 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 25. 6. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1344/1999, annettu 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999, vilja- ja riisialan tuotantotukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon riisin yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 (4), ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon vilja- ja riisialan tuotantotuk¶(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1722/93 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 87/1999 (6), ja erityisesti sen 3 artiklan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksessa (ETY) N:o 1722/93 m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n tuotantotu- kien my(cid:148)nt(cid:132)misen edellytykset; laskentaperuste m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)- t(cid:132)(cid:132)n kyseisen asetuksen 3 artiklassa; n(cid:132)in lasketut tuotan- totuet on vahvistettava kerran kuukaudessa, ja niit(cid:132) voidaan muuttaa, jos maissin ja/tai vehn(cid:132)n hinta muuttuu merkitt(cid:132)v(cid:132)sti, on syyt(cid:132) kertoa t(cid:132)ll(cid:132) asetuksella vahvistettavat tuotantotuet asetuksen (ETY) N:o 1722/93 liitteess(cid:132) II esitetyill(cid:132) kertoimilla t(cid:132)sm(cid:132)llisen maksettavan m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)mi- seksi, ja viljan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheen- johtajansa asettamassa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajassa, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1722/93 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu, tonneina maissista, vehn(cid:132)st(cid:132), ohrasta, kaurasta, perunasta, riisist(cid:132) tai rikkoutuneista riisinjyvist(cid:132) saatua t(cid:132)rkkelyst(cid:132) vahvistetaan 62,22 EUR/t. tuotantotuki ilmaistu 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 25 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:132)sen- valtioissa. Tehty Brysseliss(cid:132) 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EYVL L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (4) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4. (5) EYVL L 159, 1. 7. 1993, s. 112. (6) EYVL L 9, 15. 1. 1999, s. 8