title: 2001/89/EY: Komission päätös, tehty 23 päivänä kesäkuuta 1999, Ranskan valtion Crédit Foncier de France -luottolaitokselle myöntämän tuen ehdollisesta hyväksymisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2035)

eurovoc_concepts:
France
State aid
aid system
control of State aid
financial institution
report

text: L 34/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 23 päivänä kesäkuuta 1999, Ranskan valtion Crédit Foncier de France -luottolaitokselle myöntämän tuen ehdollisesta hyväksy- misestä (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 2035) (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/89/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 ja 88 artiklan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 61 ja 62 artiklan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa (1), (3) sekä katsoo seuraavaa: antamassa lehdistötiedotteessa ilmoitettiin vaikeuksissa olevalle laitokselle myönnettävästä tuesta, jossa valtio sitoutui ja palauttamaan sen takaamaan CFF:n lainat vakavaraisuuden. Komissio katsoi, että jotkin CFF:n tukitoimenpiteet saat- toivat sisältää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja koska niiden sovel- tuvuudesta yhteismarkkinoille ei voitu tuossa vaiheessa käytettävissä olleiden tietojen perusteella tehdä päätöstä, komissio aloitti 3 päivänä heinäkuuta 1996 EY:n perus- tamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn ja pyysi Ranskan viranomaisilta lisätietoja suunnitelluista tukitoimenpiteistä. 1 MENETTELY (1) (2) Komissio pyysi 2 päivänä helmikuuta 1996 päivätyllä kirjeellään Ranskan viranomaisilta tietoja erityisrahoitus- laitos Crédit Foncier de Francen (CFF) maksuvalmiustar- peisiin vastaamiseksi myönnetystä 20—25 miljardin Ranskan frangin suuruisesta Caisse des Dépôts et Consignationsin (CDC) luottolimiitistä. Ranskan viran- omaiset vastasivat komissiolle 29 päivänä helmikuuta ja 21 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyillä kirjeillä, joissa ne toimittivat osan komission pyytämistä asiakirjoista ja ilmoittivat, että CFF:n uusi pääjohtaja esittäisi hyvin pian pankin rakenneuudistussuunnitelman. Komissio pyysi 17 päivänä huhtikuuta 1996 päivätyllä kirjeellään Ranskan viranomaisilta tietoja, joiden perus- teella se voisi saattaa pankille suunnattuja julkisia tuki- toimenpiteitä koskevan analyysin päätökseen. Ranskan talous- ja valtiovarainministeriön 29 päivänä huhtikuuta (1) EYVL C 275, 20. 9. 1996, s. 2. (4) Ranskan viranomaisten suunnittelema ensi vaiheen ratkaisu CFF:n ongelmiin perustui elvytyssuunnitelmaan, johon sisältyi toiminnan keskittäminen keskipitkän ja pitkän aikavälin kiinnitysluottoihin, konsernin uudel- leenjärjestely sekä pankin liittäminen uutteen kumppa- nien. Uuden osakkeenomistajan luottokelpoisuusluoki- tuksen ansiosta konsernin jälleenrahoituskustannuksia olisi voitu vähentää ja sen omat varat olisi voitu muodostaa uudelleen. Uuden pääjohtajan nimittämisen jälkeen pankki ryhtyi vapaaehtoisesti myymään omai- suuttaan ja strategisesti vähämerkityksisiä osakkuuk- siaan. Työntekijäjärjestöjen kanssa neuvoteltiin sopimus, jonka mukaan 600 CFF:n työntekijää irtisanoutuu vapaaehtoisesti, minkä jälkeen vuonna 1997 yrityksessä työskentelee 2 400 henkeä. 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/37 (5) (6) (7) Koska yritykselle ei aluksi onnistuttu löytämään ostajaa, Ranskan viranomaiset päättivät kansallistaa CFF:n, jotta sen tukeminen olisi helpompaa. Ranskan hallitus ilmoitti 26 päivänä heinäkuuta 1996 komissiolle laatimastaan ”Arthuis'n suunnitelmasta”, jonka mukaan CFF oli kansallistamisen jälkeen tarkoitus asettaa selvitystilaan ja perustaa sitten julkinen laitos, Caisse Nationale du Crédit Foncier de France (CNCF). Crédit Immobilier de France (CIF) olisi ostanut CFF:n konttorit, ottanut sen velka- salkun hoitaakseen ja ottanut osan sen työntekijöistä palvelukseensa. Valtio olisi myöntänyt CNCF:IIe 2,5-2,6 miljardia frangia, jotta CNCF olisi voinut ostaa kaikki CDC:n haltuunsa ottamat kiinnitysluotot, ja CNCF:n olisi tullut huolehtia CFF:n velkojen vakuuksista ja kiinnitys- luottojen perinnästä ja näin valmistella sen asettamista selvitystilaan pitkällä aikavälillä eli noin kymmenen vuoden kuluessa. CDC esitti 9 päivänä syyskuuta 1996 valtion puolesta julkisen ostotarjouksen, minkä jälkeen CFF:n pääomasta on CDC:IIä 90,6 prosenttia, CFF:n henkilöstörahastolla 1,3 prosenttia, CFF:n työntekijöiden eläkekassalla 1,2 prosenttia ja muilla osakkailla 6,9 prosenttia. Kesäkuussa 1996 virkaan astunut Ranskan uusi hallitus kuitenkin luopui hankkeesta, koska CFF:n henkilöstö vastusti CIF:ää erittäin voimakkaasti. Sen sijaan ehdotettiin, että CFF ainoastaan myytäisiin jollekin ostajalle. ja ja lähettänyt kirjeitä Koska komissio ei saanut kaikkia pyytämiään tietoja, se pyysi 9 päivänä heinäkuuta 1997 kirjeitse lisätietoja Ranskan viranomaisilta. Talous- ja valtiovarainministeri vastasi komission pyyntöön 17 päivänä lokakuuta 1997, että CFF oli valtion suostumuksella antanut merkittävän osakkeenomistajan etsinnän Deutsche Morgan Grenfell -pankin tehtäväksi; pankki oli laatinut CFF:ää esittelevät asiakirjat esittelymuistioita mahdollisesti kiinnostuneille ehdokkaille, joiden konsoli- doidut omat varat olivat vähintään 10 miljardia Ranskan frangia. Liiketoimi olisi koskenut CDC:n hallussa olevia CFF:n osakkeita ja mieluiten CFF:n koko toimintaa. Yksi- tyistämisen toteuttamiseksi oli kuitenkin mahdollista esittää myös osittaisia tarjouksia tai tarjouksia yhdessä muiden osapuolten kanssa. Komissio pyysi 21 päivänä marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä tietoja ilmoitetusta myyntimenettelystä ja etenkin Deutsche Morgan Gren- fellin laatimaa raporttia. Komissio tutustui raporttien 18 päivänä joulukuuta 1997 ja pyysi analyysen perusteella 26 päivänä tammikuuta I998 päivätyllä kirjeellä lisätie- toja kaikista muista tuista, joita Ranskan valtio oli mahdollisesti myöntänyt CFF:IIe myynnin yhteydessä. Lehdistön mukaan useat CFF:n konttoriverkosta kiinnos- tuneet ehdokkaat (kuten GE Capital Azur-GMF-konserni, Ranskan posti, säästökassat ja yhdysvaltalaiset yritykset General Electric ja General Motors) ilmaisivat ostohaluk- kuutensa. Parhaana ratkaisuna pidettiin neuvottelukier- roksen järjestämistä CFF:n vähemmistöosakkaiden sekä jonkin luottokelpoisuudeltaan erinomaisen teollisuusyrit- yksen kanssa. Vakavimmin otettaville ehdokkaille järjes- tettiin mahdollisuus tutustua konsernin rahoitusasiakir- joihin 19 päivästä tammikuuta 30 päivään huhtikuuta 1998. Syyskuussa 1998 Ranskan hallitus keskeytti useita kuukausia kestäneet neuvottelut ainoan ostajaehdok- kaan, yhdysvaltalaisen GMAC-Bass-konsortion, kanssa. Neuvottelut keskeytettiin sen vuoksi, ettei GMAC-Bass sitoutunut elvyttämään CFF:ää kokonaan ja vaati lisäksi huomattavia takuita. Lehdistön mukaan GMAC-Bass pelkäsi sitä, että jos se ottaisi haltuunsa CFF:n koko taseen (joka tuolloin oli noin 310 miljardia Ranskan frangia) luokituslaitokset saattai- sivat heikentää sen omaa luottoluokitusta. Tämän vuoksi ostajat pyysivät valtiota jakamaan CFF:n taseen kahtia ja sitoumukset pyysivät, jäisivät valtion vastuulle. että kaikki valtion takaamat ilman valtiontakuuta, (8) (9) (10) (11) Kun CFF:n ostamista koskevat neuvottelut GMAC:n kanssa olivat päättyneet tuoksettomina, Ranskan hallitus ilmoitti 18 päivänä syyskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä komissiolle sellaisen uuden menettelyn aloittamisesta, jolla CFF:n ongelmat oli tarkoitus ratkaista lopullisesti. Uudessa suunnitelmassa, josta ilmoitettiin komissiolle 24 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä ja joka toimitettiin komissiolle täydellisessä muodossaan kaik- kine teknisine liitteineen 23 päivänä maaliskuuta 1999, on kolme rahoituksen uudelleenjärjestely, valtion CDC:n kautta toteuttama pääoman vahvista- minen ja uuden menettelyn aloittaminen pankin myymi- seksi. vaihetta: Ranskan hallitus ilmoitti 24 päivänä maaliskuuta 1999, että valtio vahvistaa pankin pääomaa enintään 1,85 miljardilla Ranskan frangilla CDC:n osakkaiden maksa- malla ennakolla, johon sovelletaan lyhyttä markkina- korkoa. Lisäksi Ranskan viranomaiset ilmoittivat haluk- kuutensa myydä pankki ennen vuoden 1999 loppua. Valtionkassan johtaja ilmoitti 11 päivänä toukokuuta 1999 päivätyllä kirjeellään, että CDC:n osakkuus CFF:ssä (90,5 prosenttia pääomasta sekä osakkaiden maksama 1,85 miljardin frangin ennakko) myytäisiin avointa ja syrjimätöntä menettelyä noudattaen sekä tarjouseri- telmän mukaisesti. 2 KUVAUS 2. 1 Crédit Foncier de France (CFF) CFF on keskisuuri rahoitusalan konserni. Vuoden 1994 lopussa sen taseen loppusumma oli 377 miljardia Ranskan frangia ja sen palveluksessa oli 3 400 henkeä. Sen muodostavat 52 rahoituksen, sosiaalisen asuntotuo- tannon ja kiinteistökehityksen alalla toimivaa yhtiötä. Sen kansallinen verkko koostuu 145 pysyvästä tai väliai- kaisesta myyntikonttorista, ja lisäksi sillä on tytäryhtiöitä Ranskassa ja ulkomailla (Yhdistyneessä kuningaskun- nassa, Espanjassa, Italiassa ja Alankomaissa). CFF on vuoden 1984 pankkilaissa tarkoitettu erityisra- hoituslaitos. Tämän aseman mukaisesti sillä on erilaisia Ranskan viranomaisten julkisiksi palveluiksi katsomia tehtäviä, kuten joidenkin asuntolainojen jako (tuetut asuntolainat), kiinnitysmarkkinoiden järjestely tai asun- tosäästöpalkkioiden maksaminen luottolaitoksille asun- tosäästösuunnitelmien tai -tilien mukaan. CFF:n tärkein L 34/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 (12) (13) julkisen palvelun tehtävä on ollut tukilainojen myöntä- minen kiinteistöjen ja vakituisen asunnon hankintaa varten (PAP-lainat). Valtio maksoi CFF:IIe avustuksia, minkä johdosta CFF saattoi jakaa korkotukilainoja. Tällä alalla CFF vastasi 75-prosenttisesti jakelusta ja 100- prosenttisesti rahoituksesta. Tämä toiminta päättyi 1 päivänä lokakuuta 1995 samalla, kun koko asuinkiin- teistöjen hankinnan rahoitus uudistettiin. (85 prosenttia lokakuussa 1996, romahti Kun Ranskan hallitus päätti lakkauttaa lokakuussa 1995 uusien PAP-lainojen myöntämisen ja uudistaa tuetut tuetun alan lainojen asuntolainat kokonaistuotanto vuosina 1994—1996). CFF:n on vielä huolehdittava myönnet- tyjen tukilainojen jäljellä olevasta velasta, joka vähenee takaisin- (säännönmukaisen tai ennakoitua aiemman) maksun myötä. CFF:n aiemmin vähäinen kilpaileva toiminta, joka on yleisesti ottaen kannattavampaa mutta riskialttiimpaa, lisääntyi viime vuosina yhä enemmän, mikä tasoitti julkisen edun mukaisten tehtävien supistu- misen vaikutusta. CFF:n osakepääoman enemmistö (59 prosenttia) oli vuoteen 1994 hyvin hajallaan yleisön hallussa. Loppuosa pääomasta oli institutionaalisten osakkaiden hallussa. Nämä olivat joko kansallisia (kuten CDC ja vakuutus- yhtiö Assurances générales de France ja muut laitokset; näillä oli noin 15 prosenttia pääomasta) tai ulkomaisia (UBS Asset Management, Templeton Global Investors ja muut laitokset; näillä oli noin 22 prosenttia pääomasta). CFF:n henkilöstön hallussa oli noin 3 prosenttia pää- omasta. CFF oli kuitenkin valtion valvonnassa oleva yhtiö, ja valtio nimitti sen pääjohtajan ja muut johtajat. Valtio oli myös edustettuna yhtiökokouksessa, ja se nimitti kolmesta tarkastajasta yhden, jonka tehtävä oli valvoa, että yhtiöjärjestystä noudatettiin tarkasti. Valtiota edusti myös yksi hallituksen varavaltuutettu. CFF:n oikeusaseman vuoksi siihen kohdistetaan julkisen valvonnan lisäksi varoja avoimilta pääomamarkkinoilta hankkiviin osakeyhtiöihin ja luottolaitoksiin tavanomai- sesti sovellettavaa valvontaa. luvulla, CFF:n PAP-tukilainojen jakamisessa monopolia muistuttaneen aseman purkautuminen ja etenkin toteu- tuneet tai ennakoidut tappiot sekä varainhankintakustan- nusten kasvu aiheuttivat sen, että laitoksen pitkän aika- välin Moody's -luokitusta laskettiin luokkaan ”Baal” ja Standard & Poor's -luokitusta luokkaan ”A1” (2). Tämän vuoksi siinä määrin, ettei luottolaitos enää voinut hankkia varoja pääomamarkkinoilta kannattavuuttaan vaarantamatta. varainhankintakustannukset kasvoivat CDC turvasi vuoden 1996 alussa pankin uudelleenrahoi- tuksen 18 kuukauden pituisella 20 miljardin frangin luottolimiitillä, joka voitiin korottaa 25 miljardiin fran- giin ja jonka avulla pankki selvisi maksuvalmiuskriisistä. Tilivuonna 1995 pankki teki valtavat (10,8 miljardin frangin) tappiot 13,6 miljardin frangin suuruisten vara- usten vuoksi. Varaukset johtuivat pitkälti huonosti halli- tusta politiikasta, josta puuttui kilpailevalle kiinteistö- alalle suunnattuun luotonantoon liittyvien riskien riit- tävän tarkka valvonta. Konsernin oma pääoma oli 2,4 miljardia frangia negatiivinen. Ylimääräisessä yhtiöko- kouksessa 28 päivänä kesäkuuta 1996 osakepääomaa vähennettiin 943 miljardiin frangiin laskemalla osak- keiden nimellisarvo 200 frangista 25 frangiin. Sääntömääräisen 0,5 vakavaraisuusasteen prosenttiin valtio turvasi CFF:n toiminnan jatkumisen takaamalla tulevan vakavaraisuuden. Ranskan valtion suunnittelemat tukitoimenpiteet olivat seuraavat: sen velat laskettua ja (15) (16) 1) valtion kokonaan omistaman CDC:n myöntämä 18 ja frangin joka voidaan korottaa 25 kuukauden suuruinen luottolimiitti, miljardiin frangiin; 20 miljardin pituinen 2) valtion takuu sille, että CFF:n arvopapereita vastaan otetun velan kaikkia lyhennys- koronmaksupäiviä noudatetaan; 3) valtion sitoutuminen siihen, että se toteuttaa kaikki tarvittavat jotta CFF:n toiminta voi jatkua voimassa olevien toiminnan vakautta koske- vien sääntöjen mukaisesti. toimenpiteet, 3 ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET (17) Menettelyn aikana muut asianomaiset osapuolet eivät ole säädetyssä huomautuksia komissiolle toimittaneet määräajassa. 2. 2 Valtiontuen kuvaus (14) Liikepankeista poiketen CFF ei ota tavanomaiseen tapaan vastaan talletuksia vaan hankkii rahoituksensa laskemalla kansallisille ja kansainvälisille markkinoille obligaatiolai- noja, jotka tärkeimmät kansainväliset luokituslaitokset luokittelevat. Kiinteistöalan joutuminen kriisiin 1990- 4 RANSKAN VALTION ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET (18) Ranskan viranomaiset esittivät CDC:n CFF:lle myön- tämän lainan ehdoista useita perusteluja osoittaakseen, että tukitoimi oli luonteeltaan väliaikainen ja kiireellinen ja että CDC:n myöntämän lainan ehdot eivät olleet houkuttelevat: laina-aika oli lyhyt ja lainan korko asteit- tain kasvava. (2) Standard & Poor's -luokituslaitos käyttää seuraavaa luokitusasteikkoa: AAA: erinomainen takaisinmaksukyky; AA: erittäin hyvä takaisin- maksukyky; A: hyvä mutta talouden vaikeuksille altis takaisinmaksu- kyky; BBB: riittävä mutta talouden vaikeuksille erittäin altis takaisin- maksukyky; BB ja B: keinottelua ja maksujen epävarmuutta; CCC, CC ja C: epävarmoja saatavia; D: maksuja jo laiminlyöty. Moody'sin ”investment grade” -riskiluokitus on seuraava: Aaa, Aa1, Aa2, Aa3, A1, A2, A3, Baa1 ja Baa2. Luokitukset eivät ote keskenään vertailu- kelpoiset. (19) (20) (21) 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/39 totesivat erityisesti, että Lainan kestosta viranomaiset laina oli maksettu kokonaan ja lopullisesti takaisin kahdeksan kuukautta sen myöntämisen jälkeen. Lainan takuista todettiin, että CDC:lle takuiksi (3) annetut paikal- lisyhteisöille myönnetyt 27,8 miljardin frangin lainat olivat luotettavia yli kahden vuoden lainoja, jotka eivät sisältäneet erääntyneitä velkoja eivätkä oikeusriitariskejä. Lainan todellinen korkomarginaali oli keskimäärin 31 pistettä ja vaihteli helmikuun 27 pisteestä elokuun 41 pisteeseen. Korko oli siis pankkienvälistä markkina- korkoa suurempi. (23) muksessa varmistetaan vuodesta 1991 se, että CFF saa ”kannustuslisää” tukiluottojen takuurahaston optimaali- sesta toiminnasta. Komissio pyysi 16 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisilta selvitystä syistä joiden vuoksi pankkivalvontakomitea ei ollut vaatinut CFF:n omien varojen pikaista korottamista. Ranskan viran- omaiset vastasivat 30 päivänä huhtikuuta 1999 päivä- tyllä kirjeellään, etteivät ne olleet tietoisia pankkivalvon- että takomitean päätöksen syistä, mutta valvontaelin kannatti ostajan tehokasta ja laitoksen elvyttämistä selvitystilaan asettamisen sijaan. arvioivat, etsintää Ranskan viranomaiset vakuuttivat, että talous- ja valtio- varainministerin 29 päivänä huhtikuuta 1996 tekemä josta muistutettiin 26 päivänä heinäkuuta sitoumus, 1996 laaditussa tiedonannossa ja jonka mukaan kaikkia CFF:n velan maksupäiviä noudatetaan, ei oikeudellisesti vastannut tosiasiallista valtiontakuuta. Sitoumuksessa ei määritelty täsmällisesti takuun teknisiä ja oikeudellisia menettelytapoja, ja vaikka siihen olisi sisältynyt muodol- linen valtiontakuu, vastaava sitoumus olisi pitänyt sisäl- lyttää talousarvioon. Tämän vuoksi kyseessä oli pikem- minkin poliittinen sitoumus tarkkailla CFF:n tilannetta ja rauhoittaa rahoitusmarkkinoita. Lisäksi Ranskan viranomaiset vakuuttivat, että valtio takasi muodollisesti ainoastaan osan obligaatiolainoista eli ennen 1 päivää tammikuuta 1991 liikkeeseen lasketut lainat. Tällainen takuu myönnettiin valuuttamääräiset 1970-luvulla julkisten yritysten ja erityisrahoituslaitosten ottamille lainoille maksutaseen rahoituksen turvaami- seksi, kun inflaatio oli nopeaa ja valuuttakursseja valvot- Inflaation hallinnan parantumisen ja Ranskan tiin. frangin vakautumisen ansiosta valtio saattoi lopettaa takuut 18 päivänä tammikuuta 1991. Näin ollen niille CFF:n lainoille, jotka oli laskettu liikkeeseen 18 päivän tammikuuta 1991 jälkeen, ei ollut annettu valtion eikä julkisen laitoksen muodollista takuuta. tekemien (22) Mitä tulee CFF:n omaisuuden valtiontakuuseen, alalla sen asuntorahoituksen kiinnityslainojen valtiontakuista säädetään 31 päivänä joulukuuta 1950 annetussa laissa. Valtio ja CFF määrittelevät yleensä tämän takuun ehdot järjestelyllä, jolla taataan valtionta- kuun ainoastaan 50:tä prosenttia kiinnitetyn asunnon arvosta (60:tä prosenttia vuodesta 1991), ja takuu myönnetään ainoastaan siinä tapauksessa, ettei kiinnityksestä saatava nettosumma, joka on tarkoitettu saamisen kattamiseen ja joka on yleensä lainanottajan vastuulla, ole riittävä. Lisäksi sopi- rajallisuus: koskee takuu (3) CFF antoi nämä lainansa vakuudeksi. 5 TUKITOIMENPITEIDEN ARVIOINTI 5. 1 Toimenpitein valtiontukiluonne (24) Arvioidessaan jäsenvaltioiden tukitoimenpiteitä komissio soveltaa ”markkinatalouessa toimivan yksityisen sijoit- tajan periaatetta”, kuten se asian julkisia yrityksiä koskevassa tiedonannossaan (4). Tiedonannon mukaan toiminta on valtiontukea, jos yksityinen sijoit- taja ei olisi ryhtynyt siihen tavanomaisissa markkinata- louden olosuhteissa. ilmaisee (25) (26) 5. 1. 1 CDC:n myöntämä luottolimiitti CDC avasi 23 päivänä tammikuuta 1996 allekirjoitetun pöytäkirjan mukaisesti uusittavan luottolimiitin, jota myönnetään 31 päivään maaliskuuta 1997 asti ja jonka CFF takasi luopumalla paikallisyhteisöille myöntämistään lainoista. CDC:n myöntämästä 20 miljardin frangin ja 18 kuukauden luottolimiitistä, jota voidaan korottaa 25 miljardiin frangiin, käytettiin keskimäärin 7,9 miljardia frangia 31 päivästä tammikuuta 30 päivään elokuuta 1996. Limiittiä veloitettiin eniten eli 12,4 miljardia frangia 2 päivänä huhtikuuta 1996, jolloin limiitti maksettiin takaisin. Luottolimiitin ehdoista mainitta- koon, että tosiasiallinen korkomarginaali erosi keski- määrin 0,31 pistettä lainaehdoissa ilmoitetusta pank- kienvälisestä viitekorosta, ja vuonna 1996 ero vaihteli helmikuun 0,27 pisteestä elokuun 0,41 pisteeseen. Luottolimiitillä pyrittiin tukemaan CFF:n vakavaraisuutta siirtymävaiheessa, jossa CFF ei kyennyt hankkimaan lainoja rahoitusmarkkinoilta tavanomaisin liiketaloudel- lisin ehdoin. Vuoden 1996 alusta ja vuoden 1996 tammikuun toisen viikon aikana CFF:n liikkeeseen laske- mien kymmenen vuoden obligaatioiden tuotossa notee- rattiin jälkimarkkinoilla ennätysmäinen lähes 200 pisteen poikkeama (eli 2 prosenttiyksikön korko) ylös- päin samanpituisten valtion velkakirjojen tuottoihin verrattuna. CFF:n heikon taloudellisen tilanteen vuoksi yksityiset osakkaat kieltäytyivät tuolloin kaikesta tuesta ja ainoastaan valtio, olematta välitön osakkeenomistaja, ilmoitti tukevansa CFF:ää CDC:n kautta. Tässä yhtey- dessä on syytä muistaa, että CDC on julkinen luotto- tuolloin noin 4 laitos, prosenttia. jonka osakkuus CFF:ssä oli (4) Komission tiedonanto jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamis- sopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä komission direktiivin 80/ 723/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin, (EYVL C 307, 13. 11. 1993, s. 2). L 34/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 (27) Arvioitaessa sitä, onko CDC:n myöntämää luottolimiittiä pidettävä valtiontukena, sitä on verrattava muihin lain- oihin, joita luottolaitokset tavallisesti myöntävät markki- noilla. Erityisesti on tarkistettava: a) olisivatko muut yksityiset laitokset myöntäneet luot- tolimiitin; b) vastasivatko lainan ehdot (kesto, korot ja takuut) markkinoilla vallitsevia ehtoja. Näitä seikkoja arvioitaessa on otettava huomioon myös luottolimiitin myöntämisen aikaisen tilanteen erityispiir- teet ja erityisesti CFF:n taloudellinen tilanne vuoden 1996 alussa. (28) (29) Tarkasteltaessa CFF:n tuolloista tilaa on syytä ensiksikin muistaa, että CFF:n toiminnan rahoitus riippuu pääoma- markkinoista ja tämän vuoksi pankin velkojen osuuden määrittäminen riippuu siitä, millaisia arvioita luokituslai- tokset tekevät sen vakavaraisuudesta. Luokituslaitokset olivat alkaneet heikentää CFF:n luokitusta vuonna 1993, ja tilanne heikkeni lisää vuonna 1995, jolloin Moody's luokitteli laitoksen vakavaraisuudeltaan epävarmaksi. Tätä luokitusta heikennettiin tammikuussa 1996 ”erit- täin heikon vakavaraisuuden” (E+) korostamiseksi. Sitä vastoin pitkän aikavälin arvio on pysynyt suhteellisesti korkeampana arviota Tämä tärkeämpi, koska siinä otetaan huomioon vakavarai- suuden lisäksi myös kaikenlaiset muiden tahojen, erityi- julkisen vallan, tuki- ja suojatoimenpiteet. Tämä sesti osoittaa, että markkinat odottivat CFF:n saavan tukea valtiolta. edellistä (Baa1). on CFF:n tapauksesta käy ilmi, että valtion hallitsevassa vaikutuspiirissä ja suojeluksessa toimivan laitoksen luot- toluokitus saattaa muuttua erikoisella tavalla. Vaikka joil- lakin yrityksillä on vakavia rahoitus- ja talousvaikeuksia, niiden luottoluokitus ei heikkene, jos ne ovat jollakin tavoin valtion vaikutuspiirissä. Tämän ilmiön esiin tuomiseksi Moody's on laatinut vakavaraisuusluoki- tuksen, jolla arvioidaan laitoksen sisäistä rahoitusvoimaa ottamatta huomioon mahdollisia ulkopuolisia tukia (5). CFF:n luokituksen muutokset kuvastavat mainittua ilmiötä. Moody's heikensi pankin vakavaraisuusluoki- tusta 30 päivän elokuuta 1995 ja 1 päivän toukokuuta 1996 välisenä aikana C+:sta E:hen (eli heikoimpaan tasoon), vaikka valtio oli myöntänyt pankille tukia (5) Katso ”Moody's assigns bank financial strength ratings to 540 banks”, Moody's, New York, syyskuu 1995. (30) (31) (32) (33) (34) vuoden 1996 tammikuusta huhtikuuhun. Sen sijaan luokituslaitos ei muuttanut CFF:n pitkäaikaista luottoluo- kitusta, joksi oli vuoden 1996 alussa katsottu Baa1, ja muutti näkemyksensä laitoksesta negatiivisesta positiivi- seksi Ranskan hallituksen huhtikuun lopussa tekemien ilmoitusten jälkeen. Komissio arvioi menettelyn aikana Ranskan viran- omaisten toimittamia tietoja ja erityisesti luottolimiitin kestoa, takuita ja korkoa koskevia huomautuksia. peruskorkoa Komissio totesi, että CFF oli käyttänyt limiittiä ainoas- taan kahdeksan kuukauden ajan, koska limiitin ehtoihin joiden tarkoituksena oli hillitä limiitin sisältyi sakkoja, käyttöä tarvittavan vähimmäisajan jälkeen korottamalla vaihtuvaa jakautumisen mukaan (6). CFF hyödynsi tämän lepoajan löytääkseen pikaisesti ratkaisun velkaantumiseensa markkinoilla ja parantaakseen varojen ja velkojen hallintaa. Näin lainalla tuettiin vaikeuksissa olevaa laitosta sen rahoituksen uudelleenjärjestelyn ollessa ratkaisevassa vaiheessa, ja tuen kesto ja määrä olivat rajalliset. nostojen Komissio oli pyytänyt lisätietoja lainatakuista tarkistaak- seen CFF:n paikallisyhteisöille myöntämien ja CDC:IIe takuiksi annettujen lainojen luotettavuuden paremmin. Komissio havaitsi takuiksi annettujen luottojen kokonai- sarvon olleen CDC:n myöntämien lainojen kokonai- sarvoa suurempi (7), ja takuiksi oli annettu ainoastaan suurkaupunkialueiden paikallisyhteisöille myönnettyjä yli kahden vuoden lainoja, jotka eivät sisältäneet eräänty- neitä velkoja eivätkä oikeusriitariskejä. CDC:lle annettu takuu on sopusoinnussa nykyisen pank- kikäytännön ja tavallisen sopimuskäytännön kanssa. Pankkikäytännön mukaan lainan vakuus on yleensä lainan arvoa suurempi: arvojen välinen ero antaa lainan- antajalle lisätakuun lainan puutteellisesta takaisinmak- susta johtuvaa tilastollista riskiä varten. Mitä enemmän lainassa on riskitekijöitä, sitä helpommin ja varmemmin annetut takuut on kyettävä muuttamaan rahaksi. CFF:n CDC:lle takuuksi antaman omaisuuden voidaan sen laadukkuuden ansiosta katsoa olevan oikeassa suhteessa lainaan huolimatta siitä, että vaikeuksissa olevalle yrityk- selle jollainen CFF tuolloin oli — myönnettävään lainaan liittyy tavallisesti poikkeuksellisen, suuria riskejä. CDC:n kyseeseen lainaan soveltamista korosta komissio toteaa, että CFF:lta pyydetty korko erosi Ranskan pank- kienvälisten markkinoiden keskimääräisestä korosta. joiden riski on Kyseistä korkoa sovelletaan välittäjien, pienin. Arvioitaessa sitä, voidaanko CFF:ltä pyydettyyn korkoon liittyviä sopimusehtoja pitää pankkikäytännön mukaisena vai sisältyykö niihin sen sijaan suosivaa kohtelua, minkä vuoksi niiden ei voitaisi katsoa olevan kilpailusääntöjen mukaisia, merkille pantavia tekijöitä (6) Sovelletut korot olivat keskimäärin: PIBOR (Paris Interbank Offer Rate) + 0,25 prosenttia ennen 3 päivää kesäkuuta 1996 tehdyille nostoille; PIBOR + 0,40 prosenttia 3 päivän kesäkuuta 1996 ja 1 nostoille; välisenä päivän PIBOR + 0,675 prosenttia 1 päivän lokakuuta 1996 ja 31 päivän maaliskuuta 1997 välisenä aikana tehdyille nostoille. lokakuuta tehdyille aikana 1996 (7) Paikallisyhteisöille myönnettyjen luottojen nettomääräinen ylimitoitus oli 27,8 miljardia frangia 31. 12. 1995 ilman epävarmoja, saatavia ja erääntyneitä velkoja, kun saatavat olivat tuolloin yhteensä 37,6 miljardia frangia. 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/41 lainanottajan riskitason perusteella määritellyn ovat korkoeron laajuus, nostojen laajuuden mukaan määräy- tyvät sakot ja luottolimiitin kesto. Koska CFF:lle aiheutu- neet kokonaiskustannukset olivat sovelletun korkoeron vuoksi noin kaksi miljardia frangia suuremmat verrat- tuna pankkienvälisen viitekoron mukaisiin kustannuksiin ja koska lainan sopimusehdoissa määrättiin sakoista, joiden tarkoituksena oli estää luottolimiitin tosiasiallinen muuntuminen pitkän aikavälin rahoitukseksi, CFF:ään sovellettujen korkoehtojen voidaan katsoa olleen pankki- käytännön mukaisia. (35) Komissio saattoi näin ollen todeta, että CDC:n CFF:lle myöntämän luottolimiitin ehdot vastasivat pankkikäy- jota noudatetaan myönnettäessä lainaa yrityk- täntöä, jonka riskit vastaavat CFF:n riskejä tammikuussa selle, 1996, joiden ja että ehtoihin sisältyi sakkojärjestelyjä, tarkoituksena oli saada laitos etsimään nopeasti muita edullisempia tai sellaisia rahoituslähteitä, joilla vakavarai- suuden epätasapaino voitaisiin korjata mahdollisimman pian etenkin luopumalla paikallisyhteisöille myönnet- tyjen lainojen saatavista. Näin ollen luottolimiitti ei ole tukea. (38) (39) (40) 5. 1. 2 CFF:n veloille myönnetty valtiontakuu (36) (37) Ranskan viranomaiset ilmoittivat 29 päivänä huhtikuuta 1996, että CFF:n tappiot vuodelta 1995 olivat 10,8 miljardia frangia. Pankin tilanne oli heikentynyt erittäin ja sen oma pääoma oli 2 miljardia frangia vakavasti, negatiivinen. Talous- ilmoitti samana päivänä antamassaan tiedonannossa, että valtio oli sitoutunut takaamaan, että kaikkia CFF:n arvopape- reita vastaan otetun velan lyhennys- ja koronmaksu- päiviä noudatetaan. Tuolloinen takuu kattoi noin 260 miljardin frangin osuuden CFF:n ottamista lainoista. ja valtiovarainministeri Takuu vahvistettiin joitakin kuukausia myöhemmin. Ministeri ilmoitti uudelleen 26 päivänä heinäkuuta 1996, että ”laitoksen tilanne edellyttää viime vuonna 29 päivänä huhtikuuta tehtyjen sitoumusten mukaisia valtion toimia julkisen talouden, CFF:n henkilöstön, sen osakkeiden ja obligaatioiden haltijoiden sekä Pariisin pörssin etujen turvaamiseksi”. Kohdistamalla sanoman yleisölle ministeri halusi rauhoittaa CFF:n sopimuskump- jotka olivat huolestuneet velallisensa vakavista paneita, rahoitusvaikeuksista, ja osoittaa kyseiset velat luotetta- viksi; CFF:n huomattavan kansainvälisen aseman vuoksi kyseiset sopimuskumppanit olivat pääosin ulkomaisia sijoittajia. Talous- ja valtiovarainministerin ilmoituksessa ei kuitenkaan määritelty aikarajoja eikä taatun summan enimmäismäärää eikä vahvistettu korvausta takuun anta- misesta. Komissio katsoi, että valtion kaikille CFF:n veloille antama takuu saattoi olla rakenneuudistustukea, ja pyysi lisätietoja valtion CFF:lle antamista takuista ja muista suojatoimenpiteistä. jotka Ranskan viran- Komissio tutki huomautuksia, laitoken velkojen takuusta. omaiset olivat esittäneet Komissio katsoi kuitenkin, ettei ministerin ilmoitusta voitu Ranskan viranomaisten väitteen mukaisesti pitää pelkkänä poliittisena sitoumuksena, joka ei ollut oikeu- dellisesti sitova, vaan että esitetyissä perusteluissa talous- ja valtiovarainministerin antaman ilmoituksen vaikutusta oli aliarvioitu. Jos ei tarkastella ainoastaan valtion tukitoimenpiteiden tavoitteita vaan — kuten Euroopan yhteisöjen tuomiois- tuin on korostanut (8) — pääasiassa niiden vaikutuksia, on todettava, että vakuuttamalla velkojat saataviensa luotettavuudesta kyseisellä ilmoituksella vältettiin CFF:n arvopaperien takaisinmaksuvaatimukset pankin ollessa jolloin se ei kyennyt syvässä vakavaraisuuskriisissä, hankkimaan tavanomaisin rahoitusta markkinoilta ehdoin. Komissio katsoo, että ilmoituksella oli tämän lisäksi seuraavia vaikutuksia. Ensiksikin sillä vältettiin se, että CFF olisi joutunut käyttämään CDC:n myöntämää luottolimiittiä sellaisiin poikkeuksellisiin liiketoimiin, joita pankin rahoitusasemasta huolestuneiden velkojien mahdolliset saatavien takaisinmaksuvaatimukset olisivat aiheuttaneet, minkä vuoksi laitoksen talouden ja rahoi- varat olisivat tuksen tervehdyttämiseen tarkoitetut vähentyneet. Toiseksi valtiontuen aikaansaaman rauhoit- tumisen ansiosta pankin johto saattoi ja myöhemmin toteuttaa pitkän aikavälin rakenneuudistus- pankkivalvontakomitea suunnitelman. saattoi sallia CFF:n toiminnan jatkumisen, vaikka sen vakavaraisuussuhde oli liian alhainen. Kolmanneksi laatia (41) On syytä muistaa, että pankkivalvontakomitea antoi CFF:n toimia pitkän aikaa, vaikka pankin vakavaraisuus- suhde oli huomattavasti toiminnan vakautta koskemssa yhteisön säännöissä vaadittua heikompi. Vaikka hallitus sitoutui nostamaan suhteen uudelleen säännönmukai- seksi, valtion toimenpiteestä ilmoitettiin tosiasiassa vasta maaliskuussa 1999. On hyvin todennäköistä, ettei pank- kivalvontakomitea ollut katsonut valtion suunnittelemaa pääoman uudelleen muodostamista riittäväksi peruste- luksi CFF:n toiminnan jatkumisen sallimiselle toiminnan vakautta koskevien sääntöjen vastaisesti, vaan oli halun- nut varmistua siitä, että kyseisellä pääoman uudelleen muodostamisella CFF:n vaikean tilanteen mahdollisesti heiketessä valtiontakuu käytettäisiin. lisää ministerin ilmoittama (8) Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ei erotella valtion tukitoimenpiteitä vaan määri- tellään tuet niiden vaikutusten perusteella: katso erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-241/94, Ranskan tasavalta v. komissio, 26. 9. 1996 antama tuomio (Kok. 1996, s. I-4551). (42) (43) (44) (45) L 34/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 Pankkivalvontakomitea joutui vaikeaan tilanteeseen sen vuoksi, että CFF:n pääoman vahvistaminen valtion tuella oli epävarmaa; tästä oli välillisenä osoituksena se, että komitea oli ilmeisesti pyytänyt vuonna 1997 CDC:tä — joka vuonna 1996 esitetyn julkisen ostotarjouksen jälkeen oli saanut haltuunsa yli 90 prosenttia CFF:n pääomasta — vahvistamaan CFF:n pääomaa vakavarai- suussuhteen nostamiseksi säännönmukaiseksi. CDC kuitenkin vastasi, että se tukee CFF:ää ainoastaan luotto- limiitillä ja pitää CFF:n vaikutuspiirissään ainoastaan valtion puolesta ja näin ollen kieltäytyy antamasta uusia varoja laitoksen pääoman vaadittuun tukemiseen. (46) Komissio huomauttaa tarkasteltavasta tapauksesta, ettei valtiontakuuseen ole kohdistettu ajallisia eikä määrällisiä rajoituksia eikä siitä makseta mitään korvausta. Minis- terin yleinen ilmoitus koski laitoksen arvopaperimuo- toista velkaa kokonaisuudessaan, eikä siinä eritelty arvo- papereiden muotoa eikä niiden määrää; siinä ei ollut mitään selvitystä tarkoitettiinko ilmoituksessa yksinomaan arvopaperimuotoisia velkoja vai myös muita velkoja, kuten etuoikeusasemaltaan huonompia velkoja. siitä, Vaikka valtion sitoumuksessa ei määritelty muodollisesti sen teknisiä menettelytapoja, sitoumuksen jälkeen valtio kuitenkin toteutti konkreettisia CFF:lle kohdistettuja tuki- toimia, joiden vuoksi pankki siirtyi muodollisesti valtion vaikutuspiiriin CDC:n kautta. Ministeriön 29 päivänä huhtikuuta 1996 tekemän ilmoituksen ja 26 päivänä heinäkuuta 1996 antaman vahvistuksen jälkeen CDC, joka oli myöntänyt CFF:lle jo tammikuussa 1996 kiireel- lisen lainan, osti lokakuussa 1996 valtion puolesta 90,6 joka oli tuohon aikaan prosenttia laitoksesta hintaan, huomattavasti markkinahintaa korkeampi: julkisessa ostotarjouksessa osakkeesta tarjottiin 70 frangia, vaikka CFF:n ostajaa etsittäessä osakkeiden hinta oli vaihdellut 29:stä 40 frangiin. Myyntiä odotettaessa CFF siirrettiin valtiovarainministeriön pankkilaitoksen valvontaan, ja vaikka siirto oli väliaikainen, se toi yleisesti ilmi valtion halukkuuden pitää kyseinen laitos pystyssä. (47) Vaikkei ministeriön huhtikuussa 1996 antama ilmoitus ollut oikeudellisesti sitova, komission mielestä sillä oli kuitenkin merkittäviä vaikutuksia, minkä vuoksi sitä voidaan pitää takuuta vastaavana ja arvioida markkinata- toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen loudessa nojalla, kuten komissio toteaa 13 päivänä marraskuuta 1993 antamassaan jäsenvaltioille osoitetussa tiedonan- nossa (9). jotka tuensaaja olisi Komission on sovellettava markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatetta valtion takuihin siten, että se arvioi tuen osuutta vertaamalla takuiden ehtoja niihin ehtoihin, tukipäätöstä tehtäessä saanut markkinoilta ja jotka tavallisesti riip- puvat siitä, millaiseksi tuensaajan taloudellinen asema ja sen tuleva kehitys arvioidaan. Takuina myönnettävää valtiontukea arvioitaessa on etenkin tarkistettava, liit- tyykö takuiden myöntämiseen erityisehtoja. Takuihin sisältyy tukea muun muassa, jos niillä katetaan yrityksen velkoja eikä tuensaajalle ole asetettu takuiden käyttöä jos koskevia ajallisia eikä määrällisiä rajoituksia tai takuista maksettava korvaus ei vastaa käytäntöä, jota markkinoilla noudatetaan vastaavissa toimissa. (9) Katso alaviite 4. obligaatioitaan summaan olisi pitänyt CFF:n kaikkien velan maksupäivien noudattamista koskeva takuu olisi tarvittaessa kattanut kaikki erilaiset velat. Jos takuu olisi annettu ainoastaan vuoden 1995 taseen arvopaperimuotoisille veloille, se olisi vastannut noin 268:aa miljardia frangia. Jos takuu olisi koskenut myös etuoikeusasemaltaan huonompia lainoja ja arvopa- lisätä 9,2 miljardia pereita, frangia. Niiden selvitysten perusteella, jotka Ranskan viranomaiset antoivat lakisääteisten takausten järjestel- mästä, komissio katsoi valtiontuen määrää määrittäes- sään, ettei valtiontakuu kuitenkaan kattanut CFF:n arvo- paperimuotoisen velan koko nimellisarvoa. Laitoksen jakamille lainoille myönnetään kiinnitysluottopankkien erityisen yhtiöjärjestyksen mukaan 28 päivänä helmi- kuuta 1852 annetussa ja 4 päivänä tammikuuta 1993 vahvistetussa laissa määritelty erioikeus, jonka perus- teella rahoituksen ja lainojen välille vahvistetaan suhde, jonka mukaan sääntömääräisten lainojen osuuden on aina oltava ainakin sama kuin taatun rahoituksen osuus. Jos näin ei ole, kiinnitysluottopankin on lunastettava omia noudattamiseksi. Niiden kiinteistöjen arvo, joista velkojilla on ensim- mäinen kiinnitys, vaikuttaa joiltakin osin lainojen saata- vien: kiinnityslainojen alkuperäinen arvo saa olla enin- tään 62 prosenttia omaisuuden arvosta tai vaihtoehtoi- sesti sillä on oltava julkisyhteisön myöntämä takuu tai sääntelyjärjestelmää. siihen on sovellettava Kuvatun järjestelmän vuoksi asunto-obligaatioille myön- netty valtiontakuu olisi täydentävä suhteessa kiinteistöjä koskevaan erioikeuteen tai julkisyhteisöjen myöntämään takuuseen, jolla parannetaan CFF:n saatavien vakavarai- suutta. Näin CFF:n velkojat saatiin vakuuttuneiksi niiden myöntämien lainojen takaisinmaksusta määräajassa eikä kiinnitystakuun lunastamiseksi jouduttu käyttämään oikeustoimia. Lisäksi jos valtion on lunastettava takuu, sillä on kiinteistöalaa koskevan erioikeuden nojalla todennäköisyys saada suuri osa maksetusta suurempi summasta takaisin. Edellä mainittujen etuoikeusasemal- taan huonompien velkojen kohdalla on toisin, koska ne eivät luonteensa vuoksi saa mitään erioikeutta ja toden- näköisyys, että ne saadaan takaisin, on vain hiukan suurempi kuin oman pääoman kohdalla. vaatimuksen erityistä 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/43 (48) (49) takuun kestoa vahvistettu eikä valtio saanut Takuuehdoista voidaan lopuksi huomauttaa, ettei takuusta mitään korvausta eikä vastinetta. Kuten edellä todettiin, laitos oli takuuta myönnettäessä lisäksi niin vakavassa tilanteessa, ettei sille voitu myöntää takuuta markkinataloudessa toimivaa yksityistä sijoittajaa vastaavin ehdoin: tukea saattoi myöntää ainoastaan valtio. Näin ollen takuu on valtiontukea. Tuen avulla laitos saattoi jatkaa toimintaansa lähes kolmen vuoden ajan, vaikka se oli jossa lupa pankki- ja rahoitustoiminnan jatkamiseen yleensä kaikissa tapauksissa evätään. tilassa, Tuen määrää määritettäessä voidaan arvioida hintaa, joka CFF:n olisi pitänyt maksaa, jos se olisi hankkinut takuun markkinoilta. Tässä yhteydessä on arvioitava sitä, millä todennäköisyydellä CFF:lle myönnettyä valtiontakuuta vastaava ja erityisesti kestoltaan rajoittamaton rahoitusväline (laina, obli- gaatio tai takuu) olisi maksettu takaisin, millä todennäköisyydellä kiinnityslainat olisi maksettu takaisin ja millä teoreettisella todennäköisyydellä laitokset, joilla on vastaava luottoluokitus kuin CFF:lla oli takuuta myönnettäessä (Moody's: Baa1; S&P: A1), joutuvat selvitystilaan. Näin lasketun todennäköisyyden perusteella voidaan edellä esitetyt seikat huomioon ottaen laskea riskitön korkoero verrattuna kyseistä takuuta ominaisuuksiltaan vastaavaan rahoitusvälineeseen. Näillä laskentaperus- teilla valtion olisi pitänyt pyytää kyseisestä tuesta 14,6 miljardin frangin suuruinen korvaus. (50) CFF:n velan valtiontakuulla tuetaan välillisesti myös pankin velkojia. Valtion päätös taata kaikki CFF:n lainat nosti velkojien saatavien arvoa, koska valtiontakuu lisäsi velkojen takaisinmaksun luotettavuutta. Valtaosa CFF:n lainoista on otettu obligaatioita vastaan, joiden omistajuus on nimetön, eikä niiden luovutus edellytä kirjallista sopimusta. 5. 1. 3 Valtion sitoumus valvoa, että CFF noudattaa toiminnan vakautta koskevia sääntöjä (51) (52) (53) Talous- ja valtiovarainministeriön 29 päivänä huhtikuuta 1996 antamassa lehdistötiedotteessa ilmoi- tettiin CFF:n velkoihin sitoutumisen lisäksi valtion toisesta sitoumuksesta, jonka mukaan se huolehtii, että CFF noudattaa toiminnan vakautta koskevia sääntöjä. Kuten jo velkoihin sitoutumisen yhtey- dessä korostettiin, ilmoituksen tarkoituksena oli rauhoittaa CFF:n sopimuskumppaneita. Tässä tapauksessa tavoitteena oli erityisesti lisätä tulevaisuudestaan huolestuneiden laitoksen työntekijöiden luottamusta. Työntekijät olivat jo 22 päivänä maaliskuuta 1996 käyttäneet yritysten maksukyvyttö- myyden ehkäisemisestä 1 päivänä maaliskuuta 1984 annettuun lakiin sisältyvää oikeuttaan saada varoitus. Koska oman pääoman riittävyys on kuitenkin pankkitoiminnan jatkamisen välttämaton perusehto, ministerin ilmoitus merkitsi sitä, että valtio on valmis antamaan laitokselle sen toiminnan jatkumisen ja elinkelpoisuuden edellyttämät varat. Ministerin ilmoituksen aikaan CFF:n omien varojen tarve oli huomattava: suuret tappiot olivat laskeneet vakavaraisuussuhteen 0,5 prosenttiin. EY:n perustamisso- pimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä aloitettaessa oli mahdollisen valtiontuen määrän arviointi mahdotonta, koska riittäviä tietoja ei ollut käytettävissä. Lehdistön mukaan 8 prosentin vakavaraisuussuhteeseen pääsemiseksi laitoksen ensisijaisia omia varoja olisi pitänyt korottaa vähintään 8 miljardia frangia. Luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta 18 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/647/ETY (10) 5, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (11), mukaisesti pankkivalvontaviranomaisten on huolehdittava siitä, että pankki, jonka vakavaraisuussuhde laskee alle 8 prosentin, toteuttaa tarvittavat toimenpiteet asianmukaisen suhteen palauttamiseksi mahdolli- simman pian vahvistamalla pääomaa tai vähentämällä sitoumuksiaan. Jos näin ei tapahdu, pankkitoi- milupa peruutetaan ja pankin on lopetettava toimintansa. Kuten muissakin pankkialaa koskevissa komission päätöksissä korostetaan, tällainen pääoman vahvistaminen on tukea, ellei osakkaana oleva valtio toteuta sitä tavanomaisin markkinaehdoin, vaikka nämä ehdot saattaisivatkin aiheuttaa vähemmän kustannuksia kuin tuetun laitoksen mahdollinen asettaminen selvitystilaan. Vähimmäisva- kavaraisuuden vaatimus on yksi pankin elinkelpoisuuden perusteista, jolla varmistetaan tasapuoliset kilpailuedellytykset, koska pankit voivat periaatteessa aina vähentää sitoumuksiaan vakavaraisuusvaa- timuksen noudattamiseksi sen sijaan, että ne korottavat omia varojaan. (10) EYVL L 336, 30. 12. 1989, s. 14. (11) EYVL L 110, 28. 4. 1992, s. 52. L 34/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 (54) (55) (56) Koska laitos on mahdollista aina asettaa selvitystilaan, tällainen pääoman rahoittaminen on tukea ellei sitä myönnetä tavanomaisin ehdoin jotka yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä korvaukseksi tuesta. Verrattaessa valtion ja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan toimintaa tuen määrän arvioinnin on perustuttava toimen kustannusten ja sen asianmukaisesti lasketun nykyarvon vertailuun. Kirjanpitotoimista ja kiinteistöomaisuuden myynnistä huolimatta CFF ei ole vuodesta 1996 enää kyennyt noudattamaan toiminnan vakautta koskevia sääntöjä ilman pääoman vahvistamista. Talous- ja valtiovarainministeri ilmoitti 24 pämänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että tilivuoden 1998 tilinpäätöksen perusteella pääomaa vahvistettiin 1,85 miljardia frangia. Pääoman vahvistaminen oli tarkoitus toteuttaa CDC:n osakkaiden maksamalla ennakolla, josta olisi kannettu lyhyttä markkinakorkoa. CFF:n myynnin yhteydessä ostaja olisi lunastanut ennakkomaksun ja sisäl- lyttänyt sen pääomaansa. Vahvistamalla pääomaa 1,85 miljardia frangia kuitenkin ennakoitiin tytär- yhtiö Crédit Logementin (CLog) toteuttamatta olevaa konsernista irrottamista ja pyrkimystä noudattaa pankkivalvontakomitean ilmaisemaa tavoitetta, jonka mukaan CFF:n ensisijaisten omien varojen olisi oltava vähintään 6 prosenttia. CLog-yhtiön toiminnan kehittyminen asuntomarkkinoiden noususuhdanteen vuoksi sekä takuulai- nojen markkinoiden nopea kehittyminen lisäsi CLog-yhtiön painotettuja saatavia huomattavasti. CFF sisällyttää nämä saatavat osakkuutensa (71 prosenttia) perusteella taseeseensa kokonaan. CLog-yhtiön antamat luotot ovat taloudellisesti riskialttiimpia, minkä vuoksi niiden riskipainotus on korkeampi ja ne edellyttävät enemmän CFF:n omia varoja. Ranskan viranomaiset ilmoittivat 24 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellään komissiolle sitoutuvansa neuvottelemaan CLog-yhtiön muiden osakkeen- omistajien kanssa CFF:n osakkuuden vähentämisestä 71 prosentista alle 20 prosenttiin seuraavina kuukausina CFF:n omiin varoihin kohdistuvan taakan keventämiseksi (12). Ranskan viranomaisten antamien tietojen perusteella komissio katsoo, että CFF:n omien varojen tarve on 1,357—5,914 miljardia frangia riippuen siitä, millaiseksi pankkivalvontakomitean vaatima ensisijaisten omien varojen omavaraisuusaste ja CFF:n omistukseen jäävä CLog-yhtiön osuus oletetaan. Taulukko 1 — CFF:n pääoman tarve Osuus Crédit Logementin osakkeista (miljoonaa Ranskan frangia) Ensisijaiset omat varat 71 % 51 % 20 % 10 % 0 % (muuttumaton) 1 849 1 321 1 646 1 357 1 357 3 857 3 329 1 646 1 357 1 357 5 914 5 385 1 801 1 801 1 801 Ensisijaisten omien varojen omavaraisuusaste 4 % Ensisijaisten omien varojen omavaraisuusaste 5 % Ensisijaisten omien varojen omavaraisuusaste 6 % Lähde: Ranskan viranomaiset. (57) Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio päätteli, että toiminnan vakautta koskevien sään- nösten noudattamiseen tähdännyt valtion sitoumus on tukea, jonka soveltuvuutta on arvioitava CFF:n rakenneuudistustoimenpiteiden perusteella. Komission arvio tuesta perustuu olettamukseen, jonka mukaan pääoman korotus rajoitettiin Ranskan viranomaisten ilmoittamaan 1,85 miljardiin frangiin (vuoden 1996 hinnoin 1,4 miljardiin frangiin), ja tähän tarkoitukseen riittää CFF:n CLogissa omistaman osakkuuden supistaminen (katso taulukko 1). (12) Vakavaraisuussuhteen nimittäjässä otetaan huomioon riskitason mukaan painotettu varallisuus. 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/45 (58) Näin ollen CFF:lle myönnetty kokonaistuki on 16 miljardia frangia. Tuen jakautuminen käy ilmi seuraavasta yhteenvedosta. Taulukko 2 — Yhteenveto tuista (päivitetty 31. 12. 1996) Tukitoimet (miljardia frangia) Tuen määrä Rakenneuudistustuet — valtion takuut — omat varat 14,6 1,4 yhteensä 16,0 5. 2 Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (59) Rahoituspalvelujen vapauttamisen ja rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen vuoksi yhteisön sisäinen kauppa on entistä alttiimpi kilpailun vääristymiselle. 5. 2. 1 Kilpailun vääristyminen (60) Lainoja ja muita rahoituspalveluja yrityksille tarjoavalle ja talletuksia laajalta asiakaskunnalta vastaan- ottavalle CFF:n tapaiselle pankkialan konsernille myönnetty tuki saattaa vääristää kilpailua muiden luottolaitosten kanssa. Valtiontuen myöntäminen heikoimmille yrityksille on kohtalokasta ja lisää alan katteiden pudotuspainetta. Tuilla palkitaan yritysten tehottomuutta ja toimitaan vastoin markki- nakuria. Valtion antama suojelu ja väliintulo luottolaitosten joutuessa vaikeuksiin ei kannusta velkojia valvomaan velallistensa toimintaa. Näin yhtiöt eivät enää ole markkinoiden valvonnan ja seuraamusten alaisia. Tällainen suojelu ei ole pelkästään sopimatonta ja liiallista, vaan se johtaa myös luottolaitosten huonoon hallintoon. (61) Kilpailu on niin ikään tiukkaa myös käyttövarojen hankinnan alalla, ja tuen voidaan katsoa vääristä- neen kilpailua huomattavasti, koska CFF on melko merkittävä lainanottaja kansainvälisillä rahoitus- markkinoilla. Myönnetty valtiontakuu antoi CFF:lle tällä alalla merkittävän kilpailuedun. 5. 2. 2 Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (62) On syytä muistaa, että vaikka pankit voivat periaatteessa tarjota vapaasti ja ilman rajojen aiheuttamia esteitä palvelujaan, jotka koostuvat pääasiassa talletusten hankkimisesta ja lainanannosta, niiden on kuitenkin vaikea laajentaa toimintaansa ulkomaille. (63) Yleensä nämä esteet liittyvät kansallisten pankkien vahvaan paikalliseen asemaan, jonka vuoksi markkinoille tulo aiheuttaa ulkomaisille kilpailijoille enemmän kustannuksia. Yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen myötä pankit voivat tarjota palvelujaan toisissa jäsenvaltioissa, joten kaikki kansainvä- lisille tai kansallisille pankeille myönnetyt tuet saattavat kaventaa näitä mahdollisuuksia. (64) Näin ollen tuet, joita myönnetään sellaisten — paikallistenkin — pankkien pystyssä pitämiseen, jotka muuten olisivat karsiutuneet markkinoilta muita heikomman kannattavuutensa ja kilpailukykynsä vuoksi, ovat vaarassa vääristää kilpailua yhteisössä, sillä tuet vaikeuttavat ulkomaisten pankkien pääsyä Ranskan markkinoille. (65) Ilman kyseisiä tukia CFF olisi todennäköisesti jouduttu asettamaan selvitystilaan. Tässä tapauksessa ulkomaiset kilpailijat, jotka pyrkivät saamaan vahvan kaupallisen aseman Ranskan markkinoilla, olisivat voineet ostaa CFF:n omaisuuserät. CFF:n asiakkaiden olisi pitänyt siirtyä toisen, mahdollisesti toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan pankin asiakkaiksi. (66) Näin ollen on katsottava, että CFF:lle myönnetyt tuet kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 joka saattaa vaikuttaa artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, koska ne vääristävät kilpailua tavalla, jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. L 34/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 (67) (68) (69) (70) 5. 3 Arvio siitä, ovatko CFF:n tuet EY:n perustamissopimuksen mukaisia Kun on arvioitu valtiontuen osuus CFF:lle myönnetyissä rahoitustuissa, on tutkittava, voidaanko näiden tukia katsoa olevan yhteisen edun mukaisia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan merkityksessä. Tässä tapauksessa on ensin todettava, ettei kyseessä ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaa- linen tuki eikä tuki Ranskan tiettyjen alueiden kehittämiseen. Kyse ei myöskään ole taloudessa olevan vakavan häiriön poistamisesta, koska tuella on tarkoitus poistaa ainoastaan yhden edunsaajan eli CFF:n vaikeudet, ei kaikkien alan toimijoiden vaikeuksia. Komissio katsoo, etteivät CFF:n ongelmat johdu Ranskan pankkijärjestelmän yleisestä kriisistä. CFF ei ole ainoa vaikeuksissa oleva ranskalainen luottolaitos, vaan muillakin ja erityisesti julkisilla pankeilla on vaikeuksia. CFF:n tappioiden syyt ovat kuitenkin vain sille ominaisia: niitä näyttävät olevan CFF:n tytäryhtiöiden myöntämien luottojen huono hoito ja niihin liittyvien riskien riittämätön valvonta kiinteistöalalla, jolla kilpailu on kovaa. Myönnettyä tukea ei näin ollen myöskään voida pitää yhteisön edunannalta oikeutettuna yleisen pankkikriisin vuoksi. Tässä yhteydessä voidaan ottaa huomioon ainoastaan EY:n perustamissopimuksen artiklan 3 kohdan c alakohdan toisen kappaleen poikkeus. Kyseisten tukeen soveltuvuutta on arvioitava vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevien erityissään- töjen (13) perusteella. Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävien tukien soveltuvuuden yleispe- riaate asettaa tuille useita edellytyksiä, ja rakenneuudistustukia koskevat erityisesti seuraavat edelly- tykset: 1) sellaisen rakenneuudistussuunnitelman täydellinen toteuttaminen, joka perustuu realistisiin oletta- muksiin ja jonka ansiosta yrityksen kannattavuus voidaan kohtuullisessa ajassa palauttaa sijoi- tetun pääoman edellyttämälle vähimmäistasolle ja näin varmistaa yrityksen elinkelpoisuus pitkällä aikavälillä; 2) sellaisten riittävien vastatoimenpiteiden sisällyttäminen suunnitelmaan, joiden avulla kilpailua vääristävä vaikutus voidaan tasapainottaa ja todeta, ettei tuki ole yhteisen edun vastainen; 3) tuen suhteuttaminen saavutettaviin tavoitteisiin ja tuen määrän rajoittaminen mahdollisimman pieneksi niin, että yritys tekisi itse kaiken voitavansa taloutensa kohentamiseksi; 4) rakenneuudistussuunnitelman toteuttaminen kokonaisuudessaan ja kaikkien muiden komission lopulliseen päätökseen sisältyvien velvoitteiden noudattaminen; 5) edellä mainittua ehtoa koskevan valvontajärjestelmän käyttöönotto. Soveltaessaan rakenneuudistustukia koskevia sääntöjä komissio katsoo, että tällaisia tukia olisi yleensä myönnettävä ainoastaan kerran. 5. 3. 1. 1 Y r i t y k s e n e l i n k e l p o i s u u s (71) Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 21 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä, että laatimassa pankille uudelleenjärjestelyä ja strategista rakenneuudistusta CFF:n uusi pääjohtaja oli koskevaa suunnitelmaa. Suunnitelman tarkoituksena oli tervehdyttää pankki ja palauttaa sen kannat- tavuus, jotta pankki voitaisiin liittää uuteen kumppaniin. Alun perin valtion ei suunnitelman mukaan ollut tarkoitus korottaa pääomaa, vaan valtio toivoi, että CFF:n pääoman vahvistamiseen tarvittavat varat saataisiin aikaan rakenneuudistussuunnitelman toimenpitein. (72) Merkittävää osakasta etsiessään ja etenkin vuodesta 1996 CFF käynnisti sisäisen rakenneuudistuksen, joka perustui toiminnan keskittämiseen pankin tärkeimpään toimialaan, erityisesti yksityishenkilöille suunnattuun luotonantoon kiinteistöjen hankintaa tai vuokraamista varten. Yrityksen strategia keski- tettiin viiteen alaan, jotka toimivat organisaation uuden rakenteen pohjana. Sisäisessä rakenneuudis- tuksessa organisaatiokaaviota järkeistettiin ryhmittelemällä samankaltaiset toimet yhteen selkeyden lisäämiseksi ja mittakaavaetujen saavuttamiseksi. (13) Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL C 368, 23. 12. 1994, s. 12). 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/47 (73) (74) (75) (76) ja lainatuotannosta Kaupallinen toiminta oli CFF:n henkilökunnan ja johdon ensisijainen tavoite, saatiin merkittäviä tuloksia alalla, jolla on kilpailua: kun tulos vuonna 1995 oli ollut 6,1 miljardia frangia, vuonna 1998 se nousi 11,5 miljardiin frangiin. CFF:n konttoriverkon toiminnan ansiosta pankki kasvatti markkinaosuuttaan CFF:n perinteisellä toimialalla, säänneltyjen lainojen markkinoilla. Kaupallisia menetelmiä parannettiin aloittamalla vuoden 1998 alussa myyntikoulutus. Toiminnan keskittämisen yhteydessä toteutetulla rakenneuudistuksella ja omaisuuserien myynnillä edistettiin samalla myös konsernin vakavaraisuuden palauttamista ja omien varojen muodostamista uudelleen. CFF myi vuonna 1996 omaisuuseriä ja strategiansa kannalta vähämerkityksisiä osak- kuuksia 23 miljardin frangin arvosta ja saattoi päätökseen paikallisyhteisöjen saatavien arvopaperis- tuksen ja suoran myynnin. Näiden toimien kokonaisarvo oli 22 miljardia frangia, josta arvopaperis- tuksen osuus oli 11 miljardia frangia. Näiden toimien ansiosta voitiin ensiksi maksaa takaisin CDC:n ennakko, ja kun lisäksi varojen ja velkojen hallintavälineet otettiin käyttöön, tammikuun 1996 kriisin jälkeen rahoitusta ei enää ollut tarpeen hankkia pääomamarkkinoilta. Kassatilanne on tällä hetkellä selvästi positiivinen. Tämän ovat saaneet aikaan paitsi huomattavat paikallisyhteisöille myönnettyjen lainojen ja muiden omaisuuserien myynnit, myös se, että pankin asiakaskunta on markkinakorkojen alenemisen ansiosta maksanut lainojaan takaisin ennakoitua aiemmin. Vuonna 1996 lähes kaikki saatavat maksettiin ennakoitua aiemmin, mistä saatiin 26 miljardia frangia. Lisäksi sopimusten mukaisia lyhennyksiä maksettiin 9 miljardia frangia, ja paikal- lisyhteisöille myönnettyjen lainojen myynti tuotti 21 miljardia frangia. Näin voitiin vastata eräänty- vien arvopaperien ja muiden velkojen tuotannon ja takaisinmaksun asettamiin vaatimuksiin, ja arvopaperisalkun arvo kohosi 10 miljardiin frangiin. Koska myös vuosina 1997 ja 1998 huomattava osa lainoista maksettiin takaisin ennakoitua aiemmin, CFF pystyi täyttämään vuoteen 1999 kaikki sitoumuksensa samalla kuitenkin liiketoimintasuunnitelman mukaisen tuotannon säilyttäen; tarvit- taessa pankki voi hankkia lisää varoja arvopaperistamistoimilla tai myymällä salkussaan olevia joukkovelkakirjoja. Epävarmojen saatavien ja varausten kehityksestä voidaan todeta, että epävarmojen saatavien osuus on vähentynyt samaan aikaan kaikkien saatavien määrän vähentymisen kanssa. Kun epävarmoja saatavia koskevat varaukset olivat 9,7 miljardia frangia vuonna 1995, vuonna 1998 ne olivat enää 5,2 miljardia frangia, mikä kertoo pankin luotonannossa käyttöön otetun tiukan riskien valinnan (riskinhallinnan) huomattavasta parantumisesta. Tämä parantuminen johtuu suoraan pankin toiminnan keskittämisestä riskiltään vähäisille aloille (asuntolainat). Tytäryhtiöiden riskien ja sitou- musten valvontajärjestelmän osalta CFF myönsi, että vaikka kyseisiä välineitä yleisesti ottaen oli, ne eivät tähän mennessä olleet määrällisesti eivätkä laadullisesti vastanneet nykyaikaisen hallinnon vaatimuksia etenkään, kun otetaan huomioon laitoksen toiminnan monipuolistuminen. Tämän vuoksi laitos pyrki vuodesta 1996 parantamaan emoyhtiön tytäryhtiöihinsä kohdistamaa valvontaa: konsernilla on toimikunta, jonka tehtävänä on jatkuvasti valvoa, että tytäryhtiöt noudattavat emoyh- tiön kanssa johdonmukaista strategiaa, ja tutkia niiden yhteisiä ongelmia. Tytäryhtiöiden hallinnon valvontaan kuuluu tulosten ja kassatilanteen tärkeimpien rahoituksellisten tunnuslukujen seuranta kolmen kuukauden välein sekä vuoden tulosennusteiden saattaminen ajan tasalle. Raportointia täydennetään seuraamalla toiminnan tuloksia. Riskienhallinnan alalla kahdella toimikunnalla on valtuus hyväksyä sellaiset CFF:n tytäryhtiöiden sitoumukset konsernin ulkopuolisten toimijoiden kanssa, joiden kokonaisarvo ylittää 5 miljardia frangia, sekä suuret riskit, joiden asiakaskohtainen yhteenlaskettu kokonaisarvo konsernitasolla on vähintään 5 miljardia frangia. (77) CFF-konsernin taseen kehitys vuosina 1995—1998 käy ilmi seuraavasta taulukosta. Taulukko 3 — CFF:n konsernitase 1998 1997 1996 1995 (miljardia frangia) Vastaavaa (netto) Valtion velkasitoumukset Luotot ja ennakot pankeille Luotot ja ennakot asiakkaille Arvopaperit Muu omaisuus Tasaustilit 14,4 21,1 193,8 33,6 13,0 10,6 Yhteensä 286,5 12,4 36,8 228,2 16,6 4,8 10,7 309,5 3,1 45,5 257,4 15,6 5,0 14,0 340,6 3,7 51,4 299,3 9,9 6,3 11,4 382,0 L 34/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 1998 1997 1996 1995 (miljardia frangia) Vastattavaa Pankit Asiakkaat Arvopaperit Muut velat Tasaustilit Varaukset Yleisiä pankkiriskejä koskeva rahasto (FRBG) Etuoikeusasemaltaan huonommat velat Vähemmistöosakkuudet Konsolidoidut omat varat Vastattavaa yhteensä 39,4 5,4 194,4 14,0 12,6 5,2 1,3 11,7 0,8 0,5 1,2 Yhteensä 286,5 Taseen ulkopuoliset erät Annetut sitoumukset Saadut sitoumukset Valuuttaoperaatiot: kaupat termiini- 142,0 0,9 69,7 Termiinikaupat neillä rahoitusväli- 107,7 44,1 5,3 215,9 15,3 11,2 5,5 0,9 11,2 0,7 – 1,5 0,9 309,5 122,3 1,4 78,8 102,6 47,3 4,9 241,4 16,5 13,1 7,1 0,7 10,3 0,7 – 2,3 0,9 340,6 114,4 20,5 67,2 73,9 60,9 5,2 266,0 19,5 13,0 9,7 0,7 9,2 0,3 8,3 – 10,8 382,0 112,8 1,0 75,1 75,4 (78) Vuodesta 1996 kate on kasvanut liiketoimintasuunnitelman tavoitteiden mukaisesti. Eniten vaivaa on nähty rakenteellisissa kustannuksissa, joissa resurssit on pyritty mukauttamaan toiminnan supistumi- seen. Henkilöstöä on vuosina 1995—1998 vähennetty 30 prosenttia (3 287:stä 2 371 työpaikkaan), minkä ansiosta henkilöstökulut ovat supistuneet 25 prosenttia. Samaan aikaan toimintakulujen kokonaismäärä on vähentynyt 22 prosenttia. Vuoden 1995 poikkeuksellisten tappioiden jälkeen konserni on tuottanut voittoa, joka on vähäisyydestään huolimatta johtanut konsolidoitujen omien varojen lisääntymiseen. Yleisen korkomarginaalin (liiketoimintasuunnitelman mukaisesta) alenemi- sesta aiheutunut pankkitoiminnan nettotuoton supistuminen tasapainottui paitsi yleisten toimintaku- lujen vähenemisen ansiosta, myös koska paikallisyhteisöille myönnettyjen lainojen myynnistä saatiin lisäarvoa ja koska (riskienhallinnan paranemisen ansiosta) saatavien ja käyttöomaisuuden arvoa koskevat oikaisut sekä poistot ja varaukset vähenivät. (79) CFF-konsernin tuloslaskelman kehitys käy ilmi seuraavasta taulukosta. Taulukko 4 — CFF-konsernin tuloslaskelma (miljardia frangia) Pankkitoiminnan tuotot Pankkitoiminnan kulut Muut tuotot ja kulut Pankkitoiminnan nettotuotto Toiminnan kulut + hallintokulut josta henkilöstökulut Toiminnan bruttotuotto Riskikulut Poikkeukselliset tuotot ja kulut Muut tilit Nettokonsernitulos 1998 25,2 – 22,2 0,5 3,5 – 2,0 – 1,2 1,5 – 0,6 – 0,1 0,4 1,2 1997 28,3 – 24,5 0,3 4,1 – 2,3 – 1,5 1,8 – 0,9 – 0,1 0,1 0,9 1996 31,2 – 26,8 0,1 4,5 – 2,3 – 1,5 2,2 – 1,7 0,2 0,2 0,9 1995 34,2 – 29,4 0,1 4,9 – 2,8 1,7 2,1 – 13,6 1,2 – 0,4 – 10,7 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/49 (80) luotettava ja sen tervehdyttämistoimista Vaikka laitoksen laatima rakenneuudistussuunnitelma oli saaduilla käteisvaroilla kyettiin turvaamaan laitoksen rahoitus vaikeana aikana ja palauttamaan kannattavuus, niillä ei kuitenkaan onnistuttu palauttamaan laitoksen vakavaraisuussuhdetta riittävän korkeaksi. Vaikka Ranskan viranomaiset olivat alun perin ilmoittaneet, etteivät ne hallituksen sitou- muksesta huolimatta toivoneet CFF:n pääoman muodostamista uudelleen eivätkä mitään muutakaan tukitointa CFF:n hyväksi, saavutetut edut eivät olleet niin suuria, että omien varojen taso olisi niiden avulla saatu palautettua toiminnan vakautta koskevien yhteisön sääntöjen mukaiseksi. Se jäi siis ostajan tehtäväksi pankin myynnin yhteydessä. Taulukko 5 — CFF-konsernin omat varat Ensisijaiset omat varat Lisäpääoma Vähennys (miljoonaa frangia) 1998 1997 1996 1995 6 424,0 6 424,0 – 96,0 3 304,0 3 304,0 – 126,0 1 990,0 1 990,0 – 183,0 557,0 557,0 – 194,0 Konsolidoidut omat varat 12 752,0 6 482,0 3 797,0 920,0 Painotetut riskit Vakavaraisuussuhde Ensisijaisten omien varojen omava- raisuusaste (1) 205 600,0 188 000,0 185 550,0 183 600,0 6,20 % 3,12 % 3,45 % 1,76 % 2,05 % 1,07 % 0,50 % 0,30 % (1) Voimassa olevien toiminnan vakautta koskevien sääntöjen mukaan ensisijaisten omien varojen omavaraisuussuhteen pitäisi olla yleensä vähintään 4 prosenttia. (81) (82) (83) Syyskuussa 1998 neuvottelut rahoituslaitoksesta ostotarjouksen tehneen yhdysvaltalaisen GMAC- Bass-konsortion kanssa kuitenkin keskeytyivät, koska konsortio kieltäytyi ostamasta CFF:ää kokonai- suudessaan. Lehdistön mukaan GMAC-Bass pelkäsi, että jos se hankkii omistukseensa koko CFF:n (jonka tase oli tuolloin noin 310 miljardia frangia) ilman minkäänlaista valtiontakuuta, luokituslai- tokset saattavat heikentää sen luottoluokitusta. Tämän vuoksi ostajat pyysivät valtiota jakamaan CFF:n taseen kahtia ja pyysivät, että kaikki valtion takaamat obligaatiosaatavat jäisivät CFF:n haltuun. Ranskan viranomaiset esittivät 24 päivänä joulukuuta 1998 uuden suunnitelman, jossa on kolme vaihetta: rahoituksen uudelleenjärjestely, pääoman vahvistaminen ja uuden menettelyn aloittaminen pankin liittämiseksi uuteen kumppaniin. Rahoituksen uudelleenjärjestelyn tarkoituksena on ratkaista ongelmat, joita ilmeni kun pankille yritettiin edellisen kerran löytää kumppania, ja etenkin taata lainat sekä ratkaista yrityksen koko valvontajärjestelmää koskevat ongelmat, kirjanpidon avoimuus ja omien varojen kasvava tarve. Ongelmat ratkaistiin perustamalla kiinnityslainoja myöntävä tytäryhtiö, yksinkertaistamalla CDC:n yhtiöjärjestystä, selkiinnyttämällä CFF:n tasetta ja supistamalla CFF:n osakkuutta CLog-yhtiössä. (84) Asunto-obligaatiot ja vastaava omaisuus siirretään erikoisalan tytäryhtiöön, joka on kiinnitysluotto- yhtiö. Näiden erikoisalan yhtiöiden luonteen ansiosta CFF:llä on tulevaisuudessa uusi varma pääoman jälleenrahoitusväline, jonka turvin valtiontakuu voidaan lopettaa. Hankkeen toteuttamisen edellytyk- senä on, että Ranskan parlamentti hyväksyy kuluvan vuoden lopulla talletusturvalain. Komissio kannattaa näitä lakisäännöksiä ja CFF:n toteuttamaa kiinnitysluottoyhtiön perustamista, koska mainitun organisaatiorakenteen turvin valtiontakuuta koskeva ongelma voidaan ratkaista lopullisesti. (85) Komissio pitää hyvin tärkeänä CFF:n osakkuuden vähentämistä CLog-yhtiössä, koska CLog-yhtiön rahoitusaseman vakautuminen vaikuttaa merkittävällä tavalla konsernin vakavaraisuussuhteeseen, kuten taulukosta 1 käy ilmi. L 34/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 (86) Kun valtiovarain- ja teollisuusministeri oli ilmoittanut 24 päivänä maaliskuuta 199 päivätyllä kirjeel- lään tukisumman, jolla valtio aikoi vahvistaa CFF:n pääomaa, komissio pyysi lisätietoja, jotta saatai- siin varmuus siitä, että on laadittu suunnitelma, jolla laitoksen tervehdyttäminen voidaan saattaa päätökseen ja että suunniteltu tuki on määrältään mahdollisimman pieni. Lisäksi tiedoilla pyrittiin saamaan varmuus pankin yhtiöjärjestyksen yksinkertaistamiselle ja kiinnitysluottoyhtiönä toimivan tytäryhtiön perustamiselle asetetuista määräajoista. Komissio sai kaikki pyytämänsä tiedot 12 päivänä toukokuuta 1999. (87) Uudessa suunnitelmassa otetaan tulevan strategian ja konsernin arvioitujen tulosten määrittelemisen perustaksi vuoden 1998 tulokset, ja siinä otetaan huomioon myös ostajan etsintä. Suunnitelman taustalla on pyrkimys elvyttää laitosta riskialtteimmilla aloilla ja välttää pankkitoiminnan nettotuoton supistuminen etsimällä muita tulonlähteitä, joilla voidaan tasoittaa perinteisten tulojen vähentymisen vaikutuksia. Suunnitelmassa otetaan huomioon laitoksen perusongelmat tavanomaista (henkilöstön, organisaation ja myynnin) hallintoa, strategista kehittämistä ja rahoituksen rakennetta (omia varoja, saatavien luotettavuutta, kannattavuutta ja vakavaraisuutta) koskevat näkökohdat CFF:n elinkelpoisuuden osoittamiseksi. ja kaikki (88) (89) (90) (91) (92) Strategisella suunnitelmalla on kaksi tavoitetta: kiinnitysluottotoimintaan keskittymisen loppuun saattaminen ja asuntolainatuotannon, palvelujen myynnin sekä säästötuotteiden tarjonnan kehittä- minen. Ensimmäisen tavoitteen saavuttamisen kannalta tärkeimmät toimenpiteet ovat luotonannon keskittäminen sosiaaliseen asuntotuotantoon, toimintaverkon uudelleenjärjestely ja kaupallisen toiminnan vahvistaminen. CFF:n tarkoituksena on jatkaa rakenneuudistusta kolmella alalla, jotka ovat pääasiassa yksityishenkilöille suunnattu asuntojen ostamiseen tai vuokraamiseen tarkoitettu luoton- anto ja siihen yhdistettävä strategia täydentävien säästötuotteiden tarjoamisen kehittämiseksi, luoton- annon vahvistaminen vakiintuneilla aloilla, kuten kiinteistöalan ammattilaisille ja erikoisaloille suun- natussa luotonannossa sekä lisäarvoltaan huomattavien palveluiden, kuten kiinteistökonsultoinnin, omaisuuden hallinnan, sosiaalisen asuntotuotannon ja kiinteistöjen hallinnon, markkinointi. Kiinteis- töhallinnossa pankilla on jo huomattava asiantuntemus. Toimitettujen asiakirjojen perusteella strategiasuunnitelma vaikuttaa yleisesti ottaen asianmukaiselta, jolla on kilpailua on vielä vaikkakin jossain määrin optimistiselta. CFF:n markkinaosuus alalla, vähäinen, eikä alan toiminnan lisääntymisellä ole vielä kyetty riittävästi tasoittamaan tuetun alan tuotannon supistumista. Tämän alan markkinaosuuden kasvuennusteet vaikuttavat optimistisilta, kun otetaan huomioon, etteivät markkinat kokonaisuudessaan kasva liiketoimintasuunnitelmassa esite- tyllä tavalla. Vakavasta kriisistä toipuvalle CFF:lle tällainen suunnanmuutos ei ole helppo ja vaatii jonka tähänastinen kokemus kaupallisesta toiminnasta ei ole paljon ponnistuksia henkilöstöltä, kovinkaan vahva. Lisäksi on otettava huomioon, että vaikka korkotason alenemisen ja pankkiverkostojen lainanlunas- tuspolitiikan aikaansaama lainojen uudelleenneuvottelujen ja ennakoitua aiemman takaisinmaksun lisääntyminen vaikuttaa ensi kädessä myönteisesti CFF:n kassatilanteeseen, se saattaa heikentää pankkitoiminnasta saatavaa tuottoa etenkin tuetulla alalla, jolle laitoksen luottotoiminta vielä keskit- tyy. Kun tarkastellaan näiden kustannusten kehittymistä vuoden 1999 jälkeen, käy lisäksi ilmi, ettei niitä ole mukautettu PAP-lainojen saatavien vähentymiseen eikä pankkitoiminnan nettotuoton yhä heik- koon kasvuun. Toimintakulujen kehittyminen ei vastaa kolmen viime vuoden suuntausta eikä pankkialaa koskevia yleisiä ennusteita. 5. 3. 1. 2 K o r j a u s t o i m e n p i t e e t Ensiksikin on syytä muistaa, että ilman myönnettyjä tukia CFF olisi jouduttu asettamaan selvitysti- laan. Yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevien komission suun- taviivojen (14) mukaisesti on tarkistettava, onko tapauksessa pyritty löytämään ratkaisu, joka vääristää kilpailua mahdollisimman vähän. Ellei merkittävää vääristymistä voida välttää, yritykseltä on vaadit- tava huomattavia korjaustoimenpiteitä tuesta muille alan toimijoille aiheutuvien haittojen lieventämi- seksi. (14) Katso alaviite 13. 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/51 (93) (94) (95) (96) (97) (98) (99) Tässä yhteydessä on syytä lisätä, että alaa koskevan yhteisön politiikan mukaan korjaustoimenpiteet ovat lisäponnistus, jonka tuettu yritys toteuttaa sen elpymisen kannalta aivan välttämättömien rakenneuudistustoimien ohella. Toimenpiteiden on etenkin oltava sellaisia, ettei niitä rahoiteta valtiontuilla suoraan eikä välillisesti. Kapasiteetin vähentämisen lisäksi korjaustoimenpiteitä voivat olla toiminnan myynti, edellyttäen, että toiminta on kannattavaa, tai yrityksen markkinaosuuden supistaminen. Pankkialalla pankkitoiminnan sääntöjen mukaisella vakavaraisuussuhdevaatimuksella (ensisijaisten omien varojen osuuden riskipainotetusta varallisuudesta on oltava 4 prosenttia ja kaikkien omien varojen osuuden riskipainotetusta varallisuudesta 8 prosenttia) rajoitetaan luottolaitosten kasvumah- dollisuuksia. Todellisuudessa tällainen omien varojen osuutta koskeva rajoitus koskee absoluuttisessa mielessä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kaikenmuotoisia yrityksiä, mutta pankkialalla rajoitusta sovelletaan jatkuvasti ja välittömästi. Rajoituksen määrä voidaan määrittää kaavamaisesti, eikä sitä jättää noudattamatta luottolaitoksen toteuttaessa kasvustrategiaa. Luottolaitok- voida väliaikaisesti sella, joka täyttää vakavaraisuusvaatimuksen ainoastaan niukasti, ei ole käytettävissään kasvumargi- naalia, koska se ei voi hankkia uutta omaa pääomaa eikä kasvattaa omaa pääomaansa huomattavalla tuotolla. Tämän vuoksi heikosti toimivan laitoksen kasvuun kohdistuu välittömiä rajoituksia, kun taas huomattavaa voittoa tuottavalla pankilla on käytettävissään kannattavuuteen perustuva kasvu- marginaali. Suorituskyvyltään heikoimpiin laitoksiin kohdistuva vakavaraisuusrajoituksen aiheuttama kasvurajoitus kuvastaa suoraan toiminnan vakautta koskevan ehkäisevän politiikan ja kilpailupoli- tiikan keskinäistä täydentävyyttä. Vakavaraisuusvaatimuksen ansiosta luottolaitoksille myönnetyn tuen kilpailua vääristävää vaikutusta voidaan arvioida kaavamaisesti (15). Jos tuet vastaavat pääoman korottamista, kilpailun vääristymistä voidaan arvioida riskipainotetun varallisuuden perusteella. Miljoonan euron arvoisen pääomankoro- tuksen tai vaikutukseltaan vastaavan toimenpiteen avulla pankki voi lisätä taseensa riskipainotettua varallisuutta (ottaen huomioon sääntöjenmukaisen 8 prosentin vakavaraisuusvaatimuksen) ja näin ollen toimintaansa. Tukea vastaava mahdollinen kilpailun vääristyminen toiminnassa vastaa 12,5:stä miljoonaa euroa (eli ilman kyseistä tukea pankki ei olisi voinut korottaa riskipainotettua varallisuut- taan 12,5 miljoonalla eurolla). Tämä suhde merkitsee myös sitä, että kun luottolaitokselle myönnetty tuki ylittää sen omat varat, kilpailua vääristävä vaikutus on suurempi kuin sen riskipainotetun varallisuuden kokonaismäärä. Tässä yhteydessä korjaustoimenpiteiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailun vääristymistä, jota arvioidaan kuvatulla varsin kaavamaisella ja suuntaa-antavalla tavalla. Tässä tapauksessa on korostettava sitä, että komissio pyysi EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan menettelyä aloittaessaan Ranskan viranomaisilta tietoja, jotka koskivat CFF:n kilpailijoilleen esittämiä korjaustoimenpiteitä, mutta Ranskan viranomaiset esittivät tietoja saavutetuista tuloksista. Komission mukaan liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvä pankkitoiminnan nettotuoton supistuminen ei ole korjaustoimenpide vaan pikemminkin seuraus tuetun alan luotonannon supistumisesta, jota kilpailevan alan toiminnan lisääntyminen ei vielä ole tasoittanut. Komissio katsoo kuitenkin, että taseen merkittävää vähenemistä (tase oli 392 miljardia frangia 31 päivänä joulukuuta 1995, mutta enää 296 miljardia frangia 31 päivänä joulukuuta 1998, mikä vastaa 25 prosentin laskua) ei voida pitää yksinomaan yrityksen elinkelpoisuuden välttämättömänä ehtona ja pankin vapaaehtoisesti toteuttaman keskittämisen tuloksena, vaan että siihen sisältyy lisäksi merkittäviä ponnistuksia, joilla valtiontuen aiheuttamaa kilpailun vääristymistä on kyetty lieventä- mään. Näillä toimenpiteillä voidaan itse asiassa edistää huomattavasti kilpailun vääristymisen estä- mistä siinä määrin kuin vääristymistä tässä tapauksessa voidaan kaavamaisesti arvioida. Tässä yhteydessä komissio pitää myönteisenä CFF:n päätöstä irrottautua ulkomaanverkostaan: vaikka pankin ulkomaantoiminta oli vähäistä, se oli ennen valtiontuen myöntämistä kasvamassa (Italiaan oli avattu sivukonttori). Verrattuaan tukimäärää ehdotettuihin korjaustoimenpiteisiin komissio katsoo CFF:n osallistuneen merkittävällä tavalla rakenneuudistuksen aiheuttamiin kustannuksiin ja esittäneen merkittäviä vasta- toimenpiteitä tukien kilpailua vääristävän vaikutuksen lieventämiseksi. (15) Katso komission päätös 98/490/EY, tehty 20 päivänä toukokuuta 1998, Ranskan valtion Credit Lyonnais -konsernille myöntämistä tuista (EYVL L 221, 8. 8. 1998, s. 72). L 34/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 5. 3. 1. 3 T u k i e n s u h t e e l l i s u u s j a l a i t o k s e n o s a l l i s t u m i n e n e l v y t y k s e e n (100) Tarkastellessaan sitä, miten CFF on noudattanut rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevien suuntaviivojen muita ehtoja, komissio katsoo edellä mainittu huomioon ottaen, että CFF on osallis- tunut merkittävällä tavalla rakenneuudistuksen aiheuttamiin kustannuksiin omilla varoillaan. (101) Vaikka CFF:n elvytys on jo suurelta osin toteutettu, pankin oma pääoma on vielä huomattavasti toiminnan vakautta koskevien alan sääntöjen mukaista vähimmäismäärää pienempi. Valtion ilmoit- taman pääomankorotuksen olisi ratkaistava tämä ongelma (korotuksen määrä on rajoitettu 1,85 miljardiin frangiin ottaen huomioon CLog-yhtiön (16) osakkuuden supistaminen, jonka aikataulusta ja menettelytavoista ei ole vielä tehty päätöstä). Komissio katsoo, että pankin lopullista elinkelpoisuutta koskevat jäljellä olevat epävarmuustekijät olisi poistettava liittämällä pankki uuteen kumppaniin. (102) Konsernituloksen ja omien konsolidoitujen varojen välisen suhteen perusteella määritetty pankin omien varojen tuotto (jossa on otettu osakkaiden maksama ennakko huomioon) vuonna 1998 oli noin 8,4 prosenttia. Tämä arvo, joka ei vielä vastaa pankkialan keskimääräistä tuottoa eikä myöskään yksityisen osakkeenomistajan odotuksia, oikeuttaa pankin liittämisen vakaaseen uuteen kumppanien osana pankin pian toteutettavaa yksityistämistä; jolla pyritään sen elinkelpoisuuden vahvistamiseen. (103) Pankin myymisessä aiheuttaa ongelmia se, että pankin omien varojen uudelleen muodostaminen ja lopullinen elvyttäminen uskotaan suuren kumppanin tehtäväksi, minkä pitäisi mahdollistaa pankin liiketoimintasuunnitelman toteuttaminen. (104) Kyseisten tukien soveltuvuutta koskevien ehtojen tutkimisen lisäksi komissio ottaa huomioon pankin yksityistämisen. Ranskan viranomaiset sitoutuivat 12 päivänä toukokuuta 1999 päivätyllä kirjeellään yksityistämään CFF:n joulukuuhun 1999 mennessä avointa ja syrjimätöntä menettelyä noudattaen. Komissio panee sitoumukset merkille ja muistuttaa vahvistaneensa laillisesti XXIII:ssa kilpailupoli- tiikkaa koskevassa kertomuksessaan (17) vuodelta 1993 yksityistämistapauksia koskevat yleiset periaatteet, joita se soveltaa arvioidessaan, sisältyykö toimiin mahdollisesti valtiontukea. Komissio katsoo, että yksityistämisellä edellä mainittu yrityksen koko valvontajärjestelmää koskeva ongelma voidaan ratkaista lopullisesti ja samalla edistää sitä, että tulevaisuudessa CFF hankkii tarvitsemansa lisävarat yksityisiltä osakkeenomistajiltaan ja markkinoilta. (105) Tässä vaiheessa ja CFF:n yksityistämistä koskevien käytettävien tietojen perusteella komissio katsoo, johda täydentäviin valtiontukien, koska ostaja valitaan ettei kyseinen menettely todennäköisesti hintaa ja ostavan yrityksen suunnitelmaa koskevin markkinataloudellisin perustein. (106) Tukia arvioidessaan komissio ei ota huomioon summaa, jonka valtio saattaa maksaa yrityksen yksityistämiseksi. Koska CFF:n myyntihintaa ei ole vielä määritelty, komissio ei voi arvioida sitä. 6 PÄÄTELMÄT (107) Komissio katsoo edellä mainitun huomioon ottaen ja käytettävissä olevien tietojen perusteella, että CFF:n elvytyssuunnitelmaan sisältyy merkittävää valtiontukea. Tukea ovat erityisesti seuraavat toimenpiteet: — valtiontakuu CFF:n velkojen kaikkien lyhennys- ja koronmaksupäivien noudattamiselle, — valtion sitoumus toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jatkaa toimintaansa voimassa olevien toiminnan vakautta koskevien sääntöjen mukaisesti, ja lopulta myöntää CFF:lle pääomalaina. jotta CFF voi (108) Näitä toimenpiteitä on tutkittu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella sen arvioimiseksi, voidaanko niitä pitää yhteismarkkinoille soveltuvina. Komissio katsoo johdanto-osan kappaleissa 62—100 esitetyistä syistä, että CFF:lle myönnetyissä tuissa on noudatettu vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukia ilmoitettuun suunnitelmaan sisältyviä koskevia yhteisön suuntaviivoja edellyttäen, että viimeksi ehtoja noudatetaan. (16) Katso taulukko 1. (17) XXIII kertomus kilpailupolitiikasta, 403 jakso, s. 276. Periaatteeet, yksityistämisseen valtiontukea, pääjohtajan 14 päivänä heinäkuuta 1993 päivätyllä kirjeellä. joita komissio soveltaa arvioidessaan, sisältyykö ilmoitettiin etukäteen Ranskan viranomaisille kilpailuasioista vastaavaan pääosaston 3. 2. 2001 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 34/53 (109) Tukien suuruuden vuoksi on lisäksi välttämätöntä, että suunnitelman moitteetonta taytantöönpanoa valvotaan etenkin rakenneuudistustoimenpiteiden osalta, jotta komissiolle esitetty elvytyssuunnitelma todella toteutetaan kokonaisuudessaan. Tämän vuoksi Ranskan viranomaisten on tiedotettava komis- siolle kuuden kuukauden välein tämän päätöksen tekemisestä, suunnitelman edistymisestä ja tuotava esiin kaikki saavutettujen tulosten poikkeamat ennusteisiin verrattuna siihen asti, kunnes rakenneuu- distussuunnitelman tavoitteet on saavutettu. Kaikkien sellaisten muutosten tekeminen suunnitelmaan, jotka saattavat lisätä CFF:lle myönnettävää valtiontukea, edellyttää komission ennalta antamaa suos- tumusta. (110) Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että osakkaiden maksama 1,85 miljardin frangin ennakko on vähimmäismäärä, jonka turvin CFF voi noudattaa toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia, ja että pankin omien varojen nostaminen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden varmistavalle tasolle jää ostajan tehtäväksi. Jos pankkia ei yksityistetä eikä ostaja näin ollen korota pankin omia varoja, Ranskan valtiota todennäköisesti pyydetään korottamaan laitoksen pääomaa lisää. Tarvittaessa komissio voisi pitää tällaista tukea täydentävänä. (111) Näiden ehtojen nojalla kyseiset tuet voidaan vapauttaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kiellosta, koska ne voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan sekä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla CFF:n tervehdyttämiseen, rakenneuudistukseen ja yksityistämiseen tähtäävät ja erityisesti talous- ja valtiovarainministerin 29 päivänä huhtikuuta 1996 ilmoittama CFF:n velkojen valtiontakaus ja CDC:n maksama 1 850 miljoonan frangin suuruinen pääoman korotus ovat EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Näiden toimenpiteiden, joiden kustannuksiksi valtiolle arvioidaan 16 miljardia frangia, todetaan olevan yhteismarkkinoille soveltuvia ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen mukaisia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. toimenpiteet 2 artikla Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden sallimisen edellytyksenä on, että Ranskan valtio noudattaa seuraavia ehtoja: a) se takaa kaikkien komissiolle esitettyyn rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyvien elvyttämistoimenpi- teiden ja muiden toimenpiteiden täytäntöönpanon; b) se ei muuta rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyviä ehtoja otettuaan huomioon tässä päätöksessä säädetyt ehdot, ellei komissio anna tähän ennakkosuostumusta; c) se poistaa mahdollisuuden siihen, että Crédit Foncier voisi lykätä tuleviin vuosiin niitä verotappioita, jotka ilmoitettu pääoman korotus kattaa. 3 artikla Ranska toimii täysipainoisesti yhteistyössä tämän päätöksen noudattamisen valvonnassa ja toimittaa komis- siolle seuraavat asiakirjat: a) Ranskan viranomaisten laatima yksityiskohtainen raportti komission päätöksen soveltamisesta, raken- neuudistussuunnitelman soveltamisesta ja yrityksen yksityistämisestä. Raportissa on erityisesti: — tarkasteltava CFF:n elinkelpoisuutta esittämällä yksityiskohtaisesti tulokset suhteessa rakenneuudistus- suunnitelmaan sisältyviin arvioihin, — yksilöitävä kaikki valtion CFF:lle (muun muassa pääoman korotuksen, rahoituksen ja takuiden muodossa) myöntämät tuet, — tehtävä yksityiskohtaisesti selkoa CFF:n myynnin edistymisestä. L 34/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 2. 2001 Asiakirja on toimitettava kuuden kuukauden välein siitä päivästä, jolloin komission päätöksestä ilmoite- taan. Viimeinen raportti esitetään komissiolle yrityksen yksityistämisen jälkeen. b) CFF:n hallintoneuvoston laatimat taseet, tuloslaskelmat sekä vuosi- ja puolivuotiskertomukset. Komissio voi pyytää erikoistuneita tilintarkastajia arvioimaan näitä asiakirjoja ja suunnitelman täytäntöön- panoa. Ranskan viranomaiset ja CFF toimivat tarvittaessa yhteistyössä tilintarkastusta toteutettaessa. Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle. 4 artikla Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 1999. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission jäsen


title: Regulamento (CE) n° 1320/1999 da Comissão de 23 de Junho de 1999 que altera o Regulamento (CEE) n° 2257/92 que estabelece normas de execução do regime específico de abastecimento da Madeira em determinados óleos vegetais

eurovoc_concepts:
Madeira
quantitative restriction
supply
supply balance sheet
vegetable oil

formats: html pdf print

text: L 157/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 24. 6. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 1320/1999 DA COMISSÃO de 23 de Junho de 1999 que altera o Regulamento (CEE) n. o 2257/92 que estabelece normas de execução do regime específico de abastecimento da Madeira em determinados óleos vegetais A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1600/92 do Conselho, de 15 de Junho de 1992, que estabelece medidas específicas relativas a determinados produtos agrícolas a favor dos arquipélagos dos Açores e da Madeira (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 562/98 da Comissão (2), e, nomea- damente, o seu artigo 10. o, (1) (2) Considerando que, em aplicação do artigo 2. o do Regulamento (CEE) n. o 1600/92, o Regulamento (CEE) n. o 2257/92 da Comissão (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1387/98 (4), estabeleceu a estimativa das necessi- dades de abastecimento da Madeira em determi- nados óleos vegetais para a campanha de 1998/ /1999; Considerando que, a fim de não interromper a aplicação do regime de abastecimento específico, e que, na sequência da apresentação pelas autoridades portuguesas dos dados relativos às necessidades da Madeira, foi possível estabelecer a estimativa para toda a campanha de 1999/2000; que, por conse- (3) (4) guinte, há que alterar o anexo do Regulamento (CEE) n. o 2257/92; Considerando que as estimativas previstas pelo regime específico de abastecimento são estabele- cidas para o período compreendido entre 1 de Julho e 30 de Junho; que, por conseguinte, é necessário que a estimativa de abastecimento defi- nitiva para a campanha de 1999/2000 seja aplicável a partir do início desta, em 1 de Julho de 1999; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Matérias Gordas, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o O anexo do Regulamento (CEE) n. o 2257/92 é substituído pelo anexo do presente regulamento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Euro- peias. É aplicável a partir de 1 de Julho de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 23 de Junho de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 173 de 27. 6. 1992, p. 1. (2) JO L 76 de 13. 3. 1998, p. 6. (3) JO L 219 de 4. 8. 1992, p. 44. (4) JO L 187 de 1. 7. 1998, p. 24. 24. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 157/25 ANEXO Estimativa de abastecimento da Madeira em determinados óleos vegetais para o período compreendido entre 1 de Julho de 1999 e 30 de Junho de 2000 Código NC Designação das mercadorias Quantidade (em toneladas) 1507 a 1516 (excepto 1509 e 1510) Óleos vegetais (com exclusão do azeite) 3 000


title: Règlement (CE) n° 1326/1999 de la Commission, du 23 juin 1999, établissant le bilan prévisionnel d'approvisionnement des îles Canaries pour les produits céréaliers qui bénéficient du régime spécifique prévu aux articles 2 à 5 du règlement (CEE) n° 1601/92 du Conseil

eurovoc_concepts:
Canary Islands
aid system
cereal product
cereals
supply balance sheet
tariff exemption

text: 24. 6. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 157/35 RÈGLEMENT (CE) No 1326/1999 DE LA COMMISSION du 23 juin 1999 établissant le bilan prévisionnel d’approvisionnement des îles Canaries pour les produits céréaliers qui bénéficient du régime spécifique prévu aux articles 2 à 5 du règlement (CEE) no 1601/92 du Conseil LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (3) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1601/92 du Conseil, du 15 juin 1992, relatif à des mesures spécifiques concernant certains produits agricoles en faveur des îles Canaries (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2348/96 (2), et notamment son article 2 et son article 3 paragraphe 4, (1) (2) considérant que les mesures instituées par le règle- ment (CEE) no 1601/92 destinées à pallier, pour l’approvisionnement en certains produits céréaliers, les effets de la situation géographique des îles Canaries consistent en des avantages sous forme d’exonération des droits à l’importation et en l’oc- troi d’une aide pour permettre les expéditions de produits céréaliers provenant de la Communauté; en dans l’archipel considérant que, conformément à l’article 2 du règlement (CEE) no 1601/92, ces mesures couvrent les besoins de la consommation humaine et de la transformation produits énumérés à l’annexe du règlement précité; que ces besoins sont évalués chaque année dans le cadre d’un bilan prévisionnel qui peut être révisé en cours de période en fonction des besoins des îles; que l’évaluation des besoins des industries de trans- formation ou de conditionnement des produits destinés au marché local ou expédiés traditionnel- lement vers le reste de la Communauté peut faire l’objet d’un bilan séparé; considérant que, afin de faciliter la gestion de ce bilan, il convient de permettre dans une certaine mesure une modification de la répartition des quantités fixées; (4) (5) considérant qu’il convient d’adopter un bilan prévi- sionnel pour les produits concernés qui couvre la totalité de la période annuelle courant du 1er juillet 1999 au 30 juin 2000; considérant que les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion des céréales, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Pour l’application des articles 2 et 3 du règlement (CEE) no 1601/92, les quantités du bilan prévisionnel d’approvi- sionnement qui bénéficient, selon le cas, de l’exonération des droits à l’importation, pour les produits provenant des pays tiers, ou de l’aide communautaire pour les produits en provenance du marché communautaire sont fixées en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 1er juillet 1999. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 23 juin 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 173 du 27. 6. 1992, p. 13. (2) JO L 320 du 11. 12. 1996, p. 1. L 157/36 FR Journal officiel des Communautés européennes 24. 6. 1999 BILAN D’APPROVISIONNEMENT DES ÎLES CANARIES EN PRODUITS CÉRÉALIERS ET EN GLUCOSE POUR LA CAMPAGNE 1999/2000 ANNEXE Code NC Produit 1001 90 (1) 1001 10 (1) 1003 (1) 1004 (1) 1005 (1) 1103 11 50 1103 13 1103 19 1103 21 to 1103 29 1107 ex 1702 (2) Blé tendre Blé dur Orge Avoine Maïs Semoules de blé dur Semoules de maïs Semoules d’autres céréales Pellets Malt Glucose (en tonnes) Quantité 150 000 0 30 000 3 000 180 000 5 200 3 350 0 0 16 000 1 500 (1) Les quantités fixées peuvent être dépassées dans la limite de 25 % pour autant que la quantité globale fixée pour l’ensemble de ces produits soit respectées. (2) Autres que les produits des codes NC 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 et 1702 90 30


title: Proposition de règlement (CE) du Conseil instituant un droit antidumping définitif et portant perception définitive du droit provisoire institué sur les fils en aciers inoxydables d'un diamètre égal ou supérieur à 1 millimètre originaires de l'Inde et clôturant la procédure concernant les importations de fils en aciers inoxydables d'un diamètre égal ou supérieur à 1 millimètre originaires de la république de Corée

eurovoc_concepts:
South Korea
anti-dumping duty
import
steel
wire


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1331/1999 af 23. juni 1999 om fastsættelse af importtold for ris

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

formats: pdf print

text: L 157/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 6. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1331/1999 af 23. juni 1999 om fastsættelse af importtold for ris KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR  under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2072/98 (2), under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1503/96 af 29. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 for så vidt angår importtold for ris (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2831/98 (4), særlig artikel 4, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: I artikel 11 i forordning (EF) nr. 3072/95 er det fastsat, at ved indførsel af de i nævnte forordnings artikel 1 omhandlede produkter opkræves toldsatserne i den fælles toldtarif; for de produkter, der er omhandlet i stk. 2 i denne artikel, er importtolden dog lig med interventions- prisen for disse produkter, på importtidspunktet, forhøjet med en vis procent, alt efter om det drejer sig om afskallet eller sleben ris og med fradrag af importprisen, for så vidt denne sats ikke overstiger satserne i den fælles toldtarif; i henhold til artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3072/ 95 beregnes cif-importpriserne på grundlag af de repræ- sentative priser for det pågældende produkt på verdens- markedet eller på Fællesskabets importmarked for dette produkt; i forordning (EF) nr. 1503/96 er der fastsat gennemførel- sesbestemmelser til forordning (EF) nr. 3072/95, for så vidt angår importtold for ris; importtolden gælder, indtil en ny fastsættelse træder i kraft; den forbliver ligeledes i kraft, hvis der ikke fore- ligger nogen notering fra den referencekilde, der er fastsat i artikel 5 til forordning (EF) nr. 1503/96 i de to uger forud for den næste periodiske fastsættelse; for at sikre en korrekt gennemførelse af ordningen for importtold bør de markedskurser, der konstateres i en referenceperiode, anvendes ved beregningen af import- tolden; anvendelsen af forordning (EF) nr. 1503/96 fører til fast- sættelsen af importtolden efter bilagene til nærværende forordning  UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Importtolden for ris som omhandlet i artikel 11, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 3072/95 er fastsat i bilag I til nærværende forordning på grundlag af de elementer, der er fastsat i bilag II. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 24. juni 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juni 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (2) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (3) EFT L 189 af 30. 7. 1996, s. 71. (4) EFT L 351 af 29. 12. 1998, s. 25. 24. 6. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 157/43 BILAG I Fastsættelse af importtolden for ris og brudris Tredjelande (undtagen AVS-stater og Bangladesh) (3) (7) AVS-stater (1) (2) (3) Importtold (5) Bangladesh (4) Basmati Indien og Pakistan (6) Egypten (8) (EUR/t) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 202,78 202,78 202,78 231,72 202,78 202,78 202,78 231,72 424,24 424,24 424,24 (7) 424,24 424,24 424,24 (7) 424,24 424,24 424,24 (7) 424,24 424,24 424,24 (7) (7) 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 66,63 66,63 66,63 76,76 66,63 66,63 66,63 76,76 136,09 136,09 136,09 160,51 136,09 136,09 136,09 160,51 136,09 136,09 136,09 160,51 136,09 136,09 136,09 160,51 49,58 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 97,05 97,05 97,05 111,52 97,05 97,05 97,05 111,52 197,21 197,21 197,21 232,09 197,21 197,21 197,21 232,09 197,21 197,21 197,21 232,09 197,21 197,21 197,21 232,09 (7) 0,00 0,00 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 152,09 152,09 152,09 173,79 152,09 152,09 152,09 173,79 318,18 318,18 318,18 370,50 318,18 318,18 318,18 370,50 318,18 318,18 318,18 370,50 318,18 318,18 318,18 370,50 114,00 KN-kode 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 (1) Importtolden for ris med oprindelse i AVS-staterne anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1706/98 (EFT L 215 af 1. 8. 1998, s. 12) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2603/97 (EFT L 351 af 23. 12. 1997, s. 22), som ændret. (2) I henhold til forordning (EØF) nr. 1706/98 opkræves ingen importtold ved direkte indførsel af varer med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet i det oversøiske franske departement Reúnion. (3) Importtolden for indførsel af ris i det oversøiske franske departement Réunion er fastlagt i artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3072/95. (4) Importtolden for ris, med undtagelse af brudris (KN-kode 1006 40 00), med oprindelse i Bangladesh anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 3491/90 (EFT L 337 af 4. 12. 1990, s. 1) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 862/91 (EFT L 88 af 9. 4. 1991, s. 7), som ændret. (5) Indførsel af produkter med oprindelse i de oversøiske lande og territorier (OLT) er fritaget for importtold i henhold til artikel 101, stk. 1, i Rådets afgørelse 91/482/EØF (EFT L 263 af 19. 9. 1991, s. 1), som ændret. (6) Importtolden for afskallet ris af sorten Basmati med oprindelse i Indien og Pakistan nedsættes med 250 EUR/ton (artikel 4a i forordning (EF) nr. 1503/96, som ændret). (7) Told ifølge den fælles toldtarif. (8) Importtolden for ris med oprindelse i og hidrørende fra Egypten anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2184/96 (EFT L 292 af 15. 11. 1996, s. 1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 196/97 (EFT L 31 af 1. 2. 1997, s. 53). L 157/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 6. 1999 BILAG II Beregning af importtolden for ris Uafskallet Indica-arter Japonica-arter Afskallet Sleben Afskallet Sleben Brudris 1. Importtold (EUR/ton) (1) 231,72 494,00 202,78 424,24 2. Beregningselementer a) Pris cif ARAG (EUR/ton) b) Pris fob (EUR/ton) c) Skibsfragt (EUR/ton) d) Kilde (1) Told ifølge den fælles toldtarif.     347,70 303,81 402,39 435,23     373,30 406,14 29,09 29,09 USDA USDA Operators Operators (1)    