title: 1999/591/EF: Kommissionens beslutning af 9. juni 1999 om den støtteordning Det Forenede Kongerige indførte til fordel for svineproducenterne i Nordirland (meddelt under nummer K(1999) 1602) (Kun den engelske udgave er autentisk)

formats: html pdf print

text: 28. 8. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 227/27 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 9. juni 1999 om den stłtteordning Det Forenede Kongerige indfłrte til fordel for svineproducenterne i Nordirland (meddelt under nummer K(1999) 1602) (Kun den engelske udgave er autentisk) (1999/591/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) streredes stłtteordningen som uanmeldt stłtte under nr. NN 95/98. under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 88, stk. 2, fłrste afsnit, efter at have opfordret alle interesserede til at frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger i overensstemmelse med denne artikel (1), under hensyntagen til disse bem(cid:230)rkninger, og ud fra fłlgende betragtninger: I. SAGENS HIDTIDIGE FORL(cid:216)B (1) Ved skrivelse af 13. august 1998, indg(cid:229)et den 14. august 1998, anmeldte Det Forenede Kongerige over for Kom- missionen en ny statsstłtteordning, ordningen for svine- slagtninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden (Pig Welfare Slaughter Scheme). Ifłlge denne ordning kunne der til svineproducenterne i Nordirland betales en stłtte p(cid:229) 18 GBP pr. svin til d(cid:230)kning af omkostningerne ved slagt- ning og destruktion af overskydende svin, som der ikke fandtes normale afs(cid:230)tningsmuligheder for. Da det frem- gik, at Det Forenede Kongerige havde ladet denne ord- ning tr(cid:230)de i kraft uden at afvente Kommissionens god- kendelse, stłtteordningen som uanmeldt stłtte under nr. NN 96/98. registreredes (2) Ved skrivelse af 1. september 1998, ind(cid:229)get den 2. sep- tember 1998, underrettede Det Forenede Kongerige Kommissionen om, at ordningen for svineslagtninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden som fłlge af manglende inter- esse hos landbrugerne ville blive erstattet af en ny stłtte- ordning, godtgłrelsesordningen for svineslagtninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden (Pig Welfare Slaughter Compen- sation Scheme). Foruden den hidtidige ordnings stłtte til slagtning og destruktion af overskydende svin, ydedes der ifłlge den nye ordning godtgłrelser til producenter af overv(cid:230)gtige »rene« svin (dvs. svin med en levende v(cid:230)gt p(cid:229) mindst 110 kg, bortset fra dr(cid:230)gtige gylter, avls- słer og orner) p(cid:229) indtil 30 GBP pr. svin. Da det fremgik, at Det Forenede Kongerige havde sat denne stłtteordning i kraft uden af afvente Kommissionens godkendelse, regi- (3) Da de britiske myndigheder i skrivelse af 27. oktober 1998 havde bekr(cid:230)ftet, at der ikke var foretaget stłtteud- betalinger under ordningen for svineslagtninger af hen- syn til dyrevelf(cid:230)rden, og da denne ordning i sin helhed var blevet erstattet af godtgłrelsesordningen for svine- slagtninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden, besluttede Kom- idet missionen at afslutte sagen om stłtte NN 96/98, den konkluderede, at foranstaltningen var blevet trukket tilbage af Det Forenede Kongerige. (4) Ved skrivelse af 21. januar 1999 underrettede Kommis- sionen Det Forenede Kongerige om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrłrende udbetalingen af godtgłrelser p(cid:229) indtil 30 GBP pr. slagtet svin. I samme skrivelse underrettede Kommissionen Det Forenede Kongerige om sin beslut- ning om ikke at frems(cid:230)tte indsigelser mod betalingerne for slagtning og destruktion af overskydende svin. Det Forenede Kongerige fremsatte bem(cid:230)rkninger hertil ved skrivelse af 23. februar 1999. (5) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende (2). Kommissionen opfordrede alle interesserede til at frem- s(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger vedrłrende den omhandlede stłtte. Kommissionen har modtaget bem(cid:230)rkninger fra Ulster Farmers’ Union, North of Ireland Veterinary Association, Ulster Pork and Bacon Forum og Northern Ireland Grain Trade Association. Disse bem(cid:230)rkninger er blevet videre- sendt til Det Forenede Kongerige med anmodning om eventuelle kommentarer; Det Forenede Kongerige under- rettede ved skrivelse af 3. maj 1999 Kommissionen om, at det ikke łnskede at frems(cid:230)tte yderligere kommenta- rer. II. DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN (6) Ved en brand den 20. juni 1998 łdelagdes det store svi- neslagteri i Ballymoney, Nordirland, hvilket medfłrte, et ca. 40 % af denne regions slagtekapacitet for svin gik (1) EFT C 67 af 10. 3. 1999, s. 6. (2) Se fodnote 1. L 227/28 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 8. 1999 tabt. Dette indebar alvorlige finansielle og praktiske van- skeligheder for svineproducenterne i Nordirland. Mange producenter havde intet sted at bringe deres dyr til slagt- ning. Medio august 1998 var situationen blevet kritisk med ca. 20 000 (cid:151) 30 000 svin, der ventede p(cid:229) at blive slagtet, og situationen forv(cid:230)rredes fra dag til dag. Det overvejedes at transportere disse svin til slagterier i Stor- britannien eller Irland, men som fłlge af den generelt d(cid:229)rlige markedssituation og restriktionerne i forbindelse med sygdomsbek(cid:230)mpelse afholdt man sig fra at głre dette. Producenterne l(cid:229) s(cid:229)ledes inde med et stadigt sti- gende antal dyr, der i princippet var us(cid:230)lgelige. Desuden havde den tiltagende ophobning af svin p(cid:229) bedrifterne fłrt til alvorlige dyrevelf(cid:230)rdsproblemer som fłlge af overbel(cid:230)gning og fodringsvanskeligheder. Dyrene led under pladsmangel, hłje temperaturer og halebidning, hvilket p(cid:229)fłrte dem unłdvendige lidelser. (7) Under godtgłrelsesordningen for svineslagtninger af hen- syn til dyrevelf(cid:230)rden fik producenterne en uge, der p(cid:229)be- gyndtes den 1. september 1998, til at indgive ansłgnin- ger om at lade overv(cid:230)gtige svin blive omfattet af ordnin- gen. Myndighederne i Nordirland słrgede for slagtning og destruktion af dyrene og afholdt omkostningerne i forbindelse hermed (ca. 15 GBP pr. svin). Desuden ville producenterne modtage 30 GBP pr. svin eller 60 % af den justerede Eurospec-pris for GB/NI, alt efter hvilket belłb der var det laveste. Der blev i alt slagtet 15 571 overv(cid:230)gtige svin og udbetalt en godtgłrelse p(cid:229) 30 GBP for hvert, hvilket gav et samlet godtgłrelsesbelłb p(cid:229) 467 130 GBP. Hertil kom slagte- og destruktionsomkost- ninger p(cid:229) ca. 232 800 GBP, hvilket bragte de samlede omkostninger ved ordningen op p(cid:229) ca. 700 000 GBP. Ordningen var kun g(cid:230)ldende i en uge, og dyrene blev slagtet inden for en periode p(cid:229) ti dage og derefter destrueret. (8) Ved sin beslutning om at indlede proceduren lagde Kom- missionen til grund, at udbetalingen af en godtgłrelse p(cid:229) 30 GBP pr. slagtet svin klar udgjorde en stłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. De p(cid:229)g(cid:230)ldende godtgłrelser blev ydet til bestemte svineproducenter i Nordirland. Fjernelsen af over 15 000 svin fra et marked, som ifłlge udtalelser fra Det Forenede Kongeriges egne myndigheder var under alvorligt pres, kan fordreje kon- kurrencevilk(cid:229)rene og p(cid:229)virke samhandelen mellem med- lemsstaterne. Desuden bem(cid:230)rkede Kommissionen, at virkningen af og selve form(cid:229)let med stłtteudbetalingerne var at yde finansiel stłtte til de h(cid:229)rdest ramte svineavlere i Nordirland. En ensidig beslutning fra en medlemsstats side om at yde finansiel stłtte til bestemte producenter p(cid:229) et marked, der er st(cid:230)rkt integreret p(cid:229) EF-plan, og hvor der er en betydelig samhandel inden for EF, m(cid:229) anses for at true med at fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene. (9) Selv om Det Forenede Kongerige henviste til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), og h(cid:230)vdede, at foranstaltningen m(cid:229)tte betragtes som stłtte, der havde til form(cid:229)l at r(cid:229)de bod p(cid:229) skader, der var for(cid:229)rsaget af en us(cid:230)dvanlig begi- venhed, n(cid:230)rede Kommissionen tvivl med hensyn til, om stłtteforanstaltningen kunne anses som omfattet af denne bestemmelse. Navnlig betvivlede Kommissionen, forarbejdningsvirksomhed om en brand i en enkelt kunne anses for at v(cid:230)re en us(cid:230)dvanlig begivenhed, idet den bem(cid:230)rkede, at der ikke var udbetalt stłtte til ejeren af forarbejdningsvirksomheden. Desuden havde branden ikke medfłrt materielle skader for producenterne, og godtgłrelserne til disse var alene begrundet i łkonomi- ske tab. (10) Kommissionen erkendte dog, at svinemarkedet i Nordir- land p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende tidspunkt var ramt af en meget us(cid:230)dvanlig kombination af omst(cid:230)ndigheder, og den overvejede derfor, om stłtten kunne indfłres under und- tagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Under hensyntagen til de meget specifikke problemer, som branden havde medfłrt, herunder en ophobning af dyr, der var blevet praktisk taget us(cid:230)lgelige, og de deraf fłlgende dyrevelf(cid:230)rdsproblemer, accepterede Kommissio- nen, at en engangsforanstaltning til fjernelse af oversky- dende dyr kunne anses for at fremme den łkonomiske udvikling af den p(cid:229)g(cid:230)ldende sektor. Kommissionen besluttede derfor at anse stłtten p(cid:229) 15 GBP pr. svin til d(cid:230)kning af slagte- og destruktionsomkostninger for at v(cid:230)re forenelig med F(cid:230)llesmarkedet i medfłr af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). (11) Kommissionen betvivlede imidlertid, at de samme syns- punkter kunne anl(cid:230)gges med hensyn til godtgłrelses- belłbet p(cid:229) 30 GBP pr. slagtet svin. Navnlig bem(cid:230)rkede Kommissionen, at stłtte inden for landbrugssektoren, der betales pr. produktionsenhed, i princippet anses for at v(cid:230)re en driftsstłtte, som er af midlertidig karakter, og som, hvis der ikke foreligger nogen modydelse fra stłtte- modtagerens side, p(cid:229) ingen m(cid:229)de fremmer udviklingen af den p(cid:229)g(cid:230)ldende sektor. Da godtgłrelsen ydedes for en produktion, der i łvrigt var us(cid:230)lgelig, indebar stłtten i det mindste en fare for at fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene ved at styrke de p(cid:229)g(cid:230)ldende erhvervsdrivendes konkur- rencestilling. I denne sammenh(cid:230)ng udtrykte Kommissio- nen ogs(cid:229) tvivl med hensyn til, i hvilket omfang den s(cid:230)rlige situation i Nordirland var for(cid:229)rsaget af branden, og i hvilket omfang den skyldes den generelt d(cid:229)rlige situation p(cid:229) svinemarkedet p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende tidspunkt. (12) Kommissionen bem(cid:230)rkede ogs(cid:229), at stłtten meddeltes den 1. september 1998, samme dag som ordningen tr(cid:229)dte i kraft. Kommissionen fandt derfor, at Det For- enede Kongerige ved ydelsen af stłtten havde misligholdt sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, da Kommissionen ikke var blevet underrettet s(cid:229) retti- digt om ordningen, at den havde mulighed for at frem- s(cid:230)tte sine bem(cid:230)rkninger. III. BEM˘RKNINGER FRA INTERESSEREDE (13) Kommissionen har modtaget bem(cid:230)rkninger fra Ulster Farmers’ Union (UFU), North of Ireland Veterinary Asso- ciation (NIVA), Ulster Pork and Bacon Forum og North- 28. 8. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 227/29 fremfłrt. ern Ireland Grain Trade Association (NIGTA), som alle g(cid:229)r ind for udbetalingen af stłtten og tilslutter sig de argumenter, Det Forenede Kongerige har I bem(cid:230)rkningerne tilbagevises det synspunkt, som Kom- missionen gav udtryk for ved indledningen af procedu- ren, nemlig at branden ikke kunne betragtes som en us(cid:230)dvanlig begivenhed. En af de interesserede anfłrte, at selv om branden ud fra virksomhedsejerens synspunkt m(cid:229)tte anses for at v(cid:230)re en normal erhvervsrisiko, s(cid:229) m(cid:229)tte sagen anskues fra svineproducenternes side, idet disse fra den ene dag til den anden mistede 40 % af for- arbejdningskapaciteten i Nordirland. Ud fra producenter- nes synsvinkel kunne branden ikke anses for at v(cid:230)re en normal erhvervsrisiko, men m(cid:229)tte betragtes som en us(cid:230)dvanlig begivenhed. antal overv(cid:230)gtige ningen er baseret p(cid:229) undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og accepterer og stłtter Kommissionens synspunkt om, at fjernelsen fra bedrifterne i Nordirland af det overskydende svin uden afs(cid:230)tningsmuligheder for at undg(cid:229) disses lidelser var en foranstaltning, der kan anses for at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene. De er enige i, at det var i den f(cid:230)lles interesse at słrge for en human slagtning af de dyr, for hvilke der ikke fandtes normale afs(cid:230)tningsmulig- heder, og i beskrivelsen af de trufne foranstaltninger til sikring af, at dyrene blev destrueret og ikke anvendtes til konsum. De stłtter derfor Kommissionen i dens syns- punkt om, at betalingen af stłtten ikke (cid:230)ndrede samhan- delsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse. (14) Alle de fire interesserede, der har fremsat bem(cid:230)rkninger, understreger alvoren i det dyrevelf(cid:230)rdsproblem, der var opst(cid:229)et p(cid:229) svinebedrifterne i Nordirland som fłlge af branden, og nłdvendigheden af en hurtig afhj(cid:230)lpning af situationen fra myndighedernes side. De manglende afs(cid:230)tningsmuligheder for svin fłrte til en ophobning af dyrene p(cid:229) bedrifterne, hvilket p(cid:229) grund af overbel(cid:230)gnin- gen igen resulterede i udbrud af lungebet(cid:230)ndelse, hale- bidning, rektalprolaps og andre fłlgesygdomme. Efter- h(cid:229)nden som svinene tog p(cid:229) i v(cid:230)gt, blev de us(cid:230)lgelige, da slagte- og forarbejdningsk(cid:230)derne ikke er konstrueret til at modtage dyr p(cid:229) over 110 kg levende v(cid:230)gt. NIVA beskriver dyrevelf(cid:230)rdssituationen som uacceptabel. NIVA og UFU mener begge, at udbetalingen af godtgłrelser var berettiget, medens NIGTA finder, at regeringen ikke havde noget valg, men var nłdt til at udbetale godtgłrel- ser for at sikre landm(cid:230)ndenes medvirken ved ordningen med nłdslagtninger. (15) Desuden anfłres det fordrejede konkurrencevilk(cid:229)rene i bem(cid:230)rkningerne, at ordningen ikke eller p(cid:229)virkede samhandelen mellem medlemsstaterne. I den forbindelse fremlagde UFU detaljerede oplysninger om udviklingen i svinepriserne i Nordirland fłr og efter branden sammen med dokumentation, der skulle vise, at producenternes vanskeligheder skyldtes branden og ikke den generelt d(cid:229)rlige situation inden for svinesektoren. IV. KOMMENTARER FRA DET FORENEDE KONGERIGE (16) I deres kommentarer understreger de britiske myndighe- der dyrevelf(cid:230)rdens betydning og deres overbevisning om, at de trufne foranstaltninger var nłdvendige for at bringe dyrenes alvorlige lidelser til ophor. (17) For det fłrste giver de britiske myndigheder udtryk for tilfredshed med Kommissionens beslutning om ikke at frems(cid:230)tte indsigelser mod betalingen af en stłtte p(cid:229) ca. 15 GBP til d(cid:230)kning af slagte- og destruktionsomkostnin- gerne for de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr. De noterer sig, at beslut- (18) Alligevel fastholder de britiske myndigheder principielt deres opfattelse af, at branden p(cid:229) forarbejdningsvirksom- heden i Ballymoney var en us(cid:230)dvanlig begivenhed som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b). De kan ikke acceptere, at det forhold, at en producent pludselig ikke er i stand til at opn(cid:229) nogen pris for sit produkt p(cid:229) sit s(cid:230)dvanlige marked som fłlge af omst(cid:230)ndigheder, der ikke vedrłrer markedssituationen, og uden at efter- spłrgslen har (cid:230)ndret sig, sammenholdt med den n(cid:230)sten totalt manglende mulighed for at transportere produktet med henblik p(cid:229) salg p(cid:229) andre markeder som fłlge af restriktioner vedrłrende flytninger af dyr, kan anses for at v(cid:230)re omfattet af en erhvervsrisiko i normal forstand. (19) De britiske myndigheder begr(cid:230)nser imidlertid deres egentlige kommentarer til den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for med hensyn til den godtgłrelse p(cid:229) 30 GBP pr. svin, der udbetaltes sammen med slagte- og destruktionsomkostningerne. (20) De accepterer, at denne foranstaltninger er en stłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. (21) Hvad ang(cid:229)r Kommissionens tvivl med hensyn til, om denne betaling er driftsstłtte, og om stłtteforanstaltnin- gen i det mindste truer med at fordreje konkurrencevil- k(cid:229)rene, forsłger de britiske myndigheder at bevise, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltning kan anses for at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene, at den ikke har (cid:230)ndret samhandelsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse, og at den derfor kan henfłres under undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). (22) Begrundelsen for de britiske myndigheders indgriben var det ekstraordin(cid:230)re dyrevelf(cid:230)rdsproblem, der opstod p(cid:229) bedrifterne. Mange dyr var udsat for uacceptable lidelser. Til stłtte for denne p(cid:229)stand har de britiske myndigheder fremlagt uddrag af som embedsdyrl(cid:230)ger har aflagt p(cid:229) svinebedrifter i Nordirland, og som beskriver tilf(cid:230)lde med dyr, der sammenstuves i uegnede stalde eller ikke fodres, som de skal, sm(cid:229)grise der druknes ved fłdslen, hals- og halebidning samt fra kontrolbesłg, rapporter L 227/30 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 8. 1999 kampe, traumatisering og kannibalisme. Forekomsten af s(cid:229)danne problemer bekr(cid:230)ftedes af repr(cid:230)sentanter for landm(cid:230)ndene selv, for bedrifternes dyrevelf(cid:230)rdsr(cid:229)d og for sammenslutningen af veterin(cid:230)rkirurger i Nordirland. P(cid:229) slagterierne kunne der ogs(cid:229) konstateres en tredobling af antallet af slagtekroppe, der afvistes p(cid:229) grund af halsl(cid:230)sioner, hvilket tegn p(cid:229) overbel(cid:230)gning. et Nyhedsmedierne i Nordirland berettede i vidt omfang om disse problemer. P(cid:229) grund af disse omst(cid:230)ndigheder udsendte det nordirske landbrugsministerium (DANI) den 6. august 1998 en pressemeddelelse for at erindre landm(cid:230)ndene om deres forpligtelser med hensyn til dyrevelf(cid:230)rd. Det fandtes dog ogs(cid:229) nłdvendigt at gribe ind for at afhj(cid:230)lpe dyrevelf(cid:230)rdsproblemet. er (23) De britiske myndigheder forklarer, at man i august overvejede flere muligheder p(cid:229)g(cid:230)ldende svin fra bedrifterne. for at juli og fjerne de (24) Den fłrste mulighed, der overvejedes, var en tvungen fjernelse af de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr fra bedrifterne i henhold til dyrevelf(cid:230)rdsloven (Nordirland) af 1972 og bekendt- głrelsen om politiets befłjelser ved bevis for strafbare overtr(cid:230)delser (Nordirland) af 1989. Disse bestemmelser giver myndighederne befłjelse til at afl(cid:230)gge besłg p(cid:229) bedrifterne, til at beslagl(cid:230)gge og tilbageholde dyr, der behandles brutalt, og til at retsforfłlge lovovertr(cid:230)derne. De giver dog ingen befłjelse til at destruere eller p(cid:229) anden m(cid:229)de bortskaffe de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr. Efter grundige overvejelser besluttedes det, at de praktiske problemer i forbindelse med beslagl(cid:230)ggelse og opbevaring af et stort antal dyr, der p(cid:229) dav(cid:230)rende tidspunkt blev ansl(cid:229)et til ca. 28 000 dyr fordelt p(cid:229) 2 000 bedrifter, var ulłselige. Det ville have v(cid:230)ret nłdvendigt at lade en embedsdyrl(cid:230)ge, ledsaget af politiet, afl(cid:230)gge besłg p(cid:229) hver bedrift, lige- som hvert dyr, der led under velf(cid:230)rdsproblemer, skulle transporteres og opbevares. Selv om en s(cid:229)dan plan var blevet iv(cid:230)rksat, ville det desuden ikke have givet nogen langsigtet lłsning p(cid:229) problemet, da dyrene i sidste ende skulle tilbageleveres til ejerne. (25) Under disse omst(cid:230)ndigheder besluttede de britiske myn- digheder, at problemet m(cid:229)tte lłses i samarbejde med dyrenes ejere. De indfłrte derfor en ordning, ifłlge hvil- ken staten betalte omkostningerne ved slagtning og destruktion af svin, der var blevet overv(cid:230)gtige efter bran- den, og hvis opstaldning gav anledning til velf(cid:230)rdspro- blemer. Det var ordningen for svineslagtninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden, som meddeltes til Kommissionen den 13. august 1998, og som registreredes som uanmeldt stłtte nummer NN 96/98. Producenterne viste ingen interesse for denne ordning. (26) Under hensyntagen til problemets hastende karakter m(cid:229)tte de britiske myndigheder overveje muligheden for at tilbyde en symbolsk godtgłrelse for at sikre sig pro- ducenternes medvirken ved fjernelsen af de berłrte dyr. Tilbuddet herom blev kun fremsat med henblik p(cid:229) at fjerne de berłrte dyr og ikke for at give nogen skjult stłtte til svinesektoren. De britiske myndigheder mener derfor, at godtgłrelserne kan sidestilles med betalingen af de 15 GBP for slagtning og destruktion af dyrene og p(cid:229) samme m(cid:229)de błr anses for at v(cid:230)re omfattet af und- tagelsesbestemmelsen i stk. 3, litra c). traktatens artikel 87, (27) Med hensyn til om godtgłrelserne (cid:230)ndrede samhandels- vilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles inter- esse, p(cid:229)peger de britiske myndigheder, at godtgłrelsens stłrrelse blev fastsat p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at risikoen for overkompensation blev undg(cid:229)et. Svinepriserne fulgtes i ugen forud for ordningens indfłrelse. Den valgte godtgł- relse p(cid:229) 30 GBP pr. svin l(cid:229) s(cid:229)ledes 9,54 GBP under den gennemsnitlige markedspris i Nordirland i den forg(cid:229)ende uge 16,25 GBP under markedsprisen i Storbritannien og 20,09 GBP under prisen i Irland i samme periode. De britiske myndigheder mener, at dette er et klart bevis p(cid:229), at godtgłrelserne ikke oversteg den markedspris, der var blevet betalt for dyrene, hvis slagteriet i Ballymoney sta- dig havde v(cid:230)ret i drift. Sammen med det forhold, at dyrene destrueredes, s(cid:229) de ikke kunne anvendes til kon- sum, betłd dette, at risikoen for en direkte fordrejning af markedet til fordel for stłttemodtagerne nedbragtes til et minimum. (28) Selv om de britiske myndigheder erkender, at betalingen af en godtgłrelse til producenterne teoretisk set kan anses for at true med at fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene ved at styrke de p(cid:229)g(cid:230)ldende producenters konkurrence- evne og derigennem p(cid:229)virke samhandelen mellem med- lemsstaterne, mener de, at denne konkurrencefordrejning var minimal og under alle omst(cid:230)ndigheder ikke (cid:230)ndrede samhandelsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der stred mod den f(cid:230)lles interesse. De stłtter dette synspunkt p(cid:229) en detalje- ret sammenligning af udviklingen i svinepriserne i Nord- irland, Storbritannien og Irland i ugerne efter stłttens iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse. De henviser ogs(cid:229) til den fortsat d(cid:229)rlige situation p(cid:229) svinemarkedet i Nordirland, som har med- fłrt, at der var ca. 300 f(cid:230)rre svineproducenter i decem- ber 1998 end i juni 1998. (29) Desuden bem(cid:230)rker de britiske myndigheder, at svine- markedet i Nordirland inden branden p(cid:229) slagteriet i Bal- lymoney i meget hłj grad var et afgr(cid:230)nset marked, idet der kun var tale om et meget begr(cid:230)nset antal afskibnin- ger til Storbritannien i maj og juni 1998 (1 214 dyr i alt) og slet ingen til Irland. Efter branden łgedes dette antal v(cid:230)sentligt, da producenterne forsłgte at finde nye afs(cid:230)tningsmuligheder. Det forłgede antal afskibninger fra Nordirland betłd, at den ophobning af dyr, der havde fundet sted i juli og august 1998, ikke gentog sig. Denne lłsning kunne imidlertid ikke straks anvendes, da der gik 28. 8. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 227/31 en vis tid med den nłdvendige tilrettel(cid:230)ggelse, s(cid:229) det sikredes, at forsendelserne til Storbritannien bl. a. var i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i Kommissionens beslutning 93/24/E(cid:216)F (3) vedrłrende Aujeszkys sygdom, og med de attesteringskrav, de irske myndigheder har fastlagt vedrłrende porcin reproduk- tions- og respirationssygdom (PRRS). (30) Afsluttende bem(cid:230)rker de britiske myndigheder, at hvis stłtten havde givet de nordirske producenter en konkur- rencefordel, ville navnlig svineproducenterne i den łvrige del af Det Forenede Kongerige have haft store ulemper heraf. De finder, at dette ikke var tilf(cid:230)ldet, og at stłtten ikke kan have haft stłrre virkninger for producenterne i de łvrige medlemsstater. De britiske myndigheder konkluderer derfor, at stłtten ikke har (cid:230)ndret samhan- delsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse, og at foranstaltningen derfor kan henfłres under undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). V. VURDERING AF ST(cid:216)TTEN Artikel 87, stk. 1 (31) (32) I artikel 21 i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den f(cid:230)lles markedsordning for svi- nekłd (4) er det fastsat, at traktatens artikel 87, 88 og 89 finder anvendelse p(cid:229) produktion af og handel med de produkter, der er n(cid:230)vnt i forordningens artikel 1, med- mindre andet er bestemt i forordningen. Ifłlge traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstłtte eller stłtte, som ydes ved hj(cid:230)lp af statsmidler under enhver t(cid:230)nkelig form, og som fordrejer eller truer med at for- dreje konkurrencevilk(cid:229)rene ved at begunstige visse virk- somheder eller visse produktioner, uforenelig med F(cid:230)lles- markedet i det omfang, den p(cid:229)virker samhandelen mel- lem medlemsstaterne. (33) Da Kommissionen besluttede at indlede proceduren, var den af den opfattelse, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltning klart udgłr en stłtte som omhandlet i n(cid:230)vnte bestem- melse. Betalingerne ydedes af de britiske myndigheder og begunstigede bestemte svineproducenter i Nordirland. Betalingerne var en finansiel godtgłrelse for destruktion af dyr, som ifłlge alle berłrte parter var us(cid:230)lgelige p(cid:229) normale markedsvilk(cid:229)r. En ensidig beslutning fra en medlemsstats side om at yde finansiel stłtte til bestemte producenter p(cid:229) et marked, der er st(cid:230)rkt integreret p(cid:229) EF- plan og omfattet af en f(cid:230)lles markedsordning, og hvor der er tale om en v(cid:230)sentlig samhandel inden for F(cid:230)lles- skabet, m(cid:229) anses for at true med at fordreje konkurren- (3) EFT L 16 af 25. 1. 1993, s. 18. (4) EFT L 282 af 1. 11. 1975, s. 1. (34) (35) (36) (37) cevilk(cid:229)rene og derigennem p(cid:229)virke samhandelen mellem medlemsstaterne. I deres skrivelse af 23. februar 1999 erkendte de britiske myndigheder udtrykkeligt, at foranstaltningen udgłr en stłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Der er derfor ingen grund til at undersłge dette forhold yder- ligere. Forbuddet mod statsstłtte i traktatens artikel 87, stk. 1, er ikke ubetinget, idet artikel 87, stk. 2 og 3, indeholder en r(cid:230)kke undtagelser. Undtagelserne i artikel 87, stk. 2, litra a) og c), kan tydeligvis ikke finde anvendelse, og det samme g(cid:230)lder undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra a), b) og d). Hverken Det Forenede Kongerige eller nogen anden af de interesserede, der har fremsat bem(cid:230)rkninger, har foresl(cid:229)et at lade nogen af disse undtagelser finde anvendelse p(cid:229) den p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltning. For at begrunde stłtten har Det Forenede Kongerige henvist til traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), og foresl(cid:229)et, at for- anstaltningen anses som stłtte med det form(cid:229)l at r(cid:229)de bod p(cid:229) skader, der er for(cid:229)rsaget af en us(cid:230)dvanlig begi- venhed. Alternativt har Det Forenede Kongerige foresl(cid:229)et, at stłtten anses for at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene uden at (cid:230)ndre samhandelsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse, og at den der- for kan henfłres under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c). Det er derfor nłdvendigt at undersłge begge disse bestemmelser. Artikel 87, stk. 2, litra b) Ifłlge traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), anses stłtte, hvis form(cid:229)l er at r(cid:229)de bod p(cid:229) skader, der er for(cid:229)rsaget af en us(cid:230)dvanlig begivenhed, for at v(cid:230)re forenelig med F(cid:230)llesmarkedet. I sin beslutning om at indlede proceduren gav Kommis- sionen udtryk for alvorlig tvivl med hensyn til, om betin- gelserne for anvendelsen af denne bestemmelse var opfyldt i det foreliggende tilf(cid:230)lde. Generelt fandt Komis- sionen, at muligheden for lukning af en forarbejdnings- virksomhed som fłlge af et uheld snarere m(cid:229) anses for at v(cid:230)re en normal erhvervsrisiko end en us(cid:230)dvanlig begivenhed. I den forbindelse bem(cid:230)rkede Kommissionen, at branden, selv om den var omfattende, var begr(cid:230)nset til en enkelt virksomhed. Kommissionen havde aldrig tid- ligere accepteret, at en brand i en enkelt forarbejdnings- virksomhed kunne anses for at v(cid:230)re en us(cid:230)dvanlig begi- venhed. Desuden blev der ikke ydet nogen stłtte til eje- ren af selve forarbejdningsvirksomheden, som tilsynela- dende var d(cid:230)kket af en normal erhvervsbrandforsikring. (38) Med hensyn til brandens virkninger for de nordirske svi- neproducenter bem(cid:230)rkede Kommissionen, at branden ikke medfłrte nogen materiel skade p(cid:229) disses egne pro- duktionsanl(cid:230)g. De skader, de led, var et resultat af, at de ikke kunne finde alternative afs(cid:230)tningsmuligheder for de svin, som ellers ville v(cid:230)re blevet solgt til forarbejdning L 227/32 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 8. 1999 p(cid:229) virksomheden i Ballymoney. Endvidere var Kommis- sionen usikker med hensyn til, i hvilken grad producen- ternes tab var for(cid:229)rsaget af branden p(cid:229) virksomheden i Ballymoney, og i hvilken udstr(cid:230)kning de skyldtes de generelt lave priser p(cid:229) svinemarkedet p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende tidspunkt. ikke en us(cid:230)dvanlig begivenhed i den forstand, der er omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b), selv om det kan v(cid:230)re begrundet at udbetale stłtte i medfłr af andre bestemmelser i artikel 87, forudsat at de deri fast- satte betingelser er opfyldt. (39) De britiske myndigheder fastholder i deres skriftlige kommentarer principielt deres synspunkt om, at branden błr anses som en us(cid:230)dvanlig begivenhed, men de frem- kommer ikke med nye argumenter i den forbindelse. De interesserede, der har fremsat bem(cid:230)rkninger, fastholder ogs(cid:229), at branden m(cid:229) betragtes som en us(cid:230)dvanlig begi- venhed, undtagen Ulster Farmers’ Union, som anfłrer, at branden var en normal risiko for ejeren af forarbejd- ningsvirksomheden, men ikke for producenterne, som var afh(cid:230)ngige af, at virksomheden aftog deres svin, og som blev h(cid:229)rdt ramt af en begivenhed, de slet ikke havde nogen indflydelse p(cid:229). (40) (41) (42) (43) P(cid:229) baggrund af oplysningerne fra de britiske myndighe- der og de interesserede, som gennemg(cid:229)s nedenfor, erken- der Kommissionen, at branden p(cid:229) virksomheden i Bally- money ville have medfłrt betydelige vanskeligheder for svineproducenterne i Nordirland, uanset hvordan den generelle situation p(cid:229) svinemarkedet havde v(cid:230)ret p(cid:229) tids- punktet for branden. Ikke desto mindre er Kommissionen fortsat af den opfat- telse, at branden p(cid:229) virksomheden i Ballymoney ikke kan anses for at v(cid:230)re en us(cid:230)dvanlig begivenhed som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 2. For det fłrste m(cid:229) det p(cid:229)peges, at artikel 87, stk. 2 og 3, skal fortolkes sn(cid:230)vert, da bestemmelserne er undtagelser fra det generelle princip om statsstłttes uforenelighed i artikel 87, stk. 1. For det andet skal Kommissionen med hensyn til det materielle tab bem(cid:230)rke, at brandens egentlige offer, ejerne af virksomheden i Ballymoney, ikke modtager nogen stłtte. Desuden er den konstatering, der anfłrtes i forbindelse med indledningen af proceduren, nemlig at ejerne tilsyneladende var d(cid:230)kket af en normal erhvervs- brandforsikring, ikke blevet modsagt i nogen af bem(cid:230)rk- ningerne. Kommissionen konkluderer derfor, at branden i forhold til virksomhedens ejere m(cid:229) anses for af v(cid:230)re en normal erhvervsrisiko, og at den s(cid:229)ledes ikke kan betrag- tes som en us(cid:230)dvanlig begivenhed. (44) Kommissionen kan ikke acceptere argumentet om, at branden alligevel błr anses for at v(cid:230)re en us(cid:230)dvanlig begivenhed, fordi de nordirske svineproducenter pludse- lig mistede deres v(cid:230)sentligste afs(cid:230)tningsmulighed for deres produktion som fłlge af begivenheder, de slet ikke havde nogen indflydelse p(cid:229). I łkonomisk henseende er virkningerne af branden de samme, som hvis virksomhe- den var blevet lukket af andre grunde, f. eks. fordi den ikke gav overskud, eller som fłlge af ejernes insolvens. Kommissionen finder, at der i normale forretningsfor- hold altid er en vis risiko, om end lille, for at en af par- terne stopper sin virksomhed af grunde, som de łvrige parter ikke har nogen indflydelse p(cid:229). Noget s(cid:229)dant er Artikel 87, stk. 3, litra c) (45) (46) I artikel 87, stk. 3, litra c), er det fastsat, at stłtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller łko- nomiske regioner kan anses for at v(cid:230)re forenelig med F(cid:230)llesmarkedet, n(cid:229)r den ikke (cid:230)ndrer samhandelsvilk(cid:229)- rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse. I sin beslutning om at indlede proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, accepterede Kommissionen, at betalin- gen af 15 GBP til d(cid:230)kning af slagte- og destruktions- omkostninger for overskydende svin kunne henfłres under undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Den udtrykte dog tvivl med hensyn til, om samme syns- punkt kunne anl(cid:230)gges for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r betalingen af en godtgłrelse p(cid:229) 30 GBP pr. slagtet svin, og begrundelsen var, at der her synes at v(cid:230)re tale om en driftsstłtte. Det Forenede Kongerige og alle andre interesserede anf(cid:230)gter denne vurdering. (47) Inden branden den 26. juni 1998 slagtedes der i Nordir- land i alt ca. 41 500 svin om ugen, hvoraf ca. 16 500 slagtedes og forarbejdedes p(cid:229) virksomheden i Ballymo- ney. Branden medfłrte et fuldst(cid:230)ndigt bortfald af denne slagtekapacitet. (48) De britiske myndigheder har i deres kommentarer godt- gjort, at de foreliggende alternative afs(cid:230)tningsmuligheder for denne produktion var yderst begr(cid:230)nsede. Selv om de resterende slagterier og forarbejdningsanl(cid:230)g i Nordirland havde v(cid:230)ret i stand til at łge deres slagtekapacitet, f. eks. ved en udvidet arbejdstid, var deres samlede slagte- og forarbejdningskapacitet begr(cid:230)nset p(cid:229) grund af mangelen p(cid:229) de for forarbejdningen nłdvendige faciliteter, navnlig kłlelagre. (49) Hvad at for transportere ung(cid:229)r muligheden de p(cid:229)g(cid:230)ldende svin til slagtning og forarbejdning uden for Nordirland, er der kun to eksportmarkeder af łkonomisk betydning for levende svin for Nordirland, nemlig Irland og Storbritannien. Muligheden for at sende svin fra Nordirland til Storbritannien er begr(cid:230)nsede, bl. a. som fłlge af de betingelser, der er i beslutning 93/24/E(cid:216)F vedrłrende Aujeszkys sygdom, og mulighe- den for at Irland er flytte dyrene fra Nordirland til begr(cid:230)nsede som fłlge af de irske myndigheders krav om attester vedrłrende PRRS. De tal, der er forelagt af de britiske myndigheder, viser, at det nordirske svinemarked inden branden var et n(cid:230)sten i perioden umiddelbart fuldst(cid:230)ndigt transporteredes ingen svin til Irland i maj og juni 1998, og der afski- bedes kun 1 214 svin (mindre end 0,5 % af den samlede afgr(cid:230)nset marked. Der fastlagt 28. 8. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 227/33 produktion) til Storbritannien. Efter branden blev der inden for sektoren gjort ih(cid:230)rdige forsłg p(cid:229) at finde alter- native afs(cid:230)tningsmuligheder, men det var fłrst i oktober 1998, at m(cid:230)ngden af de dyr, der transporteredes fra Nordirland, oversteg den m(cid:230)ngde, der forarbejdedes p(cid:229) Ballymoney umiddelbart inden branden. (54) (50) I mellemtiden ophobedes der et v(cid:230)sentligt antal dyr p(cid:229) bedrifterne i Nordirland. Denne svinepukkel voksede hur- tigt som fłlge af den forholdsvis korte produktionscyklus for svin (i praksis ca. fem m(cid:229)neder) og fłrte til over- bel(cid:230)gning. Desuden m(cid:229) det bem(cid:230)rkes, at et stort antal dyr blev praktisk taget us(cid:230)lgelige som fłlge af, at svin, som n(cid:229)r op over en bestemt v(cid:230)gt (ca. 110 kg) hurtigt bliver for tunge til at kunne behandles med det udstyr, der findes p(cid:229) svineslagterierne. Den stłtteordning, der indfłrtes af Det Forenede Kongerige, tog kun sigte p(cid:229) en fjernelse fra bedrifterne og en human slagtning af disse overv(cid:230)gtige svin. (51) Det er klart, at den generelle situation fłrte til alvorlige dyrevelf(cid:230)rdsproblemer p(cid:229) bedrifterne. Det er blevet dokumenteret ved rapporter om embedsdyrl(cid:230)gers kon- trol p(cid:229) stedet, ved henvendelser fra uafh(cid:230)ngige dyrl(cid:230)ger til myndighederne p(cid:229) dav(cid:230)rende tidspunkt og ved de bem(cid:230)rkninger, som North of Ireland Veterinary Associa- tion har fremsendt til Kommissionen i forbindelse med proceduren. Bekymringerne antog et s(cid:229)dant omfang, at Nordirlands landbrugsministerium den 6. august 1998 udsendte en pressemeddelelse for at minde svinepro- ducenterne om deres forpligtelser med hensyn til dyre- velf(cid:230)rd. (52) P(cid:229) denne baggrund overvejede de britiske myndigheder fłrst muligheden for at udnytte deres retlige befłjelser til at fjerne de berłrte dyr fra bedrifterne. De konkluderede imidlertid, at dette var umuligt af praktiske og logistiske grunde, og at en s(cid:229)dan fremgangsm(cid:229)de alligevel ikke under nogen omst(cid:230)ndigheder ville lłse problemet (se betragtning 23). Kommissionen accepterer disse forkla- ringer. (53) De britiske myndigheder indfłrte derefter en begr(cid:230)nset stłtteordning, ifłlge hvilken der kun skulle betales stłtte til d(cid:230)kning af omkostningerne ved slagtning og destruk- tion af de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr. Der var imidlertid ikke en eneste producent, der deltog i denne ordning (se betragt- ning 24). I sin beslutning om at indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, bem(cid:230)rkede Kommissionen, at den ikke i łjeblik- ket har nogen nłje defineret politik med hensyn til stats- stłtte, der tager sigte p(cid:229) at lłse dyrevelf(cid:230)rdsproblemer. Den bem(cid:230)rkede dog, at der er fastsat EF-bestemmelser vedrłrende dette spłrgsm(cid:229)l, som fastl(cid:230)gger visse mini- mumsstandarder for dyrevelf(cid:230)rd. Endvidere bem(cid:230)rkede Kommissionen, at de britiske myndigheder havde truffet foranstaltninger til at mindske virkningerne af ordningen, navnlig ved at sikre, at de slagtede dyr blev destrueret og ikke blev anvendt til konsum. Kommissionen fandt der- for, at fjernelsen fra bedrifterne i Nordirland af det over- skydende antal overv(cid:230)gtige svin, for hvilke der ikke var nogen normale afs(cid:230)tningsmuligheder, og slagtningen af disse p(cid:229) humane betingelser var en foranstaltning, som kunne anses for at fremme udviklingen af visse erhvervs- grene. P(cid:229) baggrund af de forklaringer, som de britiske myndigheder har givet, kan Kommissionen nu acceptere, at beslutningen om at udbetale en symbolsk godtgłrelse til producenterne fłrst blev truffet efter grundig over- vejelse af de alternative muligheder, og at den var nłd- vendig for at sikre en medvirken fra producenternes side. (55) Kommissionen konkluderer derfor, at foranstaltningen kan betragtes som analog med beslutningen om at betale 15 GBP til d(cid:230)kning af slagte- og destruktionsomkostnin- gerne for de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr. (56) Da foranstaltningen i princippet kan accepteres som stłtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, er det nłdvendigt at overveje, om stłtten faktisk har (cid:230)ndret samhandelsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den f(cid:230)lles interesse. (57) Som de britiske myndigheder p(cid:229)peger i deres bem(cid:230)rk- ninger, l(cid:229) stłtten p(cid:229) 30 GBP pr. svin faktisk betydeligt lavere end den gennemsnitlige svinepris i Nordirland i ugen forud for den uge, hvor ordningen var g(cid:230)ldende. Nedenst(cid:229)ende tabel viser de gennemsnitlige svinepriser i Storbritannien, Nordirland og Irland, udtrykt i pound sterling, i ugen forud for branden i Ballymoney, i ugen umiddelbart inden ordningen blev indfłrt, og i de fire uger efter ordningen, hvor virkningerne af fjernelsen af de slagtede svin skulle v(cid:230)re stłrst. Producentprisen for svin i GBP i ugen, der udlłb den 14. 6. 1998 30. 8. 1998 6. 9. 1998 13. 9. 1998 20. 9. 1998 27. 9. 1998 Storbritannien 64,33 46,25 44,86 43,03 43,41 42,92 Nordirland 59,55 39,54 37,45 35,90 35,15 34,17 Irland 57,51 50,09 50,00 50,39 51,26 50,70 L 227/34 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 8. 1999 (58) Disse tal viser, at selv om priserne p(cid:229) alle tre markeder som fłlge af den generelt d(cid:229)rlige situation inden for sek- toren faldt i perioden fra branden i Ballymoney til ord- ningens indfłrelse, var prisfaldene i Nordirland noget stłrre. Desuden forsatte priserne i Nordirland ogs(cid:229) efter ordningens indfłrelse med at falde hurtigere end i Stor- britannien, medens priserne i Irland forblev mere eller mindre stabile. Endvidere l(cid:229) stłttebelłbet i hele den rele- vante periode v(cid:230)sentligt under markedsprisen for svin i Nordirland. (59) Hertil kommer, at det udbetalte stłttebelłb, som var producenternes eneste indkomst, l(cid:229) v(cid:230)sentligt under pro- duktionsomkostningerne for de p(cid:229)g(cid:230)ldende dyr. Da pro- ducenterne m(cid:229)tte b(cid:230)re en stor del af tabet, forekommer det meget usandsynligt, at stłtten skulle have styrket stłttemodtagernes konkurrencem(cid:230)ssige stilling p(cid:229) andre producenters bekostning i et omfang, der gik ud over, hvad der var strengt nłdvendigt for at opn(cid:229) form(cid:229)lene med ordningen. (60) P(cid:229) grundlag af ovenst(cid:229)ende finder Kommissionen, at den stłtte p(cid:229) 30 GBP, der udbetaltes til visse svineproducen- ter i Nordirland for at sikre deres medvirken til en human fjernelse fra bedrifterne og destruktion af over- skydende overv(cid:230)gtige svin, som der ikke var nogen nor- male afs(cid:230)tningsmuligheder for, kan anses for at have fremmet udviklingen af svinesektoren i Nordirland uden at have (cid:230)ndret samhandelsvilk(cid:229)rene p(cid:229) en m(cid:229)de, der stri- der mod den f(cid:230)lles interesse. (61) Da stłtten udelukkende af dyrevelf(cid:230)rdsgrunde blev ydet for overv(cid:230)gtige svin, som ellers ikke kunne afs(cid:230)ttes, med henblik p(cid:229) at nedbringe overbel(cid:230)gningen p(cid:229) bedrif- terne, da de britiske myndigheder sikrede sig, at kłdet fra s(cid:229)danne dyr blev destrueret og ikke blev anvendt til konsum, og da den udbetalte godtgłrelse var forholdsvis begr(cid:230)nset, finder Kommissionen endvidere, at det kan udelukkes, at stłtteforanstaltningen p(cid:229)virkede ordnin- gerne under den f(cid:230)lles markedsordning for svinekłd p(cid:229) en m(cid:229)de, der var i strid med forordning (E(cid:216)F) nr. 2759/75. VI. KONKLUSION (62) Kommissionen konstaterer, at Det Forenede Kongerige ulovligt har indfłrt godtgłrelsesordningen for svineslagt- ninger af hensyn til dyrevelf(cid:230)rden i strid med traktatens artikel 88, stik. 3. P(cid:229) grundlag af ovenst(cid:229)ende finder Kommissionen dog, at stłtteordningen opfylder betingel- serne for at kunne henfłres under undtagelsesbestem- melsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Den stłtte p(cid:229) 30 GBP pr. slagtet svin, der ydedes under godt- głrelsesordningen for svineslagtninger af hensyn til dyrevel- f(cid:230)rden, som gennemfłrtes i Det Forenede Kongerige (Nordir- land) i medfłr af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). i september 1998, er forenelig med f(cid:230)llesmarkedet Artikel 2 Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbri- tannien og Nordirland. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 9. juni 1999. P(cid:229) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen


title: Agenda 2000 : Erweiterung: Regelmäßiger Bericht 1998 der Kommission über die Fortschritte der Türkei auf dem Weg zum Beitritt.

eurovoc_concepts:
Türkiye
accession to the European Union
economic situation
enlargement of the Union
political situation


title: Regulamento (CE) n° 1192/1999 da Comissão, de 9 de Junho de 1999, que fixa os direitos de importação no sector do arroz

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

formats: pdf print

text: 10. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 145/13 REGULAMENTO (CE) N. o 1192/1999 DA COMISSÃO de 9 de Junho de 1999 que fixa os direitos de importação no sector do arroz A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 3072/95 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, que estabelece a organização comum de mercado do arroz (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2072/98 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1503/96 da Comissão, de 29 de Julho de 1996, que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n. o 3072/95 do Conselho no que respeita aos direitos de importação no sector do arroz (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2831/98 (4), e, nomeadamente, o n. o 1 do seu artigo 4. o, Considerando que o artigo 11. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95 prevê que, na importação dos produtos referidos no artigo 1. o do mencionado regulamento, serão cobradas as taxas dos direitos da pauta aduaneira comum; que, todavia, no que respeita aos produtos referidos no n. o 2 do mesmo artigo, o direito de importação é igual ao preço de intervenção válido para esses produtos no momento da importação, majorado de uma determinada percentagem consoante se trate de arroz descascado ou branqueado, diminuído do preço de importação, desde que esse direito não seja superior à taxa dos direitos da pauta aduaneira comum; Considerando que, por força do n. o 3 do artigo 12. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95, os preços de importação CIF são calculados com base nos preços representativos do produto em questão no mercado mundial ou no mercado de importação comunitário do produto; Considerando que o Regulamento (CE) n. o 1503/96 esta- beleceu as normas de execução do Regulamento (CE) n. o 3072/95 no que respeita aos direitos de importação no sector do arroz; Considerando que os direitos de importação são aplicáveis até que entre em vigor o resultado de uma nova fixação; que esses direitos permanecem igualmente em vigor se não estiver disponível qualquer cotação para a origem de referência prevista no artigo 5. o do Regulamento (CE) n. o 1503/96 no decurso das duas semanas anteriores à fixação periódica seguinte; Considerando que, para permitir o funcionamento normal do regime dos direitos de importação, é conveniente utilizar para o cálculo destes últimos as taxas do mercado verificadas durante um período de referência; Considerando que a aplicação do Regulamento (CE) n. o 1503/96 conduz à fixação dos direitos de importação em conformidade com os anexos do presente regulamento, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os direitos de importação no sector do arroz referidos nos n. os 1 e 2 do artigo 11. o do Regulamento (CE) n. o 3072/95 são fixados no anexo I do presente regulamento com base nos elementos constantes do anexo II. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 10 de Junho de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 9 de Junho de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 265 de 30. 9. 1998, p. 4. (3) JO L 189 de 30. 7. 1996, p. 71. (4) JO L 351 de 29. 12. 1998, p. 25. L 145/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 10. 6. 1999 ANEXO I Direitos de importação aplicáveis ao arroz e às trincas Código NC 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 Países terceiros (excepto ACP e Bangladesh) (3) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 205,56 205,56 205,56 228,33 205,56 205,56 205,56 228,33 427,24 427,24 427,24 (7) 427,24 427,24 427,24 (7) 427,24 427,24 427,24 (7) 427,24 427,24 427,24 (7) (7) ACP (1) (2) (3) 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 83,41 67,61 67,61 67,61 75,58 67,61 67,61 67,61 75,58 137,14 137,14 137,14 160,51 137,14 137,14 137,14 160,51 137,14 137,14 137,14 160,51 137,14 137,14 137,14 160,51 49,58 Direitos de importação (5) Bangladesh (4) Basmati Índia e Paquistão (6) Egipto (8) (em EUR/t) 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 121,01 98,44 98,44 98,44 109,83 98,44 98,44 98,44 109,83 198,71 198,71 198,71 232,09 198,71 198,71 198,71 232,09 198,71 198,71 198,71 232,09 198,71 198,71 198,71 232,09 (7) 0,00 0,00 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 188,03 154,17 154,17 154,17 171,25 154,17 154,17 154,17 171,25 320,43 320,43 320,43 370,50 320,43 320,43 320,43 370,50 320,43 320,43 320,43 370,50 320,43 320,43 320,43 370,50 114,00 (1) No que se refere às importações de arroz, originário dos Estados ACP, o direito de importação é aplicável no âmbito do regime definido pelos Regulamentos (CE) nº 1706/98 do Conselho (JO L 215 de 1. 8. 1998, p. 12) e (CE) nº 2603/97 da Comissão (JO L 351 de 23. 12. 1997, p. 22), alterado. (2) Em conformidade com o Regulamento (CEE) nº 1706/98, os direitos de importação não são aplicados aos produtos originários dos Estados de África, das Caraíbas e do Pacífico (ACP) e importados directamente para o departamento ultramarino da Reunião. (3) O direito de importação de arroz para o departamento ultramarino da Reunião é definido no nº 3, do artigo 11. o, do Regulamento (CE) nº 3072/95. (4) No que se refere às importações de arroz, à excepção das trincas de arroz (código NC 1006 40 00), originário do Bangladesh, o direito de importação é aplicável no âmbito do regime definido pelos Regulamentos nº 3491/90 do Conselho (JO L 337 de 4. 12. 1990, p. 1) e (CEE) nº 862/91 da Comissão (JO L 88 de 9. 4. 1991, p. 7), alterado. (5) A importação de produtos originários dos países e territórios ultramarinos (PTU) está isenta de direitos de importação, em conformidade com o nº 1 do artigo 101. o da Decisão 91/482/CEE do Conselho (JO L 263 de 19. 9. 1991, p. 1), alterada. (6) Em relação ao arroz descascado da variedade Basmati de origem indiana e paquistanesa, redução de 250 EUR/t [artigo 4. oA do Regulamento (CE) nº 1503/96, alterado]. (7) Direito aduaneiro fixado na Pauta Aduaneira Comum. (8) No que se refere às importações de arroz, originário e proveniente do Egipto, o direito de importação é aplicável no âmbito do regime definido pelos Regulamentos (CE) nº 2184/96 do Conselho (JO L 292 de 15. 11. 1996, p. 1) e (CE) nº 196/97 da Comissão (JO L 31 de 1. 2. 1997, p. 53). 10. 6. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 145/15 ANEXO II Cálculo dos direitos de importação no sector do arroz 1. Direito de importação (EUR/t) 2. Elementos de cálcio: a) Preço CIF ARAG (EUR/T) b) Preço FOB (EUR/T) c) Fretes marítimos (EUR/T) d) Origem (1) Direito aduaneiro fixado na Pauta Aduaneira Comum. Paddy (1)     Tipo Indica Tipo Japónica Descascado Branqueado Descascado Branqueado 228,33 494,00 205,56 427,24 351,09 292,99 399,61 432,23     370,72 403,34 28,89 28,89 USDA USDA Operadores Operadores Trincas (1)    


title: Europa en cifras : Conocer la Unión Europea.

eurovoc_concepts:
EU relations
European Union
energy policy
environmental protection
farming sector
fishing industry
industrial production
labour market
statistics
trade policy


title: Regolamento (CE) n. 1193/1999 della Commissione, del 9 giugno 1999, che modifica le restituzioni all'esportazione dello zucchero bianco e dello zucchero greggio come tali

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: L 145/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 6. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 1193/1999 DELLA COMMISSIONE del 9 giugno 1999 che modifica le restituzioni all’esportazione dello zucchero bianco e dello zucchero greggio come tali LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 della Commis- sione (2), in particolare l’articolo 19, paragrafo 4, seconda frase, considerando che le restituzioni applicabili all’esporta- zione per lo zucchero bianco e lo zucchero greggio sono state fissate dal regolamento (CE) n. 1160/1999 della Commissione (3); considerando che l’applicazione delle modalità di cui al regolamento (CE) n. 1160/1999 ai dati di cui la Commis- sione ha conoscenza conduce a modificare le restituzioni all’esportazione, all’allegato al presente regolamento, attualmente vigenti, conformemente HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le restituzioni all’esportazione dei prodotti di cui all’arti- colo 1, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CEE) n. 1785/81, come tali e non denaturati, fissate nell’allegato del regolamento (CE) n. 1160/1999, sono modificate conformemente agli importi di cui in allegato al presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 10 giugno 1999. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 9 giugno 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 140 del 3. 6. 1999, pag. 14. 10. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 145/17 ALLEGATO al regolamento della Commissione, del 9 giugno 1999, che modifica le restituzioni all’esportazione dello zucchero bianco e dello zucchero greggio, come tali Codice prodotto Importo della restituzione 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950  EUR/100 kg  45,77 44,82 45,77 44,82 (1) (1) (2) (1) (1) (2)  EUR/1 % di saccarosio × 100 kg  0,4975  EUR/100 kg  49,75 48,72 48,72  EUR/1 % di saccarosio × 100 kg  1701 99 90 9100 0,4975 (1) Il presente importo è applicabile allo zucchero greggio che ha un rendimento del 92 %. Se il rendimento dello zucchero greggio esportato differisce dal 92 %, l’importo della restituzione applicabile è calcolato in conformità delle disposizioni dell’articolo 17 bis, paragrafo 4 del regolamento (CEE) n. 1785/81. (2) Fissazione sospesa con il regolamento (CEE) n. 2689/85 della Commissione regolamento (CEE) (GU L 255 del 26. 9. 1985, pag. 12), modificato dal n. 3251/85 (GU L 309 del 21. 11. 1985, pag. 14)


title: Komission asetus (EY) N:o 1189/1999, annettu 9 päivänä kesäkuuta 1999, valkoisen sokerin vientituen enimmäismäärän vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1574/98 tarkoitetun pysyvän tarjouskilpailun osana järjestettäavää 42. osittaista tarjouskilpailua varten

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 10. 6. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 145/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1189/1999, annettu 9 päivänä kesäkuuta 1999, valkoisen sokerin vientituen enimmäismäärän vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1574/98 tarkoitetun pysyvän tarjouskilpailun osana järjestettävää 42. osittaista tarjouskilpailua varten EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1148/98 (2), ja erityisesti sen 17 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan b alakohdan, sekä katsoo, että valkoisen sokerin vientimaksujen ja/tai vientitukien määrittämiseksi järjestettävästä pysyvästä tarjouskilpailusta 22 päivänä heinäkuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1574/98 (3) nojalla tämän sokerin vientiä varten järjestetään osittaisia tarjouskilpailuja, asetuksen (EY) N:o 1574/98 9 artiklan 1 kohdan sään- nösten mukaan varten vahvistetaan tarvittaessa vientituen enimmäismäärä, ottaen tarjouskilpailua kyseistä erityisesti huomioon yhteisön ja maailmanmarkkinoiden sokerin markkinatilanne ja sen odotettavissa oleva kehitys, tarjousten tarkastelun jälkeen olisi 42. tarjouskilpailusta annettava 1 artiklassa tarkoitetut säännökset, ja asetuksessa tässä hallintokomitean lausunnon mukaiset, säädetyt toimenpiteet ovat sokerin ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Vahvistetaan vientituen enimmäismääräksi asetuksen (EY) N:o 1574/98 nojalla järjestetyssä valkoisen sokerin 42. tarjouskilpailussa 51,844 EUR/100 kg. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 10 päivänä kesäkuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsen- valtioissa. Tehty Brysselissä 9 päivänä kesäkuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (2) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (3) EYVL L 206, 23. 7. 1998, s. 7