title: 1999/675/EF: Kommissionens beslutning af 8. juli 1999 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH (meddelt under nummer K(1999) 2266) (EØS-relevant tekst) (Kun den tyske udgave er autentisk)

text: 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/23 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 8. juli 1999 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH (meddelt under nummer K(1999) 2266) (Kun den tyske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/675/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (3) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, li- tra a), under henvisning til Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. decem- ber 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (1) og Rådets direktiv 92/68/EØF af 20. juli 1992 om ændring af direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien (2), efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med nævnte bestem- melser (3), under hensyntagen til disse bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I. Sagsforløb (1) ville 1999 overskride Med den sædvanlige produktionsrapport pr. 30. juni 1998 om skibsbygningskapaciteten i Kvaerner War- now Werft GmbH (i det følgende benævnt »KWW«), som blev registreret den 4. september 1998, blev Kommissionen underrettet om, at KWW i årene 1998 og på 85 000 kbt. I rapporten blev skibsbygningsproduktio- nen anslået til at ligge på 106 945 kbt i 1998 og 104 560 kbt i 1999. Den 25. september 1998 opfor- drede Kommissionen skriftligt Tyskland til at tage de nødvendige skridt for at foranledige, at virksomheden overholder kapacitetsloftet, samt meddele Kommissio- nen indholdet og resultatet af disse foranstaltninger. Tyskland svarede ved brev af 20. oktober 1998. kapacitetsloftet (2) Ved brev af 16. december 1998 underrettede Kommis- sionen Tyskland om, at den havde besluttet af indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til overskridelsen af kapacitetsbegrænsningen. (4) (5) (6) (7) (8) Kommissionens beslutning om procedurens indled- ning blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4). Kommission opfordrede alle andre interes- serede parter til at fremkomme med deres bemærk- ninger vedrørende den pågældende støtte. De bemærkninger, som den modtog fra andre interes- serede parter, blev videresendt til Tyskland, som frem- satte sine bemærkninger hertil ved brev af 18. februar 1999. Repræsentanter for Kommissionen aflagde besøg på værftet sammen med en ekstern ekspert den 14. januar 1999. Det blev i den forbindelse konstateret, at KWW’s faktiske produktion i 1998 var betydeligt større end anslået i produktionsrapporten af 30. juni 1998. Ved brev af 4. februar 1999 opfordrede Kommissionen Tyskland til at udtale sig herom. Den tyske regerings bemærkninger blev fremsendt ved brev af 18. februar 1999. Efter at Kommissionen havde anmodet om yderligere oplysninger den 1. marts 1999, bekræftede Tyskland ved brev af 19. marts 1999 de produktionstal for 1998, som Kommissionen var nået frem til, og forelagde et revideret produktionstal på 122 414 kbt. for Kommissionen aflagde den Repræsentanter 25. marts 1999 endnu et besøg på værftet sammen med en ekstern ekspert for at kontrollere, om produk- tionsloftet for 1998 blev overskredet. Det viste sig i den forbindelse, at KWW’s produktion i 1998 udgjorde 122 414 kbt og i 1997 var nået op på 93 862 kbt og således ligeledes havde overskredet kapacitetsbegræns- ningen. For 1999 blev produktionen anslået til 109 134 kbt. Nærværende beslutning vedrører udelukkende over- skridelsen af kapacitetsbegrænsningen i 1998. Kom- missionen har til hensigt at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til kapaci- tetsoverskridelsen i 1997. Denne procedure er gen- stand for en særskilt kommissionsbeslutning. (1) EFT L 380 af 31. 12. 1990, s. 27. Senest ændret ved direktiv 94/73/EF (EFT L 351 af 31. 12. 1994, s. 10). (2) EFT L 219 af 4. 8. 1992, s. 54. (3) EFT C 41 af 16. 2. 1999, s. 23. (4) EFT C 41 af 16. 2. 1999, s. 23. L 274/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 II. Detaljeret beskrivelse af støtten (9) til Ved sine beslutninger, som Forbundsrepublikken Tysk- land fik meddelelse om ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95), godkendte Kommissionen i overensstemmelse med direktiv 90/684/EØF om støtte direktiv skibsbygningsindustrien samt 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF en række omstruktureringsforanstaltninger til fordel for KWW med henblik på at give det østtyske værft mulighed for at gennemføre en omfattende omstruktu- rering. Godkendelsen blev givet på betingelse af, at værftet overholder et kapacitetsloft på 85 000 kbt om året. Denne kapacitetsbegrænsning overvåges af Kommissionen. (10) Warnow Werft, der ligger i Rostock-Warnemünde (Mecklenburg-Vorpommern), blev i oktober 1992 solgt til den norske Kvaerner-koncern gennem Treuhandan- stalt. I § 27 i købsaftalen, som Tyskland ved brev af 30. oktober 1992 havde fremsendt til Kommissionen til gennemgang og godkendelse, forpligtede Kvaerner sig til i perioden indtil den 31. december 2005 ikke at overskride Warnow Werfts kapacitetsloft for nybyg- ninger på 85 000 kbt om året, hvis begrænsningerne, der er fastsat på basis af EF-traktaten, ikke lempes. (11) I henhold til direktiv 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF kan der indrømmes værfterne i de nye delstater en undtagelse fra de bestemmelser om driftsstøtte, der gælder for EU-værfterne, for at give dem mulighed for at gennemføre den omfattende strukturomlægning, der er nødvendig, for at de kan blive konkurrencedygtige. Efter privatiseringen af War- now Werft godkendte Kommissionen i overensstem- melse med direktiv 90/684/EØF og 92/68/EØF en omstruktureringsstøtte i fire rater. Støtten, der blev godkendt ved flere beslutninger, fordeler sig således: N 692/D/91 — Kommissionens brev af 3. marts 1993 (SG (93) D/4052) — 45,5 mio. DEM i driftsstøtte — 82,4 mio. DEM i driftsstøtte i form af fritagelse for tidligere forpligtelser — 127,5 mio. DEM i investeringsstøtte — 27,0 mio. DEM i støtte til lukning N 692/J/91 — Kommissionens brev af 17. januar 1994 (SG (94) D/567) — 617,1 mio. DEM i driftsstøtte N 1/95 — 20. februar 1995 (SG (95) D/1818) — 222,5 mio. DEM i investeringsstøtte N 637/95 — Kommissionens brev af 18. oktober 1995 (SG (95) D/12821) — 66,9 mio. DEM i investeringsstøtte N 797/95 — Kommissionens brev af 11. december 1995 (SG (95) D/15969) — 58,0 mio. DEM i investeringsstøtte. På grundlag heraf udgør den godkendte driftsstøtte i alt 372,5 mio. EUR (745 mio. DEM), investeringsstøtten 237,45 mio. EUR (474,9 mio. DEM) og støtten til lukning 13,5 mio. EUR (27,0 mio. DEM). Dette giver som resultat en samlet støtte på 623,45 mio. EUR (1 246,9 mio. DEM). Støtten blev godkendt på betingelse af, at nybygnings- ikke vil blive kapaciteten på 85 000 kbt om året overskredet. Denne kapacitetsbegrænsning er fastsat både i § 27 i den anmeldte købsaftale i forbindelse med værftets privatisering samt i Kommissionens oven- nævnte beslutninger. Det fremgår klart af de beslutnin- ger, som Forbundsrepublikken Tyskland fik meddelelse om ved brev af 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, at Kommis- sionen vil kræve støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbe- grænsningen ikke overholdes. Ved procedurens indledning fastslog Kommissionen, at kapacitetsbegrænsningen på 85 000 kbt om året var den vigtigste betingelse for godkendelsen af støtten. Formålet med denne begrænsning var at neutralisere støttens konkurrencefordrejende virkning på skibsbyg- ningsindustrien. Ifølge den sædvanlige produktionsrap- port af 30. juni 1998 om KWW’s skibsbygningskapaci- tet bliver kapacitetsbegrænsningen på 85 000 kbt overskredet i såvel 1998 — med en produktion på 106 945 kbt — som i 1999 — med en produktion på 104 560 kbt. Dermed blev en væsentlig betingelse for godkendelsen af støtten ikke opfyldt. Kommissionen nærede derfor tvivl om, hvorvidt den godkendte støtte til omstrukturering og videreførelse af det tidligere østtyske Warnow Werft (beslutninger meddelt ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95) fortsat var forenelig med fællesmar- kedet. (12) (13) (14) III. Bemærkninger fra interesserede parter (15) Kommissionen har modtaget bemærkninger fra KWW, en medlemsstat (Danmark), Dansk Industri og Skibs- værftsforeningen (Foreningen af Jernskibs- og Maskin- byggerier i Danmark). 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/25 (16) (17) (18) (19) KWW’s bemærkninger er i det væsentlige koncentreret om fem argumenter. Som det første argument anføres det, at værftet på intet tidspunkt har fået pålagt et årligt produktionsloft på 85 000 kbt. Den eneste betingelse, som KWW fik pålagt ved støttens godkendelse, var, at det nye værft, som skulle bygges, ville tillade en produktion på 85 000 kbt pr. 31. december 1995, og at visse indretningsmæssige kriterier (flaskehalse) på værftet, som begrænser produktionen, ikke måtte ændres. Disse flaskehalse i produktionen blev betragtet som bestemmende for værftets produktionsmulig- heder. I beslutningen af 18. oktober 1995 findes følgende henvisning til værftets produktion: »På grundlag af de to produktionsovervågningsrapporter, som Kommis- sionen hidtil har fået forelagt, er det forsat nødvendigt at overvåge produktionen for at sikre, at kapacitetsbe- grænsningen overholdes i forbindelse med den faktiske og planlagte produktion. Forbundsregeringen har givet tilsagn om, at værftet vil overholde kapacitetsbegræns- ningen«. Efter KWW’s opfattelse skal første sætning fortolkes således, at værftets indretning ikke må æn- dres, så længe kapacitetsbegrænsningen er gældende. Det nævnes også for første gang i denne sætning, at den faktiske og planlagte produktion skal overholde kapacitetsbegrænsningen. Forbundsregeringens tilsagn om, at værftet vil overholde kapacitetsbegrænsningen, har KWW forstået således, at det kun var overholdelsen af investeringsplanerne, der blev givet tilsagn om, og at denne første henvisning til produktionsovervågningen ikke blev formuleret som en betingelse. Ifølge de to første kommissionsbeslutninger betyder »kapacitetsbegrænsning«, at værftet skal være indrettet på en bestemt måde og ikke må ændres. En sådan indretning vil medføre en produktionsbegrænsning. Endvidere er det ikke korrekt, at kapacitetsbegrænsnin- gen på 85 000 kbt var en betingelse for godkendelsen af støtten. Den eneste betingelse for støttens godkendel- se var, at de godkendte og kontrollerede produktion- sanlæg blev opretholdt i overensstemmelse med inve- steringsplanerne. litra c), Som det andet argument anfører KWW, at i overens- i Rådets stemmelse med artikel 10a, stk. 2, direktiv 90/684/EØF (5) og Kommissionens godkendel- sesbeslutninger skulle kapacitetsforøgelser som følge af produktivitetsstigninger, der ved omstrukturerings- periodens afslutning overstiger det niveau, som Kom- missionens ekspert havde forudset, være mulige og tilladte for værfterne. (20) I artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF fastsættes, på hvilke betingelser driftsstøtte til værfter på den (21) (22) (23) tidligere Tyske Demokratiske Republiks område kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Det hed- der således i litra c) heri, at den tyske regering vil gennemføre en faktisk og definitiv nedskæring af skibsbygningskapaciteten på netto 40 % sammenlignet med den skibsbygningskapacitet, der fandtes den 1. juli 1990. I dom afsagt af Retten i Første Instans af 22. oktober 1996 (6) i sag T-266/94, Skibsværftsforeningen m. fl. mod Kommissionen, fortolkes udtrykket »en faktisk og definitiv nedskæring« således, at kapaciteten kan forøges efter afslutningen af omstruktureringen, hen- holdsvis efter fem år med Kommissionens tilladelse eller efter ti år uden en sådan tilladelse. Efter KWW’s opfattelse betyder denne fortolkning, at de produktion- sanlæg, der blev fastlagt sammen med Kommissionen, og de tekniske flaskehalse, der blev godkendt af Kommissionen, samt de heraf følgende flaskehalse i produktionen først må ændres efter de nævnte perio- der. Ifølge KWW har Retten ikke taget stilling til, hvordan retsstillingen skal vurderes, hvis produktivite- ten øges som følge af det generelle økonomiske og tekniske fremskridt, således at der opstår kapacitetesfo- røgelser oven i de eksisterende produktionskapaciteter, der er reduceret med 40 %. KWW er af den opfattelse, at en definitiv kapacitesned- skæring som omhandlet i artikel 10a, stk. 2, litra c), kun skal forstås således, at de godkendte investeringsaf- taler ikke må ændres, men ikke som en begrænsning af værftets produktionskapacitet. Efter KWW’s opfattelse er kapacitetsbegrænsning og produktionsbegrænsning to forskellige begreber, som ikke må ligestilles. Medens produktionsbegrænsning vedrører produktet, hvis produktion begrænses, er kapacitetsbegrænsning et mere fleksibelt begreb, som — i vidt omfang med de samme anlæg — tillader en højere produktion, hvis produktiviteten øges som følge af det generelle økonomiske og tekniske fremskridt. Inden for en periode på ti år kan produktiviteten udvikle sig på en sådan måde, at der kan produceres mere på de eksisterende anlæg. Anvendelsen af præfa- brikerede komponenter, som leveres af underleveran- dører efter just-in-time principper, har i de seneste år medvirket til produktivitetsfremskridt inden for skibsbygningsindustrien. Da KWW i 1995 i vidt om- fang var udelukket fra at udnytte disse fremskridt, skyldes den senere produktivitetsstigning interne for- bedringer og virksomhedens egen indsats. (24) På Kommissionens anmodning blev KWW’s produk- tionskapacitet pr. 31. december 1995 i 1992 fastsat af en uafhængig ekspert (A & P Appledore International Ltd), som nåede frem til det resultat, at værftet pr. 31. december 1995 ville nå op på et godt eller endog meget godt europæisk produktivitetsniveau. (5) Som ændret ved direktiv 92/68/EØF. Sml. 1996 II, s. 1399. (6) Sag T-266/94, Skibsværftsforeningen m. fl. mod Kommissionen, L 274/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 (25) I 1992 kunne KWW forstå og har rent faktisk også forstået Kommissionens godkendelse af støtten på en sådan måde, at kapacitetsforøgelser som følge af produktivitetsstigninger, som overstiger det gode eller meget gode produktivitetsniveau, vil komme virksom- heden til gode. Denne antagelse er bl. a. baseret på følgende: a) I ordlyden i Kommissionens godkendelsesbeslut- ninger nævnes ingen produktionsbegrænsninger. b) Kommissionen anmodede en uafhængig ekspert om at undersøge værftets investeringsplaner og produktionsmængde pr. 31. december 1995 på grundlag af visse antagelser med hensyn til produk- tiviteten, hvilket havde været overflødigt, hvis Kommissionen havde haft til hensigt at pålægge en produktionsbegrænsning. c) Forbundsregeringen gav så sent som i 1993 tilsagn om, at den ville sørge for, at investeringsplanerne for værfterne ikke ville blive ændret, hvilket ligele- des havde været overflødigt, hvis Kommissionen havde haft til hensigt at pålægge en produktionsbe- grænsning fra og med 1995. Kapacitetsforøgelser som følge af en produktivitetsstigning, mens de godkendte investerings- og byggeplaner blev opret- holdt, var ikke underlagt en kapacitetsbegrænsning. (26) (27) Som det tredje argument anfører KWW, at værftets store produktionsmængde i 1998 skyldes erhvervelsen af ordrer på tre store containerskibe på hver 5 000 TEU og en boreø. KWW modtog disse ordrer i konkurrence med asiatiske værfter; intet andet europæisk værft deltog i konkurrencen om disse ordrer. Overskridelsen af produktionsbegrænsninger — som Kommissionen opfatter det — stiller derfor intet andet værft dårligere. Derudover betyder udførelsen af disse ordrer, at KWW i en periode på næsten to år på det europæiske marked ikke vil konkurrere om ordrer, som andre europæiske værfter er interesserede i. Det forhold, at KWW er kommet ind på et specialmarkedssegment, hvor andre europæiske værfter ikke er aktive, støtter i realiteten den europæiske statsstøttepolitik og bør ikke straffes. Den omstændighed, at KWW har vist sig konkurrence- dygtig på verdensmarkedet og således forbedrer den europæiske værftsindustris position uden at påvirke konkurrencen inden for Fællesskabet, tyder ikke på, at der her er tale om en adfærd, der er uforenelig med fællesmarkedet. Så længe ingen andre europæiske værfter konkurrerer med KWW om bestemte specialor- drer, som i det foreliggende tilfælde, er der ikke tale om en fælles interesse. KWW’s adfærd styrker tværtimod hele den europæiske skibsbygningsindustris position på verdensmarkedet. begrænsning — bør betragtes som den gennemsnitlige produktion i en periode på flere år. Ifølge KWW kan de tre store containerskibe (ordrer af betydning for kbt-tallet) og boreøen (ordre uden betydning for kbt- tallet) ikke bygges sideløbende på grund af den tid, som begge projekter vil lægge beslag på dokken i. Derfor vil produktionen med betydning for kbt-tallet ligge betydeligt under 85 000 kbt, medens boreøen bygges, medens dette loft overskrides i de forudgående år. I gennemsnit vil maksimumsgrænsen på 85 000 kbt imidlertid blive overholdt i disse år. Dette tekniske aspekt er der ikke taget højde for, da direktivet blev udstedt, og beslutningerne om støttens godkendelse blev truffet. Det synes derfor passende at betragte kapacitetsbegrænsningen — hvis den forstås som produktionsbegrænsning — som den gennemsnitlige produktion i længere periode. Dermed ville man tage hensyn til, at KWW som støttemodtager klarer sig godt på verdensmarkedet, er kommet ind på et nyt markedssegment og dermed har bevist sin konkurren- ceevne. Dette er i overensstemmelse med den europæi- ske statsstøttepolitik og dens målsætninger. Det ville også være hensigtsmæssigt at betragte kapacitetsbe- grænsningen som gennemsnitsværdien i flere år på baggrund af den ændrede økonomiske situation og de tekniske krav inden for skibsbygningsindustrien, og det ville meget bedre svare til realiteten og forholdene inden for denne sektor end en årlig begrænsning. (29) Som det femte argument anfører KWW, at der ikke findes noget retsgrundlag for fastsættelsen af kapaci- tetslofter for enkelte værfter. I henhold til artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF er Tyskland kun forpligtet til inden den 31. december 1995 at gennemføre en faktisk og definitiv nedskæring af skibsbygningskapaci- teten på netto 40 % sammenlignet med den skibsbyg- ningskapacitet, der fandtes den 1. juli 1990. For alle værfter i de nye tyske delstater var der således pr. 31. december 1995 en maksimal kapacitet på 327 000 kbt. KWK henviser til den nævnte dom afsagt af Retten i Første Instans af 22. oktober 1996 (7) og når frem til den konklusion, at fordelingen af kapaciteten mellem de forskellige østtyske værfter i henhold til denne dom er et rent internt tysk anliggende og ikke kan gøres til en betingelse for en støttebeslutnings lovlighed. Kommissionen har i sine beslutninger heller ikke givet udtryk for et sådant standpunkt. (30) Danmark henviser i sine bemærkninger til procedurens indledning, at Tyskland i forbindelse med udstedelsen af direktiv 92/68/EØF selv har forpligtet sig til at nedskære skibsbygningskapaciteten på de østtyske værfter til 327 000 kbt. Den pågældende stattstøtte blev tildelt KWW på betingelse af, at værftet overholder en årlig kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt. (28) Som det fjerde argument anfører KWW, at kapacitets- begrænsning — hvis den forstås som produktions- (7) Sag T-266/94, Skibsværftsforeningen m. fl. mod Kommissionen, Sml. 1996 II, s. 1399. 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/27 (31) (32) (33) (34) Siden 1990 er skibsbygningskapaciteten på verdens- plan steget meget mere end forudset, hvilket i første række skyldes kapacitetsudvidelserne på japanske og koreanske værfter. Dette er resulteret i et kapacitetso- verskud på verdensplan og et betydeligt prisfald på verdensmarkedet. Denne udvikling har også i vidt omfang ramt Danmark med det resultat, at mange værfter har været nødt til at nedskære aktiviteterne og nedlægge arbejdspladser. I Danmark er denne udvikling sket, uden at der er tildelt statsstøtte. Det understreges, at de tyske værfters produktionspro- grammer kan sammenlignes med de danske værfters, da værfterne befinder sig i stort set samme situation med hensyn til placering, teknisk udviklingsniveau og international konkurrenceevne. De tre containerskibe på hver 5 000 TEU, som til dels har forårsaget kapaci- tetsoverskridelsen, hører blandt de skibstyper, som også bygges på danske værfter. Den ordre, som KWW modtog, har derfor haft en direkte indvirkning på et markedssegment, hvor danske værfter også opererer. Den omfattende støtte til fordel for KWW har givet de tyske værfter en konkurrencemæssig fordel og påvirket de danske værfters konkurrenceevne. Ved procedurens indledning fastslog Kommissionen, at kapacitetsoverskridelsen ifølge de tyske myndighe- der vil blive udlignet i 2000 og 2001, når bygningen af boreøen begrænser KWW’s muligheder for at kon- kurrere om nye ordrer i denne periode. Danmark er enig med Kommissionen i, at de gældende regler ikke giver mulighed for at lempe kapacitetsbegrænsninger- ne, og at en fleksibel anvendelse derfor ikke er mulig. Indrømmelser i denne henseende er forbundet med risikoen for en stadig stigende produktion, som over- skrider kapacitetslofterne, uden at der nogen sinde sker en kompensering. I Tysklands bemærkninger i forbindelse med procedu- rens indledning opfordres der endvidere til, at kapaci- tetsbegrænsningerne tages op til revision. Som Tysk- land anfører, kunne man i 1992 ikke forudse udvik- lingen i kapaciteten på verdensplan, hvorfor kun en fleksibel anvendelse af de gældende kapacitetsbegræns- ninger kan medvirke til at forbedre de østtyske værfters konkurrenceevne. Efter Danmarks opfattelse gør den internationale udvikling med en betydelig kapacitets- udvidelse på især det asiatiske marked det nødvendigt, at de gældende regler tages op til revision. Her drejer det sig imidlertid om et problem, som vedrører hele den europæiske skibsbygningsindustri, og som derfor ikke skal løses på grundlag af et enkelt værfts proble- mer. Fællesskabet skal aktivt bestræbe sig på at finde en samlet løsning på kapacitetsproblemet, da dette er den eneste mulighed, det har for at bevare sin internationale troværdighed. En ensidig kapacitetsforø- ikke kun gelse på værfter i bestemte regioner vil skade den europæiske skibsbygningsindustri, men også mindske mulighederne for på lang sigt at nå frem til resultater på internationalt plan. (35) Både Dansk Industri og Skibsværftsforeningen giver i deres bemærkninger udtryk for, at de fuldt ud støtter Kommissionens holdning og bemærkninger i forbin- delse med procedurens indledning. (36) (37) (38) Endvidere anfører Skibsværftsforeningen, at de contai- nerskibe, som KWW bygger, og som til dels har forårsaget kapacitetsoverskridelsen, også bygges af danske værfter. Den ordre, som KWW har modtaget, har derfor en direkte indvirkning på et markedsseg- ment, som også er meget vigtigt for danske værfter. Der henvises derudover til udviklingen siden 1992, som er resulteret i, at mange værfter er blevet lukket, og at mange arbejdspladser er blevet nedlagt inden for sektoren. For de europæiske værfter er det derfor af afgørende betydning, at der generelt træffes effektive foranstaltninger med henblik på at afbøde de negative virkninger af overkapaciteten. Da dette ikke er muligt uden Fællesskabets aktive støtte, skal EU bevare sin internationale troværdighed. Et internationalt initiativ til nedskæring af overkapaciteterne ville ikke være kohærent, hvis EU samtidig accepterede en betydelig overskridelse af sine egne kapacitetslofter — som i det foreliggende tilfælde. Som Skibsværftsforeningen endvidere anfører, indgår kapacitetsbegrænsningerne på de østtyske værfter — foruden andre faktorer — i andre værfters investerings- og produktionsplanlægning. Overskrides kapacitetslof- terne, berører dette også andre værfters dispositioner. Kapacitetsbegrænsningerne bør være gældende i ti år, og en fleksibel anvendelse er på intet tidspunkt blevet fastsat. Tyskland anfører i sine bemærkninger til procedurens indledning, at kapacitetsbegrænsningerne bør tages op til revision for at kunne reagere på den særlige situation inden for den internationale skibsbygningsindustri og den ikke forudsete produktivitetsstigning. Skibsværfts- foreningen bemærker i den forbindelse, at den omfat- tende støtte netop havde til formål at øge produktivite- ten. Hvis de østtyske værfter endnu ikke er blevet internationalt konkurrencedygtige på de betingelser, der blev fastlagt i 1992, og trods produktivitetsstignin- gen, der overstiger alle forventninger, må omstrukture- ringen af værfterne anses for at være mislykket. Dette må imidlertid ikke medføre, at betingelserne ændres til skade for de øvrige europæiske værfter. L 274/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 (39) (40) (41) (42) Tyskland havde ved procedurens indledning erklæret, at det var nødvendigt for KWW at erhverve ordrer, som medførte kapacitetsoverskridelsen, med henblik på at sikre arbejdspladserne og videreføre driften. Skibsværftsforeningen bemærker i denne forbindelse, at en retsstat ikke kan se bort fra sine retlige forpligtel- ser med den begrundelse, at man opnår en økonomisk fordel eller undgår et økonomisk tab. Accepterede man Tysklands argument, kunne enhver medlemsstat yde statsstøtte — også i strid med fællesskabsretten — hvis dette blev anset for at være nødvendigt under de givne omstændigheder. Tyskland havde siden den 30. juni 1998 været bekendt med, at KWW overskred sine kapacitetslofter i både 1998 og 1999. Der var således tilstrækkelig tid til at træffe passende foranstaltninger og ændre produk- tionsplanerne, således at man kunne undgå en overskri- delse af kapacitetsbegrænsningen. Der blev dog ikke gjort noget rettidigt. Efter Skibsværftsforeningens opfattelse hersker der ingen tvivl om, at både Tyskland og KWW skal overholde kapacitetsbegrænsningen. Den maksimale kapacitetsgrænse blev fastlagt af Rådet som en betingel- se for støttens tildeling og i overensstemmelse med direktiv 92/68/EØF. Kommissionen skal overvåge, at de kapacitetslofter, der er fastsat for de østtyske værfter, bliver overholdt. I 1997 fastslog Kommissionen, at to værfter havde overskredet deres kapacitetslofter i 1996, dvs. MTW med 1 637 kbt og KWW med 92 kbt. Som følge heraf fik begge værfter pålagt en tilsvarende reduktion af produktionen i 1997. Der hersker derfor ingen tvivl om, at KWW’s ledelse var helt klart over, at erhvervelsen af ordrer, som medfører en overskridelse af kapacitetsbegrænsningen, måtte få følger. IV. Kommentarer fra Tyskland Tysklands bemærkninger er i det væsentlige baseret på fire argumenter. For det første bemærkes det, at kbt-beregningen oprindeligt havde til formål at ind- samle sammenlignelige data på det samfundsøkonomi- ske område. Den er utilstrækkelig til at måle en kapacitetsbegrænsning for et enkelt værft. Dette bliver særlig klart, når man ser nærmere på KWW’s produk- tion. Til ulempe for værftet tager den traditionelle kbt-beregning ikke højde for den såkaldte serieeffekt. Ved bygningen af søsterskibe anvendes der i realiteten mindre kapacitet en beregnet, da der vil være behov for færre arbejdstimer til at bygge det andet, lignende skib. I årene 1997-1999 blev der på KWW-værftet bl. a. bygget to andre serier af skibe, hvor de faktisk anvendte arbejdstimer blev reduceret som følge af serieeffekten, og resultatet således var meget lavere kbt-værdier. Som led i omstruktureringen blev en (43) (44) (45) (46) betydelig del af arbejdet desuden udført af underleve- randører. I realiteten skulle 34 000 kbt fordeles på underleverandørerne og ikke værftet. For det andet bestrider Tyskland Kommissionens be- mærkning om, at en årlig kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt var den vigtigste betingelse for godkendel- sen af støtten. Grundlaget for godkendelsen var tværti- mod den omstruktureringsstrategi, der blev forelagt som led i privatiseringen, og som KWW i mellemtiden har gennemført med succes. Den vellykkede omstruk- turering har medført en betydelig produktivitetsstig- ning, som andre værfter på verdensplan generelt også vil opnå. Tyskland anfører endvidere, at Kommissionen i sine beslutninger om frigivelsen af værftets støtterater kun har pålagt begrænsninger for de nye anlægs indretning. Kommissionen har undersøgt, hvilken nybygningska- pacitet det nye værft kan råde over efter omstrukture- ringsplanerne. Af de undersøgelser, som Kommissio- nen lod foretage, fremgik det, at det fremtidige værfts kapacitet ikke vil overskride 85 000 kbt. Værftet er opført i overensstemmelse med disse planer og ikke senere blevet ændret. Den uforventet høje produktivi- tetsstigning i de seneste år kan ikke ændre denne vurdering. Et udelukkende formelt standpunkt med hensyn til kapacitetsbegrænsningen vil under hensyntagen til den uforventet høje produktivitetsstigning medføre, at værftet ikke kan udnyttes fuldt ud igennem hele årtet En kunstig tomgangsdrift af virksomhedens aktiviteter vil bringe omstruktureringens økonomiske succes i fare. På grund af produktiviteten og produktsortimen- tet ikke undgås, at kapacitetsloftet overskrides midlertidigt, men denne overskridelse vil blive udlignet i løbet af referencepe- rioden. (store containerskibe) kan det Som det tredje argument anfører Tyskland, at KWW’s erhvervelse af en offshore-ordre (bygning af en boreø) har forårsaget den midlertidige overskridelse af kapaci- tetsloftet, da bygningen af riggen vil beslaglægge hele dokken i længere tid, og færdiggørelsen af de skibe, der er ved at blive bygget, derfor må fremrykkes. Denne overskridelse af kapacitetsloftet vil dog ikke indvirke negativt på det europæiske marked for skibsbygning, da intet andet europæisk værft deltog i konkurrencen om offshore-ordren. Derudover vedrører kapacitetsbe- grænsningen udelukkende skibsbygningsindustrien og ikke offshore-området, hvorfor Kommissionens hen- visning til de øvrige værfters mulighed for at komme ind på offshore-markedet er irrelevant. Reglerne for skibsbygningsindustrien kan ikke udvides til at omfatte andre økonomiske områder som følge af andre mar- kedsdeltageres formodede eller faktiske adfærd. 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/29 (47) (48) (49) Tysklands fjerde argument er baseret på, at KWW — som anført i brev af 23. december 1998 til Kommissio- nen — fik tildelt en yderligere kapacitet på 22 000 kbt i 1998, og at den samlede kapacitet på 107 000 kbt, der er tildelt for 1998, ikke vil blive overskredet under hensyntagen til serieeffekten. Som et modtræk har Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufga- ben (BvS) tidligere opfordret KWW til at tilbagebetale en del af den støtte, som værftet modtog som led i privatiseringen til kapitalindskud og investeringer. Ind- til Kommissionens endelige beslutning indbetalte KWW derfor den 23. december 1998 uden an- erkendelse af en retlig forpligtelse et delbeløb på 12 mio. DEM på en spærret konto. V. Vurdering Kommissionen fastslår, at den støtte, der er godkendt på grundlag af Rådets direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien og Rådets direktiv 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF, blev betragtet som forenelig med fællesmarkedet, da betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), var opfyldt. Dette gælder imidlertid kun så længe, betingelserne i godkendelsesbeslutningerne i henhold til omtalte direktiver overholdes. I modsat fald falder den omhand- lede støtte ind under det generelle forbud i EF- traktatens artikel 87, stk. 1, og kan derfor ikke betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke kan retfærdiggøres af andre grunde. Ifølge direktiv 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF kan der indrømmes værfterne i det tidlige- re DDR en undtagelse fra de bestemmelser om drifts- støtte, der gælder for EU-værfterne, for at give dem mulighed for at gennemføre den omfattende omstruk- turering, der er nødvendig, for at de kan blive konkur- rencedygtige. I henhold til artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF som ændret ved direktiv 92/68/EØF kan driftsstøtte til bygning og ombygning af skibe ved værfter i de nye delstater indtil den 31. december 1993 betragtes som forenelig med fællesmarkedet under visse betingelser, som bl. a. vedrører støttens omfang og Tysklands forpligtelse til at forelægge årlige rappor- ter. En af disse betingelser er Tysklands tilsagn om inden den 31. december 1995 at gennemføre en faktisk og definitiv nedskæring af skibsbygningskapaciteten på 40 % sammenlignet med den skibsbygningskapacitet på 545 000 kbt, der fandtes den 1. juli 1990. skybsbygningskapacitet, eller i tilfælde af, at støtten i samme tidsrum er kædet sammen med en tilsvarende definitiv nedskæring af andre værfters kapacitet i samme medlemsstat. I henhold til artikel 6, stk. 3, kan investeringsstøtte betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis støttens størrelse og intensitet er berettiget ud fra den pågældende omstrukturerings omfang. Støtte til dækning af de normale omkostninger som følge af hel eller delvis lukning af skibsbygnings- eller skibsreparationsværfter kan i henhold til artikel 7 betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den medfører en faktisk og definitiv kapacitetsnedskæring. I Kommissionens forslag til Rådets direktiv 92/68/EØF om ændring af det syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien fastslås det, at der skal findes en afbalanceret løsning mellem den omfattende om- strukturering af den østtyske skibsbygningsindustri, som kun er mulig ved hjælp af betydelig statsstøtte, og følgerne heraf for konkurrencevilkårene for de øvrige EU-værfter. Eventuelle supplerende støtteforanstaltnin- ger, som overstiger de gældende maksimumsgrænser, skal være forbundet med tilsvarende omstrukturerings- foranstaltninger og en kapacitetsnedskæring. I henhold til artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF er en af betingelserne for, at driftsstøtte er forenelig med fællesmarkedet, Tysklands tilsagn om inden den 31. december 1995 at gennemføre en faktisk og definitiv nedskæring af skibsbygningskapaciteten på 40 % sammenlignet med den skibsbygningskapacitet på 545 000 kbt, der fandtes den 1. juli 1990. Herefter gælder der for de værfter, der findes i den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område, et kapacitets- loft på 327 000 kbt. Tyskland fordelte denne samlede kapacitet på de fem tiloversblevne værfter for nybyg- ninger, og KWW fik i den forbindelse tildelt en kapacitet på 85 000 kbt (8). I sit brev af 27. november 1992 til Kommissionen vedrørende privatiseringen af Warnow Werft anførte Tyskland, at Kvaerner kontraktligt havde forpligtet sig til ikke at overskride det kapacitetsloft på 85 000 kbt, der var fastsat for KWW, inden den 1. januar 2006. I § 27 i den engelske originaludgave af Warnow Werfts privatiseringsaftale med titlen »Limitation on Future »Kvaerner Building Capacities« hedder det således: undertakes up till December 31, 2005 with regard to Warnow yard not to exceed its annual capacity of 85 000 kbt unless the requirements based on the EEC-Treaty are less restrictive from time to time. « (51) (52) (53) (54) Kommissionen noterer sig, at det senere godkendte støtteprogram til omstrukturering af Warnow Werft var baseret på denne årlige kapacitet. (50) i Bestemmelserne om investeringsstøtte er fastlagt artikel 6 i direktiv 90/684/EØF, støtte til lukning i artikel 7 heri. I henhold til artikel 6, stk. 1, kan der kun ydes investeringsstøtte til bestående værfter, hvis den er kædet sammen med et omstruktureringsprogram, der ikke medfører nogen forøgelse af disse værfters (8) Kommissionen henviser til, at Retten i Første Instans i sin dom i sag T-266/94 (præmis 151-198) bekræftede den betydning, som kapacitetsfordelingen mellem de enkelte værfter har for støttebeslutningens lovlighed. L 274/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 (55) Omstruktureringsstøtten på i alt 623,45 mio EUR (1 246 ,9 mio. DEM) blev godkendt af Kommissionen i fire rater og fem særskilte beslutninger. Den første beslutning om frigivelse af en første støtterate blev meddelt Tyskland ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91). Det hedder heri, at selv om det fremgik af den uafhængige undersøgelse, som Kommissionen havde ladet foretage, at Warnow Werft nybygningska- pacitet næppe vil overstige 85 000 kbt — dette tal var fastsat af Tyskland som værftets andel af de 327 000 kbt, der i alt var tildelt til de østtyske værfter — anser man en overvågning fremover og i investe- ringsprogrammets varighed for at være nødvendig for at sikre, at skibsbygningskapaciteten virkelig blev nedskåret. (56) Den anden beslutning blev meddelt Tyskland ved brev af 17. januar 1994 (N 692/J/91). Denne indeholdt de samme bestemmelser som i førnævnte beslutning, dog med den forskel, at der var behov for en yderligere overvågning for at sikre, at begrænsningen af skibsbyg- ningskapaciteten blev overholdt. Tyskland blev endvi- dere gjort opmærksom på, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsnin- gen ikke overholdes. (57) Også i den tredje beslutning, som blev meddelt Tysk- land ved brev af 20. februar 1995 (N 1/95), var det anført, at der var behov for en yderligere overvågning af kapacitetsbegrænsningens overholdelse. Endvidere blev der gjort opmærksom på, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet vil overholde kapacitetsbegræns- ningen. Tyskland blev endnu en gang mindet om, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes. (58) (59) Den fjerde beslutning blev meddelt Tyskland ved brev af 18. oktober 1995 (N 637/95) og den femte beslutning ved brev af 11. december 1995 (N 797/95). I begge beslutninger blev der gjort opmærksom på, at en yderligere overvågning er nødvendig for at sikre, at kapacitetsbegrænsningen blev overholdt i forbindelse med den faktiske og den planlagte produktion. Der blev ligeledes i begge tilfælde gjort opmærksom på, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet vil overhol- de kapacitetsbegrænsningen, og at hele støtten kan kræves tilbagebetalt i tilfælde af manglende overhol- delse. Kommission fastslår, at kapacitetsbegrænsningen på 85 000 kbt om året var en af de vigtigste betingelser for godkendelsen af støtten. Støtten blev godkendt på grundlag af den omstrukturering, der var anmeldt til Kommissionen. Denne årlige maksimumsgrænse indgår i Warnow Werft privatiseringsaftale, som Kom- missionen har godkendt som et del af omstrukture- ringsprogrammet. Med undtagelse af den første god- kendelsesbeslutning, der blev meddelt ved brev af 3. marts 1993, fremgår det udtrykkeligt af alle kom- missionsbeslutninger, at overholdelsen af kapacitetslof- (60) (61) (62) tet på 85 000 kbt er bindende. Der gøres endvidere udtrykkeligt opmærksom på i disse beslutninger, at Kommissionen kan kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes. I forbindelse med besøget på værftet den 24. marts 1999 blev det bekræftet, at KWW’s produktion i 1998 udgjorde 122 414 kbt. Produktionstallene, som var baseret på kbt-beregningen, blev drøftet med værftets ledelse i nærværelse af repræsentanter for de tyske myndigheder og ikke draget i tvivl af nogen af parterne. Tallene betragtes derfor som bekræftede og uanfægteli- ge. Dette betyder, at KWW i 1998 overskred sit årlige kapacitetsloft på 85 000 kbt med 37 414 kbt. Kommissionen fastslår, at de østtyske værfters samlede kapacitet begrænses til 327 000 kbt i artikel 10a i direktiv 90/684/EØF. I henhold til artikel 10a, stk. 2, litra c), skal der være tale om en »faktisk og definitiv« nedskæring af kapaciteten. Retten i Første Instans bekræftede i sin dom af 22. oktober 1996 (9) Kommis- sionens fortolkning af udtrykket »definitiv« og definere- de det således, at kapaciteten kan forøges efter afslut- ningen af omstruktureringen, henholdsvis efter fem år med Kommissionens tilladelse og efter ti år uden en sådan tilladelse. Retten fastslog, at dette udtryk skal fortolkes på baggrund af de øvrige bestemmelser i direktiv 90/684/EØF, såsom artikel 7. Da omstrukture- ringen blev afsluttet i 1995, gælder kapacitetsbegræns- ningen indtil udgangen af henholdsvis 2000 og 2005. Den samlede kapacitet på 327 000 kbt blev fordelt mellem de fem østtyske værfter på følgende måde: KWW — 85 000 kbt; Volkswerft Stralsund — 85 000 kbt; MTW-Schiffswerft — 100 000 kbt; Peene- Werft — 35 000 kbt og Elbewerft Boizenburg — 22 000 kbt. Ifølge overvågningsrapporten af 22. febru- ar 1999 når Volkswerft i 1998 op på en produktion på 84 805 kbt og MTW-Schiffswerft på 99 997 kbt. Ved besøget på Peene-Werft den 26. marts 1999 blev der for dette værft registreret en produktion på 34 037 kbt for 1998. Elbewerft Boizenburg blev lukket i 1997. Ved brev af 17. november 1998 underrettede Tyskland Kommissionen om, at man tog anmeldelsen af omstruktureringsstøtte tilbage og lukkede dette værft permanent. Produktionen på Elbewerft Boizenburg lå således på 0 kbt i 1998. Produktionen på de andre værfter bortset fra KWW udgjorde i 1998 dermed 218 839 kbt. (63) Kommissionen fastslår, at den kapacitet, som de andre værfter ikke har udnyttet inden for deres kapacitetslof- ter, udgør i alt 23 161 kbt. KWW har imidlertid overskredet sit årlige kapacitetsloft på 85 000 kbt med 37 414 kbt i 1998. Som følge af denne betydelige kapacitetsoverskridelse hos KWW blev den begræns- ning af den samlede kapacitet på alle tyske værfter, der i 1998 var fastsat til 327 000 kbt, overskredet med 14 253 kbt. (9) Sag T-266/94, Skibsværftforeningen m. fl. mod Kommissionen, Sml. 1996 II, s. 1399. 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/31 (64) (65) (66) Som det fremgår af Domstolens dom af 18. maj 1993 i forenede sager C-356/90 og C-180/91 (Belgien mod Kommissionen) (10), er overholdelsen af den maksi- mumsgrænse, der er fastsat i henhold til bestemmelser- ne i Rådets direktiv om kriterierne for undtagelse fra forbuddet mod støtte i EF-traktatens artikel 92, en væsentlig betingelse for, at en støtte til skibsbygning kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Støt- tens overskridelse medfører uden videre dens uforene- lighed med fællesmarkedet. Kommissionens rolle er i denne sammenhæng begrænset til en kontrol af, at nævnte betingelse er overholdt. støttens Kommissionen bemærker, at en væsentlig betingelse for tildeling, dvs. det kapacitetsloft på 85 000 kbt om året, som er fastsat i Kommissionens godkendelsesbeslutninger på grundlag af direktiv 90/684/EØF som ændret ved direktiv 92/68/EØF, ikke blev overholdt i 1998. Kommissionen bemærker endvi- dere, at Tyskland i 1998 overtrådte artikel 10a, stk. 2, i direktiv 90/684/EØF, som fastsætter et kapacitetsloft for alle østtyske værfter som betingelse for, at driftsstøt- te til bygning og ombygning af skibe kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen bemærker, at denne beslutning for det første vedrører den manglende overholdelse af den individuelle kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt og for det andet den manglende overholdelse af den samlede kapacitetsbegrænsning på 327 000 kbt. Kom- missionen gør opmærksom på, at det individuelle kapacitetsloft på 85 000 kbt om året i fem kommis- sionsbeslutninger vedrørende støttens godkendelse blev fastsat som betingelse for støttens forenelighed med fællesmarkedet. Denne årlige maksimumsgrænse blev anerkendt af Kværner som en del af privatisering- saftalen, og overholdelsen overvåges både af Kommis- sionen og som led i værftets forpligtelse til at forelægge årlige rapporter. Desuden er Kommissionens problem i støttemæssig henseende i dette tilfælde netop lovlighe- den af den støtte, som Kommissionen godkendte i fem beslutninger på betingelse af, at den årlige kapacitetsbe- grænsning blev overholdt, samt denne støttes konkur- rencefordrejende indvirkninger på skibsbygningsindu- strien. (67) Kommissionen anser derfor den betydelige overskridel- se af den kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt om året, der er fastsat for et enkelt værft, som denne beslutnings væsentligste genstand, og følgerne af kapa- citetsoverskridelsen undersøges på dette grundlag. Overskridelsen af det samlede kapacitetsloft er en — om end tungtvejende — sekundær følge af den manglende overholdelse af den individuelle begræns- ning. (68) Med direktiv 92/68/EØF skulle det gøres muligt for de østtyske værfter at gennemføre en meget nødvendig og omfattende omstrukturering for at blive konkurrence- dygtige. Der blev i den forbindelse fastsat kapacitetsbe- grænsninger for at udligne den konkurrencefordrejen- for østtyske de virkning af statsstøtten til skibsværfter. Bliver denne kapacitetsbegrænsning, der betragtes som en kompenserende faktor og som en væsentlig betingelse for støttens godkendelse og der- med for denne støttes forenelighed med fællesmarke- det, ikke overholdt, betyder dette, at støtte ikke længere er forenelig med fællesmarkedet. fordel (69) I Kommissionens beslutning om støtte til MTW- Schiffswerft og Volkswerft Stralsund (11) blev det fast- slået, at MTW i 1996 havde overskredet sit kapacitets- loft en smule. Det blev derfor aftalt, at værftet i det efterfølgende år skulle reducere produktionen svarende til overskridelsen, og driftsstøtten til værftet i 1997 blev reduceret med et beløb, som svarede til overskridelsen. Konsekvenserne af overskridelsen stod således i forbin- delse med omfanget af den overskydende produktion i det pågældende år, idet de finansielle konsekvenser af denne overtrædelse blev gjort betinget af dens karakter, dvs. overskridelsens omfang. (70) Med henvisningen til støttens tilbagebetaling i tilfælde af, at betingelserne i godkendelsesbeslutningen ikke overholdes, bliver støttemodtageren mindet om for- pligtelsen til at opfylde disse betingelser og fjort opmærksom på konsekvenserne af en manglende overholdelse. Formålet med og den faktiske virkning af støttens tilbagebetaling er at genoprette status quo ved at ophæve de negative indvirkninger på konkurrence- vilkårene, som skyldes den ulovligt ydede støtte, hvis ulovlighed skyldes den manglende overholdelse af de betingelser, der er pålagt for støttens godkendelse, og dermed foreneligheden med fællesmarkedet. I det foreliggende tilfælde blev den kapacitetsbegrænsning, der var pålagt som en betingelse, ikke overholdt. I overensstemmelse med Kommissionens beslutning om støtte til MTW-Schiffswerft og Volkswerft Stralsund (12) er konkurrencefordrejningens omfang lig med kapaci- tetsoverskridelsens omfang. (71) Da kapacitetsoverskridelsens omfang er bestemmende for omfanget af den pågældende konkurrencefordrej- ning, er Kommissionen af den opfattelse, at det støtte- beløb, der svarer til denne kapacitetsoverskridelse, skal betragtes som uforeneligt med fællesmarkedet. (72) Kommissionen bemærker, at den støtte, der er uforene- lig med fællesmarkedet, skal kræves tilbagebetalt. (73) I de beslutninger, som Tyskland fik meddelt ved brev af 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, blev der gjort opmærk- som på, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke over- holdes. (10) Sml. 1993 I, s. 2323. (11) EFT C 344 af 14. 11. 1997, s. 2. (12) EFT C 344 af 14. 11. 1997, s. 2. L 274/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 (74) (75) (76) (77) (78) (79) I overensstemmelse med begrundelsen i dom afsagt af Retten i Første Instans af 15. september 1998 (13) i sag T-140/95 (Ryanair mod Kommissionen) bør det undersøges, om Kommissionen — såfremt den kun erklærede det støttebeløb, der svarer til kapacitetso- verskridelsen, uforeneligt med fællesmarkedet og kræ- vede det tilbagebetalt — fraviger rammen for sine tidligere beslutninger om støttens godkendelse, hvori det hedder, at Kommissionen vil kræve hele støtten tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke over- holdes. Formålet med og den faktiske virkning af støttens tilbagebetaling er at genoprette status quo ved at ophæve de negative indvirkninger på konkurrencevil- kårene, som skyldes den ulovlige støte. I overensstem- melse med Kommissionens beslutning om støtte til MTW-Schiffswert og Volkswerft Stralsund (14) er kon- kurrencefordrejningens omfang lig med kapacitetso- verskridelsens omfang. Det støttebeløb, der svarer til kapacitetsoverskridelsen, erklæres uforeneligt med fællesmarkedet og skal således tilbagebetales. Med tilbagebetalingen skal kapacitetso- verskridelsens negative indvirkninger på konkurrence- vilkårene ophæves, hvorved formålet og den faktiske virkning af tilbagebetalingen er opfyldt. Når det støttebeløb, der svarer til kapacitetsoverskridel- sen, således i det foreliggende tilfælde erklæres uforene- ligt med fællesmarkedet, betyder dette efter Kommis- sionens opfattelse ingen fravigelse af betingelserne i tidligere beslutninger, som ville påvirke disse betingel- sers mål og virkning, dvs. ophævelsen af de negative indvirkninger på konkurrencevilkårene. Kommissionen når derfor frem til den konklusion, at den del af støtten på 623,45 mio. EUR (1 246,9 mio. DM), som blev ydet til Kvaerner Warnow Werft og godkendt af Kommissionen i fire rater (beslutning af 3. marts 1993 (N 692/J/91), 17. januar 1994 (N 692/D/91), 20. februar 1995 (N 1/95), 18. oktober 1995 (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95), og som svarer til overskridelsen af den årlige kapacitets- begrænsning på 85 000 kbt med 37 414 kbt, ikke længere er forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), og er uforenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I deres bemærkninger bestrider Tyskland og KWW Kommissionens konstatering af, at en kapacitetsbe- grænsning på 85 000 kbt om året var den vigtigste betingelse for godkendelsen af støtte. Ifølge dem var den eneste betingelse for godkendelsen, at de godkend- te og kontrollerede produktionsanlæg blev opretholdt i overensstemmelse med omstruktureringsprogrammet og investeringsplanen. (80) (81) (82) (83) Kommissionen fastslår, at såvel opretholdelsen af inve- steringsplanen som overholdelsen af kapacitetsbe- grænsningen var en betingelse for godkendelsen af støtten. Det er Kommissionens faste praksis i forbindel- se med enhver omstruktureringsstøtte at godkende og overvåge investeringsplanen. Dette ændrer imidlertid intet ved den omstændighed, at en anden væsentlig betingelse for støttens godkendelse var overholdelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning. Støttens samlede beløb blev godkendt på grundlag af fem særskilte kommissionsbeslutninger, hvor der i de fire udtrykke- ligt blev gjort opmærksom på, at en yderligere overvåg- ning er nødvendig for at sikre, at kapacitetsbegrænsnin- gen overholdes. I fire af disse fem beslutninger blev Tyskland desuden gjort opmærksom på, at Kommissio- nen vil kræve den pågældende støtte tilbagebetalt, hvis kapacitetsbegrænsningen ikke overholdes. I tre beslutninger blev det fastslået, at Tyskland havde givet tilsagn om, at værftet vil overholde kapacitetsloftet. Der hersker derfor ikke tvivl om, at kapacitetsbegræns- ningen på 85 000 kbt var en betingelse for godkendel- sen af støtten og støttens forenelighed med fællesmar- kedet. Som det andet argument anfører KWW i sine bemærk- ninger, at i henhold til ordlyden i artikel 10a, stk. 2, litra c), i direktiv 90/684/EØF og Kommissionens beslutninger om støttens godkendelse skulle kapaci- tetsforøgelser som følge af produktivitetsstigninger, der ved omstruktureringsperiodens afslutning oversti- ger det niveau, som Kommissionens ekspert havde forudset, komme værfterne til gode. Kapacitetsbe- grænsning og produktionsbegrænsning er forskellige begreber, og KWW forstod ikke loftet som en produk- tionsbegrænsning. Kommissionen bemærker, at KWW gav produktions- rapporten for første halvdel af 1995, som Tyskland forelagde for Kommissionen ved brev af 16. august 1995, titlen »Report on keeping the capacity limita- tion«. Rapporten for 1996, som Tyskland forelagde for Kommissionen ved brev af 17. februar 1997, havde titlen »Production limitation by EU-Commission«. Des- uden anmodede Kommissionen i sit brev af 18. og 19. november 1996 Tyskland om at underrette værfterne om, at kapacitetsbegrænsningerne for 1996 og de efterfølgende år skulle overholdes nøje. Ved brev af 3. marts 1997 underrettede Kommissionen Tyskland om, at KWW ville overskride sit kapacitetsloft for 1996 en smule, og at den planlagte produktion for 1997 ligeledes lå tæt på kapacitetsloftet. Tyskland blev opfordret til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at rette op på situationen. Ved brev af 14. april 1997 opfordrede Kommissionen på ny Tyskland til at sørge for, at værftet ændrede sin produktionsplan, for at kapacitetsloftet ikke blev overskredet. (13) Sml. 1998 II, s. 3327. (14) EFT C 344 af 14. 11. 1997, s. 2. (84) I sit brev af 1. april 1997 til Kommissionen anførte Tyskland, at BvS havde opfordret KWW til at respektere 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/33 kapacitetsloftet på 85 000 kbt i forbindelse med pro- duktionsplanlægningen for 1997. KWW skulle således forelægge en ny produktionsplan for 1997, som overholder kapacitetsloftet. Ved brev af 6. juni 1997 meddelte Tyskland, at KWW’s kapacitet i 1997 vil blive reduceret med den mindre overskridelse i 1996, dvs. 92 kbt, således at der i 1997 vil gælde et reduceret kapacitetsloft. Den tyske regering understregede i denne forbindelse, at det drejede sig om et engangstil- fælde, og at det almindeligvis ikke var muligt at fordele kapaciteten på forskellige år til udligning af overskridelser. Dette havde man også klart gjort værftet opmærksom på. Endvidere havde Tyskland underrettet værftet om, at selv en mindre overskridelse af kapaci- tetsbegrænsningen ikke kunne accepteres i fremtiden, og KWW havde derfor forpligtet sig til at reducere den kapacitet, der var til rådighed i 1997, med de 92 kbt, som kapacitetsloftet blev overskredet med i 1996. For Kommissionen hersker der derfor ingen tvivl om, at KWW var helt klar over arten og betydningen af den kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt, som virksom- heden havde fået pålagt. Som det fjerde argument anfører KWW, at kapacitets- begrænsningen — hvis den forstås som produktionsbe- grænsning — bør betragtes som den gennemsnitlige produktion i en periode på flere år. Kommissionen fastslår, at den årlige kapacitetsbe- grænsning var en væsentlig betingelse for godkendelsen af støtten. Da støttens konkurrencefordrejende indvir- kning på skibsbygningsindustrien skulle neutraliseres på denne måde, kan den ikke forstås som et årsgen- nemsnit, da dette ville ophæve formålet med og virkningen af kapacitetsloftet. Endvidere er den årlige kapacitetsbegrænsning klart fastsat i § 27 i værftets privatiseringsaftale og accepteret af KWW, som skulle planlægge produktionen i overensstemmelse hermed. Som det fremgår af Tysklands brev af 6. juni 1997 til Kommissionen, havde de tyske myndigheder i 1997 klart gjort værftet opmærksom på, at det er forpligtet til at overholde det årlige kapacitetsloft, og at det ikke er muligt at fordele kapaciteten på flere år. (90) (91) (92) (93) (94) Som det sidste argument anfører KWW, at der ikke findes noget retsgrundlag for fastsættelsen af kapaci- tetslofter for enkelte værfter. (95) Kommission bemærker, at den i sine beslutninger om godkendelse af omstruktureringsstøtten til KWW fastsatte en årlig kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt som betingelse for støttens godkendelse. Det er Kom- missionens normale praksis at knytte betingelser til sin beslutning om statsstøtte for at sikre, at den pågælden- de støtte er forenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87. Kommissionen handler i den forbindelse i overenstemmelse med EF-traktatens arti- foreliggende tilfælde med de kel 87 og 88 i det relevante særbestemmelser for støtte til skibsbygnings- industrien. (85) (86) (87) (88) (89) Tyskland anfører sine bemærkninger, at kbt- beregningen er utilstrækkelig til at måle en kapacitets- begrænsning for et enkelt værft. i Kommissionen bemærker, at kapaciteten på de østtyske værfter inden omstruktureringen blev fastlagt ved til direktiv hjælp af kbt-beregningen. Da forslaget 92/68/EØF (15) blev behandlet i Rådet i 1992, og hele omstruktureringen af de østtyske værfter og betingelserne i den forbindelse blev undersøgt i enkelt- heder, blev kapacitetsnedskæringen på disse værfter ligeledes fastlagt på grundlag af kbt-beregningen. Rådet bekræftede derfor i 1992 denne beregningsmetode som grundlag for fastlæggelsen af kapaciteterne i forbindelse med omstruktureringen af de østtyske værfter. Kommissionen bemærker endvidere, at Tyskland og Kommissionen blev enige om at anvende kbt- beregningen som grundlag for indberetningen i forbin- delse med de østtyske værfter. Tyskland har bekræftet dette i sit brev af 12. juli 1994 og 3. april 1995. Det hedder således i brevet af 3. april 1995, at Tyskland og Kommissionen var blevet enige om, at overvågningen af produktionen skulle gennemføres ved hjælp af kbt-beregningen på grundlag af de koefficienter, der var gældende inden den 1. januar 1994. Denne metode er blevet anvendt siden begyndelsen af omstrukturerin- gen og i hele overvågningsperioden samt for alle berørte værfter. Tyskland har tilsluttet sig metoden uden nogen sinde at bestride anvendelsen. Kommissio- nen ser derfor ingen grund til at gøre sig spekulationer om denne metodes utilstrækkelighed på grund af den omstændighed, at et værft overskrider sit kapacitetsloft. Både Tyskland og KWW anfører i deres bemærkninger, at KWW’s overskridelse af kapacitetsloftet ingen negati- ve indvirkninger har på konkurrencevilkårene. Kommissionen bemærker, at det egentlige formål med kapacitetsbegrænsningen er at udligne støttens konkur- rencefordrejende indvirkninger på den europæiske skibsbygningsindustri. Allerede en overskridelse af dette loft indebærer derfor en fordrejning af konkurren- cevilkårene. Kommissionen bemærker endvidere, at KWW opererer på et marked, hvor også andre europæiske værfter er aktive. KWW bekræfter selv dette i sine bemærkninger og gør opmærksom på, at værftet på grund af bygnin- gen af boreøen i en periode på to år ikke kan konkurrere om ordrer på det europæiske marked, som andre europæiske værfter også er interesserede i. Ved at overskride det kapacitetsloft, som skulle forhindre en fordrejning af konkurrencevilkårene, har KWW således handlet til skade for andre værfter i dette markedssegment. (15) SEK(92) 991 endelig udg. L 274/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 (96) (97) (98) Kommissionens position bestyrkes af bemærkningerne fra andre interesserede parter. Der gøres heri opmærk- som på, at de store containerskibe, som bygges af KWW og til dels forårsager kapacitetsoverskridelsen, også fremstilles på andre europæiske værfter. Dermed indvirker KWW’s kapacitetsoverskridelse direkte på et marked, hvor andre europæiske værfter opererer. Endvidere gøres der i disse bemærkninger opmærksom på, at kapacitetsbegrænsningerne på de østtyske værfter bl. a. indgår i andre værfters investerings- og produk- tionsplanlægning. Derfor berøres andre værfters dispo- sitioner, hvis disse begrænsninger overskrides. Som det sidste punkt anfører Tyskland i sine bemærk- ninger, at KWW fik tildelt en yderligere kapacitet på 22 000 kbt for året 1998, således at KWW i 1998 under hensyntagen til serieeffekten i forbindelse med skibsbygningen ikke har overskredet den tildelte kapa- citet på i alt 107 000 kbt. Kommissionen bemærker, at enhver ændring af kapaci- tetstildelingen ville kræve Kommissionens godkendel- se, da kapacitetsbegrænsningerne er knyttet sammen med den omstruktureringsstøtte, som er ydet til de enkelte værfter. I det foreliggende tilfælde blev tildelin- gen af en yderligere kapacitet på 22 000 kbt til KWW for 1998 ikke godkendt af Kommissionen. Ved brev af 4. december 1998 underrettede Kommissionen Tysk- land om, at Elbewerfts kapacitet på 22 000 kbt for året 1998 ikke kunne omfordeles, da denne kapacitet ikke stod til rådighed for en omfordeling for hele året, men først fra den 17. november 1998, hvor anmeldelsen af støtten blev taget tilbage. Derudover kan Kommissio- nen ikke acceptere en omfordeling af kapacitet med tilbagevirkende kraft. Dette blev også bekræftet i Kommissionens brev af 8. januar 1999 til Tyskland i denne henseende. (99) På baggrund heraf, og fordi der ikke findes noget retsgrundlag for en omfordeling med tilbagevirkende kraft, har tildelingen af en yderligere kapacitet til KWW på 22 000 kbt for året 1998 ingen retsvirkning og har ingen betydning for nærværende procedure. (100) Af de grunde, der er redegjort for i betragtning 48-77, når Kommissionen frem til den konklusion, at den del af støtten på 623,45 mio. EUR (1 246,9 mio. DEM) til fordel for KWW, som blev godkendt af Kommissionen i fire rater (beslutninger meddelt ved brev af 3. marts 1993 (N 692/D/91), 17. januar 1994 (N 692/J/91, 1995 (N 1/95), 20. februar (N 637/95) og 11. december 1995 (N 797/95)), og som svarer til overskridelsen af den årlige kapacitetsbe- grænsning på 85 000 kbt med 37 414 kbt, ikke læn- gere opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e). Da der ikke findes noget andet forenelig- hedskriterium, eller et sådant kriterium ikke er anført af Tyskland eller KWW, er denne del af støtten 18. oktober 1995 uforenelig med fællesmarkedet traktatens artikel 87, stk. 1. i medfør af EF- (101) Ved fastlæggelsen af det uforenelige støttebeløb har Kommissionen undersøgt forskellige alternativer og er nået frem til følgende resultat: (102) Kommission antager, at KWW’s årlige kapacitetsbe- grænsning på 85 000 kbt er gældende i ti år. Ved vurderingen af overskridelsen af kapacitetsbegrænsnin- gen i et år, dvs. i 1998, kunne Kommissionen have valgt at bestemme omfanget af ulovlig støtte udelukkende på grundlag af overskridelsens varighed. Dette ville have medført, at en tiendedel af omstruktureringsstøtten var blevet betragtet som uforenelig med fællesmarkedet. På den anden side var det også muligt at beregne overskridelsen med 37 414 kbt i forhold til den samle- de kapacitetsbegrænsning i de ti år (850 000 kbt). Dette havde givet en procentsats på 4,4 %, og den pågældende andel af støtte var blevet betragtet som ulovlig. (103) Kommissionen er nået frem til den konklusion, at begge ovennævnte metoder er utilstrækkelige til at bestemme omfanget af ulovlig støtte, da de ikke i tilstrækkelig grad tager højde for den relative vægt af overskridelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt. For at tage højde for dette element har Kommissionen gennemført sin beregning på grundlag af en kombination af en lineær proportionel metode og et tillæg, som skal tage højde for den yderligere konkurrencefordrejning, der er forårsaget af den meget massive overskridelse af den årlige kapacitetsbegræns- ning. (104) Da årlige KWW’s kapacitetsbegrænsning på 85 000 kbt gælder i ti år, blev andelen af overskridelsen med 37 414 kbt beregnet i forhold til den samlede kapacitetsbegrænsning i denne periode (850 000 kbt). Dette giver en procentsats på 4,4 %. Endvidere skal der tages højde for den meget betydelige overskridelse af kapacitetsbegrænsningen i 1998, da konkurrencefor- drejningen efter Kommissionens opfattelse bliver så meget desto større, jo større overskridelsen er. Da de 37 414 kbt indebærer en overskridelse af den årlige kapacitetsbegrænsning på mere end 20 %, blev dette, som følge af sin indvirkning på graden af konkurrence- forvridning, i betragtning som et yderligere element ved beregningen. Den andel, der overskrider den årlige kapacitetsbegrænsning med mere end 20 % (20 414 kbt), blev således bestemt. Dette giver en procentsats på 2,4 % i forhold til den samlede kapacitet på 850 000 kbt. taget (105) Omfanget af uforenelig støtte bestemmes således på grundlag af den samlede overskridelse og et yderligere element, som tager højde for den særlige konkurrence- fordrejning, der skyldes overskridelsen af den årlige kapacitetsbegrænsning med mere end 20 %. Denne 23. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 274/35 uforenelige støtte fordeles proportionelt mellem den samlede driftsstøtte på 372,5 mio. EUR (745 mio. DEM) og investeringsstøtte på 237,45 mio. EUR (474,9 mio. DEM), hvilket i alt udgør 609,95 mio. EUR (1 219,9 mio. DEM). Det støttebeløb, som skal betragtes som uforeneligt med fællesmarkedet på grund af KWW’s kapacitetsoverskridelse i 1998, udgør såle- des 41,5 mio. EUR (83,0 mio. DEM). Dette beløb skal kræves tilbagebetalt. (106) Kommissionen bemærker, at det i beslutningen om procedurens indledning (16) er anført, at der blev ydet støtte til lukning på 13,5 mio. EUR (27 mio. DEM) til finansiering af godtgørelser og andre sociale foranstalt- ninger til fordel for de tidligere ansatte på grundlag af den beslutning, der var blevet meddelt ved brev af 3. marts 1993. Da værftet har udbetalt disse midler til tidligere ansatte, ser Kommissionen bort fra kravet om tilbagebetaling af dette beløb. Støtten til lukning indgår derfor ikke i beregningen. (107) Kommission gør opmærksom på, at tilbagebetalingen skal ske i overensstemmelse med de nationale bestem- melser, herunder renter beregnet fra datoen for støttens udbetaling til modtageren og indtil tilbagebetalingen på grundlag af den referencesats, der anvendes ved beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte. 85 000 kbt med 37 414 kbt ikke længere betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e), og er uforenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. i 1998, (110) Støtten på 41,5 mio. EUR (83,0 mio. DEM) er derfor uforenelig med fællesmarkedet og skal kræves tilbage- betalt. Det støttebeløb, der skal tilbagebetales, forhøjes med renter beregnet fra datoen for udbetalingen til modtageren og indtil tilbagebetalingen. VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Tysklands støtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH på 41,5 mio. EUR (83,0 mio. DEM) er uforenelig med fælles- markedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Artikel 2 VI. Konklusion 1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at kræve støtten på 41,5 mio. EUR (83,0 mio. DEM) tilbagebetalt fra modtageren. (108) Kommission når frem til den konklusion, at Kvaerner Warnow Werft GmbH i 1998 overskred sit årlige kapacitetsloft på 85 000 kbt med 37 414 kbt. Denne årlige kapacitetsbegrænsning blev af Kommissionen i de beslutninger, der blev meddelt ved brev af 3. marts 1993, 17. januar 1994, 20. februar 1995, 18. oktober 1995 og 11. december 1995, fastsat som en væsentlig betingelse for godkendelsen af støtten på i alt 623,45 mio. EUR (1 246,9 mio. DEM) i henhold til direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindu- strien og direktiv 92/68/EØF om ændring af direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien og dermed for støttens forenelighed med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra e). (109) Da kapacitetsoverskridelsens omfang efter Kommissio- nens opfattelse er bestemmende for konkurrencefor- drejningens omfang, opfylder det støttebeløb, som kapacitetsloftet på svarer til overskridelsen af 2. Med forbehold af en eventuel kendelse fra Domstolen efter EF-traktatens artikel 242 skal tilbagebetalingen ske omgå- ende og i overensstemmelse med gældende procedurer i tysk ret, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutning. Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved de nationale domstole træffer Tyskland alle nødvendige foranstaltninger, som er til rådighed i dets retssystem, herunder også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af fællesskabsretten (17). 3. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til modtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækviva- lenten for regionalstøtte. (16) EFT C 41 af 16. 2. 1999, s. 23. 27. 3. 1999, s. 1). (17) Jf. artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 (EFT L 83 af L 274/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 10. 1999 Artikel 3 Artikel 4 Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen. Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 1999. Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland. På Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: 1999/798/CE: Decisione della Commissione, dell'8 luglio 1999, relativa alla richiesta danese di regime transitorio ai sensi dell'articolo 24 della direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio concernente norme comuni per il mercato interno dell'energia elettrica (notificata con il numero C(1999) 1551/8) (Il testo in lingua danese è il solo facente fede)

eurovoc_concepts:
Denmark
approximation of laws
electrical energy
single market
transitional period (EU)

formats: html pdf print

text: 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/47 DECISIONE DELLA COMMISSIONE dell’8 luglio 1999 relativa alla richiesta danese di regime transitorio ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (notificata con il numero C(1999) 1551/8) (Il testo in lingua danese Ł il solo facente fede) (1999/798/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:192) EUROPEE, 2. Struttura e sviluppo del settore elettrico in Dani- marca visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, vista la direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 dicembre 1996, concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (1), in particolare l’articolo 24, informati gli Stati membri della richiesta presentata dal Regno di Danimarca, considerando quanto segue: I. LE CIRCOSTANZE FATTUALI 1. Procedura (1) Con lettera del 19 febbraio 1998, il ministero dell’Am- biente e dell’Energia danese (Miljł- og Energiministeriet) ha richiesto un regime transitorio ai sensi dell’articolo 24 della direttiva. (2) Il 25 giugno 1998, si Ł tenuta a Bruxelles una riunione tra i servizi della Commissione e i rappresentanti del ministero dell’Ambiente e dell’Energia danese per discu- tere la richiesta. Al ministero Ł stato chiesto di fornire informazioni piø particolareggiate. (3) Con lettera del 16 ottobre 1998, il ministero ha fornito tali informazioni. (1) GU L 27 del 30. 1. 1997, pag. 20. (4) Nel 1997, l’industria dell’energia elettrica danese contava 111 societ(cid:224), di cui 46 possedute e gestite direttamente dai comuni, 43 organizzate sotto forma di cooperative di propriet(cid:224) dei consumatori, 9 partnership, 11 fonda- zioni private e 2 societ(cid:224) per azioni. (5) (6) (7) (8) La rete di trasmissione in Danimarca Ł suddivisa in due sistemi separati integrati verticalmente. Eltra (soggetto giuridico separato nonchØ gestione e consiglio di ammi- nistrazione separati) gestisce una rete che copre la parte occidentale della Danimarca (Jutland e Funen) ed Ł colle- gata alla rete UCPTE, e Elkraft System (organizzata all’in- terno di Elkraft, ma con gestione separata) gestisce una rete che copre la parte orientale ed Ł collegata alla rete Nordel. Le societ(cid:224) di distribuzione sono responsabili della vendita dell’energia elettrica ai consumatori nonchØ della pianificazione, gestione e manutenzione della rete a bassa e media tensione. La generazione di energia elettrica Ł effettuata da 8 societ(cid:224) che appartengono alle societ(cid:224) di distribuzione. La generazione e la vendita di energia elettrica alle societ(cid:224) di distribuzione sono coordinate da Elsam (nell’area Eltra) e da Elkraft. Sono presenti tre imprese elettriche che sono sia produt- tori che distributori: Kłbenhavns Belysningsv(cid:230)sen (co- mune di Copenhagen), (cid:216)stkraft sull’isola di Bornholm e il comune di Randers. L’energia elettrica viene prodotta principalmente in com- binazione con il calore. Il carbone Ł il combustibile pre- tuttavia, sta crescendo impianti; dominante in questi anche l’importanza del gas naturale. Le centrali tradizio- nali che producono solo energia elettrica sono state chiuse gradualmente nel corso degli ultimi anni. Inoltre, le fonti di energia rinnovabile, come la biomassa e l’ener- gia eolica, stanno assumendo un’importanza crescente L 319/48 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 nella produzione di energia elettrica. La politica della Danimarca Ł di proseguire tale sviluppo. 4. Il regime transitorio notificato dal governo danese (9) Storicamente, la Danimarca Ł stata un importatore netto di energia elettrica, ma dal 1995 ha un’eccedenza che viene esportata. 4. 1. Introduzione (15) Il governo danese ha notificato regimi transitori per tre tipi di impegni: 3. La legge sull’approvvigionamento di energia elet- trica e l’attuazione della direttiva sul mercato del- l’energia elettrica (10) (11) Il mercato danese dell’energia elettrica Ł regolamentato dalla legge sull’approvvigionamento di energia elettrica, entrata in vigore nel 1977. Da allora, essa Ł stata sog- getta a diversi emendamenti, ma la struttura resta inva- riata. La transizione verso un sistema maggiormente basato sul mercato Ł iniziata dall’adozione di un emendamento all’ESA da parte del Parlamento, nel maggio 1996. Lo scopo dell’emendamento era di introdurre la concorrenza in Danimarca, garantendo al contempo che l’industria dell’energia elettrica soddisfacesse ad una serie di obbli- ghi di servizio pubblico relativamente alla tutela dell’am- biente, alla sicurezza di approvvigionamento e alla prote- zione dei consumatori. L’emendamento Ł entrato in vigore il 1o gennaio 1998, in seguito all’approvazione di alcuni elementi del progetto di legge da parte della Com- missione il 3 dicembre 1997 (procedura relativa all’aiuto di stato) (2). (12) Dal 1o gennaio 1998, le societ(cid:224) di distribuzione con una fornitura annua di energia elettrica superiore a 100 GWh e i consumatori finali con un consumo annuo di energia elettrica superiore a 100 GWh per localit(cid:224) di consumo sono stati considerati clienti idonei. Il mercato danese dell’energia elettrica Ł caratterizzato da pochi grandi consumatori di energia elettrica. In effetti, solo 7 consumatori superano la soglia di 100 GWh e la loro quota di mercato Ł pari al 5 % circa del consumo totale danese. Se si considerano i distributori, il mercato poten- ziale coinvolto indirettamente aumenta al 90 % circa. (13) Nell’attuale legislazione, la Danimarca ha optato per un accesso negoziato da parte di terzi. In pratica, tuttavia, Eltra e Elkraft System hanno introdotto l’accesso da parte di terzi sulla base di tariffe pubblicate per l’accesso alla rete di trasmissione. La rete di distribuzione Ł ancora caratterizzata da un accesso negoziato da parte di terzi. (14) Vi Ł ancora una serie di importanti questioni aperte da affrontare con la nuova legislazione per adempiere com- pletamente alla direttiva. Il governo danese sta prepa- rando alcune leggi che riguardano, inter alia, le questioni ancora in sospeso. 1) Contratti «prendi o paga». 2) Chiusura delle centrali. 3) Obblighi pensionistici. 4. 2. Contratti «prendi o paga» L’impegno (16) Due imprese danesi, Elkraft AmbA e I/S Elsam, hanno stipulato tre contratti «prendi o paga» relativi al gas con Dangas A/S: (cid:151) contratto del 1991, con decorrenza dal 1996 al 2020, che richiede che Elkraft ritiri almeno [(cid:133)] (*) milioni di Nm3 all’anno; (cid:151) contratto del 1994, con decorrenza dal 1996 al 2020, che richiede che Elsam ritiri almeno [(cid:133)] (*) milioni di Nm3 all’anno; (cid:151) contratto del 1995, con decorrenza dal 2001 al 2010, che richiede che Elsam ritiri almeno [(cid:133)] (*) milioni di Nm3 all’anno e Elkraft ritiri almeno [(cid:133)] (*) milioni di Nm3 all’anno. (17) Il prezzo del gas Ł [(cid:133)] (*) (18) I contratti prevedono una clausola che [(cid:133)] (*) (19) I contratti sono [(cid:133)] (*) (20) Il gas Ł destinato a essere utilizzato in quattro principali centrali termoelettriche combinate, che sono in parte coperte da una «garanzia CHP» esistente in Danimarca, in base alla quale le societ(cid:224) di distribuzione danesi sono obbligate ad acquistare l’energia termoelettrica prodotta da tali centrali ad un costo pari ai prezzi, qualora l’ener- gia elettrica non possa essere venduta senza subire per- dite sul mercato libero. Questa garanzia Ł stata esaminata dalla Commissione ed accettata in relazione alle disposi- zioni del trattato sull’aiuto di stato (cfr. nota n. 2). Essa Ł stata inoltre analizzata in rapporto alle disposizioni della (2) Aiuto di stato n. 305/96 (cid:151) Danimarca (cid:151) Misure a favore degli impianti centrali di produzione di energia elettrica. (*) Segreto professionale. 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/49 direttiva e la Commissione, in una valutazione prelimi- nare, ha riscontrato che il regime Ł compatabile con la direttiva. Tale valutazione Ł stata trasmessa al ministero dell’Ambiente e dell’Energia (3). La «garanzia CHP» sar(cid:224) valida sino al 2006 per tre cen- trali, H. C. (cid:216)rstedsv(cid:230)rket, Svanemłllev(cid:230)rket e Avedłrev- (cid:230)rkets Blok 2; la parte principale della produzione di energia elettrica verrebbe coperta dalla garanzia, se pro- dotta in combinazione con il calore. Il governo danese non prevede pertanto problemi prima del 2006 per quanto riguarda i contratti «prendi o paga» relativi a tali impianti, poichØ la «garanzia CHP» assicura che l’energia termoelettrica possa essere venduta ad un prezzo pari ai costi di produzione. Per quanto riguarda l’ultimo impianto Sk(cid:230)rb(cid:230)kv(cid:230)rket, si prevede che solo il 30 % della produzione di energia elettrica sia coperto dalla «ga- ranzia CHP» e, per questo impianto, i contratti «prendi o paga» relativi al gas potrebbero presentare alcune diffi- colt(cid:224) a seconda dell’andamento dei prezzi del mercato del gas rispetto a quelli fissi stabiliti nei contratti. Entit(cid:224) dei costi non recuperabili Il governo danese ha calcolato che l’impegno relativo ai tre contratti «prendi o paga» Ł pari a 8,9 miliardi di corone danesi, corrispondenti al valore del gas naturale destinato alla produzione di energia elettrica non coperta dalla «garanzia CHP», e ipotizzando che il prezzo del gas naturale rimanga stabile. Tale cifra Ł calcolata in base all’ipotesi di fondo che il prezzo dell’energia elettrica diminuisca fino a zero. Il governo ritiene tuttavia piø realistico che il prezzo di mercato dell’energia elettrica aumenti dall’attuale livello di 0,12 DKK/kWh (prezzo attuale del consorzio elettrico Nordel, secondo quanto riportato dal governo danese nella nota del 16 ottobre 1998) a 0,15 DKK/kWh nel 2000. In seguito, il governo prevede [(cid:133)] (*) (21) (22) (23) solo le perdite reali. In caso di sovracompensazione, l’ec- cedenza verr(cid:224) restituita ai consumatori. Le imprese devono tenere contabilit(cid:224) separate per il sostegno, al fine di evitare sovvenzionamenti trasversali e garantire la tra- sparenza. L’importo verr(cid:224) indicato separatamente sulla bolletta elettrica dei consumatori. 4. 3. Rottamazione delle centrali L’impegno (26) (27) (28) Le societ(cid:224) di generazione di energia elettrica in Dani- marca non hanno finora potuto effettuare accantona- menti in ordine ai costi futuri per la chiusura e lo sman- tellamento degli impianti di produzione. Pertanto, i costi di smantellamento sono stati coperti su base «come e quando», attraverso le tariffe elettriche che, ove necessa- rio, potevano essere aumentate per coprire tali costi. In un mercato non competitivo, ci(cid:242) non ha pertanto posto alcun problema alle societ(cid:224) di produzione, poichØ i costi, in ultima analisi, sono stati sostenuti dai consu- matori finali. In un mercato competitivo, dove i consu- matori non hanno piø vincoli, potrebbe non essere piø possibile imporre tali costi ai consumatori. Il governo danese ha comunicato che, nel periodo la chiusura e lo smantella- 1999-2025, sono previsti mento di 30 unit(cid:224) di produzione e che 6 unit(cid:224) di produ- zione sono state chiuse recentemente o sono in fase di smantellamento. Si stima che la durata normale di un’unit(cid:224) di produzione sia di 30 anni. In alcuni casi, la chiusura e lo smantellamento sono stati ordinati dal- l’Agenzia per l’energia per motivi ambientali. Lo smantel- lamento pu(cid:242) essere eseguito solo previa licenza del- l’Agenzia per l’energia ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 1, della legge sull’approvvigionamento di energia elet- trica. (24) Alla luce delle precedenti ipotesi di aumento dei prezzi di mercato dell’energia elettrica e del gas, il governo ha stimato che i costi non recuperabili legati ai contratti «prendi o paga» saranno pari a 993 milioni di DKK in totale, nel periodo 1999-2020. (29) Metodo di recupero (25) Il governo considera di permettere alle imprese elettriche di imporre una sovrattassa sul consumo di energia elet- trica, che verr(cid:224) imposta a livello del consumatore finale. Tale sovrattassa verr(cid:224) calcolata ex post e potr(cid:224) coprire (3) Lettera del 31 ottobre 1997 della DG XVII della Commissione al ministero dell’Ambiente e dell’Energia. Entit(cid:224) dei costi non recuperabili Il governo ha stimato che i costi di smantellamento per unit(cid:224) di produzione ammontano a 100-170 milioni di in funzione della dimensione dell’unit(cid:224). Si Ł sti- DKK, mato che i costi di smantellamento relativi a un’unit(cid:224) di 137 MW chiusa nel 1996 (Nordjyllandsv(cid:230)rket Blok 1) sono pari a 87 milioni di DKK. Tuttavia, tali costi, secondo la notifica danese, sono inferiori ai costi nor- mali, in quanto parte dell’unit(cid:224) non verr(cid:224) smantellata e verr(cid:224) utilizzata unitamente alle altre unit(cid:224) di tale impianto. (30) In seguito all’adozione della nuova legge sull’approvvi- gionamento di energia elettrica (prevista per il 1999), le societ(cid:224) elettriche potranno provvedere a coprire tali costi. Pertanto, il governo ha notificato solo i costi rela- tivi alle unit(cid:224) per cui Ł stata concessa, o si prevede verr(cid:224) L 319/50 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 impianti concessa, una licenza di smantellamento nel periodo dal 1o gennaio 1998 al 31 dicembre 2007. Le societ(cid:224) dotate di la cui chiusura Ł prevista dopo tale data saranno costrette a prendere i provvedimenti necessari per la disattivazione tra oggi e la data di chiusura. Per- tanto, il regime dei costi non recuperabili mira a finan- ziare o a contribuire al finanziamento degli impianti che impianti, non chiuderanno prima di tale data. Per tali sono stati ancora presi provvedimenti in relazione ai costi di disattivazione ed il tempo che resta non Ł suffi- ciente per prendere provvedimenti adeguati prima della chiusura. In totale, verranno coperte 21 unit(cid:224) e 6 impianti attualmente in fase di smantellamento. (31) Il governo prevede che i costi non recuperabili totali saranno pari a 2 750 milioni di DKK, distribuiti come segue: (cid:151) Sj(cid:230)llandske Kraftv(cid:230)rker (che rientra nella zona Elkraft): 800 milioni di DKK relativi a 8 unit(cid:224); (cid:151) Kłbenhavns Belysningsv(cid:230)sen (che rientra nella zona Elkraft): 600 milioni di DKK relativi a 6 unit(cid:224); (cid:151) Elsam: 1 350 milioni di DKK relativi a 7 unit(cid:224) e ai costi di 8 impianti attualmente in fase di smantella- mento. (32) Il governo prevede di concedere una sovvenzione di 170 milioni di DKK cadauna alle unit(cid:224) per le quali sia stata presentata all’Agenzia per l’energia una richiesta di licenza di smantellamento entro il 1o gennaio 2001. La sovvenzione massima verr(cid:224) ridotta per le richieste pre- sentate oltre tale data. Nel 2001, l’importo massimo sar(cid:224) pari a 102 milioni di DKK e verr(cid:224) ridotto a 17 milioni di DKK per ogni anno successivo. Lo smantellamento dovr(cid:224) iniziare al piø tardi un anno dopo la concessione della licenza. (33) I costi aggregati dei regimi di sovvenzione calcolati dal governo danese ammontano a 2 300 milioni di DKK. Metodo di recupero (34) introdurre due regimi separati Il governo considera di per finanziare la sovvenzione, uno per Elsam e uno per Elkraft. Ad esse sar(cid:224) consentito di imporre una sovrat- tassa sul consumo di energia elettrica attraverso un adde- bito separato a carico dei consumatori finali nel rispet- tivo settore e i costi verranno pertanto pagati sia dai consumatori dell’energia elettrica generata in proprio sia dai consumatori di energia elettrica acquistata in virtø di contratti con terzi. (35) In caso di sovracompensazione, l’eccedenza verr(cid:224) resti- tuita ai consumatori. Le imprese devono tenere contabi- lit(cid:224) separate per il sostegno, al fine di evitare sovvenzio- namenti trasversali e garantire la trasparenza. L’importo verr(cid:224) indicato separatamente nella bolletta elettrica dei consumatori. 4. 4. Obblighi pensionistici L’impegno (36) Le aziende municipali che operano nel settore elettrico hanno assunto tradizionalmente un gran numero di dipendenti in qualit(cid:224) di impiegati pubblici. Le condizioni di assunzione obbligano le aziende municipali ad effet- tuare pagamenti regolari delle pensioni agli impiegati in pensione. I fondi necessari a coprire i costi presenti e futuri relativi ai pagamenti delle pensioni non sono stati accantonati, ma sono stati inclusi all’occorrenza nel prezzo dell’energia elettrica su base «come e quando». (37) Dal 1o gennaio 1997, nuovo personale Ł stato assunto su base contrattuale e le imprese pagano i contributi pensionistici durante il periodo di assunzione. Il passag- gio dall’assunzione di personale in qualit(cid:224) di impiegati pubblici all’assunzione su base contrattuale implica che le aziende municipali per alcuni anni dovranno pagare i contributi pensionistici agli attuali dipendenti, nonchØ le pensioni agli ex dipendenti per i quali non Ł stato effet- tuato alcun accantonamento. (38) (39) (40) Il governo danese prevede che ci(cid:242) comporter(cid:224) dei pro- blemi per le societ(cid:224) di generazione, poichØ le societ(cid:224) di distribuzione continueranno ad avere il monopolio della fornitura nella propria zona di distribuzione e potranno pertanto sempre recuperare i costi trasferendo i costi pensionistici sulle tariffe di distribuzione. Solo una societ(cid:224) di generazione, che Ł anche un distributore, Kłbenhavns Belysningsv(cid:230)sen, avr(cid:224) bisogno di un regime transitorio. La societ(cid:224) non assume nuovo personale in qualit(cid:224) di impiegati pubblici dal 1o gennaio 1997, cioŁ prima che la direttiva entrasse in vigore. Entit(cid:224) dei costi non recuperabili assicuratori) ha L’Assurandłrgruppen (il gruppo di calcolato che il potenziale valore dell’obbligo pensioni- stico per Kłbenhavns Belysningsv(cid:230)sen Ł pari a 600-700 milioni di DKK (fine del 1997) in base alla pre- sunzione dell’et(cid:224) pensionistica dei dipendenti oggetto dell’obbligo. futuri per i Per quanto riguarda i diritti pensionistici impiegati pubblici, in qualit(cid:224) di dipendenti assunti Kłbenhavns Belysningsv(cid:230)sen corrisponder(cid:224) un contri- buto pensionistico pari al 15 % del salario a copertura di tali costi. Metodo di recupero (41) Il governo considera un regime transitorio in cui Kłben- havns Belysningsv(cid:230)sen abbia diritto, per un periodo di 11. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 319/51 10 anni, a raccogliere 700 milioni di corone danesi dai consumatori di energia elettrica. La notifica non contiene ulteriori spiegazioni dei modi in cui sar(cid:224) strutturato il programma. (42) l’eccedenza verr(cid:224) resti- In caso di sovracompensazione, tuita ai consumatori. Le imprese devono tenere contabi- lit(cid:224) separate per il sostegno al fine di evitare sovvenzio- namenti trasversali e garantire la trasparenza. L’importo verr(cid:224) indicato separatamente nella bolletta elettrica dei consumatori. II. VALUTAZIONE GIURIDICA 1. Base giuridica: articolo 24 della direttiva 96/92/CE (43) La notifica del governo danese fa espressa richiesta di regime transitorio ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE. 2. Requisiti di cui all’articolo 24 (44) Gli articoli 24, paragrafi 1 e 2, della direttiva 96/92/CE, alla luce del trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, prevedono che la Commissione esamini i seguenti ele- menti in sede di valutazione di una richiesta di regime transitorio. A. Requisiti concernenti la natura dei relativi impegni o garanzie di gestione 1) Deve essere provata l’esistenza di un impegno o di gestione. 2) L’impegno o le garanzie di gestione devono essere forniti entro e non oltre il 20 febbraio 1997. 3) Deve essere stabilito un legame di causalit(cid:224) tra l’entrata in vigore della direttiva e l’incapacit(cid:224) di rispettare l’impegno. B. Requisiti concernenti le misure proposte per raggiungere gli obiettivi in questione 1. Le misure del regime transitorio costituiscono IV, VI e VII della direttiva deroghe ai capitoli 96/92/CE. 2. 3. Il regime transitorio deve essere limitato nel tempo e vincolato allo scadere degli impegni o delle garanzie di gestione in questione. Il regime transitorio deve applicare le misure meno restrittive ragionevolmente necessarie per raggiungere gli obiettivi che devono essere di per sØ legittimi. Nel decidere su questi temi, la Com- tra l’altro, della missione deve tener conto, livello dimensione del sistema in questione, del interconnessione della rete e della struttura di della sua industria elettrica. 3. Valutazione della notifica (45) Nella fattispecie, per quanto riguarda il regime transitorio notificato, non Ł necessario determinare se i requisiti A. 1, A. 2 e A. 3 o B. 2 e B. 3 siano soddisfatti, poichØ le misure del regime transitorio in questione non costitui- scono deroghe ai capitoli IV, VI o VII della direttiva 96/92/CE e quindi non soddisfano al requisito B. 1 sopra citato. (46) L’articolo 24, paragrafi 1 e 2, della direttiva 96/92/CE recita come segue: Gli Stati membri, «1. impegni o garanzie di i cui gestione, accordati prima dell’entrata in vigore della pre- sente direttiva, possono non poter essere adempiuti a causa delle disposizioni della presente direttiva, possono richiedere un regime transitorio, che pu(cid:242) essere loro concesso dalla Commissione tenuto conto, tra l’altro, della struttura della sua industria elettrica. Prima di pren- dere una decisione, la Commissione informa gli Stati membri di tale richiesta, tenuto conto del rispetto della riservatezza. La decisione Ł pubblicata nella Gazzetta uffi- ciale delle Comunit(cid:224) europee. 2. Il regime transitorio Ł limitato nel tempo ed Ł vin- colato allo scadere degli impegni o delle garanzie di cui al paragrafo 1. Il regime transitorio pu(cid:242) includere dero- ghe ai capitoli IV, VI e VII della presente direttiva. Le richieste di regime transitorio devono essere notificate alla Commissione entro e non oltre un anno dopo l’en- trata in vigore della presente direttiva. » ¨ chiaro pertanto che, per costituire un regime transito- il sistema prescelto rio conformemente all’articolo 24, dallo Stato membro deve costituire una deroga ai requi- siti stabiliti dalla direttiva ai relativi capitoli IV, VI o VII. Pertanto, un puro regime di compensazione, cioŁ un sistema di oneri o imposte attuato da uno Stato membro per compensare i costi non recuperabili derivanti dall’ap- plicazione della direttiva, non pu(cid:242) essere considerato un regime transitorio nei termini dell’articolo 24 della diret- tiva 96/92/CE. L’applicazione di tali imposte non com- porterebbe una deroga ai suddetti capitoli della direttiva. (47) (48) (49) Il fatto che misure come quelle in esame nel presente caso possano tradursi in distorsioni molto significative del mercato unico dell’energia elettrica non rileva ai fini della presente conclusione. Infatti, la Commissione rico- nosce che il pagamento di tali imposte pu(cid:242) avere conse- L 319/52 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 11. 12. 1999 Il guenze economiche sostanzialmente simili a quelle deri- vanti da una deroga totale o parziale ad alcuni degli obblighi di cui ai capitoli IV, VI o VII della direttiva 96/92/CE. Tuttavia tali distorsioni, per loro stessa natura, non derivano da una tale deroga specifica secondo trasferimento di un quanto previsto dalla direttiva. pagamento compensativo a taluni produttori di energia elettrica, finanziato attraverso un’imposta o un onere a carico dei consumatori, rappresenta pertanto una misura non direttamente prevista dalla direttiva, ma che deve essere esaminata in virtø delle norme sulla concorrenza, in particolare l’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea. In connes- sione con tale ipotesi, si presume che misure di un simile effetto economico saranno trattate in maniera coerente, indipendentemente dalla procedura applicata in ogni sin- golo caso. paga» relativi al gas, alla chiusura delle centrali e agli obblighi pensionistici notificati dal governo danese con lettera del 19 febbraio 1998. Articolo 2 Il regime transitorio notificato dal governo danese non con- tiene misure che costituirebbero deroghe ai capitoli IV, VI o VII della direttiva 96/92/CE, secondo quanto definito dall’arti- colo 24, paragrafo 2, della direttiva stessa. Pertanto, l’articolo 24 della direttiva non Ł applicabile al regime transitorio notifi- cato dal governo danese. (50) Alla luce della non applicabilit(cid:224) dell’articolo 24 della direttiva 96/92/CE, non Ł pertanto necessario valutare i succitati ulteriori requisiti 2 e 3, Articolo 3 Il Regno di Danimarca Ł destinatario della presente decisione. HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 Il regime transitorio proposto riguarda gli impegni assunti dalle in relazione ai contratti «prendi o imprese elettriche danesi Fatto a Bruxelles, l’8 luglio 1999. Per la Commissione Christos PAPOUTSIS Membro della Commissione