title: Proposal for a Council Decision concerning the provisional application of the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part

eurovoc_concepts:
South Africa
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
development aid
fourth Lomé Convention

formats: html pdf

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 08. 07. 1999 COM(1999) 351 final Proposal for a COUNCIL DECISION concerning the provisional application of the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part (presented by the Commission) 1. 2. 3. 4. 5. EXPLANATORY MEMORANDUM On 11 May 1999 the Commission submitted a double proposal (COM(1999) 245 final) for the conclusion and signing of the Trade, Development and Co- operation Agreement between the European Community and South Africa. The proposal has been discussed in Council. The majority of Member States have indicated a preference for a mixed agreement, rather than a Community Agreement as proposed by the Commission. A unanimous Council decision to amend the Commission proposal to this effect can be expected soon. In anticipation of this situation the Commission hereby presents a proposal for the provisional application of such a mixed agreement with South Africa. The Commission considers that agreement does not affect amendments are minor, and will also be acceptable for South Africa. the change of the legal nature of the it. The necessary textual the substance of The Commission however insists that the choice for a mixed agreement should not delay the implementation of the provisions negotiated with South Africa. The agreement is a coherent and balanced package, which should, for both policy and practical reasons, enter into effect as soon as possible and without differentiation between its respective sections. The Commission therefore proposes to provisionally apply all provisions of the Trade, Development and Co-operation Agreement, on the understanding that in its actual implementation the respective competencies of the European Community and the Member States will be fully respected. 3 Proposal for a COUNCIL DECISION concerning the provisional application of the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community and in particular its Article 310 in connection with Article 300 (2), first paragraph, first and second phrase, Having regard to the proposal from the Commission, (1) Whereas the Community and South Africa have undertaken to adopt procedures for the early application of the Trade, Development and Co- operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part, (2) Whereas the provisional application of the Trade, Development and Co- operation Agreement is necessary to provide a comprehensive framework of co-operation between the Community and South Africa, pending the completion of the procedures required to bring the Agreement into force, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 The exchange of letters between the Community and South Africa, which provides for the provisional application of that portion of the Trade, Development and Co- operation Agreement between the European Community and its Member States, on the one part, and the Republic of South Africa, on the other part, which falls within the competence of the European Community, is hereby approved on behalf of the European Community. The text of the exchange of letters is attached to this Decision. Article 2 the purposes of the Agreement, a For representative of the Commission shall preside over the Co-operation Council and present the position of the Community. the implementation of Article 97 of 4 Article 3 This Decision shall be published in the Official Journal of Communities. the European Done at Brussels, For the Council The President 5 ANNEX EXCHANGE OF LETTERS concerning the provisional application of the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part, (letter from the Community) Dear Sir, I have the honour to refer to the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part, signed today. Pending the entry into force of the said Agreement, I have the honour to propose to you that the European Community and South Africa apply the Agreement provisionally as from 1st January 2000, with regard to that portion of it which falls within the competence of the European Community. If the above is acceptable to South Africa, this letter and your confirmation shall together constitute an agreement between the European Community and South Africa. Please accept, Sir, the assurance of our highest appreciation, On behalf of the European Community 6 (letter from South Africa) Dear Sir, I have the honour to acknowledge receipt of your letter of today’s date which, reads as follows: I have the honour to refer to the Trade, Development and Co-operation Agreement between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of South Africa, of the other part, signed today. Pending the entry into force of the said Agreement, I have the honour to propose to you that the European Community and South Africa apply the Agreement provisionally as from 1st January 2000, with regard to that portion of it which falls within the competence of the European Community. If the above is acceptable to South Africa, this letter and your confirmation shall together constitute an agreement between the European Community and South Africa. I am able to confirm that South Africa is in agreement with the contents of your letter. Please accept, Sir, the assurance of my highest appreciation, On behalf of South Africa 7 FINANCIAL STATEMENT This proposal has no other financial implications than those already identified in document COM (1999) 245 final. 8


title: 2000/480/EF: Kommissionens beslutning af 8. juli 1999 angående Frankrigs støtte til Crédit Agricole-koncernen i forbindelse med modtagelse og opbevaring af notarers indskud i landkommuner (meddelt under nummer K(1999) 2147) (EØS-relevant tekst) (Kun den franske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
France
State aid
application of EU law
commercial bank
control of State aid

formats: html pdf print

text: 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/79 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 8. juli 1999 angående Frankrigs støtte til Crédit Agricole-koncernen i forbindelse med modtagelse og opbeva- ring af notarers indskud i landkommuner (meddelt under nummer K(1999) 2147) (Kun den franske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2000/480/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler, og ud fra følgende betragtninger: I SAGSFORLØB (1) Ved brev af 22. januar 1998 meddelte Kommissionen de franske myndigheder, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrø- rende de fordele, som den franske stat giver Crédit Agri- cole ved at give Crédit Agricole eneret til at modtage notarernes indskud af klientmidler i landkommuner. Proceduren blev indledt, efter at Association Française des Banques (AFB) og Chambre Syndicale des Banques Populaires (CSBP) havde indgivet en klage over de rettig- heder, den franske stat har givet Crédit Agricole. (2) De franske myndigheder svarede Kommissionen ved brev af 9. april 1998, som indeholdt svar på de spørgsmål, Kommissionen stillede i meddelelsen om eneret statsstøtte. Den 22. indledningen af proceduren, og hvori de franske myndigheder oplyste, at de havde til hensigt at ophæve til at modtage notarernes Crédit Agricoles indskud fra midten af 1998. Efter at meddelelsen om indledningen af proceduren var blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (1), sendte Crédit Agricole den 5. juni 1998 Kommissionen et brev, som indeholdt en række argumenter for, at de foranstaltninger, som indledningen af proceduren vedrørte, ikke skulle anses for september 1998 sendte Kommissionen de franske myndigheder et brev med anmodning om yderligere oplysninger på grundlag af deres svar af 9. april. De franske myndigheder svarede på denne anmodning om oplysninger ved brev af 7. januar 1999. Kommissionen sendte den 25. januar endnu et brev, hvori den anmodede de franske myndigheder om at bekræfte, at Crédit Agricoles eneret rent faktisk var ophævet som lovet. Myndighederne bekræftede ved brev af 28. april 1999 de konkrete foranstaltninger, de var villige til at træffe for pr. 1. april 2000 at ophæve Crédit Agricoles eneret til notarernes indskud. II CRÉDIT AGRICOLE — BESKRIVELSE AF ORDNINGEN FOR NOTARINDSKUD (3) Inden fusionen mellem Société Générale og Paribas, der blev offentliggjort i februar 1999, var Crédit Agricole- koncernen den største franske bankkoncern og den (1) EFT C 144 af 9. 5. 1998, s. 6. L 193/80 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 femtestørste bankkoncern i Europa (2). Der er tale om en sammenslutning af gensidige selskaber, hvoraf de første blev oprettet i slutningen af det 19. århundrede for at opfylde landmændenes finansielle behov. Caisse Natio- nale du Crédit Agricole (CNCA), som havde ansvaret for fordelingen af lånene på de forskellige afdelinger, blev oprettet af staten i 1926. CNCA blev privatiseret i 1988, og koncernen har siden da været et rent privat foreta- gende, som er 91 % ejet af koncernens regionale afde- linger og 9 % medarbejderejet. De regionale afdelinger ejes af de lokale afdelinger, som omfatter ca. 5 mio. medlemmer. Koncernen har udviklet sig til en stor indlånsbank og universalbank. Den havde ved udgangen af 1997 et net på ca. 8 200 filialer og 9 200 såkaldte »points verts«, hvor handlende tager sig af enkle transak- tioner. På landet tegner Crédit Agricole sig for ca. 33 % af alle bankfilialer, hvilket er meget mere end de tre største banker i AFB tilsammen. (4) (5) Crédit Agricole-koncernen spiller fortsat en vigtig rolle for finansieringen af landbruget, men dens kundekreds er blevet udvidet betydeligt og omfatter nu også de øvrige samfundsgrupper og faglige kategorier i befolk- ningen og de øvrige erhvervssektorer. Crédit Agricole havde indtil 1990 monopol på fordelingen af lån med rentegodtgørelse til landbruget; fra 1990 blev der indført konkurrence mellem bankerne om disse lån. Notarerne udøver et liberalt erhverv, men er samtidig offentligt beskikkede personer, som er underlagt præcise fastsættes af de offentlige myndigheder. regler, der Specielt kan de ikke beholde indskuddene fra deres klienter i forbindelse med transaktioner, hvor der skal udstedes et notarialdokument. Staten pålægger notarerne at anbringe disse indskud i institutter, som staten fast- sætter en udtømmende liste over. Disse midler, som notarerne midlertidigt ligger inde med, stammer hoved- sagelig fra dødsboer, ejendomshandler, oprettelsen af selskaber og betalingen for overdragelsen af goodwill. Da Kommissionen indledte proceduren efter EF-trakta- tens artikel 88, stk. 2, på grundlag af de foreliggende oplysninger fra klagerne og de franske myndigheder, anførte den, at staten i 1972 (bekendtgørelse af 25. august) udarbejdede en liste over de institutter, der havde tilladelse til at modtage og opbevare indskud af klient- midler på under tre måneder. Listen omfattede bl. a. Caisse des Dépôts et Consignations (CDC), postgirokon- toret og Caisses de Crédit Agricole (i kommuner med (2) Klassificering ifølge kreditvurderingsinstituttet Moody's, ultimo 1997. (6) (7) (8) under 5 000 indbyggere). I 1973 gav staten Caisses de Crédit Agricole tilladelse til at modtage notarers indskud af klientmidler i kommuner med under 30 000 indbyg- gere (3). Af disse indskud betales der en provision (4) på 1 % (til notaren). Som Kommissionen ligeledes understregede ved indledningen af denne procedure, skulle Crédit Agri- cole indtil 1990 ikke yde noget til gengæld for dette billige finansieringsmiddel. I 1990 blev der (ved en aftale mellem staten og Crédit Agricole af 26. september 1990) oprettet en fond (FAC), der skulle lette landmæn- denes finansielle udgifter, og som Crédit Agricole accep- terede at bidrage til med 500 mio. FRF i 1991 og 1992, 600 mio. FRF i 1993 og 500 mio. FRF i 1994 og 1995. I 1996 indgik de offentlige myndigheder og Crédit Agricole en aftale om en forlængelse af bidraget til FAC, som skulle andrage 1 mia. FRF i perioden 1996- 1999. FAC får tildelt midler af Crédit Agricoles regionale afdelinger i forhold til deres indtægter af forvaltningen af notarernes indskud. Fonden yder rentetilskud (især til unge landmænd) og såkaldte konsolideringslån og finan- sierer gældseftergivelse, bl. a. for at lette indstillingen af driften. Crédit Agricole administrerer frit anvendelsen af FAC's midler på grundlag af disse kriterier. indledningen Ved fastslog Kommissionen, at Crédit Agricoles eneret til at modtage og opbevare notarindskud: procedure denne af — fordrejede konkurrencen i en sådan grad, at det kunne påvirke samhandelen mellem Fællesskabets medlemsstater — gav Crédit Agricole en fordel, som den ikke ville have fået under normale markedsvilkår, og — indebar statsmidler. som omhandlet På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at de omhandlede foranstaltninger kunne omfatte betydelige i EF-traktatens statsstøtteelementer artikel 87. På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen på daværende tidspunkt var i besiddelse af, mente Kommissionen, at den i givet fald konstaterede støtte ville udgøre ny støtte som omhandlet i traktaten, og at det derfor var nødvendigt at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, for at undersøge foran- staltningerne. (9) Klagernes (AFB og CSBP) argumenter er anført i medde- lelsen om indledning af denne procedure (5). III BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER (10) Bortset fra bemærkningerne fra Crédit Agricole har Kommissionen ikke modtaget nogen bemærkninger fra interesserede parter i forbindelse med denne procedure. (3) Undtagen kommuner med mellem 5 001 og 30 000 indbyggere, der indgår i byområder med over 50 000 indbyggere, og kommuner i landbrugsområder under udvikling og i områder med bjerglandbrug, der indgår i byområder med over 50 000 indbyggere. (4) Denne provision er i virkeligheden en årlig rente på 1 %, som anvendes pro rata temporis på indskuddene. Et gennemsnitligt indskud på 20 mia. FRF over et år medfører således, at der udbe- tales en samlet provision til notarerne på 200 mio. FRF. (5) Se fodnote 1. 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/81 (11) Crédit Agricole har ligesom de franske myndigheder: — understreget, at Caisses de Crédit Agricole fik tilla- delse til at modtage notarernes indskud allerede i 1930, og at der i det foreliggende tilfælde ikke er tale om en eneret, da CDC og postgirokontoret også kan modtage sådanne indskud i hele Frankrig, herunder også i landdistrikter — anført, at notarernes indskud ikke kan betragtes som statsmidler, og at de derfor ikke kan indebære stats- støtte som omhandlet i artikel 87 — understreget de offentlige tjenester, som notarerne til denne leverer, og de lovkrav, der er knyttet ordning — understreget, at administrationsudgifterne i forbin- delse med notarernes indskud var på ca. 1,77 % af det samlede indskud — henvist til det loft for kortfristede lån til landbruget, som den var underlagt indtil februar 1997, og som den mener, den blev pålagt som modydelse for nota- rernes indskud — mindet om oprettelsen af FAC, som har uddelt 3,9 mia. FRF siden oprettelsen i 1990, som får tilført midler i forhold til indtægterne fra notarernes indskud, og som derfor udgør en modydelse for notarernes indskud i forrentning ville bringe statens sådan forpligtelse til skønsbeføjelser forbindelse med dens økonomiske indgreb, som er hjemlet i national ret, og princippet om, at forvaltningsakter ikke må sælges, i fare. Crédit Agri- cole bestred også, at der i henhold til fællesskabsretten findes en pligt til at give en modydelse for de rettig- heder, staten har givet Crédit Agricole. (14) (15) Crédit Agricole fastholdt, at staten i betragtning af de krav, der er knyttet til ordningen, under alle omstændig- heder ville have valgt Crédit Agricole, uanset hvordan listen over de finansielle institutioner, som har ret til at modtage notarernes indskud, havde været sammensat. Crédit Agricole understregede, at det franske statsråd i sin dom af 27. marts 1997 havde fastslået, at bestem- melserne om notarernes indskud ikke blot var forenelige med traktatens artikel 82, men også med artikel 86, og at de derfor ikke kunne være uforenelige med traktatens artikel 87. Crédit Agricole udtalte bl. a. , at de banker, der er medlemmer af AFB, først blev anset for at give en garanti, der svarede til Crédit Agricoles, fra vedtagelsen af et sæt regler for AFB den 8. februar 1994, ifølge hvilke notarernes indskud i givet fald ville blive tilbage- betalt i deres helhed, hvis et af AFB's medlemmer ikke opfyldte sine forpligtelser. — bestridt, at samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes, da der er tale om lokale kunder i landdi- strikter, og da der er tale om småbeløb, som udgør en forsvindende lille del af de samlede indskud i Frankrig. (16) (12) Crédit Agricole understregede, at det udelukkende var de regionale afdelinger, der modtog notarernes indskud. Den mente, at Kommissionen havde begået en materiel og juridisk fejl ved i forbindelse med indledningen af denne procedure at behandle hele nettet, som udgøres af de regionale afdelinger og CNCA, som en samlet økono- misk enhed, der i givet fald nød godt af den støtte, som fulgte af ordningen for notarindskud. Crédit Agricole fremhævede, at dens internationale virksomhed er meget beskeden, og anførte, at notarernes indskud under ingen omstændigheder havde kunnet finansiere dens internati- onale udvikling, idet det er CNCA, der har aktiviteter i udlandet, mens det er koncernens regionale afdelinger, der modtager notarernes indskud. Den fremførte, at de midler, som notarernes indskud er en del af, kun var opført på balancen for de regionale afdelinger. De regio- nale afdelingers overskydende midler, som omfatter notarernes indskud, genanbringes ganske vist i CNCA, men det sker på markedsvilkår, og CNCA får ikke noget udbytte af det. Crédit Agricole mente desuden, at Kommissionen havde sammenblandet den hypotetiske støtte og fordelen af støtten. Den understregede bl. a. , at Kommissionen i sin vurdering af den fordel, som Crédit Agricole fik af at modtage og opbevare notarernes indskud, ikke havde taget hensyn til Crédit Agricoles »naturlige« markeds- andel i de franske landdistrikter (hvis ordningen blev udbredt til et større antal banker), eller til den markeds- andel, Crédit Agricole på nuværende tidspunkt ikke har i byområder. Crédit Agricole anslog på adgang til grundlag af den naturlige markedsandel af notarernes indskud, som den mener ville tilkomme den, hvis ordningen blev udbredt til et større antal banker, det samlede indskud, som ville blive indsat i Crédit Agricole, til 12,1 mia. FRF, og dermed vurderede den — i betragt- ning af et samlet indskud på 21 mia. FRF i 1996 — det yderligere beløb, den havde modtaget på grund af sin eneret, til kun at udgøre ca. 9 mia. FBF. Den mente, at et i indskud i denne størrelsesorden var ubetydeligt forhold til det samlede indskud i banken. (17) Crédit Agricole mente, at det i betragtning af de kontrol- forpligtelser, som notarernes regnskaber er underlagt, er uforeneligt med sikkerhedskravene til systemet, at nota- rernes indskud skulle kunne anbringes i institutter i udlandet. (13) Crédit Agricole bestred, at der er tale om støtte, når staten, fordi den giver afkald på enhver forrentning af notarernes indskud, går glip af indtægter, som den kunne have fået gennem den omhandlede ordning, da staten griber ind på mange forskellige områder, og da en (18) Endelig mente Crédit Agricole, at støtten til landbruget i form af kortfristede lån med rentegodtgørelse var retfær- diggjort, fordi den opfyldt et almennyttigt formål. L 193/82 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 IV KOMMENTARER FRA FRANKRIG (19) De franske myndigheder fremlagde i deres brev til Kommissionen af 9. april 1998 deres bemærkninger som svar på de spørgsmål, Kommissionen havde stillet ved indledningen af denne procedure. a) Oprindelsen af Crédit Agricoles rettigheder (20) De franske myndigheder anførte i deres brev af 9. april 1998, at Crédit Agricoles mulighed for at modtage og opbevare notarernes indskud på under tre måneder hidrørte fra en retsakt af 9. marts 1953, som ikke inde- holdt nogen begrænsning af notarernes indskud. Ifølge de franske myndigheder havde de senere afgørelser, som var truffet af Garde des Sceaux ved bekendtgørelse af 25. august 1972, suppleret den 7. juni 1973, medført, at der var foretaget en begrænsning i forhold til den tidligere til idet disse situation, indskud på under tre måneder i rettigheder blev begrænset landdistrikter. (21) Efter at Kommissionen ved brev af 22. september 1998 havde anmodet de franske myndigheder om dokumenta- tion, som ville gøre det muligt at fastslå, at Crédit Agri- coles rettigheder allerede eksisterede inden traktatens ikrafttræden, sendte de franske myndigheder den 7. januar 1999 Kommissionen følgende: — en kopi af bekendtgørelsen fra Garde des Sceaux af 9. marts 1953, hvori det fastslås, at notarernes såkaldte frie midler (eksklusive midler på over tre måneder, som skal indbetales til CDC) på grundlag af et tidligere cirkulære fra 1930 kunne indsættes i flere forskellige institutter, herunder Caisses de Crédit Agricole — en kopi af et cirkulære fra justitsministeriet af 24. december 1930, som viste, Crédit Agricole allerede fra 1924 var et af de institutter, der kunne modtage notarernes indskud. b) Begrundelser og mål, der har fået den franske stat til at indføre og opretholde retten til at modtage og opbevare notarernes indskud (22) Efter de franske myndigheders mening var der tre begrundelser for den omhandlede ordning: notarerhver- vets egenart og behovet for at kontrollere det effektivt; behovet for at sikre notarerne i landdistrikter let adgang til banktjenester; og kravet om absolut sikkerhed for de indskudte midler. De mindede om, at notarerne leverer offentlige tjenester inden for rammerne af et liberalt erhverv. De understregede bl. a. , at notarer er underlagt en særlig kontrol, og at den franske kassationsret i en dom af 19. november 1914 havde betegnet notarernes regnskaber som offentlige dokumenter. For det andet understregede de franske myndigheder, at Crédit Agri- cole hører hjemme i landdistrikterne, hvor den udgør idet den stadig langt det største banknet i Frankrig, tegner sig for ca. 34 % af alle bankfilialerne. 64 % af Crédit Agricoles faste filialer ligger i landdistrikterne. For det tredje understregede de franske myndigheder den sikkerhed, som Crédit Agricole giver for notarernes indskud; den hviler på et forebyggende ubegrænsede garantier, som er baseret på solidaritet mellem alle de regionale afdelinger og CNCA, hvilket betyder, at de interne garantier i koncernen gør det usandsynligt, at de regionale afdelinger ikke skulle opfylde deres forpligtelser, således at notarernes midler er sikret fuldt ud. system af (23) De som franske myndigheder understregede også, Kommissionen forklarede ved indledningen af denne procedure, at der i 1990 var blevet oprettet en fond, der skulle lette landmændenes finansielle udgifter, og som ifølge myndighederne var en »modydelse« for ordningen for notarindskud. Fra 1990 til 1999 udjorde Crédit Agri- coles bidrag til denne fond, som kom fra provenuet af notarernes indskud, 3,6 mia. FRF, hvortil kommer 300 mio. FRF, som også stammer fra anbringelsen af notarernes indskud til fordel for den nationale katastro- fefond for landbruget. c) Udviklingen i det samlede indskud (24) De franske myndigheder har fremlagt en oversigt over det samlede beløb for notarernes indskud i Crédit Agri- cole siden 1973, hvoraf det fremgår, at beløbet fra 1973 til 1997 svingede mellem 15,6 og 25,4 mia. FRF (omregnet til 1997-franc), og at det, når bortses fra udsvingene i de økonomiske konjunkturer, har været bemærkelsesværdigt stabilt i hele perioden. Det var på 19,6 mia. FRF i 1997 (i gennemsnitsværdi). d) Udgifter til administration af notarernes indskud (25) Som svar på det spørgsmål om udgifterne til administra- tion af notarernes indskud, som Kommissionen stillede, da den indledte denne procedure, har de franske myndigheder oplyst, at administrationsudgifterne for indskuddene i 1997 var i størrelsesordenen 1,77 % af det samlede beløb. Ifølge myndighederne kan disse udgifter opdeles som følger: i) 0,29 % i forbindelse med udgifterne til administration af indskudstransaktionerne og transaktioner vedrø- rende betalingsmidler ligesom alle andre erhvervs- konti ii) 1,49 % i forbindelse med ekstraudgifter, der hænger sammen med de særlige karakteristika ved admini- strationen af notarernes konti, heraf: — 0,11 % på grund af ekstraudgifter i forbindelse med visse specifikke transaktioner — 0,96 % i forbindelse med udelukkelsen af de sædvanlige regler for transaktioner — 0,42 % vedrørende specifikke personaleudgifter. 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/83 De franske myndigheder mente, at disse udgifter formo- dentlig udviste en faldende tendens over en længere periode på grund af produktivitetsstigninger i Crédit Agricole med hensyn til dens virksomhed i alminde- lighed og med hensyn til denne opgave i særdeleshed. Af den grund var udgifterne således højere før i tiden. e) Crédit Agricoles begrænsning af landbrugets kortfristede finansieringsudgifter fra administrationen af (26) Ud over det nylige bidrag til FAC anførte de franske myndigheder i deres brev af 9. april 1998, at nettopro- venuet indskud fra notarer i landdistrikter i Crédit Agricole fra starten blev brugt til at begrænse landbrugets kortfristede finansieringsud- gifter. Disse lån blev indtil 1981 ydet til rentesatser, der var fastsat ved bekendtgørelse fra landbrugsministeren og økonomiministeren. Rentesatserne er senere blevet fastsat af CNCA inden for en udsvingsmargen på ca. 30 % af den gennemsnitlige månedlige pengemarkeds- rente. Disse regler om en begrænsning af den korte rente blev ifølge myndighederne først ophævet for nylig ved en bekendtgørelse af 3. februar 1997. De understregede, at lavrentesituationen i Frankrig siden da havde mindsket betydningen af en særlig beskyttelsesmekanisme for landbruget. f) De gennemsnitlige omkostninger for Crédit Agricole (27) Som svar på Kommissionens spørgsmål ved indled- ningen af denne procedure har de franske myndigheder fremlagt en række tal, som viser, at de gennemsnitlige omkostninger for Crédit Agricole i de sidste ti år er faldet fra [. ] % (*) i 1987 til [. ] (*) % i 1996, og at de hele tiden har ligget mellem disse to tal. g) Anvendelsen af bidragene til FAC (28) De franske myndigheder til Kommissionen af 9. april 1998 med en række præcise- ringer om de årlige bidrag til FAC og anvendelsen af dem. kom i deres brev (29) De anførte, at bidragene til FAC og anvendelsen af dem siden indførelsen har været som følger: TABEL 1 Bidrag til FAC og dennes interventioner (mio. FRF) 1991 1992 1993 1994 1995 1996 I alt 600 295 86 219 394 213 45 136 564 410 46 108 494 340 51 103 40 8 467 324 45 93 5 33 197 160 17 15 5 203 2 716 1 742 290 674 10 284 Omlægning af landmændenes gæld — overtagelse af renter — konsolideringslån — gældseftergivelse — fremførte midler Andre interventioner (katastrofer i landbruget) I alt 600 394 604 502 500 400 3 000 Kilde: de franske myndigheder. (30) De franske myndigheder har oplyst, at disse interventioner dels vedrørte gældsomlægning for de landmænd, der var kunder hos Crédit Agricole, og at en andel del af FAC blev anvendt til specifikke formål, specielt bidrag til den nationale garantifond for katastrofer i landbruget. Myndighederne understregede, at prioriteterne for FAC hvert år blev fastlagt efter aftale mellem Crédit Agricole og staten. De mente, at der var knyttet almennyttige opgaver til fordel for landbruget til denne ordning, og at det var de landmænd, der var kunder hos Crédit Agricole, der nød godt af FAC, og ikke Crédit Agricole selv. De begrundede disse interventioner med, at Crédit Agricole tegnede sig for ca. 80 % af landmændenes bankgæld. De understregede desuden, at de øvrige banker havde faet adgang til budgetmidler med samme formål til et samlet årligt beløb af 20 mio. FRF. (31) De franske myndigheder mente ikke, at FAC's interventioner udgjorde en erstatning for Crédit Agricoles hensættelsespolitik, da man kun, alt efter hvilket år man ser på, havde anvendt mellem 15 og 19 % af bidragene fra FAC til de regionale Caisses de Crédit Agricoles usikre og omtvistede (*) Forretningshemmelighed. L 193/84 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 fordringer og 10 % til gældseftergivelse, mens størstedelen af midlerne var tildelt på grundlag af situationen i de forskellige produktionssektorer og som støtte til unge landmænd, der etablerede sig. Den gennemsnitlige støtte pr. landmand (ca. 6 000 FRF) er beskeden og har ifølge myndighederne et socialt sigte. h) Generelle bemærkninger til ordningen for notarindskud (32) De franske myndigheder bestred, at notarernes indskud havde karakter af statsmidler, og at der var tale om konkurrencefordrejning, som Kommissionen anførte ved indledningen af denne procedure. De bestred specielt, at staten gik glip af indtægter på grund af denne ordning, da princippet er, at forvaltningsakter ikke må sælges. De bestred derfor, at der indgik noget element af støtte i ordningen for notarindskud. De anførte subsidiært, at ordningen ikke påvirkede samhandelen mellem medlems- staterne. (33) De franske myndigheder anførte desuden, at ordningen for notarindskud var blevet indført for i landdistrikterne at sikre, at de krav om at tjene offentlighedens interesser, som specielt er forbundet med notarerhvervet, opfyldes. (34) Endelig mindede de franske myndigheder om en dom af 27. marts 1997 fra det franske statsråd, ifølge hvilken bestemmelserne om notarindskud ikke var i strid med traktatens artikel 82. i) Den forventede udvikling i ordningen for notarindskud (35) De franske myndigheder meddelte i deres brev af 9. april 1998 Kommissionen, at ordningen for notarindskud ville blive revideret inden sommeren 1998, så det fremover ville være Caisse des Dépôts et Consignations, der forvaltede alle notarindskud uanset varighed, således at Crédit Agricole ville miste den økonomiske fordel, der fulgte af provenuet af notarernes indskud (de løfter, de franske myndigheder gav i deres brev af 28. april 1999, er beskrevet under betragtning 61). V VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE V. 1. De omhandlede foranstaltningers karakter af statsstøtte a) Den virksomhed, der nyder godt af de omhandlede foranstaltninger (36) Crédit Agricole anførte i sit svar på indledningen af denne procedure, at Kommissionen havde begået en materiel og juridisk fejl ved at ligestille alle dele af Crédit Agricole-koncernen med en samlet støttemodtager, nemlig Crédit Agricole. (37) Kommissionen skal bemærke, at: — Credit Agricole-koncernen på trods af de specifikke karakteristika, der specielt på lokalt plan kendetegner den på grund af dens gensidige status, og den administrative frihed, som hver af Crédit Agricoles afdelinger tilsyneladende har, alligevel er en økonomisk enhed, der udgør et sammenhængende hele, som ifølge årsberetningen for 1997 fra »Crédit Agricole« gør den til en samlet, decentraliseret koncern, som hviler på en struktur med tre niveauer (de lokale afdelinger, de regionale afdelinger og den nationale hovedafdeling), og hvis finansielle kapacitet derfor skal vurderes samlet. I årsberetningen for 1997 står der bl. a. , at det interessefællesskab, der forbinder de lokale afdelinger, de regionale afdelinger og den nationale hovedafdeling, medfører, at Crédit Agricole fremlægger regnskaber, der er repræsentative for dens økonomiske situation og kan sammenlignes med de øvrige store bankkoncerners konsoliderede regnskaber. Hverken Kommissionen, Crédit Agricoles samarbejdspartnere eller de finansielle markeder er i tvivl om, at Crédit Agricole opfylder alle juridiske og økonomiske forudsætninger for at kunne defineres som én virksomhed. Det er på grundlag af det konsoliderede regnskab, ifølge hvilket den konsolide- rede balance var på 2 514 mia. FRF pr. 31. december 1997, at kreditvurderingsinstitutterne fastlægger deres bedømmelse; pr. 31. december 1997 var den konsoliderede koncern vurderet til AA (Standard & Poor's) og Aa1 (Moody's). Bedømmelsen af en koncern og specielt en finansiel institution afgør, på hvilke vilkår den har adgang til de finansielle markeder, og den er derfor en afgørende omkostningsfaktor, som kan stille virksomheden bedre eller dårligere i konkurrencen med de øvrige virksomheder i samme sektor 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/85 (38) (39) — Crédit Agricole har som led i denne procedure fremlagt et dokument med bemærkninger, som er underskrevet af generaldirektøren for Fédération Nationale de Crédit Agricole og vicegeneraldi- rektøren for CNCA. Dette svar er fremlagt på vegne af »Crédit Agricole«; hvis CNCA mente, at den ikke var omfattet af denne procedure, kan Kommissionen ikke forstå, hvorfor den anså det for nødvendigt at fremlægge et fælles, solidarisk forsvarsskrift med Fédération Nationale du Crédit Agricole — de franske myndigheder har understreget, at en af grundene til, at man havde valgt Crédit Agricole til at modtage notarernes indskud, var den sikkerhed, som den solidariske garanti mellem alle de regionale afdelinger og CNCA gav. På grundlag af disse elementer, som uomtvisteligt viser, at Crédit Agricole-koncernen er én virk- somhed, har Kommissionen således ingen grund til at ændre den vurdering, den havde foretaget ved indledningen af denne procedure, vedrørende indehaveren af eneretten til notarernes indskud, dvs. Crédit Agricole som koncern (se De Europæiske Fællesskabers Domstols dom i sag 383/82, Inter- mills (6)). Spørgsmålet om den interne fordeling i koncernen af de fordele, den får af eneretten til notarernes indskud, er af sekundær interesse, og Kommissionen skal ikke komme ind på det i forbindelse med denne procedure. b) Notarindskuddenes karakter af statsmidler Som de franske myndigheder har understreget, er notarerne offentligt beskikkede personer, hvis erhverv er nøje reguleret af de offentlige myndigheder. De franske myndigheder har bl. a. mindet om kassationsrettens retspraksis, som ligestiller notarernes regnskaber, som der er omfattende regler for, med offentlige dokumenter. På grundlag heraf konkluderede de franske myndigheder i deres brev af 9. april 1998, at alle de nugældende bestemmelser viste, at »les fonds déposés par les notaires ne sont pas des fonds ordinaires. La règlementation des dépôts des notaires ne peut par conséquent pas être appréciée au regard des seules règles relatives à la profession bancaire, mais doit l'être aussi en fonction de considérations d'intérêt public« (»de midler, som notarerne indskyder, ikke er ordinære midler. Bestemmelserne om notarindskud kan derfor ikke udelukkende vurderes i lyset af reglerne for bankerhvervet, men skal også vurderes ud fra betragtninger om almene hensyn«). Det fremgår klart af de oplysninger, som myndighederne har fremlagt som led i denne procedure, at Crédit Agricole flere gange på grundlag af formelle akter fra den offentlige myndighed er blevet betragtet som berettiget til at modtage notarindskud på klart definerede betingelser. (40) Kommissionen kan således klart bekræfte det, som den udtalte ved indledningen af denne procedure, nemlig at: — statens diskretionære foranstaltninger, der består i at give Crédit Agricole den omhandlede eneret, direkte tilfører banken finansielle midler — staten styrer tildelingen af midler i form af obligatoriske indskud fra notarerne, der er offentligt beskikkede personer undergivet de offentlige myndigheder. (41) På grundlag af ovenstående må det derfor konkluderes, at ordningen for notarindskud omfatter midler, der må karakteriseres som statsmidler. Det forhold, at de franske myndigheder har frem- hævet, at den franske kassationsret ligestillede notarernes regnskaber med offentlige dokumenter, bekræfter denne analyse. (42) Under denne procedure har myndighederne fremlagt en række elementer, som de mente fungerede som modydelse, der skulle trækkes fra det provenu, som Crédit Agricole fik af notarernes indskud, og som opvejede den fordel, der var forbundet med, at notarernes indskud var næsten gratis for Crédit Agricole. Disse elementer medfører ikke, at den omhandlede ordning ikke omfatter stats- midler. c) Fordelen for Crédit Agricole og de omhandlede foranstaltningers karakter af støtte (43) Som Kommissionen anførte ved indledningen af denne procedure, omfatter begrebet støtte ikke blot positive ydelser, såsom selve støtten, men også de offentlige indgreb, som, under forskellig form, letter de byrder, der normalt belaster en virksomheds budget, og som derfor må sidestilles med støtte (se Domstolens dom i sag C-387/92, Banco Exterior de España (7)). (6) Sml. 1984, s. 3809, præmis 11. (7) Sml. 1994 I, s. 902, præmis 13. L 193/86 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 (44) Desuden understregede Kommissionen ved indledningen af denne procedure, at staten på grund af, at den gav afkald på enhver forrentning af notarernes indskud (med undtagelse af provisionen på 1 % til notaren), gav afkald på midler, den kunne have fået gennem den omhandlede ordning. Hvis denne transaktion havde været defineret på normale kommercielle vilkår, kunne staten fra starten af have fået et provenu af de pågældende indskud. Den kunne også have fastsat en pris (renten for indskuddene), som kunne revideres regelmæssigt for at tage hensyn til udviklingen i renten og produktivitetsstigningerne i banksektoren og de institutter, der var berettiget til at modtage indskud i henhold til den omhandlede ordning. Ved en sådan revision kunne man have udnyttet konkurrencen mellem de forskellige banker og udvalgt de mest konkurrencedygtige, hvis de opfyldte et minimum af forsigtighedskrav, som gav fuld sikkerhed for indskuddene, således at statens renteprovenu ville være steget. (45) (46) Forrentningen af de bankmidler, der udgøres af de yderligere indskud, som Crédit Agricole modtager takket være den eneret, staten giver den, ville klart være en byrde, der normalt ville belaste en bankvirksomheds budget, hvis Crédit Agricole havde fået midlerne på konkurrencevilkår, f. eks. efter et udbud blandt bankerne. Crédit Agricole forrenter imidlertid ikke notarernes indskud og nøjes med at betale notarerne en provision på 1 % af de modtagne indskud. Inden denne procedure blev indledt, havde myndighederne begrundet denne manglende forrentning med, at det ifølge fransk lov er forbudt at forrente lån på under en måned. Myndighederne har imidlertid i forbindelse med denne procedure ikke begrundet, hvorfor notarernes indskud i Crédit Agricole ikke kan forrentes, skønt en stor del af dem, som de franske myndigheder i deres brev af 3. april 1997 anslår til ca. 50 % af de samlede indskud, har en varighed på mellem en og tre måneder. Det betyder, at tildelingen af retten til at modtage og opbevare notarernes indskud næsten gratis adskiller sig fra de normale markeds- vilkår, som gælder for modtagelsen af sådanne midler. Som led i denne procedure har Kommissionen bedt Frankrig om at oplyse gennemsnitsomkostnin- gerne for Crédit Agricoles midler, og de franske myndigheder har oplyst, at disse omkostninger bl. a. var på [. ] % i 1987 og [. ] % i 1996. Gennemsnitsomkostningerne for Crédit Agricoles midler omfatter imidlertid tilsyneladende både forrentede midler, såsom langfristede lån, og gratis midler, såsom indskud fra private. For at beregne den støtte, der vedrører lånene, dvs. lettelsen af Crédit Agricoles byrder i forhold til normale markedsvilkår, skal man ikke se på gennemsnitsomkostnin- gerne, men på marginalomkostningerne. Til det formål skal det bemærkes, at den kortfristede rente i Frankrig var på 8,3 % i 1987 og 3,9 % i 1996 (8). Der er således ingen tvivl om, at tildelingen af næsten gratis midler til Crédit Agricole (bortset fra provisionen på 1 % til notaren) letter de byrder, der normalt opføres på en banks driftskonto, og har samme virkning som støtte. (47) Det må derfor konkluderes, at de omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte med karakter af driftsstøtte, da de letter bankens normale byrder i forbindelse med driften. d) Støttens fordrejende virkning (48) Driftsstøtte har en særligt fordrejende virkning, fordi den har en direkte indvirkning på de støttede virksomheders resultat og gør det muligt for dem enten at fastholde højere driftsomkostninger end deres konkurrenter uden at blive straffet for deres manglende konkurrenceevne eller at få et større overskud og således øge deres finansielle kapacitet. Denne støtte virker endnu mere fordrejende, hvis den er permanent, hvis der er skarp konkurrence, og hvis de konkurrerende virksomheders margen er lille. (49) De foreliggende oplysninger viser, at konkurrencen mellem bankerne er blevet skærpet i løbet af 1990'erne, og at bankernes rentemargen løbende er blevet mindre (9). Desuden er de franske banker i en sårbar situation, idet de i de seneste år har været blandt de mindst rentable i hele Fællesskabet (jf. tabel 2) og først for nylig, i 1998-99, har kunnet forbedre rentabiliteten. I en situation, hvor en skarp (8) Den nominelle tremånedersrente. Kilde: EC economic data pocket book, nr. 12/1998, Europa-Kommissionen, Publikati- onskontoret for De Europæiske Fællesskaber. (9) Den Europæiske Centralbank, »Possible effects of EMU on the EU banking systems in the medium to long term«, februar 1999, på grundlag af oplysninger fra OECD. 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/87 konkurrence resulterer i mindskede rentemargener og faldende rentabilitet, har driftsstøtte til et kreditinstitut ubestrideligt en særligt fordrejende virkning. Denne nylige tendens vil formodentlig fortsætte i de kommende år; ifølge Den Europæiske Centralbank vil gennemførelsen af Den Økono- miske og Monetære Union skabe et mere konkurrencepræget miljø og lægge øget pres på bankernes rentabilitet (10). ØMU'en vil sætte skub i integrationen i sektoren på europæisk plan, bl. a. i form af grænseoverskridende transaktioner (11). TABEL 2 Afkast af egenkapitalen (nettofortjeneste i procent af egenkapitalen) 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Østrig Belgien 8,6 % 8,6 % 6,9 % 8,7 % 7,9 % 8,1 % 9,6 % 8,3 % 6,5 % 5,7 % 14,1 % 13,2 % 12,9 % 15,3 % 15,3 % Danmark (1) – 3,3 % – 0,1 % – 21 % 10,6 % 0,1 % 18,5 % 16,1 % 15,1 % Finland Frankrig Tyskland 5,6 % – 11 % – 49 % – 29 % – 25 % – 7,9 % 8 % 15,2 % 10,1 % 10,4 % 6,9 % 2,9 % 0,5 % 3,6 % 4,8 % 7,7 % 11,9 % 14,4 % 13,2 % 13,6 % 11,8 % 12,6 % 12,3 % Grækenland (2) 20,8 % 31,5 % 23,1 % 21,6 % 25,9 % 24,4 % 16,7 % Irland Italien Luxembourg (2) Nederlandene Portugal (2) Spanien Sverige (3) 20,2 % 20,1 % 18,4 % 12,2 % 9,9 % 7,5 % 8,8 % 3,0 % 3,7 % 5,1 % 3,4 % 6,7 % 7,6 % 8,8 % 19,9 % 20,9 % 19,9 % 22,3 % 23,0 % 12,3 % 12,7 % 13,9 % 15,9 % 16,2 % 17,0 % 17,6 % 12,5 % 12,4 % 8,8 % 9,2 % 7,3 % 7,7 % 10,7 % 13,1 % 13,6 % 12,5 % 10,7 % 3,8 % 8,2 % 9,2 % 9,7 % 10,6 % 3,0 % 56,3 % 17,0 % 5,7 % 19,1 % 21,1 % 24,0 % 13,0 % Det Forenede Kongerige 14,4 % 8,6 % 7,3 % 19,3 % 27,4 % 28,6 % 25,6 % 26,4 % Gennemsnit EU-14 10,9 % 11,5 % 8,1 % 9,0 % 8,2 % 10,0 % 11,0 % Gennemsnit EU-15 Gennemsnit EU-11 10,1 % 11,1 % 12,2 % 12,2 % Kilde: Den Europæiske Centralbank, »Possible effects of EMU on the EU banking systems on the medium to long term«, februar 1999, på grundlag af oplysninger fra OECD. (1) Forretningsbanker og sparekasser. (2) Forretningsbanker. (3) Samlet tal for forretningsbanker, udenlandske forretningsbanker, sparekasser og, indtil 1991, kooperative banker. (50) Desuden er Crédit Agricole en rentabel virksomhed, der i de forløbne år har givet store overskud. Den omhandlede støtte, som ikke var uundværlig for, at Crédit Agricole fik overskud, har således (hvis den ikke blev opvejet af tilsvarende ekstraomkostninger, se nedenfor) gjort det muligt for Crédit (10) Idem, s. 4. (11) Den Europæiske Centralbank, månedsbrev, april 1999. »Banking in the euro area: structural features and trends«. L 193/88 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 Agricole at øge sit overskud og opbygge yderligere egenkapital med det ikke udloddede overskud. I banksektoren indfører solvenskravet, som blev indført med Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensøgletal for kreditinstitutter (12) (kernen af »hård« egenkapital er fastsat til mindst 4 % af de vægtede aktiver, og egenkapitalen i bred forstand skal udgøre mindst 8 % af de vægtede aktiver), en forpligtelse, som begrænser kreditinstitutternes vækstkapacitet. I realiteten findes der på mellemlang og lang sigt en sådan kapitaliseringsbegrænsning i absolut forstand for alle former for virksomheder, men i banksektoren er dens virkning konstant og direkte, der kan sættes konkrete tal på den, og den kan af forsigtighedshensyn ikke slækkes midlertidigt som led i et kreditinstituts vækststrategi. Et kreditinstitut, som kun lige akkurat overholder solvenskravet, har ingen vækst- margen, så længe det ikke kan tiltrække ny egenkapital eller øge sin egenkapital ved hjælp af et betydeligt overskud. Det betyder, at et ineffektivt kreditinstituts vækst hæmmes direkte, mens en bank med et stort overskud har en vækstmargen, der står i forhold til dens rentabilitet. (51) Solvenskravet betyder, at der i forbindelse med støtte til kreditinstitutter kan foretages et ret nøjagtigt konventionelt skøn over konkurrencefordrejningen. Hvis støtten direkte eller indirekte medfører en stigning i egenkapitalen, kan konkurrencefordrejningen vurderes i form af vægtede aktiver. En driftsstøtte på 1 mia. FRF, som resulterer i en stigning i overskuddet efter skat på 0,6 mia. FRF (13), gør det, hvis man går ud fra, at dette overskud ikke udloddes, men bruges til at øge bankens egenkapital, muligt at øge de vægtede aktiver på balancen (under hensyntagen til de gældende solvenskrav på mellem 4 % og 8 %) og dermed dens aktivitetsniveau. Dette resulterer i en potentiel konkurrencefordrejning, målt i vægtede aktiver, i størrelsesordenen 7,5-15 mia. FRF (uden den omhandlede støtte ville banken ikke have kunnet øge sine vægtede aktiver). En sådan forbindelse viser, at støtten har en betydelig løftestangsvirkning i den finansielle sektor. Disse midler kan også medvirke til, at det kreditinstitut, der modtager støtten, erhverver minoritets- eller majoritetsandele i andre virksomheder. Formanden for Crédit Agricole udtalte således i februar 1999 til et finanstids- skrift (14), at en tredjedel af Crédit Agricoles egenkapital på 140 mia. FRF var til rådighed for nye transaktioner. (52) Man må således konkludere, at den støtte, som Frankrig har ydet Crédit Agricole, i betragtning af dens karakter af driftsstøtte, den økonomiske situation i banksektoren i Europa, de franske bankers ringe rentabilitet og de særlige solvenskrav i banksektoren har en klart fordrejende virkning på konkurrencen i den finansielle sektor. V. 2. Påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne (53) (54) Kommissionen har noteret sig de franske myndigheders og Crédit Agricoles argumenter for, at samhandelen mellem medlemsstaterne på ingen måde påvirkes af den omhandlede ordning. Der skal tages hensyn til følgende elementer. For det første er det, da Kommissionen undersøger støttens mulige virkninger med hensyn til hele Crédit Agricole-koncernen, nødvendigt at se på koncernens internationale aktiviteter og specielt dens europæiske aktiviteter. Ifølge Crédit Agricoles årsberetning for 1997 fik banken i 1997 mulighed for at blive en ledende bank, både for storkunder og på det internationale plan. Dens transaktioner med kunder i medlemsstaterne (eksklusive Frankrig) udgjorde 37,9 mia. FRF i 1997, dvs. et beløb, som ganske vist udgør en lille del af dens kundetransaktioner (ca. 3 % heraf), men som alligevel er betydeligt i betragtning af koncernens størrelse, idet Crédit Agricole ved udgangen af 1997 var den største franske bankkoncern og en af de største (15) i Europa. Crédit Agricole understreger bl. a. , at den i 1997 med oprettelsen af et nyt datterselskab, Indocam, fik et redskab, som skal gøre det muligt for den at blive et af de førende formueforvaltningsselskaber i Europa. Banken fører en aktiv udviklingspolitik i Europa og har taget aktiv del i oprettelsen af den næststørste bank i Italien, Banca Intesa (som er et resultat af fusionen mellem Banco Ambrosiano Veneto og Cariplo), som Crédit Agricole ejer 30 % af og dermed er den største aktionær i. Den ejer desuden 20 % af Banco Espirito Santo-koncernen i Portugal. Crédit Agricole har i Fællesskabet afdelinger i Lissabon, Madrid, Bilbao, Gibraltar, Barcelona, Luxembourg, London, Hamburg, Frankfurt, Stockholm, Oslo, Helsingfors og Piræus. Gruppen anfører i sin årsberetning for 1997, at den fortsat vil være opmærksom på mulighederne for at styrke sin stilling på det europæiske marked for detailbanker. Dens soliditet gør det muligt for den at gennemføre en sådan udvikling. For at Crédit Agricoles internationale aktiviteter kan udvikle sig på denne måde, kræver det en række kapitalbevægelser, som f. eks. gør det (12) EFT L 336 af 3. 12. 1989, s. 14. (13) Hvis man for enkelthedens skyld går ud fra en beskatning af overskuddet på 40 %. (14) Interview i Les Echos, onsdag den 10. februar 1999. (15) Ifølge en klassificering foretaget af kreditvurderingsinstituttet Moody's (omtalt af avisen Le Monde, 17. /18. 1999) var Credit Agricole ved udgangen af 1997 den femtestørste bankkoncern i Europa målt i aktiver. januar 29. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/89 muligt at erhverve andele i kreditinstitutter som Banca Intesa og Banco Espirito Santo, og denne udvikling påvirker derfor samhandelen mellem medlemsstaterne. Desuden er koncernens investe- ringsbank, Crédit Agricole — Indosuez, en af de største investeringsbanker i Frankrig, og en stor del af dens aktiviteter finder sted i udlandet. (55) For det andet skal man, selv under forudsætning af, at gennemgangen af foranstaltningernes virkning begrænses til koncernens regionale afdelinger, som Crédit Agricole foreslår i sine bemærkninger, lægge mærke til, at det i Crédit Agricole-koncernen ikke kun er CNCA, der har internationale aktiviteter. I modsætning til hvad Crédit Agricole anfører i sine bemærkninger, understreges det således i Crédit Agricoles årsberetning for 1997, at de internationale aktiviteter i de regionale afdelinger i grænseregionerne også har udviklet sig i 1997. I årsberetningen fremhæves ligeledes udviklingen i den regionale Pyrénées Gascogne-afdeling i det spanske baskerland, som har ført til, at Bankoa, som Crédit Agricole ejer aktiemajoriteten i, blev medtaget i konsolideringen af koncernen i 1997. Det fastslås, at dette initiativ indgår i den grænseoverskridende udvikling i de regionale afdelinger, som efter aftale med CNCA udvider deres detailbankvirksomhed i nabolandene. Denne udvikling vedrører således ikke kun Crédit Agricoles markeds- og erhvervskundeaktiviteter (corporate bankmg), men også dens detailbankaktiviteter, som notarernes indskud er en del af. (56) Det følger heraf, at de yderligere midler, som Crédit Agricole råder over takket være notarernes indskud, og det udbytte, de giver, har kunnet bidrage direkte til finansieringen af Crédit Agricoles udvikling i andre medlemsstater. (57) Desuden har de rettigheder, som Crédit Agricole har fået tildelt, ikke kun en potentiel indvirkning på Crédit Agricoles ekspansion uden for Frankrig, i de øvrige medlemsstater. Som Kommissionen understregede ved indledningen af denne procedure, støder kreditinstitutterne på hindringer for deres ekspansion i udlandet, selv om de i princippet kan udøve deres virksomhed, der hovedsagelig består af modtagelse af indskud, optagelse af lån på markedet og udlån, uden grænser. Disse hindringer hænger ofte sammen med beskyttelsen af indenlandske banker mod konkurrence, som gør det mindre fordelagtigt for udenlandske konkurrenter at etablere sig på markedet i det pågældende land. Det er bl. a. tilfældet med den omhandlede støtte til Crédit Agricole, der må formodes at gøre det franske hjemmemarked mindre åbent for udenlandsk konkurrence, både hvad angår CNCA på nationalt plan, og hvad angår de regionale afdelinger. Støtten medfører, at der opretholdes en skarp national opdeling af visse former for bankindskudsvirksomhed, der er i strid med den åbning af markedet, som traktaten sigter mod, samtidig med at der, som Den Europæiske Centralbank påpeger, bliver stadig flere transaktioner på tværs af grænserne i banksektoren. Ifølge Den Europæiske Centralbank afhænger den øgede integration af de nationale banksystemer dog af, at man afskaffer de skatte- og lovgivningsmæssige forskelle mellem medlemsstaterne (16). (58) Det må derfor fastslås, at de omhandlede foranstaltninger falder ind under traktatens artikel 87, stk. 1, da de udgør statsstøtte, der fordrejer konkurrencevilkårene i et omfang, der kan påvirke samhan- delen mellem medlemsstaterne. VI KONKLUSIONER (59) Den ret til at modtage indskud næsten gratis (17) og til at opbevare dem gratis, som den franske stat har givet Crédit Agricole, er foranstaltninger, der indeholder statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. (60) Da det på nuværende tidspunkt for Kommissionen som led i denne procedure, at der er tale om støtte, der allerede eksisterede, inden traktaten trådte i kraft, følger det, at: fremgår af de nye oplysninger, som er blevet forelagt — den omhandlede støtte er lovlig og ikke kan kræves tilbagebetalt (16) Jf. fodnote 9-11. (17) Med undtagelse af den provision på 1 % af indskuddene, der udbetales til notarerne. L 193/90 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 2000 — Kommissionen, som det altid er tilfældet i forbindelse med eksisterende støtte, skal undersøge, om støtten er forenelig med traktaten, og hvis denne undersøgelse viser, at støtten ikke er forenelig med de fælles interesser, skal Kommissionen i givet fald foreslå medlemsstaten de foranstaltninger, der er omhandlet i traktatens artikel 88, stk. 1, vedrørende støtte, der anses for uforenelig med fællesmarkedet. (61) De franske myndigheder meddelte imidlertid i et brev af 28. april 1999 formelt Kommissionen, at de havde til hensigt at ophæve Crédit Agricoles ret til notarernes indskud og centralisere notarernes indskud i Caisse des Dépôts et Consignations, som nu får til opgave at opbevare alle notarernes indskud. Statskassen får til opgave at modtage disse indskud i både landdistrikter og byområder. Myndighederne har meddelt, at denne foranstaltning træder i kraft den 1. januar 2000. Gennem- førelsen vil ske gradvist i hele Frankrig og vil være afsluttet den 1. april 2000. Myndighederne har forpligtet sig til at indføre de bestemmelser, der er nødvendige for at ændre ordningen for notarind- skud, snarest muligt efter denne beslutning. (62) Kommissionen har noteret sig de franske myndigheders løfte. Den anser gennemførelsesfristen for rimelig og kan i betragtning af, at ophævelsen af Crédit Agricoles ret til at modtage og opbevare notarernes indskud er fuldstændig og endelig, konkludere, at denne nye foranstaltning bringer den støtte til Crédit Agricole, der er omhandlet i denne procedure, som er indledt efter traktatens artikel 88, stk. 2, til ophør. På grundlag af et sådant løfte er det ikke nødvendigt at undersøge, om støtten er stk. 1. forenelig med traktaten, eller at Kommissionen kan derfor afslutte denne procedure — indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 1. De foranstaltninger, som Frankrig har truffet til fordel for Crédit Agricole i forbindelse med modta- gelse og opbevaring af notarernes indskud i landkommuner, udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1. 2. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, er eksisterende støtte, som fandtes, inden traktaten trådte i kraft. Da Frankrig har forpligtet sig til at ophæve dem senest den 1. april 2000, afsluttes denne procedure. Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for senest den 1. april 2000 at ophæve Crédit Agricoles ret til at modtage og opbevare notarernes indskud. Artikel 2 Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik. Artikel 3 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 1999. På Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: 99/510/CE: Acordo que altera o acordo de cooperação científica e técnica entre a Comunidade Europeia e a Austrália

eurovoc_concepts:
Australia
cooperation agreement (EU)
revision of an agreement
scientific cooperation
scientific research
technical cooperation

text: L 195/32 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 7. 1999 ACORDO que altera o acordo de coopera(cid:135)(cid:209)o cient(cid:146)fica e t(cid:130)cnica entre a Comunidade Europeia e a Austr(cid:145)lia O CONSELHO DA UNI(cid:212)O EUROPEIA, em nome da Comunidade Europeia, por um lado, e O GOVERNO DA AUSTR(cid:214)LIA, por outro, Tendo em conta o acordo de coopera(cid:135)(cid:209)o cient(cid:146)fica e t(cid:130)cnica entre a Comunidade Europeia e a Austr(cid:145)lia, que entrou em vigor em 25 de Julho de 1994, Considerando que ambas as partes manifestaram o desejo de alargar o (cid:131)mbito do acordo e de, nesse sentido o alterar nos termos do n. o 2 do artigo 11. o; Considerando que as negocia(cid:135)(cid:210)es do referido acordo foram conclu(cid:146)das com (cid:136)xito, ACORDARAM NO SEGUINTE: Artigo 1. o O n. o 2 do artigo 4. o do acordo de coopera(cid:135)(cid:209)o cient(cid:146)fica e t(cid:130)cnica entre a Comunidade Europeia e a Austr(cid:145)lia passa a ter a seguinte redac(cid:135)(cid:209)o: Para efeitos do presente acordo, as (cid:145)reas de coopera(cid:135)(cid:209)o s(cid:209)o definidas do seguinte modo: «2. Para a Comunidade, as (cid:145)reas de coopera(cid:135)(cid:209)o incluem todas as actividades de investiga(cid:135)(cid:209)o, desenvolvi- mento tecnol(cid:155)gico e demonstra(cid:135)(cid:209)o, abrangidas pelas al(cid:146)neas a) (1) e d) (2) do artigo 130. oG do Tratado que institui a Comunidade Europeia, esta (cid:156)ltima apenas no que diz respeito (cid:133)s redes entre operadores de infra-estruturas e aos projectos de investiga(cid:135)(cid:209)o a elas associados. Para a Austr(cid:145)lia, as (cid:145)reas de coopera(cid:135)(cid:209)o incluem as actividades cient(cid:146)ficas e tecnol(cid:155)gicas financiadas ou realizadas pelo Governo da Austr(cid:145)lia, Governos dos Estados ou territ(cid:155)rios da Austr(cid:145)lia, autoridades n(cid:209)o governamentais, incluindo os sectores da investiga(cid:135)(cid:209)o privada e da actividade econ(cid:155)mica e quaisquer organismos de investiga(cid:135)(cid:209)o interessados. A Austr(cid:145)lia notificar(cid:145) a Comunidade por via diplom(cid:145)tica da aplica(cid:135)(cid:209)o do presente acordo aos seus Estados e territ(cid:155)rios. (1) Execu(cid:135)(cid:209)o dos programas de investiga(cid:135)(cid:209)o, de desenvolvimento tecnol(cid:155)gico e de demonstra(cid:135)(cid:209)o, promovendo a coopera(cid:135)(cid:209)o com e entre as empresas, os centros de investiga(cid:135)(cid:209)o e as universi- dades. (2) Incentivo (cid:133) forma(cid:135)(cid:209)o e (cid:133) mobilidade de investigadores na Comunidade. ». Artigo 2. o O presente acordo entra em vigor na data em que ambas as partes tiverem procedido (cid:133) notifica(cid:135)(cid:209)o escrita rec(cid:146)proca do cumprimento das formalidades legais necess(cid:145)rias para a sua entrada em vigor. O presente acordo (cid:130) redigido em duplo exemplar nas l(cid:146)nguas alem(cid:209), dinamarquesa, espanhola, finlan- desa, francesa, grega, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, todos os textos fazendo igual- mente f(cid:130). inglesa, Artigo 3. o Em f(cid:130) do que, os abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no presente acordo. Hecho en Bruselas, el ocho de julio de mil novecientos noventa y nueve. Udfærdiget i Bruxelles den ottende juli nitten hundrede og nioghalvfems. Geschehen zu Br(cid:129)ssel am achten Juli neunzehnhundertneunundneunzig. (cid:130)cime stir Bqun(cid:146)kker, stir ojt(cid:150) Iouk(cid:148)ou w(cid:148)kia emmiaj(cid:149)sia emem(cid:147)mta emm(cid:146)a. Done at Brussels on the eighth day of July in the year one thousand nine hundred and ninety-nine. Fait (cid:133) Bruxelles, le huit juillet mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf. Fatto a Bruxelles, add(cid:141) otto luglio millenovecentonovantanove. Gedaan te Brussel, de achtste juli negentienhonderd negenennegentig. Feito em Bruxelas, em oito de Julho de mil novecentos e noventa e nove. Tehty Brysseliss(cid:132) kahdeksantena p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta vuonna tuhatyhdeks(cid:132)nsataayhdeks(cid:132)nkymment(cid:132)yh- deks(cid:132)n. Som skedde i Bryssel den (cid:134)ttonde juli nittonhundranittionio. 28. 7. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 195/33 Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab F(cid:129)r die Europ(cid:132)ische Gemeinschaft Cia tgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) Joim(cid:149)tgta For the European Community Pour la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne Per la Comunit(cid:133) europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteis(cid:148)n puolesta P(cid:134) Europeiska gemenskapens v(cid:132)gnar Por el Gobierno de Australia P(cid:134) den australske regerings vegne F(cid:129)r die Regierung Australiens Cia tgm Jub(cid:146)qmgsg tgr Austqak(cid:148)ar For the Government of Australia Pour le gouvernement d’Australie Per il governo dell’Australia Voor de regering van Australi(cid:137) Pelo Governo da Austr(cid:145)lia Australian hallituksen puolesta P(cid:134) Australiens regerings v(cid:132)gnar


eurovoc_concepts:
European official
exchange rate
national currency
remuneration of work
third country

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE Bruxelles, 08. 07. 1999 COM(1999)343 def. Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che stabilisce i coefficienti correttori applicabili con effetto dal 1° gennaio 1999 alle retribuzioni dei funzionari delle Comunità europee con sede di servizio nei paesi terzi (presentata dalla Commissione) RELAZIONE I. Il regolamento n. 3019/87 del 5 ottobre 1987 ha modificato lo statuto, aggiungendovi un allegato X contenente disposizioni particolari e derogatorie applicabili ai funzionari delle Comunità europee con sede di servizio nei paesi terzi. In particolare, è stato instaurato un sistema di retribuzione specifico che è trattato negli articoli 11, 12 e 13 del nuovo allegato. Secondo questo sistema, la retribuzione è pagata in Belgio in franchi belgi, ma può anche essere pagata, interamente o in parte, nella moneta del paese sede di servizio. In quest'ultimo caso, alla parte della retribuzione pagata in moneta locale viene 13 applicato dell'allegato X, il Consiglio dell'Unione europea è tenuto a fissare ogni sei mesi i coefficienti correttori applicabili nei paesi terzi. correttore. Conformemente coefficiente all'articolo un La presente proposta riguarda la fissazione dei coefficienti correttori applicabili nei paesi terzi con effetto dal 1° gennaio 1999. L'incidenza di bilancio è assolutamente trascurabile rispetto al bilancio globale di funzionamento delle delegazioni. II. Con il regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 2175/88 del 18 luglio 1988, il Consiglio dell'Unione europea ha fissato i primi coefficienti correttori applicabili a decorrere dal 10 ottobre 1987. I coefficienti correttori sono stati successivamente fissati dal Consiglio dell'Unione europea ogni sei mesi, da ultimo con il regolamento n. 342/99 del 15 febbraio 1999, avente efficacia dal 1° luglio 1998. Il sistema di retribuzioni per i paesi al di fuori della Comunità si fonda sul principio dell'equivalenza del potere d'acquisto fra le retribuzioni corrisposte in moneta locale ai funzionari in servizio presso le delegazioni e quelle di Bruxelles. L'applicazione di questo principio è basata sul calcolo della parità di potere d'acquisto realizzate dall'Istituto statistico delle Comunità europee (ISCE). Il coefficiente correttore è il fattore risultante dalla divisione del valore della parità economica per il tasso di cambio. Il lavoro principale per la fissazione dei coefficienti correttori consiste quindi nel calcolare le parità di potere d'acquisto fra le diverse sedi di servizio e Bruxelles. I tassi di cambio contabili prescelti sono quelli del mese di gennaio 1999. 2 La tabella A indica, per ogni sede di servizio, la parità economica applicabile al mese di gennaio 1999, calcolata dall'ISCE, il tasso di cambio prescelto e il coefficiente correttore che ne consegue, applicabile dal 1° gennaio 1999. La tabella B indica, per ogni sede di servizio, l’evoluzione in percentuale delle cifre riprese nella tabella A rispetto al semestre precedente. 3 ALLEGATO TABELLA A SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 (**) 168,1 163,345 102,9 0 0 435266 725719 2,32183 110,3 0,0 60,0 110,8 88,7 101,6 68,8 62,7 78,4 76,5 0,0 86,0 53,7 92,1 92,5 78,4 0,0 92,9 66,9 94,3 92,0 90,3 3,49 1,843 1,186 1,307 35,48 2,56 1,83 3,15023 2,07682 1,16663 1,89932 56,599 2,3335 501,6 655,957 0 1,95583 5,33627 1,42236 1955,83 655,957 0 655,957 1,80613 655,957 549,697 9,65812 0 1,682 2,865 1,31 1810 514,4 0 609,2 1,209 618,8 505,7 8,72 4 Albania (***) Algeria Angola Antigua e Barbuda Antille olandesi Argentina Australia Bangladesh Barbados Belize Benin (***) Bolivia Bosnia-Erzegovina Botswana Brasile Bulgaria Burkina Faso (***) Burundi Camerun Canada Ciad Cile Cina SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 Cipro 0,5175 0,581776 (***) Cisgiordania - Striscia di Gaza Colombia Comore (***) Congo Corea del Sud Costa d'Avorio Costa Rica Croazia Egitto Eritrea Estonia Etiopia (***) Ex Repubblica iugoslava di Macedonia Figi Filippine Gabon Gambia Georgia Ghana Giamaica Giappone (Naka) Giappone (Tokio) Gibuti Giordania Guatemala 0 1163 522,4 0 1280 662,7 241,9 6,321 2,915 5,154 11,06 5,497 0 1,4 25,26 779,3 10,59 0,984 1132 48,21 201,9 211,1 235,7 (**) 88,9 0,0 65,8 0 1768,77 491,968 106,2 0 1403,02 0,0 91,2 655,957 101,0 315,968 7,25042 4,01325 8,59836 15,5631 8,79379 0 2,32977 46,1598 76,6 87,2 72,6 59,9 71,1 62,5 0,0 60,1 54,7 655,957 118,8 11,9575 1,16675 2734,86 43,368 132,8 132,8 207,356 88,5 84,3 41,4 111,2 152,1 159,0 113,7 72,8 63,3 0,6134 0,842878 4,919 7,77721 5 SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 Guinea Guinea Bissau Guinea equatoriale Guyana Haiti Hong Kong India Indonesia Isole Salomone Israele Kazakhstan Kenya Lesotho Lettonia Libano (***) Liberia Lituania Madagascar Malawi Mali Malta Marocco Mauritania Maurizio Messico Mozambico 1482 640,8 602,8 122,5 15,89 9,015 24,08 4966 4,712 4,423 1,267 57,63 3,289 0,452 1869 0 2,828 3256 10,27 600,5 (**) 1478,86 100,2 655,957 655,957 190,829 19,2514 9,10065 50,2848 8895,96 5,74943 4,86074 97,7 91,9 64,2 82,5 99,1 47,9 55,8 82,0 91,0 1,16675 108,6 72,9967 6,84883 0,661547 78,9 48,0 68,3 1788,99 104,5 0 4,667 6432,82 52,6696 655,957 0,0 60,6 50,6 19,5 91,5 82,0 73,8 60,8 65,6 56,6 83,5 0,3621 0,4416 8,022 146,3 19,03 6,539 10,8672 240,775 29,0118 11,5508 11748 14076,2 6 SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 (**) Namibia Nicaragua Niger Nigeria Norvegia Nuova Caledonia Pakistan Papua Nuova Guinea Perù Polonia Repubblica Ceca Repubblica Centrafricana Repubblica del Capo Verde (***) Repubblica democratica del Congo Repubblica Dominicana Repubblica federale Iujoslava Romania (***) Ruanda Russia Samoa São Tomé e Príncipe Senegal Sierra Leone Siria Slovacchia Slovenia 6,84883 12,9752 655,957 99,7571 8,8714 119,265 54,6606 2,51731 3,64843 4,08947 35,1939 58,3 77,6 78,2 79,3 119,8 115,3 60,3 70,5 81,3 65,9 79,4 655,957 118,5 110,402 0 18,0613 11,735 12813,9 0 82,0 0,0 67,5 44,7 56,3 0,0 1,16675 112,8 3,5638 8076,37 655,957 1846,19 53,6705 43,2089 188,81 67,4 91,5 81,7 97,6 76,9 57,6 90,2 3,994 10,07 512,6 79,13 10,63 137,5 32,94 1,776 2,967 2,696 27,95 777,5 90,53 0 12,2 5,247 7217 0 1,316 2,401 7392 536,1 1801 41,29 24,87 170,3 7 SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 (***) Somalia (***) Sri Lanka 0 0 (**) 0 0 Stati Uniti d'America (New York) 1,114 1,16675 Stati Uniti d'America (San Diego) 0,9726 1,16675 0,0 0,0 95,5 83,4 86,4 60,9 57,2 29,8 48,4 47,2 59,5 79,5 88,8 72,4 61,3 72,4 76,9 83,3 1,60778 118,3 1,16675 6,84883 6,84883 2737,2 740,886 6,84883 43,1726 792,223 655,957 1,90098 7,30321 1620,78 1,16675 136,8 252,392 12,5951 57,9 93,6 153,166 100,9 655,947 16208,5 2640,17 93,2 59,1 51,4 Stati Uniti d'America (Washington) Sudafrica (Città del Capo) Sudafrica (Pretoria) Sudan Suriname Svizzera Swaziland Tailandia Tanzania Togo Tonga Trinidad e Tobago Tunisia Turchia Uganda Ukraina Ungheria Uruguay Vanuatu Venezuela Vietnam Zambia 1,008 4,169 3,92 816,6 358,5 1,902 3,232 25,7 629,9 582,2 1,377 4,478 1351 1,596 146,2 11,79 154,5 611,2 9576 1357 8 0,9231 1,2746 281123 365748 SEDI DI SERVIZIO Parità Tasso di cambio Coefficienti Economiche gennaio 1999 correttori Gennaio 1999 (*) gennaio 1999 (**) Zimbabwe 9,099 43,8519 20,7 € (*) = moneta nazionale Georgia, Kazakhstan, Russia, Ukraina = USD (**) Bruxelles = 100% (***) Non disponibile 9 ALLEGATO TABELLA B SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori Albania (***) Algeria Angola Antigua e Barbuda Antille olandesi Argentina Australia Bangladesh Barbados Belize Benin (***) Bolivia (***) Bosnia-Erzegovina Botswana Brasile Bulgaria Burkina Faso (***) Burundi Camerun Canada Ciad Cile 0. 00 3. 07 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - 31. 39 2. 05 -0. 14 0. 81 0. 21 2. 43 -0. 09 -0. 09 -4. 25 - - 2. 59 2. 96 -0. 22 2. 53 - 0. 34 0. 58 2. 31 2. 58 3. 07 - 31. 39 2. 05 -0. 14 0. 81 0. 21 2. 43 -0. 09 -0. 09 -4. 25 - - 2. 59 2. 96 -0. 22 2. 53 - 0. 34 0. 58 2. 31 2. 58 10 SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori Cina Cipro (***) Cisgiordania - Striscia di Gaza Colombia Comore (***) Congo Corea del Sud Costa d'Avorio Costa Rica (***) Croazia Egitto Eritrea Estonia Etiopia (***) Ex Repubblica iugoslava di Macedonia Figi Filippine Gabon Gambia Georgia Ghana Giamaica Giappone (Naka) Giappone (Tokio) Gibuti Giordania 0. 73 1. 51 - 5. 13 -0. 66 - 3. 52 2. 42 3. 71 - 3. 51 1. 77 5. 90 72. 31 - 4. 69 5. 62 1. 10 1. 33 -1. 34 9. 88 12. 77 -0. 12 -0. 14 0. 68 1. 99 11 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 73 1. 51 - 5. 13 -0. 66 - 3. 52 2. 42 3. 71 - 3. 51 1. 77 5. 90 72. 31 - 4. 69 5. 62 1. 10 1. 33 -1. 34 9. 88 12. 77 -0. 12 -0. 14 0. 68 1. 99 SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori Guatemala Guinea Guinea Bissau Guinea equatoriale Guyana Haiti Hong Kong India Indonesia Isole Salomone Israele Kazakhstan Kenya Lesotho Lettonia Libano (***) Liberia Lituania Madagascar Malawi Mali Malta Marocco Mauritania Maurizio Messico 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 3. 93 4. 86 10. 13 -1. 02 1. 57 -0. 78 -0. 79 16. 32 6. 24 5. 92 5. 92 3. 20 4. 64 2. 04 1. 40 0. 83 - 1. 05 3. 85 12. 96 3. 75 3. 15 1. 05 0. 24 1. 85 7. 24 3. 93 4. 86 10. 13 -1. 02 1. 57 -0. 78 -0. 79 16. 32 6. 24 5. 92 5. 92 3. 20 4. 64 2. 04 1. 40 0. 83 - 1. 05 3. 85 12. 96 3. 75 3. 15 1. 05 0. 24 1. 85 7. 24 12 SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori Mozambico Namibia (***) Nicaragua Niger Nigeria Norvegia Nuova Caledonia Pakistan Papua Nuova Guinea Perù Polonia Repubblica Ceca Repubblica Centrafricana Repubblica del Capo Verde (***) Repubblica democratica del Congo Repubblica Dominicana Repubblica federale Iujoslava Romania (***) Ruanda Russia Samoa (***) São Tomé e Príncipe Senegal Sierra Leone Siria Slovacchia 34. 75 7. 52 - 0. 52 0. 08 0. 74 -1. 42 6. 20 1. 43 3. 48 2. 82 3. 40 2. 25 1. 13 - 3. 60 12. 13 12. 91 - -10. 06 -1. 99 - 0. 30 9. 74 1. 59 0. 61 13 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 34. 75 7. 52 - 0. 52 0. 08 0. 74 -1. 42 6. 20 1. 43 3. 48 2. 82 3. 40 2. 25 1. 13 - 3. 60 12. 13 12. 91 - -10. 06 -1. 99 - 0. 30 9. 74 1. 59 0. 61 SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) Slovenia (***) Somalia (***) Sri Lanka Stati Uniti d'America (New York) Stati Uniti d'America (San Diego) Stati Uniti d'America (Washington) Sudafrica (Città del Capo) Sudafrica (Pretoria) Sudan Suriname Svizzera Swaziland Tailandia Tanzania Togo Tonga Trinidad e Tobago Tunisia Turchia Uganda Ukraina Ungheria Uruguay Vanuatu Venezuela Vietnam gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori 2. 12 0. 00 2. 12 - - 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 - - 0. 66 0. 16 0. 21 3. 60 2. 02 9. 57 10. 05 -0. 31 11. 25 1. 60 4. 23 1. 09 1. 09 -1. 96 6. 11 30. 75 45. 89 -4. 93 2. 91 5. 23 4. 74 15. 69 2. 91 - - 0. 66 0. 16 0. 21 3. 60 2. 02 9. 57 10. 05 -0. 31 11. 25 1. 60 4. 23 1. 09 1. 09 -1. 96 6. 11 30. 75 45. 89 -4. 93 2. 91 5. 23 4. 74 15. 69 2. 91 14 SEDI DI SERVIZIO EVOLUTIONE (in %) gennaio 1999 rispetto a luglio 1998 Parità Tasso di cambio Coefficienti economiche correttori 8. 82 9. 98 0. 00 0. 00 8. 82 9. 98 Zambia Zimbabwe (***) Non disponibile 15 Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che stabilisce i coefficienti correttori applicabili con effetto dal 1° gennaio 1999 alle retribuzioni dei funzionari delle Comunità europee con sede di servizio nei paesi terzi IL CONSIGLIO DELL' UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce un Consiglio unico ed una Commissione unica delle Comunità europee, visto lo statuto dei funzionari delle Comunità europee e il regime applicabile agli altri agenti di dette Comunità, definiti dal regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 259/681, modificato da ultimo dal regolamento (CE, Euratom, CECA) n. 2762/982, e, in particolare l'articolo 13, primo comma, dell'allegato X, vista la proposta della Commissione, (1) considerando che occorre tener conto dell'evoluzione del costo della vita nei paesi non appartenenti alla Comunità e stabilire di conseguenza, con efficacia dal 1° gennaio 1999, i coefficienti correttori applicabili alle retribuzioni nella moneta del paese in cui prestano servizio ai funzionari in servizio nei paesi terzi; (2) considerando che, ai termini dell'allegato X dello statuto, il Consiglio stabilisce semestralmente i coefficienti correttori, e che esso dovrà di conseguenza stabilire i nuovi coefficienti correttori per i prossimi semestri; (3) considerando che i coefficienti correttori riguardanti il periodo con decorrenza dal 1° gennaio 1999, i cui pagamenti sono stati effettuati sulla base di un regolamento precedente, potrebbero comportare adeguamenti retroattivi (positivi o negativi) delle retribuzioni; (4) considerando che occorre prevedere il versamento di arretrati nel caso di un aumento dovuto a tali coefficienti correttori; 1 GU L 56 del 04. 03. 1968, pag. 1. 2 GU L 346 del 22. 12. 1998, pag. 1. 16 (5) considerando che occorre prevedere il ricupero delle somme pagate in eccesso nel caso di una diminuzione dovuta a tali coefficienti correttori per il periodo compreso fra il 1° gennaio 1999 e la data della decisione del Consiglio che stabilisce i coefficienti correttori con effetto al 1° gennaio 1999; (6) considerando tuttavia che, per ragioni di simmetria rispetto ai coefficienti correttori applicabili all'interno della Comunità alle retribuzioni ed alle pensioni dei funzionari e degli altri agenti delle Comunità europee, occorre precisare che l'eventuale ricupero potrà interessare solo il periodo massimo di sei mesi precedente alla decisione di fissazione, e che i suoi effetti potranno essere ripartiti solo sul periodo massimo di dodici mesi successivi a decorrere dalla data di tale decisione; HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Con efficacia dal 1° gennaio 1999, i coefficienti correttori applicabili alle retribuzioni pagate nella moneta del paese in cui il funzionario presta servizio sono stabiliti come indicato in allegato. I tassi di cambio utilizzati per il calcolo di tali retribuzioni sono quelli utilizzati per l'esecuzione del bilancio generale delle Comunità europee per il mese che precede la data di cui al primo comma. Articolo 2 A norma dell'articolo 13, primo comma dell'allegato X dello statuto, il Consiglio stabilisce, semestralmente, i coefficienti correttori. Esso stabilisce di conseguenza i nuovi coefficienti correttori con effetto al 1° luglio 1999. Le istituzioni procederanno ai pagamenti retroattivi nel caso di un aumento delle retribuzioni dovuto ai coefficienti correttori. Per il periodo compreso tra il 1° gennaio 1999 e la data della decisione del Consiglio che stabilisce i coefficienti correttori applicabili a decorrere dal 1° gennaio 1999, le istituzioni provvederanno ad apportare gli adeguamenti retroattivi negativi delle retribuzioni nel caso di una diminuzione dovuta a detti coefficienti correttori. 17 Tali adeguamenti retroattivi, che comportano un ricupero delle somme pagate in eccesso, potranno tuttavia interessare solo un periodo massimo di sei mesi precedente la decisione con la quale sono stabiliti i coefficienti correttori ed il ricupero potrà essere ripartito solo sul periodo massimo di dodici mesi a decorrere dalla data di tale decisione. Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti applicabile in ciascuno degli Stati membri. i suoi elementi e direttamente Fatto a Bruxelles, addì Per il Consiglio Il Presidente 18 ALLEGATO ALLEGATO SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 102,9 0,0 60,0 110,8 88,7 101,6 68,8 62,7 110,3 78,4 76,5 0,0 86,0 53,7 92,1 92,5 78,4 0,0 92,9 66,9 94,3 92,0 90,3 19 Albania (***) Algeria Angola Antigua e Barbuda Antille olandesi Argentina Australia Bangladesh Barbados Belize Benin (***) Bolivia Bosnia-Erzegovina Botswana Brasile Bulgaria Burkina Faso (***) Burundi Camerun Canada Ciad Cile Cina SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 Cipro (***) Cisgiordania - Striscia di Gaza Colombia Comore (***) Congo Corea del Sud Costa d'Avorio Costa Rica Croazia Egitto Eritrea Estonia Etiopia (***) Ex Repubblica iugoslava di Macedonia Figi Filippine Gabon Gambia Georgia Ghana Giamaica Giappone (Naka) Giappone (Tokio) Gibuti Giordania Guatemala Guinea 20 88,9 0,0 65,8 106,2 0,0 91,2 101,0 76,6 87,2 72,6 59,9 71,1 62,5 0,0 60,1 54,7 118,8 88,5 84,3 41,4 111,2 152,1 159,0 113,7 72,8 63,3 100,2 Guinea Bissau Guinea equatoriale Guyana Haiti Hong Kong India Indonesia Isole Salomone Israele Kazakhstan Kenya Lesotho Lettonia Libano (***) Liberia Lituania Madagascar Malawi Mali Malta Marocco Mauritania Maurizio Messico Mozambico Namibia Nicaragua SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 97,7 91,9 64,2 82,5 99,1 47,9 55,8 82,0 91,0 108,6 78,9 48,0 68,3 104,5 0,0 60,6 50,6 19,5 91,5 82,0 73,8 60,8 65,6 56,6 83,5 58,3 77,6 21 SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 Niger Nigeria Norvegia Nuova Caledonia Pakistan Papua Nuova Guinea Perù Polonia Repubblica Ceca Repubblica Centrafricana Repubblica del Capo Verde (***) Repubblica democratica del Congo Repubblica Dominicana Repubblica federale Iujoslava Romania (***) Ruanda Russia Samoa São Tomé e Príncipe Senegal Sierra Leone Siria Slovacchia Slovenia (***) Somalia (***) Sri Lanka Stati Uniti d'America (New York) 22 78,2 79,3 119,8 115,3 60,3 70,5 81,3 65,9 79,4 118,5 82,0 0,0 67,5 44,7 56,3 0,0 112,8 67,4 91,5 81,7 97,6 76,9 57,6 90,2 0,0 0,0 95,5 SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 83,4 86,4 60,9 57,2 29,8 48,4 118,3 47,2 59,5 79,5 88,8 72,4 61,3 72,4 76,9 83,3 136,8 57,9 93,6 100,9 93,2 59,1 51,4 20,7 Stati Uniti d'America (San Diego) Stati Uniti d'America (Washington) Sudafrica (Città del Capo) Sudafrica (Pretoria) Sudan Suriname Svizzera Swaziland Tailandia Tanzania Togo Tonga Trinidad e Tobago Tunisia Turchia Uganda Ukraina Ungheria Uruguay Vanuatu Venezuela Vietnam Zambia Zimbabwe 23 SEDI DI SERVIZIO Coefficienti correttori gennaio 1999 (***) Non disponibile 24 SCHEDA FINANZIARIA 1. DENOMINAZIONE DELL'AZIONE Proposta di regolamento (CE) del Consiglio che stabilisce i coefficienti correttori applicabili con effetto dal 1° gennaio 1999 alle retribuzioni dei funzionari delle Comunità europee con sede di servizio nei paesi terzi 2. LINEA/E DI BILANCIO INTERESSATA/E A 6000 3. BASE GIURIDICA Articoli 12 e 13 dell'allegato X dello statuto 4. 4. 1 4. 2 4. 3 4. 4 INCIDENZA FINANZIARIA Ammontare provvisorio delle spese effettive per il 1999 Stima dell'incidenza dei coefficienti correttori di gennaio 1999 Spesa semestrale stimata [(2) x 6] Incidenza rispetto all'ammontare provvisorio delle spese effettive [(2) : (1)] € € ( 78 027 000 6 502 250 al mese) (1) € € - - 9 886 (2) 59 316 - 0,15203% Questa incidenza finanziaria non comprende l'incidenza risultante dai coefficienti correttori fissati mensilmente dalla Commissione europea. intermedi 25


title: The EC household panel : Newsletter (2/99).

eurovoc_concepts:
EU Member State
database
household
income
marginalisation
poverty
statistics


title: 99/512/EG: Beschikking van de Commissie van 8 juli 1999 houdende wijziging van Beschikking 96/233/EG tot vaststelling van de lijst van de erkende viskwekerijen in Denemarken (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 2036) (Voor de EER relevante tekst)

eurovoc_concepts:
Denmark
animal disease
fish farming
health control
veterinary inspection

text: 28. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 195/37 BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 8 juli 1999 houdende w¶ziging van Beschikking 96/233/EG tot vaststelling van de l¶st van de erkende vis- kweker¶en in Denemarken (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 2036) (Voor de EER relevante tekst) (1999/512/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Richtl¶n 91/67/EEG van de Raad van 28 januari 1991 inzake veterinairrechtel¶ke voorschriften voor het in de handel brengen van aquicultuurdieren en aquicultuurproducten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Richtl¶n 98/45/EG (2), en met name op artikel 6, lid 2, (1) (2) (3) (4) (5) Overwegende dat Denemarken voor heel z¶n grondge- bied b¶ Beschikking 93/74/EG van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Beschikking 96/218/EG (4), de status heeft verkregen van erkend ziektevr¶ gebied ten aanzien van infectieuze hematopo(cid:139)etische necrose (IHN); Overwegende dat de lidstaten voor de viskweker¶en die in een gebied liggen dat niet is erkend als vr¶ van virale hemorragische septikemie (VHS), toch de status van als vr¶ van deze ziekte erkend bedr¶f kunnen kr¶gen; Overwegende dat de l¶st van erkende bedr¶ven in Dene- marken is vastgesteld b¶ Beschikking 96/233/EG van de Commissie (5), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Beschikking 97/ 234/EG (6); Overwegende dat Denemarken aan de Commissie de nodige bew¶sstukken heeft overgelegd om aan andere viskweker¶en, ten aanzien van VHS, de status van erkend bedr¶f in een niet-erkend gebied te verlenen, en de nationale bepalingen meegedeeld die moeten garan- deren dat de voorschriften voor het behoud van de erkenning in acht worden genomen; Overwegende dat de Commissie en de lidstaten de door Denemarken voor deze bedr¶ven verstrekte bew¶s- stukken hebben onderzocht; (6) (7) (8) (9) Overwegende dat uit het onderzoek van die gegevens is gebleken dat die bedr¶ven aan de in artikel 6 van Richtl¶n 91/67/EEG vastgestelde eisen voldoen; Overwegende dat b¶gevolg aan die bedr¶ven de status van erkend bedr¶f in een niet-erkend gebied kan worden toegekend; Overwegende dat deze bedr¶ven moeten worden toege- voegd aan de l¶st van reeds erkende bedr¶ven; Overwegende dat de in deze beschikking vervatte maat- regelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Permanent Veterinair Comit(cid:130), HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 De b¶lage b¶ Beschikking 92/233/EG wordt vervangen door de b¶lage b¶ deze beschikking. Artikel 2 Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Brussel, 8 juli 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 46 van 19. 2. 1991, blz. 1. (2) PB L 189 van 3. 7. 1998, blz. 12. (3) PB L 27 van 4. 2. 1993, blz. 35. (4) PB L 72 van 21. 3. 1996, blz. 39. (5) PB L 77 van 27. 3. 1996, blz. 33. (6) PB L 94 van 9. 4. 1997, blz. 15. L 195/38 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 7. 1999 B(cid:246)LAGE TEN AANZIEN VAN VHS ERKENDE VISKWEKER(cid:246)EN IN DENEMARKEN 1. Værum Mølle Dambrug DK-8900 Randers 2. Trehøje Klækkeri DK-8766 Nr. Snede 3. Hallesøhus Dambrug DK-8766 Nr. Snede 4. Løvet Dambrug DK-8654 Bryrup 5. Hallesø Dambrug DK-8766 Nr. Snede 6. Sillerupvæld Dambrug DK-7470 Karup 7. Skade Dambrug DK-8765 Klovborg 8. Vork Dambrug DK-6040 Egtved 9. Egebæk Dambrug DK-6880 Tarm 10. Søstremosegaard DK-4400 Kalundborg 11. Bækkelund Dambrug DK-6950 Ringkøbing 12. Kjeldbæk Fiskeri DK-7441 Bording 13. Sangild Dambrug DK-7470 Karup 14. Lysbro Dambrug DK-8600 Silkeborg 15. Borups Geddeopdræt DK-6950 Ringkøbing 16. Bornholms Lakseklækkeri DK-3730 Nexø 17. Langes Dambrug DK-6940 Lem St