title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1719/1999/ES ze dne 12. července 1999 o hlavních směrech a o projektech společného zájmu v oblasti transevropských sítí pro elektronickou výměnu dat mezi správními orgány (IDA)

text: 13/sv. 24 CS Úřední věstník Evropské unie 177 31999D1719 L 203/1 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 3. 8. 1999 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1719/1999/ES ze dne 12. července 1999 o hlavních směrech a o projektech společného zájmu v oblasti transevropských sítí pro elektronickou výměnu dat mezi správními orgány (IDA) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 156 první pododstavec této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (2), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (4), (1) (2) (3) (4) (5) vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 20. června 1994 (5) zdůraznila potřebu koordinace při výměně informací mezi správními orgány; vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 21. listo- padu 1996 (6) stanovila nové priority politiky týkající se informační společnosti; vzhledem k tomu, že Komise ve sdělení ze dne 19. čer- vence 1994 navrhla akční plán pro informační společnost; vzhledem k tomu, že Komise navrhla akční plán pro jed- notný trh; vzhledem k tomu, že Evropský parlament v usnesení ze dne 12. června 1997 (7) vyzval Evropskou unii a členské (1) Úř. věst. C 54, 21. 2. 1998, s. 3 a Úř. věst. C 23, 28. 1. 1999, s. 8. (2) Úř. věst. C 214, 10. 7. 1998, s. 33. (3) Úř. věst. C 251, 10. 8. 1998, s. 1. (4) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 1998 (Úř. věst. C 379, 7. 12. 1998, s. 68), společný postoj Rady ze dne 21. pro- since 1998 (Úř. věst. C 55, 25. 2. 1999, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. dubna 1999 (Úř. věst. C 219, 30. 7. 1999). Rozhodnutí Rady ze dne 21. června 1999. (5) Úř. věst. C 181, 2. 7. 1994, s. 1. (6) Úř. věst. C 376, 12. 12. 1996, s. 1. (7) Úř. věst. C 200, 30. 6. 1997, s. 196. (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) státy k přijetí opatření pro rozvoj a zavádění nových infor- mačních a komunikačních technologií (ICT) v příštích deseti letech; vzhledem k tomu, že Evropský parlament a Rada v roz- hodnutí č. 2717/95/ES (8) přijaly hlavní směry pro rozvoj Euro-ISDN jako transevropské sítě; vzhledem k tomu, že Evropský parlament a Rada v roz- hodnutí č. 1336/97/ES (9) přijaly hlavní směry pro trans- evropské telekomunikační sítě; vzhledem k tomu, že pro vytvoření hospodářské a měnové unie a pro uskutečňování politik a činností Společenství potřebují správní orgány členských států a Společenství získávat, vyměňovat a zpracovávat rostoucí množství informací; vzhledem k tomu, že pro výkon svěřených pravomocí musí orgány Společenství získávat, vyměňovat a zpra- covávat rostoucí množství informací; vzhledem k tomu, že výkonná, účinná a bezpečná výměna informací ke zpracování vyžaduje integrovaný systém pro poskytování dat (dále jen „telematické sítě“); vzhledem k tomu, že telematickými sítěmi propojujícími informační systémy správních orgánů členských států a Společenství po celé Evropě jsou transevropské teleko- munikační sítě pro správní orgány; vzhledem k tomu, že řádné fungování vnitřního trhu a odstraňování překážek komunikace mezi správními orgány a soukromým sektorem jsou důležitými činiteli prosperity a konkurenceschopnosti průmyslu Společen- ství; (13) vzhledem k tomu, že používání telematických sítí může přispět k ochraně finančních zájmů Společenství a k boji proti podvodům; (8) Úř. věst. L 282, 24. 11. 1995, s. 16. (9) Úř. věst. L 183, 11. 7. 1997, s. 12. CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 24 178 (14) vzhledem k tomu, že by členské státy měly věnovat pozor- nost telematickým sítím vyvíjeným v rámci akcí Společen- ství pro rozvoj projektů, které společně uskutečňují v oblastech obsažených ve Smlouvě o založení Evropského společenství na základě Amsterdamské smlouvy a v dalších oblastech, na které se vztahuje Smlouva o založení Evrop- ské unie, jakož i v rámci ostatních akcí, které mohou pro- vádět pro dosažení cílů Smlouvy o založení Evropského společenství, a zejména čl. 3 písm. d) a článků 14, 18 a 39 této Smlouvy; (15) vzhledem k tomu, že během přípravy rozšíření Evropské unie může být požadována změna a posílení telematických sítí; (16) vzhledem k tomu, že schopnost jednat a transparentnost správních orgánů motivují občany Evropské unie, aby využívali výhod informační společnosti; (17) je uživatelem nebo vzhledem k tomu, že Společenství oprávněnou osobou telematických sítí, které podporují politiky a činnosti Společenství, komunikaci mezi orgány a hospodářskou a měnovou unii; (28) (18) vzhledem k tomu, že úkol vybudovat tyto sítě spočívá jak na Společenství, tak na členských státech; (19) vzhledem k tomu, že je důležité maximálně využívat normy, veřejně dostupné specifikace a aplikace z veřejné oblasti, aby byla bez přerušení souvislosti zajištěna inter- operabilita pro dosažení úspor z rozsahu a většího užitku z těchto sítí; (20) vzhledem k tomu, že cestou koordinovaného vývoje by se takové sítě měly stát společným telematickým rozhraním mezi Společenstvím a členskými státy; (21) vzhledem k tomu, že pro účinné využívání finančních zdrojů Společenství je vhodné rovnoměrně rozdělit náklady na tyto sítě mezi členské státy a Společenství a zároveň zamezit zbytečně velkému množství zařízení, opakování výzkumu a různorodým přístupům; (22) vzhledem k tomu, že každý členský stát v zásadě nese náklady, které vzniknou v důsledku provádění projektů a služeb IDA; jednotlivé členské státy uspokojivě dosáhnout cíle vybudo- vat tyto sítě, a proto mohou být z důvodů rozsahu či účinků navrhovaného opatření lépe dosaženy na úrovni Společenství; že navrhovaná akce nepřekročí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení daných cílů; (25) vzhledem k tomu, že provádění Dohody o evropském hospodářském prostoru a dohod o přidružení k Evrop- skému společenství vyžaduje změnu a rozvoj daných tele- matických sítí; (26) vzhledem k tomu, že telematické sítě a elektronická komu- nikace mají přirozený mezinárodní rozměr; (27) vzhledem k tomu, že opatření pro zajištění interoperabi- lity telematických sítí mezi správními orgány jsou v sou- ladu s prioritami stanovenými pro hlavní směry transev- ropských telekomunikačních sítí; vzhledem k tomu, že v souladu s rozhodnutím Rady č. 95/468/ES ze dne 6. listopadu 1995 o příspěvku Spole- čenství na telematickou výměnu dat mezi správními orgány ve Společenství (IDA) (1) byly akce již zahájeny; že Soudní dvůr zrušil dne 28. května 1998 rozhodnutí č. 95/468/ES; že účinky opatření přijatých Komisí na základě uvedeného rozhodnutí před jeho zrušením Sou- dem jsou zachovány; (29) vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí vytváří finanční rámec, který je pro rozpočtový orgán základem pro účely sestavení ročního rozpočtu ve smyslu bodu 1 prohlášení Evropského parlamentu, Rady ze dne 6. března 1995 (2); a Komise (30) vzhledem k tomu, že dne 20. prosince 1994 byl mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí uzavřen modus vivendi o prováděcích opatřeních k aktům přijatým postu- pem podle článku 251 Smlouvy (3), PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Oblast působnosti a cíle (23) vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné vymezit zvláštní směry obecně se vztahující na všechny takové sítě, jakož i zvláštní finanční rámec pro projekty společného zájmu, které jsou v souladu s těmito směry; 1. Společenství ve spolupráci s členskými státy bude činné v oblasti transevropských telematických sítí pro správní orgány a přijme opatření uvedená v tomto rozhodnutí s těmito cíli: (24) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadou subsidiarity a proporcionality podle článku 5 Smlouvy nemohou (1) Úř. věst. L 269, 11. 11. 1995, s. 23. (2) Úř. věst. C 102, 4. 4. 1996, s. 4. (3) Úř. věst. C 102, 4. 4. 1996, s. 1. 13/sv. 24 CS Úřední věstník Evropské unie 179 a) vytvořit funkční a interoperabilní transevropské telematické sítě mezi správními orgány členských států, vnitrostátními nebo regionálními, jakož i podle potřeby mezi uvedenými správními orgány a orgány a subjekty Společenství, které umožní výkonnou, účinnou a bezpečnou výměnu informací a tím přispějí k vytvoření hospodářské a měnové unie a pomo- hou členským státům a Společenství provádět v oblastech jejich pravomocí politiku a činnosti Společenství uvedené v článcích 3 a 4 Smlouvy, s ohledem na již probíhající práci v rámci stávajících programů Společenství nebo členských států; b) vybudovat integrované telematické sítě pro usnadnění komu- nikace mezi orgány Společenství a pro podporu postupu roz- hodování Společenství. 2. Toto rozhodnutí se vztahuje na všechny sítě v rámci programu IDA. Článek 2 Definice Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí: a) „telematickou sítí“: ucelený systém pro sdělování dat, jenž zahrnuje nejen materiální infrastrukturu a spojení, ale také služby a aplikace, které jsou vybudované na uvedené infrastruktuře, a které tak umožňují výměnu informací mezi subjekty a jednotlivci elektronickou cestou; b) „sítí IDA“: transevropská telematická síť pro správní orgány zřízená nebo provozovaná podle tohoto rozhodnutí. Tato síť je zřízena z podnětu Společenství jako uživatele sítě, účastníka sítě či jako oprávněné osoby, která má zájem na zajištění jejího provozu; c) „odvětvovou sítí“: transevropská telematická síť pro správní orgány nebo soubor služeb a aplikací, zvláště určená, aby umožnila a usnadnila ve správní oblasti provádění politiky, činnosti nebo cíle Společenství (dále jen „správní oblast“); d) „projektem IDA“: soubor vzájemně propojených akcí, které byly zahájeny nebo prováděny podle tohoto rozhodnutí, jak jsou uvedeny v příloze a které se týkají zřízení nebo rozvoje odvětvových sítí. Článek 3 Projekty společného zájmu 1. Pro dosažení cílů uvedených v článku 1 provádějí Společen- ství a členské státy projekty společného zájmu uvedené v příloze. 2. Tyto projekty jsou prováděny v souladu s pracovním progra- mem IDA a s obecnými prováděcími plány uvedenými v článku 5. Článek 4 Priority Pro účely vypracování pracovního programu IDA a přidělování finančních zdrojů Společenství na projekty IDA mají přednost projekty, které zlepšují hospodářskou životnost správních orgánů, orgánů Evropského společenství, členských států a regionů a které zřízením nebo rozvojem odvětvové sítě: a) přímo přispívají k odstraňování překážek volného pohybu zboží, osob, služeb a kapitálu nebo b) přímo přispívají k úspěšnému zavádění nebo k uspokojivému fungování hospodářské a měnové unie nebo c) podporují meziinstitucionální spolupráci mezi orgány Spole- čenství, jakož i mezi nimi a vnitrostátními a regionálními správními orgány, včetně vnitrostátních a regionálních parla- mentů nebo d) přispívají k ochraně finančních zájmů Společenství a člen- ských států nebo k boji proti podvodům nebo e) přispívají k přípravě rozšíření Evropské unie nebo f) podporují průmyslovou konkurenceschopnost Společenství, a zejména malých a středních podniků nebo g) poskytují výhody osobám v Evropské unii. Článek 5 Hlavní rysy provádění 1. Při provádění projektů IDA musí být dodržovány zásady uve- dené v tomto článku. 2. Provádění projektů IDA musí mít právní základ. Pro účely tohoto rozhodnutí se má za to, že projekt IDA splňuje tento požadavek, pokud daná síť nebo sítě usnadňují komunikaci mezi správními orgány při provádění jednoho nebo několika aktů Spo- lečenství. První pododstavec se nepoužije na projekty, které usnadňují meziinstitucionální komunikaci nebo postup rozhodování Spo- lečenství, ani na společné činnosti podporující alespoň dva pro- jekty IDA. 3. Projekty IDA zahrnují všechny akce nezbytné pro zřizování nebo rozvíjení odvětvových sítí, zejména studie a prokázání proveditelnosti, vytvoření pracovních skupin složených ze znalců členských států a Společenství a případně zprostředkování zboží a služeb určených Společenství. 4. Projekty IDA zahrnují přípravnou fázi, fázi zkoumání prove- ditelnosti, fázi vývojovou a hodnotící a prováděcí fázi. Přípravná fáze směřuje k vypracování předběžné zprávy týkající se cílů, oblasti působnosti a smyslu projektu, a zejména předpokládaných nákladů a přínosů, a jejím cílem je ujistit se, že účastníci poté, co byli řádně konzultováni, věc pochopili a jsou připraveni se zavázat. 180 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 24 Fáze zkoumání proveditelnosti směřuje k vypracování obecného prováděcího plánu, který zahrnuje: Společenství v oblasti normalizace veřejných zakázek v odvětví systémů a služeb z oblasti informačních a komunikačních tech- nologií (ICT). a) popis cílů, funkcí, účastníků a technického přístupu sítě nebo sítí, které mají být zřízeny v rámci projektu; b) rozdělení rolí a úkolů mezi Společenství a členské státy během následujících fází vývoje a hodnocení a fáze provádění; c) podrobný popis očekávaných přínosů a kritérií, která umožní tyto přínosy zhodnotit po prováděcí fázi; d) schéma rovnoměrného rozdělení výdajů na provoz a údržbu daných sítí mezi Společenství a členské státy po dokončení prováděcí fáze. Fáze vývoje a hodnocení může případně spočívat ve vypracování, zkoušení, hodnocení a kontrole navrženého řešení pro danou síť nebo sítě v malém měřítku a podle výsledků může být upraven obecný prováděcí plán. Prováděcí fáze spočívá ve zřízení dané sítě nebo sítí, které musí být plně funkční, podle obecného prováděcího plánu. 5. Projekty IDA jsou založeny na horizontálních akcích a opatřeních přijatých Společenstvím v rámci rozhodnutí Evrop- ského parlamentu a Rady č. 1720/1999/ES ze dne 12. čer- vence 1999, kterým se přijímá soubor akcí a opatření pro zajiš- tění interoperability transevropských sítí pro elektronickou výměnu dat mezi správními orgány (IDA) a přístupu k nim (1); je-li to možné, použijí se zejména společné obecně použitelné služby a aplikace. 6. K zahájení a provádění projektu IDA, k vymezení jeho fází, jakož i k vymezení jak technických, tak funkčních požadavků uži- vatelů pro danou síť nebo sítě v rámci tohoto projektu musí dojít v rámci dotyčné politiky nebo činnosti Společenství a musí být případně kontrolováno použitelným postupem výboru. 8. Vymezení a provádění každého projektu IDA se zakládá na vhodných výsledcích dosažených v rámci jiných souvisejících čin- ností Společenství, zejména programů Společenství týkajících se výzkumu a technického rozvoje a činností Společenství v oblasti transevropských telekomunikačních sítí. 9. O každém projektu bude v koordinaci s členskými státy v rámci určité politiky nebo činnosti Společenství vypracován přehled a ve lhůtě jednoho roku od skončení prováděcí fáze bude předložen příslušnému odvětvovému výboru a výboru uvede- nému v článku 8. Přehled zahrnuje analýzu nákladů a přínosů. Článek 6 Finanční příspěvek Společenství 1. Náklady na provádění projektů IDA nese Společenství poměrně podle významu, který pro něj představují. 2. Finanční příspěvek Společenství na každý projekt IDA je určen podle odstavců 3 až 7. Tento příspěvek nezahrnuje výdaje na další používání aplikací nebo specifikací, které je v rozporu s priori- tami nebo požadavky tohoto rozhodnutí nebo rozhodnutí Evrop- ského parlamentu a Rady č. 1720/1999/ES. 3. V přípravné fázi a ve fázi zkoumání proveditelnosti projektu může příspěvek Společenství pokrývat veškeré náklady na nezbytné studie. 4. Ve vývojové a hodnotící fázi a v prováděcí fázi projektu nese Společenství náklady na ty úkoly, které mu byly svěřeny obecným prováděcím plánem projektu. 5. Ve výjimečných případech a postupem podle článku 8 může Společenství přispět formou přímých subvencí na část výdajů, které vznikly jednomu nebo několika členským státům, aby tyto členské státy: Neuplatní-li se žádný postup odvětvového výboru, zřídí Společen- ství a členské státy odvětvové skupiny znalců pověřených pro- zkoumáním těchto otázek. a) vykonávaly činnosti týkající se projektu nebo sítě IDA, o kterých se předpokládá, že mají význam pro jiné účastníky nebo pro jiné projekty nebo sítě IDA, Komise sdělí závěry odvětvových výborů a skupin znalců výboru uvedenému v článku 8 společně s návrhy opatření uvedených v článku 7. 7. Každý projekt IDA je technicky upřesněn odkazy na evropské normy nebo případně na veřejně dostupné specifikace, jakou jsou otevřené normy Internetu, aby byl zajištěn vysoký stupeň intero- perability vnitrostátních systémů a systémů Společenství uvnitř správních odvětví a mezi nimi a soukromým sektorem. Zvláštní pozornost je věnována hlavním směrům a podpůrným nástrojům (1) Úř. věst. L 203, 3. 8. 1999, s. 9. b) zavedly do systému zdokonalení považované za nezbytné pro zlepšení nebo zjednodušení obecného zavedení konkrétní sítě IDA. Výše předpokládaných subvencí je upřesněna v pracovním pro- gramu IDA pro každý dotyčný projekt nebo síť IDA pro probí- hající rozpočtový rok s ohledem na maximální povolenou výši, očekávané přínosy pro projekty a sítě IDA, cíle, které mají být dosaženy, přijímající správní orgány členských států a úkoly, které mají být financovány pomocí těchto subvencí. Kromě výjimečných případů subvence nepřesáhnou polovinu výdajů skutečně vynaložených každým přijímajícím členským státem při provádění úkolů, na které je podpora poskytována. 13/sv. 24 CS Úřední věstník Evropské unie 181 6. Financování ze strany Společenství podle tohoto rozhodnutí skončí uplynutím prováděcí fáze projektu IDA; toto rozhodnutí však umožňuje výjimečně a postupem podle článku 8 poskytnutí dalších prostředků na pokrytí všech nebo části nákladů na pro- voz a údržbu sítě IDA až do konce roku následujícího po roce, kdy bylo zřízení sítě dokončeno. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání roz- hodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje. 7. Společenství rovněž může v rámci tohoto rozhodnutí a do konce roku 1999 nést náklady na provoz a údržbu sítí IDA, které budou dále provozovány na základě tohoto rozhodnutí a které již byly v provozu ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. 8. Finanční zdroje poskytované podle tohoto rozhodnutí nesmí být zásadně přiděleny na projekty nebo fáze projektů, které využí- vají jiné zdroje financování Společenství. Článek 7 Provádění Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě: Komise odloží nejvýše o tři měsíce ode dne tohoto sdělení pou- žitelnost opatření, o kterých rozhodla; Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě v předchozím pododstavci přijmout jiné rozhodnutí. stanovené 2. Komise každoročně předkládá Výboru pro telematiku mezi správními orgány zprávu o provádění tohoto rozhodnutí. 1. Akce Společenství vymezené v článcích 3 až 6 provádí Komise. Článek 9 Přezkum a hodnocení 2. Postup uvedený v článku 8 se použije pro schvalování, v sou- ladu s prioritami podle článku 4 a se zásadami podle článku 5, části pracovního programu IDA týkající se provádění tohoto roz- hodnutí, který Komise každoročně sestaví. Pracovní program IDA obsahuje rozdělení dosavadních výdajů pro každý projekt za předchozí rok(y). 1. Komise v koordinaci se členskými státy hodnotí každé dva roky provádění tohoto rozhodnutí. 2. Hodnocení zjišťuje pokrok projektů společného zájmu uvede- ných v příloze. 3. Postup uvedený v článku 8 se použije pro schvalování, v sou- ladu se zásadami podle článku 5, předběžné zprávy a obecného prováděcího plánu pro každý projekt IDA na konci fáze zkou- mání proveditelnosti a na konci vývojové a hodnotící fáze, jakož i pro schvalování přijetí všech následných podstatných změn pro- váděcího plánu. S ohledem na výdaje Společenství Komise rovněž zkoumá přínosy ze sítí IDA pro Společenství za účelem pokroku společných poli- tik a spolupráce mezi orgány, pro členské státy, pro evropské podniky a pro občany Evropské unie, a určuje oblasti, které by měly být zlepšeny, a prověřuje návaznost s jinými činnostmi Spo- lečenství v oblasti transevropských telekomunikačních sítí. 4. Postup uvedený v článku 8 se použije pro schvalování, v sou- ladu s prioritami podle článku 4 a se zásadami podle článků 5 a 6, rozdělení ročních rozpočtových výdajů podle projektů na základě tohoto rozhodnutí. Návrhy na jakékoli úpravy rozpočtu přesahující částku 250 000 EUR v jedné položce projektu za rok rovněž podléhají tomuto postupu. 3. Po přezkoumání hodnocení Výborem pro telematiku mezi správními orgány je Komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě a připojuje k němu veškeré vhodné návrhy na změnu přílohy. Hodnocení jsou předkládána nejpozději v okamžiku předložení návrhů rozpočtu pro roky 2001, 2003 a 2005. 5. Technické specifikace nabídkových řízení vyhlašovaných při provádění tohoto rozhodnutí, pokud hodnota smlouvy přesahuje 500 000 EUR, jsou vymezeny v koordinaci s členskými státy. Článek 10 Rozšíření na EHP a přidružené země Článek 8 Postup projednávání ve výboru Evropským společenstvím účasti 1. Program IDA může být otevřen v rámci příslušných dohod s Evropského hospodářského prostoru a přidružených zemí střední a východní Evropy a Kypru na projektech společného zájmu, kterých se tyto dohody týkají. zemí 1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Název výboru je Výbor pro telematiku mezi správními orgány. 2. Při provádění projektů je podporována spolupráce se třetími zeměmi a případně mezinárodními organizacemi nebo subjekty. 182 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 24 Článek 11 Jiné odvětvové sítě 1. Pokud jde o zřízení nebo rozvoj jiných odvětvových sítí, které nejsou projekty IDA (dále jen „jiné odvětvové sítě“), zajistí člen- ské státy a Společenství v souladu s ustanoveními právních předpisů Společenství, jež upravují provoz těchto odvětvových sítí, aby byly dodržovány odstavce 2 až 6. 2. Jiné odvětvové sítě využívají horizontální akce a opatření přijatá Společenstvím v rámci rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1720/1999/ES, pokud tyto akce a opatření nemohou vyhovět požadavkům uživatelů vymezeným pro jiné odvětvové sítě. 3. Každá z jiných odvětvových sítí je technicky upřesněna odkazy na evropské normy nebo případně na veřejně přístupné specifi- kace, jako jsou otevřené normy Internetu, aby byl zajištěn vysoký stupeň introperability vnitrostátních systémů a systémů Společen- ství uvnitř správních odvětví a mezi nimi a soukromým sektorem. Zvláštní pozornost je věnována hlavním směrům a podpůrným nástrojům Společenství v oblasti normalizace veřejných zakázek v odvětví systémů a služeb informačních a komunikačních tech- nologií (ICT). 4. Zřízení a provoz jiných odvětvových sítí by se měly zakládat na vhodných výsledcích dosažených v rámci jiných činností Spo- lečenství, zejména programů Společenství týkajících se výzkumu a technického rozvoje a činností Společenství na poli transevrop- ských telekomunikačních sítí. 7. Nejpozději do 3. října 1999 a poté každý rok předkládá Komise Výboru pro telematiku mezi správními orgány zprávu o provádění odstavců 1 až 6. Ve zprávě Komise uvede všechny požadavky uživatelů, které brání jiným odvětvovým sítím využívat obecně použitelné služby uvedené v odstavci 2, a pro- zkoumá možnosti zlepšení těchto služeb, aby vyhovovaly poža- davkům uživatelů. Článek 12 Finanční rámec Finanční rámec pro výkon akce Společenství podle tohoto rozhodnutí činí na období 1998 až 2000 38,5 milionů EUR. Roční přidělovaná částka je povolována rozpočtovým orgánem v mezích finančního výhledu. Článek 13 Vstup v platnost Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství. Vstupuje v platnost dnem vyhlášení a použije se do 31. prosince 2004. Článek 14 Určení Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 12. července 1999. 5. O každé z jiných odvětvových sítí bude vypracován přehled. Za Evropský parlament 6. Náklady na zřizování jiných odvětvových sítí nese Společen- ství poměrně podle významu, který pro něj představují. předseda J. M. GIL-ROBLES Za Radu předseda S. NIINISTÖ 13/sv. 24 CS Úřední věstník Evropské unie 183 PŘÍLOHA PROJEKTY SPOLEČNÉHO ZÁJMU V OBLASTI TRANSEVROPSKÝCH SÍTÍ PRO VÝMĚNU DAT MEZI SPRÁVNÍMI ORGÁNY Následující projekty se považují za projekty společného zájmu v rámci programu IDA: A. OBECNĚ 1. Zřízení a provoz telematických sítí ve prospěch hospodářské a měnové unie a politiky a činností Společen- ství (v souladu se sekcí B), meziinstitucionální výměny informací (v souladu se sekcí C) a globalizace sítí IDA (v souladu se sekcí D). 2. Pokračování a zdokonalování odvětvových projektů a sítí zahájených na základě rozhodnutí Rady č. 95/468/ES, s výjimkou sítí uvedených v sekci E. 3. Zřizování sítí, jež jsou nezbytné pro fungování evropských agentur a subjektů a pro podporu právního rámce v souvislosti se zřízením evropských agentur. 4. Zřizování sítí v oblasti politik souvisejících s volným pohybem osob, pokud jsou nezbytné pro podporu akcí Společenství a/nebo členských států v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství. 5. Zřizování sítí, které musí být v rámci politik a opatření Společenství nebo za nepředvídaných okolností naléhavě vytvořeny pro podporu akce Společenství a členských států, zejména za účelem ochrany života a zdraví lidí, zvířat a rostlin, práv evropských spotřebitelů, životních podmínek osob v Evropské unii nebo základních zájmů Společenství. B. ZVLÁŠTNÍ SÍTĚ VE PROSPĚCH HOSPODÁŘSKÉ A MĚNOVÉ UNIE A POLITIKY A ČINNOSTI SPO- LEČENSTVÍ 1. Telematické sítě týkající se hospodářské a měnové politiky, zejména usnadňující kontrolu dodržování kon- vergenčních hledisek a zavádění eura. 2. Telematické sítě týkající se rozšiřování Evropské unie, zejména zaváděním účinného systému elektronické komunikace mezi překladatelskými službami Komise a Rady a dočasnými překladatelskými a revizními orgány, které mohou být zřízeny v každé kandidátské zemi. 3. Telematické sítě týkající se regionálních politik a politik soudržnosti, zejména usnadňující shromažďování, správu a šíření informací týkajících se provádění regionálních politik a politik soudržnosti na úrovni ústřední a regionální správy. 4. Telematické sítě týkající se financování Společenství, zejména pro vytvoření rozhraní se stávajícími databázemi Komise, aby byl usnadněn přístup evropských subjektů, zejména malých a středních podniků, ke zdrojům financování Společenství. 5. Telematické sítě v oblasti statistiky týkající se zejména shromažďování a šíření statistických informací. 6. Telematické sítě v oblasti zveřejňování úředních dokumentů. 7. Telematické sítě v zemědělství a v odvětví rybolovu, zejména pro správu zemědělských trhů a struktur, účin- nější finanční správu, výměnu účetních dat o hospodářstvích (RICA) mezi vnitrostátními subjekty a Komisí a boj proti podvodům. 8. Telematické sítě v průmyslu, týkající se zejména výměny informací mezi správními orgány odpovědnými za průmysl a mezi těmito správními orgány a sdruženími podniků, určené pro výměnu dat týkajících se schválení typu motorových vozidel mezi správními orgány, jakož i služeb pro zjednodušení a zlepšení postupů při vyplňování správních tiskopisů. 9. Telematické sítě týkající se politiky hospodářské soutěže, zejména pro zavádění zdokonalené elektronické výměny dat se státními správami jednotlivých členských států s cílem zlepšit informovanost a systém kon- zultací. 184 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 24 10. Telematické sítě v oblasti kultury, informací, komunikace a audiovizuálního odvětví, zejména pro výměnu informací o problémech obsahu otevřených sítí, aby došlo k podpoře rozvoje a volného pohybu nových audiovizuálních a informačních služeb. 11. Telematické sítě v oblasti dopravy, zejména pro usnadnění výměny dat týkajících se řidičů, vozidel a dopravců. 12. Telematické sítě v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí, ochrany spotřebitelů a ochrany zdraví spotřebitelů, pro usnadnění výměny informací mezi členskými státy. C. MEZIINSTITUCIONÁLNÍ SÍTĚ Telematické sítě pro podporu výměny meziinstitucionálních informací, zejména pro: 1. podporu postupu přijímání rozhodnutí Společenství a pro parlamentní otázky; 2. zřízení nezbytných telematických spojení mezi Komisí, Evropským parlamentem, ostatními evropskými orgány a Radou (včetně sídla úřadujícího předsednictví Evropské unie a stálých zastoupení členských států); 3. usnadnění mnohojazyčné výměny informací mezi orgány řízením překladatelské činnosti a pomůcek pro překlady, sdílením nebo výměnou vícejazyčných zdrojů a organizací společného přístupu k terminologic- kým databázím; 4. vzájemné sdílení dokumentů mezi evropskými agenturami a subjekty a evropskými orgány. D. GLOBALIZACE SÍTÍ IDA Rozšíření sítí IDA na země EHP, ESVO, země střední a východní Evropy a další přidružené země, jakož i na země skupiny G7 a mezinárodní organizace, zejména pokud jde o telematické sítě v oblasti sociálního zabezpečení, lékařské péče, léků a léčiv a životního prostředí. E. JINÉ ODVĚTVOVÉ SÍTĚ Projekty, které byly dříve financovány z programu IDA a které mají nyní vlastní zdroje Společenství, patří do skupiny „jiné odvětvové sítě“ uvedené v článku 11 tohoto rozhodnutí


title: Commission Regulation (EC) No 1516/1999 of 12 July 1999 amending Regulation (EC) No 1443/98 establishing the supply balance for the Canary Islands in the rice products sector

eurovoc_concepts:
Canary Islands
rice
supply balance sheet

formats: html pdf print

text: 13. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 177/3 COMMISSION REGULATION (EC) No 1516/1999 of 12 July 1999 amending Regulation (EC) No 1443/98 establishing the supply balance for the Canary Islands in the rice products sector THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1601/92 15 June 1992 concerning specific measures for the Canary Islands with regard to certain agricultural products (1), as last amended by Regulation (EC) No 1257/1999 (2), and in particular Article 3(4) thereof, (1) Whereas common detailed rules for the implementation of the specific arrangements for the supply of certain agricultural products to the Canary Islands are laid down in Commission Regulation (EC) No 2790/94 (3), as last amended by Regulation (EC) No 825/98 (4); (2) Whereas, for the purposes of applying Article 2 of Regu- lation (EEC) No 1601/92, the forecast supply balance for the Canary Islands should be established for rice-sector products; whereas that balance must be established on the basis of the requirements of the region; whereas the Annex to Commission Regulation (EC) No 1443/98 (5) should accordingly be replaced by the Annex hereto; (3) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The Annex to Regulation (EC) No 1443/98 is replaced by the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply with effect from 1 July 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 12 July 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 173, 27. 6. 1992, p. 13. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 80. (3) OJ L 296, 17. 11. 1994, p. 23. (4) OJ L 117, 21. 4. 1998, p. 5. (5) OJ L 191, 7. 7. 1998, p. 43. L 177/4 EN Official Journal of the European Communities 13. 7. 1999 ANNEX ‘ANNEX Supply balance for rice for the Canary Islands for the marketing period 1 July 1999 to 30 June 2000 (tonnes) Product (CN code) Milled rice Broken rice 1006 30 1006 40 Canary Islands 13 000 2 600'


title: 1999/519/EG: Aanbeveling van de Raad van 12 juli 1999 betreffende de beperking van blootstelling van de bevolking aan elektromagnetische velden van 0 Hz - 300 GHz

eurovoc_concepts:
health control
health risk
medical research
non-ionising radiation
radiation protection

text: 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/59 II (Besluiten waarvan de publicatie niet voorwaarde is voor de toepassing) RAAD AANBEVELING VAN DE RAAD van 12 juli 1999 betreffende de beperking van blootstelling van de bevolking aan elektromagnetische velden van 0 Hz — 300 GHz (1999/519/EG) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, en met name op artikel 152, lid 4, tweede alinea, Gezien het voorstel van de Commissie, Gezien het advies van het Europees Parlement (1), Overwegende hetgeen volgt: (1) Krachtens artikel 3, onder o), van het Verdrag moet het optreden van de Gemeenschap een bĳdrage omvatten tot het verwezenlĳken van een hoog niveau van bescher- ming van de gezondheid; het Verdrag voorziet ook in de bescherming van de gezondheid van werknemers en van de consument; (2) Het Europees Parlement heeft de Commissie in zĳn reso- lutie van 5 mei 1994 betreffende de bestrĳding van de straling (2) schadelĳke effecten van niet-ioniserende verzocht wettelĳke bepalingen voor te stellen die tot doel hebben de blootstelling van de werknemers en de bevolking aan niet-ioniserende elektromagnetische stra- ling te beperken; (3) Ter bescherming van de gezondheid en de veiligheid van werknemers in verband met elektromagnetische velden zĳn communautaire minimumvoorschriften voor het werken met beeldschermapparatuur vastgesteld (3), er zĳn communautaire maatregelen ingevoerd ter bevorde- ring van de verbetering van de veiligheid en de gezond- heid op het werk van werkneemsters tĳdens de zwanger- schap, na de bevalling en tĳdens de lactatie (4), die de werkgevers er onder andere toe verplichten werkzaam- heden te evalueren die een specifiek risico van blootstel- ling aan niet-ioniserende straling inhouden; er zĳn mini- mumvoorschriften voorgesteld voor de bescherming van (1) PB C 175 van 21. 6. 1999. (2) PB C 205 van 25. 7. 1994, blz. 439. (3) PB L 156 van 21. 6. 1990, blz. 14. (4) PB L 348 van 28. 11. 1992, blz. 1. de werknemers tegen fysische agentia (5), die maatre- gelen tegen niet-ioniserende straling inhouden; deze aanbeveling heeft derhalve geen betrekking op de bescherming van de werknemers tegen beroepsmatige blootstelling aan elektromagnetische velden; (4) De bevolking in de Gemeenschap moet worden beschermd tegen bewezen nadelige gevolgen voor de gezondheid van blootstelling aan elektromagnetische veIden; (5) Maatregelen met betrekking tot elektromagnetische velden dienen aIle burgers van de Gemeenschap een hoog beschermingsniveau te bieden; dat de voorschriften van de lidstaten op dit gebied gebaseerd dienen te zĳn op een gemeenschappelĳk overeengekomen kader teneinde bĳ te dragen tot een consistente bescherming in de hele Gemeenschap; (6) Overeenkomstig het subsidiariteitsbeginsel mag elke nieuwe maatregel op een gebied dat niet onder de uitsluitende bevoegdheid van de Gemeenschap valt, zoals de bescherming van de bevolking tegen niet-ionise- rende straling, alleen door de Gemeenschap worden genomen als de voorgestelde doelstellingen, vanwege de omvang of de gevolgen van het voorgestelde optreden, beter door de Gemeenschap dan door de lidstaten kunnen worden verwezenlĳkt; (7) De activiteiten betreffende de beperking van de blootstel- ling van de bevolking aan elektromagnetische velden moeten worden afgewogen tegen de andere voordelen in het opzicht van gezondheid en veiligheid die voorzie- ningen welke eIektromagnetische velden hebben, voor de kwaliteit van het bestaan bieden, bĳvoorbeeld op het gebied van telecommunicatie, energie en openbare veiligheid; (5) PB C 77 van 18. 3. 1993, blz. 12, en PB C 230 van 19. 8. 1994, blz. 3. L 199/60 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 (8) Het is noodzakelĳk door middel van aanbevelingen aan de lidstaten een communautair kader betreffende bloot- stelling aan elektromagnetische velden in te stellen, met het oog op de bescherming van de bevolking; (9) Deze aanbeveling heeft tot doel de gezondheid van de bevolking te beschermen en is derhalve met name van toepassing op plaatsen waar personen geruime tĳd aanwezig zĳn in verhouding tot de effecten die door deze aanbeveling worden bestreken; (10) Het communautair kader, dat door veel reeds bestaande wetenschappelĳke publicaties onderbouwd kan worden, dient gebaseerd te zĳn op de beste beschikbare weten- schappelĳke gegevens op dit gebied en basisrestricties en referentieniveaus voor blootstelling aan elektromagneti- sche velden dient te omvatten, met de vermelding dat uitsluitend bewezen gevolgen als basis zĳn gebruikt voor de aanbevolen beperking van de blootstelling; ter zake is door de Internationale Commissie voor bescherming tegen niet-ioniserende straling (International Commis- sion on Non-Ionizing Radiation Protection - ICNIRP) een advies uitgebracht, dat de steun heeft gekregen van de wetenschappelĳke stuurgroep van de Commissie en dat regelmatig opnieuw moet worden bezien en beoordeeld in het licht van nieuwe kennis en ontwikkelingen op het gebied van de technologie en de toepassingen van bronnen en handelingen die aanleiding geven tot bloot- stelling aan elektromagnetische velden; (11) Dergelĳke basisrestricties en referentieniveaus dienen van toepassing te zĳn op aIle straling afkomstig van elektro- magnetische velden, met uitzondering van optische stra- ling en ioniserende straling; voor de eerstgenoemde cate- gorie moeten de desbetreffende wetenschappelĳke gege- vens en adviezen nog nader bestudeerd worden en voor de laatstgenoemde categorie bestaan al communautaire maatregelen; (12) De nationale en Europese normalisatie-instellingen (zoaIs Cenelec, CEN) worden aangemoedigd binnen het kader van communautaire wetgeving normen te ontwikkelen voor het ontwerpen en testen van uitrusting waarmee de inachtneming van de basisrestricties van deze aanbeve- ling kan worden beoordeeld; (13) Inachtneming van de aanbevolen restricties en referen- tieniveaus dient een hoog beschermingsniveau ten aanzien van de bewezen gezondheidseffecten van bloot- stelling aan elektromagnetische straling te bieden, maar storingen van of effecten op het functioneren van medi- sche hulpmiddeIen, zoals metalen prothesen, pacema- kers en defibrillators, cochleaimplantaten en andere implantaten, kunnen daardoor niet zonder meer worden vermeden; storingen met pacemakers kunnen optreden bĳ niveaus onder de aanbevolen referentieniveaus en hiervoor moeten voorzorgen worden genomen, die echter buiten het bestek van deze aanbeve- ling vallen en in de wetgeving inzake elektromagnetische compatibiliteit en medische hulpmiddelen geregeld worden; passende (14) Overeenkomstig het evenredigheidsbeginsel geeft deze aanbeveling algemene beginselen en methoden voor de bescherming van de bevolking, waarbĳ het aan de lidstaten overgelaten wordt gedetailleerde voorschriften vast te stellen voor bronnen en handelingen die aanlei- ding geven tot blootstelling aan elektromagnetische velden en voor de indeling van de blootstellingomstan- digheden van personen als al dan niet beroepsgebonden, in overeenstemming met de communautaire bepalingen betreffende de bescherming van de veiligheid en gezond- heid van werknemers; (15) De lidstaten mogen, overeenkomstig het Verdrag, in een hoger beschermingsniveau voorzien dan in deze aanbe- veling is aangegeven; (16) Over de door de lidstaten op dit gebied genomen maat- regelen, ongeacht of die bindend zĳn of niet, en over de wĳze waarop daarbĳ met deze aanbeveling rekening gehouden is, dienen op nationaal en communautair niveau verslagen te worden uitgebracht; (17) De lidstaten dienen de verspreiding van informatie en praktĳkvoorschriften inzake de risico's van en bescher- mingsmaatregelen tegen elektromagnetische velden, met name met betrekking tot het ontwerp, de installatie en het gebruik van apparatuur, te bevorderen teneinde daaraan meer bekendheid te geven en aldus te bereiken dat de blootstellingniveaus de aanbevolen restricties niet overschrĳden; (18) Aandacht dient te worden besteed aan het verkrĳgen van voldoende inzicht in en passende voorlichting over de risico's die met elektromagnetische velden verband houden, met inachtneming van de percepties van de bevolking ten aanzien van dergelĳke risico's; (19) De lidstaten moeten kennis nemen van de vooruitgang in de wetenschappelĳke kennis en de technoIogie met betrekking tot de bescherming tegen niet-ioniserende straling, onder meer met het oog op voorzorgsmaatre- gelen en dienen te zorgen voor regelmatig toezicht en herziening met regelmatige beoordelingen in het licht van de adviezen van de bevoegde internationale organi- saties, zoals de International Commission on Non-Ioni- zing Radiation Protection, BEVEELT AAN: I. dat de lidstaten voor de toepassing van deze aanbeveling de in bĳlage I, deel A, gedefinieerde fysische grootheden hanteren; II. dat de lidstaten, om een hoog niveau van bescherming van de gezondheid tegen blootstelling aan elektromagnetische velden te bieden: a) op basis van bĳlage I, deel B, een kader van basisrestric- ties en referentieniveaus goedkeuren; b) overeenkomstig dit kader maatregelen nemen met betrekking tot bronnen of handelingen waarbĳ de bevolking geruime tĳd aan elektromagnetische velden wordt blootgesteld, met uitzondering van blootstelling om medische redenen, waarbĳ de gevaren en voordelen van blootstelling boven de basisrestricties terdege moeten worden afgewogen; c) ernaar streven dat de basisrestricties van bĳlage II voor de blootstelling van de bevolking worden nageleefd; 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/61 III. dat de lidstaten, om de naleving van de in bĳlage II genoemde basisrestricties te vergemakkelĳken en te bevor- deren: a) bĳ de bepaling van blootstellingrisico's rekening houden met de referentieniveaus van bĳlage III of, indien deze bestaan en voorzover zĳ door de lidstaat erkend worden, Europese of nationale normen die gebaseerd zĳn op overeengekomen, wetenschappelĳk onderbouwde meet- en rekenprocedures die bedoeld zĳn om te bepalen of de basisrestricties worden nage- leefd; b) situaties waarbĳ bronnen van meer dan één frequentie betrokken zĳn, beoordelen overeenkomstig de in bĳlage IV gegeven formules, zowel wat de basisrestric- ties als wat de referentieniveaus betreft; c) waar nodig rekening mogen houden met criteria zoals de duur van de blootstelling, de blootgestelde lichaams- delen, de leeftĳd en de lichamelĳke conditie van de bevolking; IV. dat de lidstaten bĳ het bepalen van het beleid of de maatregelen inzake de blootstelling van personen aan elek- tromagnetische velden, zowel de risico's als de voordelen van de diverse mogelĳke maatregelen tegen elkaar afwegen wanneer zĳ besluiten of al dan niet opgetreden moet worden overeenkomstig deze aanbeveling; V. dat de lidstaten, om het inzicht in de gevaren van en de bescherming tegen blootstelling aan elektromagnetische velden te vergroten, aan de bevolking in een geschikte vorm informatie verstrekken over de gezondheidsimpact van elektromagnetische velden en over de maatregelen die getroffen zĳn om deze aan te pakken; VI. dat de lidstaten, om de kennis over de gezondheidseffecten van elektromagnetische velden te vergroten, in de context van hun nationale onderzoekprogramma's onderzoek naar elektromagnetische velden en de menselĳke gezondheid bevorderen en evalueren, met inachtneming van commu- nautaire en internationale aanbevelingen en inspanningen op onderzoeksgebied uit zoveel mogelĳk bronnen; aan elektromagnetische VII. dat de lidstaten, om bĳ te dragen tot het opzetten van een consistent systeem van bescherming tegen risico's van blootstelling verslag uitbrengen over de opgedane ervaringen met de maatre- gelen die zĳ op het door deze aanbeveling bestreken gebied nemen en de Commissie hiervan na een periode van drie jaar voIgend op de goedkeuring van deze aanbe- veling op de hoogte stellen, waarbĳ zĳ aangeven hoe daarmee in die maatregelen rekening is gehouden. velden, NODIGT DE COMMISSIE UIT: 1. zich in te zetten voor de vaststelling van de in punt III, inbegrip van onder a), bedoelde Europese normen, met meet- en rekenmethoden; 2. bĳ de uitvoering van het lopende kaderprogramma voor onderzoek naar de lange- en kortetermĳneffecten van bloot- stelling aan elektromagnetische velden van alle relevante frequenties aan te moedigen; 3. te blĳven meewerken aan de inspanningen van op dit gebied bevoegde internationale organisaties en de totstandkoming van een internationale consensus over richtsnoeren en adviezen betreffende beschermings- en preventieve maatre- gelen te bevorderen; 4. de betrokken aangelegenheden te blĳven volgen zodat deze aanbeveIing kan worden herzien en geactualiseerd, daarbĳ tevens rekening te houden met mogelĳke effecten die inbegrip van voor- momenteel bestudeerd worden, met zorgsaspecten, en binnen vĳf jaar aan de hand van de verslagen van de lidstaten en in het licht van de recentste wetenschappelĳke gegevens en adviezen, een verslag op te stellen met betrekking tot de Gemeenschap in haar geheel. Gedaan te Brussel, 12 juli 1999. Voor de Raad De Voorzitter S. NIINISTÖ L 199/62 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 BĲLAGE I DEFINITIES In deze aanbeveling worden onder de term elektromagnetische velden verstaan: statische velden, extreem laagfrequente velden (ELF) en radiofrequentievelden (RF), microgolven daaronder begrepen, in het frequentiegebied van 0 Hz tot 300 GHz. A. FYSISCHE GROOTHEDEN In de context van de blootstelling aan elektromagnetische velden worden gewoonlĳk acht fysische grootheden gebruikt: De contactstroom (IC een elektrisch veld kan door dat veld worden opgeladen. ) tussen een persoon en een voorwerp wordt uitgedrukt in ampère (A). Een geleidend voorwerp in De stroomdichtheid (J) is de door een eenheidsdoorsnede loodrecht op zĳn richting in een volumegeleider, zoals het menselĳk lichaam of een deel daarvan, lopende stroom; zĳ wordt uitgedrukt in ampère per vierkante meter (A/m2). De elektrische veldsterkte is een vectorgrootheid (E), die overeenkomt met de kracht die op een geladen deeltje, ongeacht de beweging daarvan in de ruimte, wordt uitgeoefend. Zĳ wordt uitgedrukt in volt per meter (V/m). De magnetische veldsterkte is een vectorgrootheid (H) die, naast de magnetische fluxdichtheid, dient voor de beschrĳving van een magnetisch veld op elk punt in de ruimte. Zĳ wordt uitgedrukt in ampère per meter (A/m). De magnetische fluxdichtheid is een vectorgrootheid (B), die een op bewegende ladingen inwerkende kracht veroorzaakt; zĳ wordt uitgedrukt in tesla (T). In de lege ruimte en in biologische materialen kunnen de magnetische fluxdichtheid en de magnetische veldsterkte in elkaar worden omgerekend met de equivalentie 1 A m–1 = 4π 10–7 T. De vermogensdichtheid (S) is de passende grootheid voor gebruik bĳ zeer hoge frequenties, wanneer de doordringdiepte in het lichaam gering is. Zĳ is de loodrecht op een oppervlak vallende energiestroom, gedeeld door de grootte van het oppervlak; zĳ wordt uitgedrukt in watt per vierkante meter (W/m2). De specifieke energieabsorptie (SA) is de energie die wordt geabsorbeerd per massaeenheid biologisch weefsel, uitgedrukt in joule per kilogram (J/kg). In deze aanbeveling wordt deze grootheid gebruikt voor het beperken van de niet-thermi- sche effecten van gepulseerde microgolfstraling. Het specifieke energieabsorptietempo (SAT) gemiddeld over het gehele lichaam of over lichaamsdelen, is het tempo waarin de energie per massaeenheid biologisch materiaal wordt geabsorbeerd; het wordt uitgedrukt in watt per kilogram (W/kg). Het lichaams-SAT is een algemeen aanvaarde maatstaf voor het relateren van schadelĳke thermische effecten aan de blootstelling aan RF. Naast het gemiddelde lichaams-SAT zĳn lokale SAT-waarden noodzakelĳk voor het evalueren en beperken van te grote energieconcentraties in kleine delen van het lichaam als gevolg van bĳzondere blootstellingomstandigheden. Voorbeelden van dergelĳke omstandigheden zĳn: geaarde personen die aan RF in het lage MHz-gebied worden blootgesteld en personen die aan het nabĳe veld van een antenne worden blootgesteld. Van deze grootheden kunnen de magnetische fluxdichtheid, de contactstroom, de elektrische en magnetische veld- sterkte en de vermogensdichtheid direct worden gemeten. B. BASISRESTRICTIES EN REFERENTIENIVEAUS Voor de toepassing van restricties die gebaseerd zĳn op de mogelĳke effecten van elektromagnetische velden op de gezondheid moet onderscheid gemaakt worden tussen basisrestricties en referentieniveaus. Opmerking Deze basisrestricties en referentieniveaus voor het beperken van de blootstelling zĳn opgesteld na grondige bestudering van alle wetenschappelĳke publicaties. Bĳ die bestudering zĳn speciale criteria gebruikt om de geloofwaardigheid van de gepubliceerde bevindingen te toetsen; voor de voorgestelde blootstellingrestricties zĳn uitsluitend bewezen gevolgen als basis gebruikt. Dat langdurige blootstelling aan elektromagnetische velden kanker veroorzaakt, wordt niet bewezen geacht. Omdat tussen de grenswaarden voor acute effecten en de basisrestricties een veiligheidsfactor van ongeveer 50 ligt, bestrĳkt deze aanbeveling impliciet eventuele langetermĳneffecten in het gehele frequentiegebied. Basisrestricties. Restricties op de blootstelling aan tĳdsafhankelĳke elektrische, magnetische en elektromagnetische velden, die direct gebaseerd zĳn op bewezen gezondheidseffecten en biologische overwegingen, worden „basisrestric- ties” genoemd. Afhankelĳk van de veldfrequentie worden de volgende fysische grootheden gebruikt om de restricties te specificeren: de magnetische fluxdichtheid (B), de stroomdichtheid (J), het specifieke energieabsorptietempo (SAT) en de vermogensdichtheid (S). De magnetische fluxdichtheid en de stroomdichtheid kunnen gemakkelĳk worden gemeten bĳ blootgestelde personen. 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/63 Referentieniveaus. Deze niveaus dienen bĳ de blootstellingevaluaties in de praktĳk om vast te stellen of de basisrestricties waarschĳnlĳk zullen worden overschreden. Sommige referentieniveaus worden met behulp van metingen en/of berekeningen van relevante basisrestricties afgeleid, andere hebben betrekking op de waarneming en schadelĳke indirecte gevolgen van blootstelling aan elektromagnetische velden. De afgeleide grootheden zĳn de elektrische veldsterkte (E), de magnetische veldsterkte (H), de magnetische fluxdichtheid (B), de vermogensdichtheid (S) en de elektrische stroom in extremiteiten (I ). Grootheden die betrekking hebben op de waarneming en andere indirecte L In elke ) en, voor gepulseerde velden, de specifieke energieabsorptie (SA). gevolgen zĳn de (contact)stroom (I C blootstellingsituatie kan men de gemeten of berekende waarde van elk van deze grootheden vergelĳken met het bĳbehorende referentieniveau. Als wordt voldaan aan het referentieniveau, wordt voldaan aan de desbetreffende basisrestrictie. Als de gemeten waarde hoger is dan het referentieniveau, behoeft dat nog niet te betekenen dat de basisrestrictie wordt overschreden. In dergelĳke omstandigheden moet echter wel worden vastgesteld of voldaan wordt aan de basisrestrictie. In deze aanbeveling zĳn geen kwantitatieve restricties opgenomen voor statische elektrische velden. Het verdient echter aanbeveling de storende waarneming van elektrische oppervlakteladingen en vonkoverslag die stress of hinder veroorzaken, te vermĳden. Sommige grootheden zoals de magnetische fluxdichtheid (B) en de vermogensdichtheid (S) dienen bĳ bepaalde frequenties als basisrestrictie en als referentieniveau (zie bĳlage II en III). L 199/64 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 BĲLAGE II BASISRESTRICTIES Afhankelĳk van de frequentie worden de onderstaande fysische grootheden (dosimetrische/exposimetrische grootheden) gebruikt om de basisrestricties voor elektromagnetische velden te specificeren: — tussen 0 en 1 Hz worden basisrestricties gegeven voor de magnetische fluxdichtheid voor statische magnetische velden (0 Hz) en de stroomdichtheid voor tĳdsafhankelĳke velden tot 1 Hz, teneinde gevolgen voor het cardiovascu- laire systeem en het centrale zenuwstelsel te voorkomen; — tussen 1 Hz en 10 MHz worden basisrestricties gegeven voor de stroomdichtheid om gevolgen voor functies van het zenuwstelsel te voorkomen; — tussen 100 kHz en 10 GHz worden basisrestricties gegeven voor het SAT om globale thermische belasting van het lichaam en excessieve plaatselĳke verwarming van weefsels te voorkomen. In het gebied van 100 kHz tot 10 MHz worden restricties voor zowel de stroomdichtheid als het SAT gegeven; — tussen 10 GHz en 300 GHz worden basisrestricties voor de vermogensdichtheid gegeven om verwarming van weefsel aan of bĳ het lichaamsoppervlak te voorkomen. De in tabel 1 gegeven basisrestricties zĳn vastgesteld met inachtneming van onzekerheden die verband houden met individuele gevoeligheden en milieuomstandigheden en met het feit dat de leeftĳd en de lichamelĳke conditie van de bevolking variëren. Tabel 1 Basisrestricties voor elektrische, magnetische en elektromagnetische velden (0 Hz-300 GHz) Frequentiegebied Magnetische fluxdichtheid (mT) Stroomdichtheid (mA/m2) (rms) Lichaams-SAT (W/kg) Plaatselĳk SAT (hoofd en romp) (W/kg) Plaatselĳk SAT (extremiteiten) (W/kg) Vermogensdicht- heid, S (W/m2) 0 Hz >0-1 Hz 1-4 Hz 4-1 000 Hz 1 000 Hz-100 kHz 100 kHz-10 MHz 10 MHz-10 GHz 10-300 GHz 40 — — — — — — — — 8 8/f 2 f/500 f/500 — — — — — — — 0,08 0,08 — — — — — — 2 2 — — — — — — 4 4 — — — — — — — — 10 Opmerkingen 1. ƒ is de frequentie in Hz. 2. De basisrestrictie voor de stroomdichtheid is bedoeld om te beschermen tegen acute blootstellingeffecten op weefsel van het centraal zenuwstelsel in hoofd en romp en bevat een veiligheidsfactor. De basisrestricties voor ELF-velden zĳn gebaseerd op vastgestelde schadelĳke effecten op het centrale zenuwstelsel. Dergelĳke acute effecten treden in wezen onmiddellĳk op en er zĳn geen wetenschappelĳke redenen om de basisrestricties voor blootstellingen van korte duur te wĳzigen. Aangezien de basisrestrictie betrekking heeft op schadelĳke effecten op het centrale zenuwstelsel, kunnen evenwel hogere stroomdichtheden in ander lichaamsweefsel dan het centrale zenuwstelsel onder dezelfde blootstelling- omstandigheden worden toegestaan. 3. Vanwege de elektrische inhomogeniteit van het lichaam dienen de waarden van de stroomdichtheid te worden gemiddeld over een doorsnede van 1 cm2 loodrecht op de stroomrichting. 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/65 4. Voor frequenties tot 100 kHz kunnen de piekwaarden voor de stroomdichtheid worden verkregen door de rms- dient de equivalente frequentie die in ). p waarde met √2 (=1,414) te vermenigvuldigen. Voor pulsen met een duur van t p de basisrestricties moet worden toegepast, te worden berekend als ƒ = 1/(2t 5. Voor frequenties tot 100 kHz en voor gepulseerde magnetische velden kan de maximale stroomdichtheid als gevolg van de pulsen worden berekend uit de stĳg-/valtĳden en de maximale veranderingssnelheid van de magnetische fluxdichtheid. De geïnduceerde stroomdichtheid kan dan worden vergeleken met de bĳbehorende basisrestrictie. 6. Alle SAT-waarden moeten worden gemiddeld over een willekeurige periode van zes minuten. 7. De plaatselĳke SAT-middelingsmassa is 10 g aangrenzend weefsel; het aldus verkregen maximale SAT dient de waarde te zĳn die voor de raming van de blootstelling wordt gebruikt. Met deze 10 g weefsel wordt een massa van 10 g aangrenzend weefsel met vrĳwel homogene elektrische eigenschappen bedoeld. Hierbĳ valt op te merken dat een massa aangrenzend weefsel te gebruiken is in de computerdosimetrie, maar moeilĳkheden kan opleveren bĳ directe fysieke metingen. Er kan een eenvoudige geometrische vorm zoals een kubusvormige weefselmassa worden gebruikt, op voorwaarde dat de dosimetrische hoeveelheden waarden hebben die ten opzichte van de blootstellingrichtsnoeren aan de veilige kant zĳn. 8. Voor pulsen met een duur van t dient de equivalente frequentie die in de basisrestricties moet worden toegepast, te p worden berekend als ƒ = 1/(2t p). Bovendien wordt voor gepulseerde blootstellingen in het frequentiegebied van 0,3 tot 10 GHz en voor plaatselĳke blootstelling van het hoofd, ter vermĳding en beperking van effecten op het gehoor die veroorzaakt worden door thermo-elastische uitzetting, een extra basisrestrictie aanbevolen. Deze is dat de SA niet meer dan 2 mJ kg–1 gemiddeld over 10 g weefsel mag bedragen. L 199/66 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 BĲLAGE III REFERENTIENIVEAUS Referentieniveaus voor blootstelling worden gegeven om vergelĳkingen met de waarden van gemeten grootheden mogelĳk te maken. Worden alle aanbevolen referentieniveaus in acht genomen, dan wordt ook aan de basisrestricties voldaan. Als de gemeten waarden hoger zĳn, behoeft dat nog niet te betekenen dat ook de basisrestricties zĳn overschreden. In dat geval dient een evaluatie plaats te vinden om uit te maken of de blootstellingniveaus beneden de basisrestricties liggen. De referentieniveaus voor het beperken van de blootstelling worden verkregen uit de basisrestricties voor maximale koppeling van het veld met de blootgestelde persoon, waardoor maximale bescherming wordt bereikt. In de tabellen 2 en 3 wordt een overzicht gegeven van de referentieniveaus. De referentieniveaus zĳn meestal ruimtelĳk gemiddelde waarden over het hele lichaam van de blootgestelde persoon, echter onder de belangrĳke voorwaarde dat de plaatselĳke basisrestricties op de blootstelling niet worden overschreden. In bepaalde situaties waarin de blootstelling sterk plaatselĳk is, zoals bĳ draagbare telefoons en het menselĳk hoofd, is het gebruik van referentieniveaus niet geschikt. In dergelĳke gevallen dient rechtstreeks nagegaan te worden of de plaatselĳke basisrestrictie wordt nageleefd. V e l d n i v e a u s Tabel 2 Referentieniveaus voor elektrische, magnetische en elektromagnetische velden (0 Hz-300 GHz, ongestoorde middelbare waarden) Frequentiegebied E-veldsterkte (V/m) H-veldsterkte (A/m) B-veld (µT) Equivalente vermogensdichtheid voor vlakke golven eq (W/m2) S 0-1 Hz 1-8 Hz 8-25 Hz 0,025-0,8 kHz 0,8-3 kHz 3-150 kHz 0,15-1 MHz 1-10 MHz 10-400 MHz — 10 000 10 000 250/f 250/f 87 87 87/f1/2 28 3,2 × 104 3,2 × 104/f2 4 000/f 4 × 104 4 × 104/f2 5 000/f 4/f 5 5 0,73/f 0,73/f 0,073 5/f 6,25 6,25 0,92/f 0,92/f 0,092 400-2 000 MHz 1,375 f1/2 0,0037 f1/2 0,0046 f1/2 2-300 GHz 61 0,16 0,20 — — — — — — — — 2 f/200 10 Opmerkingen: 1. ƒ zoals aangegeven in de kolom van het frequentiegebied. 2. Voor frequenties tussen 100 kHz en 10 GHz moeten Seq worden gemiddeld. , E2, H2 en B2 over een willekeurige periode van zes minuten 3. Voor frequenties boven 10 GHz moeten S eq, E2, H2 en B2 worden gemiddeld over een willekeurige periode van 68/ƒ 1,05-minuten (ƒ in GHz). 4. Voor frequenties < 1 Hz, die in feite statische elektrische velden zĳn, wordt geen E-veldwaarde gegeven. De meeste mensen ervaren elektrische oppervlakteladingen bĳ een elektrische veldsterkte van minder dan 25 kV/m niet als hinderlĳk. Vonkontladingen die stress of hinder veroorzaken, dienen te worden vermeden. 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/67 Opmerking Er worden geen hogere referentieniveaus voor blootstelling aan ELF-velden bepaald wanneer het om blootstellingen van korte duur gaat (zie tabel 1, opmerking 2). Wanneer de gemeten waarden het referentieniveau overschrĳden, betekent dat in vele gevallen niet noodzakelĳkerwĳs dat de basisrestrictie is overschreden. Wanneer schadelĳke gevolgen voor de gezondheid van indirecte blootstellingeffecten (zoals microschokken) kunnen worden voorkomen, mogen de referentie- niveaus voor de bevolking worden overschreden op voorwaarde dat de basisrestrictie betreffende de stroomdichtheid niet wordt overschreden. In de praktĳk zullen externe ELF-velden op de referentieniveaus in vele gevallen van blootstelling stroomdichtheden in het weefsel van het centraal zenuwstelsel induceren die onder de basisrestricties liggen. Voorts induceren een aantal courante apparaten plaatselĳke velden die boven de referentieniveaus liggen. Bĳ dergelĳke blootstel- lingen worden de basisrestricties echter meestal niet overschreden wegens de zwakke koppeling tussen het veld en het lichaam. Voor de piekwaarden gelden voor de E-veldsterkte (V/m), de H-veldsterkte (A/m) en het B-veld (µT) de volgende referentieniveaus: — voor frequenties tot 100 kHz worden de piekreferentiewaarden verkregen door de overeenkomstige rms-waarden te dient de toe te passen equivalente frequentie te vermenigvuldigen met √2 (=1,414). Voor pulsen met een duur van t p ); worden berekend als ƒ = 1/(2t p — voor frequenties tussen 100 kHz en 10 MHz worden de piekreferentiewaarden verkregen door de desbetreffende rms-waarden te vermenigvuldigen met10α, waarin α = [0,665 log(f/105)+0,176]; ƒ in Hz — voor frequenties tussen 10 MHz en 300 GHz worden de piekreferentiewaarden verkregen door de desbetreffende rms-waarden te vermenigvuldigen met 32. Opmerking Algemeen gezien bestaan er, wat gepulseerde en/of transiënte velden bĳ lage frequenties betreft, frequentieafhankelĳke basisrestricties en referentieniveaus die als basis kunnen dienen voor een gevarenbeoordeling en voor blootstellingricht- snoeren inzake gepulseerde en/of transiënte bronnen. Een behoedzame aanpak bestaat erin dat een gepulseerd of transiënt EMF-signaal wordt weergegeven als een Fourier-spectrum van de onderdelen ervan in elk frequentiebereik, dat dan wordt vergeleken met de referentieniveaus voor die frequenties. De sommatieformules voor de gelĳktĳdige blootstelling aan velden van verschillende frequenties kunnen eveneens worden toegepast om na te gaan of de basisrestricties in acht worden genomen. Hoewel slechts weinig gegevens beschikbaar zĳn over de relatie tussen biologische effecten en de piekwaarden van gepulseerde velden, wordt voorgesteld voor frequenties van meer dan 10 MHz de S eq als gemiddeld over de pulsbreedte niet meer te laten bedragen dan 1 000 maal de referentieniveaus of de veldsterktes niet groter te laten zĳn dan 32 maal de referentieniveaus voor de velden. Voor frequenties tussen circa 0,3 GHz en enkele GHz, alsmede voor plaatselĳke blootstelling van het hoofd, moet de specifieke absorptie van de pulsen worden beperkt, teneinde gehooreffecten als gevolg van thermo-elastische uitzetting te beperken of te voorkomen. In dit frequentiegebied komt voor 30-µs pulsen de SA-drempelwaarde van 4-16 mJ kg–1 1 voor dit effect overeen met SAT-piekwaarden van 130-520 W kg–1 in de hersenen. Tussen 100 kHz en 10 MHz worden de piekwaarden voor de veldsterktes verkregen door interpolatie van de 1,5- voudige piek bĳ 100 kHz tot de 32-voudige piek bĳ 10 MHz. C o n t a c t s t r o m e n e n e l e k t r i s c h e s t r o m e n i n e x t r e m i t e i t e n Voor frequenties tot 110 MHz worden aanvullende referentieniveaus aanbevolen om gevaren als gevolg van contact- stromen te vermĳden. In tabel 3 zĳn de referentieniveaus voor contactstroom opgenomen. Bĳ de vaststelling van de referentieniveaus voor contactstroom is rekening gehouden met het feit dat de drempelcontactstromen die biologische reacties uitlokken bĳ volwassen vrouwen en kinderen ongeveer tweederde respectievelĳk de helft bedragen van die bĳ volwassen mannen. Tabel 3 Referentieniveaus voor de contactstroom van geleidende voorwerpen (f in kHz) Frequentiegebied Maximale contactstroom (mA) 0 Hz-2,5 kHz 2,5 KHz-100 kHz 100 KHz-110 MHz 0,5 0,2 f 20 Voor het frequentiegebied 10 MHz tot 110 MHz wordt een referentieniveau aanbevolen van 45 mA wat betreft de stroom door één van de extremiteiten. Dit is bedoeld om het plaatselĳke SAT over een willekeurige periode van zes minuten te beperken. L 199/68 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 BĲLAGE IV BLOOTSTELLING UIT BRONNEN MET VERSCHILLENDE FREQUENTIES In situaties waarin zich een gelĳktĳdige blootstelling voordoet aan velden van verschillende frequenties, moet de mogelĳkheid worden overwogen dat deze blootstellingen wat hun gevolgen betreft additief zĳn. Voor elk effect afzon- derlĳk dienen berekeningen op basis van een dergelĳke additiviteit te worden uitgevoerd; aldus moeten afzonderlĳke berekeningen worden gemaakt voor thermische en elektrische stimulatie-effecten op het lichaam. Basisrestricties In geval van gelĳktĳdige blootstelling aan velden van verschillende frequenties dient wat de basisrestricties betreft aan de volgende eisen te worden voldaan. Voor de elektrische stimulering voor frequenties van 1 Hz tot 10 MHz dienen de geïnduceerde stroomdichtheden te worden gesommeerd overeenkomstig: 10 MHz Σ i = 1 Hz J i J L,i ≤ 1 Voor de thermische effecten vanaf 100 kHz dienen de specifieke energieabsorptietempo's en de vermogensdichtheden te worden gesommeerd overeenkomstig: 10 GHz Σ SAT i 300 GHz Σ + i = 100 kHz SATL i > 10 GHz S i SL ≤ 1 waarin Ji de stroomdichtheid bĳ frequentie i is, JL, i de basisrestrictie voor de stroomdichtheid bĳ frequentie i is, zoals gegeven in tabel 1; SAT i SAT L het SAT is, veroorzaakt door blootstelling bĳ frequentie i; de basisrestrictie is voor het SAT, zoals gegeven in tabel 1; Si de vermogensdichtheid bĳ frequentie i is; SL de basisrestrictie voor de vermogensdichtheid is, zoals gegeven in tabel 1. Referentieniveaus Voor de toepassing van de basisrestricties dienen onderstaande criteria betreffende de referentieniveaus voor de veld- sterktes te worden toegepast. Bĳ geïnduceerde stroomdichtheden en elektrische stimulatie-effecten tot 10 MHz dienen aan de veldniveaus onderstaande twee eisen te worden gesteld: 1 MHz Σ i = 1 Hz E i E L,i + 10 MHz Σ i > 1 MHz E i a ≤ 1 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/69 en waarin 150 kHz Σ j = 1 Hz Hj HL,j + 10 MHz Σ j > 150 kHz Hj b ≤ 1 E i de elektrische veldsterkte bĳ frequentie i is; EL, i het referentieniveau voor de elektrische veldsterkte uit tabel 2 is; Hj de magnetische veldsterkte bĳ frequentie j is; HL, j het referentieniveau voor de magnetische veldsterkte uit tabel 2 is; a 87 V/m is en b 5 A/m (6,25 µT) is. Vergeleken met de richtsnoeren van de ICNIRP (1), die betrekking hebben op de blootstelling zowel in het beroep als van de bevolking, komen de afkappunten in de sommaties overeen met de blootstellingomstandigheden van de individuen. Het gebruik van de constante waarden (a en b) boven 1 MHz voor het elektrisch veld en boven 150 kHz voor het magnetisch veld is een gevolg van het feit dat de sommatie gebaseerd is op geïnduceerde stroomdichtheden en niet mag boven respectievelĳk worden vermengd met thermische effectomstandigheden. Dit laatste vormt de basis voor EL, i 1 MHz en 150 kHz, zoals vermeld in tabel 2. en H L, j Bĳ thermische effectomstandigheden vanaf 100 kHz dienen onderstaande twee eisen te worden gesteld aan de veldni- veaus: 1 MHz Σ i = 100 kHz 150 kHz Σ j = 100 kHz ( ( Ei c Hj d ) 2 + 300 GHz Σ i > 1 MHz ( Ei EL,i ) 2 ≤ 1 ) 2 + 300 GHz Σ ( j > 150 kHz Hj H L,j ) 2 ≤ 1 waarin Ei de elektrische veldsterkte bĳ frequentie i is; EL, i het referentieniveau voor elektrische velden uit tabel 2 is; Hj de magnetische veldsterkte bĳ frequentie j is; HL, j het referentieniveau voor magnetische velden is, afgeleid uit tabel 2; c 87/f1/2 V/m is en d 0,73/f A/m. Ook hier zĳn in vergelĳking met de richtsnoeren van de ICNIRP enige afkappunten aangepast in verband met blootstelling van de bevolking alleen. (1) International Commission on Non-Ionising Radiation Protection. Guidelines for Limiting exposure to Time-Varying Electric, Magnetic, and Electromagnetic Fields (up to 300 GHz). Health Physics 74(4): 494-522(1998). Response to Questions and Comments on ICNIRP. Health Physics 75(4): 438-439 (1998). L 199/70 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 7. 1999 Voor respectievelĳk de elektrische stroom in extremiteiten en de contactstroom dient aan onderstaande eisen te worden voldaan: 110 MHz Σ k = 10 MHz ( Ik IL,k ) 2 ≤ 1 110 MHz Σ n > 1 Hz ( In IC,n ) 2 ≤ 1 waarin I k I L, k In I C,n de extremiteitenstroomcomponent bĳ frequentie k is; het referentieniveau voor de extremiteitenstroom, 45 mA is; de contactstroomcomponent bĳ frequentie n is; het referentieniveau voor contactstroom bĳ frequentie n is (zie tabel 3). In de bovenstaande sommaties is uitgegaan van het slechtst mogelĳke scenario voor de omstandigheden onder de velden van de verschillende bronnen. Dientengevolge kunnen typische blootstellingsituaties in de praktĳk resulteren in minder restrictieve blootstellingniveaus dan door de bovenstaande formules voor de referentieniveaus wordt aangegeven