title: Rådets förordning (EG) nr 1672/1999 av den 19 juli 1999 om undantag från förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor, beträffande takvärdet för bevattnade grödor

eurovoc_concepts:
aid to agriculture
irrigation
monetary compensatory amount
utilised agricultural area

text: 30. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 199/3 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1672/1999 av den 19 juli 1999 om undantag från förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor, beträffande takvärdet för bevattnade grödor EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta, 3. med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), kompensationsbetalningar som beviljas för regleringsåret i fråga. För att nå överensstämmelse med tidigare regleringsårs praxis och Agenda 2000 bör, vid överskridande av takvärdet under regleringsåret 1999/2000, kompensa- tionsbetalningen minskas på samma sätt som vid över- skridande av basarealen. med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. av följande skäl: Artikel 1 1. 2. I förordning (EEG) nr 1765/92 (4) föreskrivs ett sank- tionssystem för när bevattnade arealers basareal och takvärde överskrids. Undantag från detta system har medgivits under tidigare regleringsår. Inom ramen för Agenda 2000 avskaffas genom förord- ning (EG) nr 1251/1999 (5) och från och med reglerings- året 2000/2001 systemet med extra arealuttag, som till- lämpas vid överskridande av basareal eller takvärde. För regleringsåret 1999/2000 skall vid överskridande av basareal endast en proportionell minsking ske för de För regleringsåret 1999/2000 och med undantag från artikel 3. 1 sjätte stycket i förordning (EEG) nr 1765/92 skall kompen- sationsbetalningarna för bevattnade arealer, om takvärdet för de bevattnade arealerna överskrids, alltid sänkas proportioner- ligt gentemot satsen för det konstaterade överskridandet. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 19 juli 1999. På rådets vägnar K. HEMILÄ Ordförande (1) EGT C 59, 1. 3. 1999, s. 3. (2) EGT C 219, 30. 7. 1999. (3) EGT C 169, 16. 6. 1999. (4) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 12. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1624/98 (EGT L 210, 28. 7. 1998, s. 3). (5) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 1


title: Uredba Sveta (ES) št. 1804/1999 z dne 19. julija 1999 o vključitvi živinoreje v področje veljavnosti Uredbe (EGS) št. 2092/91 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil

eurovoc_concepts:
agricultural product
animal production
foodstuff
livestock farming
organic farming
regulation of agricultural production

formats: html pdf print

text: 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 297 31999R1804 L 222/1 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 24. 8. 1999 UREDBA SVETA (ES) št. 1804/1999 z dne 19. julija 1999 o vključitvi živinoreje v področje veljavnosti Uredbe (EGS) št. 2092/91 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe, pravil gojenja, je primerno, da se zaradi varstva potrošni- kov uskladijo vsaj zahteve glede označevanja ter kontrolni sistem; za proizvode iz ribogojstva je taka pravila treba čimprej pripraviti. ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (3), ob upoštevanju naslednjega: (1) (2) (3) (4) Uredba (EGS) št. 2092/91 (4) predvideva, da mora Komi- sija pred 30. junijem 1995 predložiti predloge glede načel in posebnih kontrolnih ukrepov, ki zajemajo ekološko živinorejo, nepredelane živalske proizvode in proizvode za prehrano ljudi, ki vsebujejo sestavine živalskega izvora. Povpraševanje po ekološko pridelanih kmetijskih proizvo- dih narašča in potrošniki se vedno bolj zanimajo za take proizvode. Živinoreja omogoča razširitev ponudbe teh proizvodov in dovoljuje razvoj dopolnilnih dejavnosti na kmetijskih gos- podarstvih, ki se ukvarjajo z ekološko pridelavo, ki uteme- ljujejo večji del dohodkov. Ta uredba usklajuje pravila gojenja, označevanja in kon- trole za najpogostejše vrste živine; za druge vrste živali, razen vodnih živali, za katere v tej uredbi ni predvidenih (5) (6) (7) (8) (9) Živinoreja je hkrati temeljnega pomena za organizacijo kmetijske pridelave na gospodarstvih z ekološko pridelavo, ker zagotavlja potrebno organsko snov in hranila za obde- lano zemljo ter ustrezno pripomore k izboljšanju tal in razvoju sonaravnega kmetijstva. Da bi se izognili onesnaženju okolja, zlasti naravnih virov, kakor so tla in voda, mora ekološka živinoreja načeloma predvideti tesno povezavo med tako proizvodnjo in zem- ljišči, primerne večletne sisteme kolobarjenja in krmljenje živine z ekološkimi izdelki iz poljščin, pridelanih na samem kmetijskem gospodarstvu. Da bi preprečili onesnaženje vode z dušikovimi spojinami, morajo imeti kmetijska gospodarstva z ekološko živino- rejo ustrezne skladiščne zmogljivosti ter načrte za površin- ski nanos trdih in tekočih izločkov živali. Paša, ki poteka v skladu s pravili ekološke pridelave, je aktivnost, ki je še posebej primerna za ohranjanje in izko- riščanje zmogljivosti potenciala opuščenih površin. Spodbujati je treba pestro biotsko raznovrstnost, pri izbiri pasem pa je treba upoštevati njihovo sposobnost prilaga- janja lokalnim pogojem. (1) UL C 293, 5. 10. 1996, str. 23. (2) UL C 133, 28. 4. 1997, str. 29. (3) UL C 167, 2. 6. 1997, str. 55. (4) UL L 198, 22. 7. 1991, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 330/1999 (UL L 40, 13. 2. 1999, str. 23). (10) Gensko spremenjeni organizmi (GSO) in proizvodi iz njih niso združljivi s postopkom ekološke pridelave; da bi obdr- žali zaupanje potrošnikov v ekološko pridelavo, se gensko spremenjeni organizmi, njihovi deli in proizvodi iz njih ne smejo uporabljati v proizvodih, ki so označeni kot proiz- vodi iz ekološke pridelave. 298 (11) SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 Potrošnikom je treba dati jamstvo, da so bili proizvodi pri- delani v skladu s to uredbo; če je tehnično izvedljivo, mora temeljiti na sledljivosti živalskih proizvodov. (20) Sistemske postopke, ki vodijo v stres, poškodbo, bolezen ali trpljenje živali v fazi gojenja, ravnanja z živaljo, prevoza ali zakola živali, je treba skrajšati na najmanjšo možno mero; posebni posegi, ki so nujni za nekatere vrste goje- nja, pa se lahko dovolijo; uporaba nekaterih snovi za spod- bujanje rasti ali spreminjanje rejnih ciklusov ni združljiva z načeli ekološke pridelave. (12) Živina se mora hraniti s travo, krmo in krmili, pridelanimi v skladu s pravili ekološkega kmetovanja. (13) V sedanjih razmerah imajo živinorejci lahko težave pri zagotavljanju zalog krme za ekološko gojenje živine; zato je za uporabo omejenih količin določene neekološko pri- delane krme mogoče izdati začasno dovoljenje za uporabo. (21) značilnosti Posebne zahtevajo posebne čebelarstva določbe, zlasti za zagotovitev, da so na voljo zadostne koli- čine cvetnega prahu in nektarja ustrezne kakovosti. (14) Za zadovoljevanje osnovnih prehranskih potreb živine bo morda treba pod natančno določenimi pogoji uporabiti nekatere minerale, oligoelemente in vitamine. (22) Vsi izvajalci, ki dajejo v promet proizvode ekološke živi- noreje, morajo biti vključeni v redno in enotno kontrolo; na kmetijskem gospodarstvu mora biti vedno na voljo regi- ster, ki se redno dopolnjuje s podrobnostmi o prihodu živali na kmetijsko gospodarstvo in njihovem odhodu, ter o kakršnem koli zdravljenju. (15) Zdravstvena oskrba živali mora temeljiti predvsem na preventivi, z ukrepi kakor so: ustrezen izbor pasem in ras, uravnotežena visokokakovostna prehrana in ugodno oko- lje, zlasti glede gostote gojenja, nastanitve živine in nege živine. (23) Regionalne razlike v kmetijskih in podnebnih razmerah zahtevajo uvedbo nekaterih prehodnih obdobij za nekatere tradicionalne postopke, kakor tudi glede značilnosti zgradb in napeljav za živino. (16) V ekološki pridelavi ni dovoljena preventivna uporaba kemično sintetiziranih alopatskih zdravil. (24) Zaradi sedanje raznolikosti uveljavljenih običajnih postop- kov ekološke živinoreje med državami članicami je treba omogočiti, da države članice uporabljajo strožja pravila za živino in živalske proizvode, gojeno na njihovem ozemlju. (17) Če živali zbolijo ali se poškodujejo, jih je treba takoj začeti zdraviti, pri čemer imajo prednost fitoterapevtska ali homeopatska zdravila, medtem ko je treba kemično sintetizirana alopatska zdravila omejiti na najmanjšo možno količino; da bi se potrošnikom zagotovila neopo- rečnost ekološke pridelave, je treba omogočiti izvajanje omejevalnih ukrepov, kakor je podvojitev karence po uporabi kemično sintetiziranih alopatskih zdravil. (25) Označbe v etiketiranju, na reklamnem gradivu ali v trgov- skih dokumentih, za katere potrošnik meni, da se nanašajo na postopek ekološke pridelave v skladu z Uredbo (EGS) št. 2092/91, so pridržane za proizvode, pridelane v skladu z navedeno uredbo. (18) V večini primerov mora imeti živina dostop do površin za prosti izpust ali pašo, če vremenski pogoji to dovoljujejo, take površine za prosto rejo pa naj bi se uporabljale po ustreznem sistemu kolobarjenja. (19) Nastanitev vseh vrst živine mora upoštevati potrebe živali glede prezračevanja, svetlobe, prostora in udobja, vsaka žival pa bi morala imeti dovolj prostora za neovirano giba- nje in razvoj svojega naravnega socialnega vedenja. (26) Nekatere označbe potrošniki na splošno prepoznajo, da se nanašajo na postopek ekološke pridelave. (27) Treba je zagotoviti prehodno obdobje, da se imetnikom blagovnih znamk omogoči prilagoditev pridelave zahte- vam ekološke pridelave, pod pogojem, da je to prehodno obdobje na voljo samo blagovnim znamkam z zgoraj navedenimi označbami, ko je bila vloga za registracijo predložena pred objavo Uredbe (EGS) št. 2092/91, ter da so potrošniki ustrezno obveščeni o dejstvu, da proizvodi niso pridelani po postopku ekološke pridelave – 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 299 SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Uredba (EGS) št. 2092/91 se spremeni: 1. Člen 1 se nadomesti z naslednjim: „Člen 1 1. Ta uredba se uporablja za naslednje proizvode, kadar so ti proizvodi označeni ali so namenjeni, da bodo označeni z označbami, ki se nanašajo na postopek ekološke pridelave: (a) (b) (c) nepredelani kmetijski rastlinski proizvodi; tudi žival- ski in nepredelani živalski proizvodi, če so zanje uve- dena načela pridelave in posebna kontrolna pravila v prilogah I in III; predelani kmetijski rastlinski in živalski proizvodi za prehrano ljudi, ki so pripravljeni v glavnem iz ene ali več sestavin rastlinskega in/ali živalskega izvora; krma, krmne mešanice in posamična krmila, ki niso vključene v pododstavek (a) z začetkom veljavnosti te uredbe, navedene v odstavku 3. 2. Z odstopanjem od odstavka 1, kadar za nekatere vrste živali niso določena podrobna pravila pridelave v Prilogi I, se za te živali in proizvode iz njih, uporabljajo pravila, predvi- dena za označevanje iz člena 5 in kontrolo iz členov 8 in 9, razen ribogojstva in proizvodov iz ribogojstva. Do vključitve podrobnih pravil pridelave se uporabljajo nacionalni predpisi ali če teh ni, zasebni standardi, ki jih države članice sprejmejo ali priznajo. 3. Komisija najpozneje do 24. avgusta 2001 predlaga uredbo v skladu s postopkom iz člena 14, ki predvideva zahteve glede označevanja in kontrole ter previdnostnih ukrepov za proizvode, navedene v odstavku (1)(c), če so te zahteve pove- zane s postopkom ekološke pridelave. Do sprejetja uredbe iz prvega pododstavka za proizvode, navedene v odstavku (1)(c), se uporabljajo nacionalni pred- pisi v skladu z zakonodajo Skupnosti ali, če teh ni, zasebni standardi, ki jih države članice sprejmejo ali priznajo. “; 2. Člen 2 se nadomesti z naslednjim: „Člen 2 etiketiranju, v reklamnem materialu ali trgovskih dokumentih tak proizvod, njegove sestavine ali posamična krmila opisani z označbo, ki je v uporabi v posamezni državi članici, in kupca obvešča, da so proizvod, njegove sestavine ali posamična krmila pridelani v skladu s pravili pridelave, določenimi v členu 6, ter zlasti z naslednjimi izrazi ali njihovimi običajnimi izpeljankami (kakor na primer bio, eko itd. ) ali manjšalnicami, posameznimi ali v kombinaciji, razen če se taki izrazi ne uporabljajo za kmetijske proizvode v živilih ali krmi ali očitno niso povezani s postopkom pridelave: — v španščini: ecológico, — v danščini: økologisk, — v nemščini: ökologisch, biologisch, — v grščini: βιολογικό, — v angleščini: organic, — v francoščini: biologique, — v italijanščini: biologico, — v nizozemščini: biologisch, — v portugalščini: biológico, — v finščini: luonnonmukainen, — v švedščini: ekologisk. “; 3. Člen 3 se nadomesti z naslednjim: „Člen 3 Ta uredba se uporablja brez poseganja v druge določbe Skupnosti ali nacionalne predpise v skladu z zakonodajo Skupnosti v zvezi s proizvodi iz člena 1, kakor so določbe, ki urejajo pridelavo, pripravo, trženje, označevanje in kontrolo, vključno z zakonodajo o živilih in prehrani živali. “; 4. Opredelitev pojma „priprava“ v členu 4(3) se nadomesti z naslednjim: „(3) ‚priprava‘ pomeni postopke ohranjanja in/ali predelave kmetijskih proizvodov (vključno z zakolom in razrezom živalskih proizvodov) in tudi pakiranjem in/ali spre- membami označb, ki se nanašajo na predstavitev postopka ekološke pridelave svežih, konzerviranih in/ali predelanih proizvodov;“ 5. Členu 4 se dodajo naslednje opredelitve: V tej uredbi pomeni proizvod kot označen z označbami, ki se nanašajo na postopek ekološke pridelave, kadar so pri „11. ‚živinoreja‘ ‚pomeni gojenje domačih ali udomačenih kopenskih živali (vključno z žuželkami) ter vodnih vrst, gojenih v sladki ali slani vodi ali somornici. Proizvodi 300 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 lova in ribolova divjih živali se ne štejejo kot ekološka pridelava;‘ 21. ‚nekateri proizvodi za prehrano živali‘ pomeni hranilne proizvode s področja uporabe Direktive Sveta 82/471/EGS z dne 30. junija 1982 o nekaterih proiz- vodih, ki se uporabljajo v prehrani živali; 12. ‚gensko spremenjeni organizem (GSO)‘ pomeni kateri- koli organizem, kakor je opredeljen v členu 2 Direktive Sveta 90/220/EGS z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v oko- lje;(*) 22. 13. ‚izdelek iz GSO‘ pomeni katero koli snov, izdelano iz GSO, ali je proizvod GSO, vendar pa GSO ne vsebuje; 14. ‚uporaba GSO in izdelkov iz GSO‘ pomeni uporabo GSO ali izdelkov iz GSO, kakor so živila, sestavine živil (vključno z aditivi in aromami), predelovalni pripo- močki (vključno z ekstrakcijskimi topili), krma krmne mešanice, posamična krmila, krmni dodatki, pripo- močki za predelavo krme, nekateri proizvodi za pre- hrano živali (na podlagi Direktive 82/471/EGS)(**) , fitofarmacevtska sredstva, veterinarska zdravila, gnojila, dodatki za izboljšanje tal, semena, vegetativni repro- dukcijski material in živina; 15. ‚veterinarska zdravila‘ pomeni izdelke, kakor so oprede- ljeni v členu 1(2) Direktive Sveta 65/65/EGS z dne 26. januarja 1965 o približevanju določb, določenih z zakoni ali drugimi predpisi v zvezi z zdravili;(***) 16. ‚homeopatska veterinarska zdravila‘ pomeni izdelke, kakor so opredeljeni v členu 1(1) Direktive Sveta 92/74/EGS z dne 22. septembra 1992 o razširitvi pod- ročja uporabe Direktive 81/851/EGS o približevanju določb, določenih z zakoni ali drugimi predpisi v zvezi z veterinarskimi zdravili ter določitvi dodatnih določb o homeopatskih veterinarskih zdravilih;(****) 17. ‚krma‘ pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 79/373/EGS z dne 2. aprila 1979 o dajanju krmnih mešanic v promet;(*****) 18. ‚posamična krmila‘ pomeni proizvode, kakor so opre- deljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 96/25/ES z dne 29. aprila 1996 o obtoku posamičnih krmil, ki spreminja direktive 70/524/EGS, 74/63/EGS, 82/471/EGS in 93/74/EGS Direktivo 77/101/EGS;(******) razveljavlja ter 19. ‚krmna mešanica‘ pomeni proizvode, kakor so oprede- ljeni v členu 2(b) Direktive 79/373/EGS; proizvodna ‚ekološka enota/kmetijsko enoto, gospodarstvo/živinorejska kmetijsko gospodarstvo ali živinorejsko farmo, ki ravna v skladu s pravili te uredbe; farma‘ pomeni 23. ‚ekološko pridelana krma/posamična krmila‘ pomeni krmo/posamična krmila, pridelana v skladu s pravili pridelave iz člena 6; 24. ‚krma/posamična krmila v fazi preusmeritve‘ pomeni krmo/posamična krmila, ki so v skladu s pravili pride- lave iz člena 6, razen v obdobju preusmeritve, ko se ta pravila uporabljajo najmanj eno leto pred spravilom pridelka; 25. ‚konvencionalna krma/posamična krmila‘ pomeni krmo/posamična krmila, ki ni/niso zajeta/e v skupinah, navedenih v odstavkih 23 in 24. (*) UL L 117, 8. 5. 1990, str. 15. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 97/35/ES (UL L 169, 27. 6. 1997, str. 72). (**) UL L 213, 21. 7. 1982, str. 8. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 1999/20/ES (UL L 80, 25. 3. 1999, str. 20). (***) UL 22, 9. 2. 1965, str. 369. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 93/39/EGS (UL L 214, 24. 8. 1993, str. 22). (****) UL L 297, 13. 10. 1992, str. 12. (*****) UL L 86, 6. 4. 1979, str. 30. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/87/ES (UL L 318, 27. 11. 1998, str. 43). (******) UL L 125, 23. 5. 1996, str. 35. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/67/ES (UL L 261, 24. 9. 1998, str. 10). (*******) UL L 270, 14. 12. 1970, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 45/1999 (UL L 6, 21. 1. 1999, str. 3). “; 6. členu 5(3) se doda naslednji pododstavek: „(h) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spreme- njenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov. “; 7. v člen 5 se vstavi naslednji odstavek: 20. ‚krmni dodatki‘ pomeni proizvode, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Direktive Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi;(*******) „3a. Z odstopanjem od odstavkov od 1 do 3 se blagovne znamke, označene z navedbo iz člena 2, lahko še naprej uporabljajo do 1. julija 2006 pri označevanju in oglaševanju 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 301 proizvodov, ki niso v skladu s to uredbo, pod pogojem, da je: — — bila vloga za registracijo blagovne znamke vložena pred 22. julijem 1991 – na Finskem, v Avstriji in Švedskem pa pred 1. januarjem 1995 – ter je uskla- jena s Prvo direktivo Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaj držav čla- nic v zvezi z blagovnimi znamkami (*); , in da je blagovna znamka že preoblikovana z jasno, vidno in lahko čitljivo navedbo, da proizvodi niso pridelani po postopku ekološke pridelave, kakor je predpisan v tej uredbi. (*) UL L 40, 11. 2. 1989, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Odločbo 92/10/EGS (UL L 6, 11. 1. 1992, str. 35). “; 8. začetek člena 5(5) se glasi: „5. Rastlinski proizvodi iz pridelkov, označeni ali oglaševani v skladu z odstavkoma 1 ali 3, so lahko označeni z naved- bami, ki se sklicujejo na preusmeritev v postopek ekološke pridelave pod pogojem, da:“ 9. člen 5(5)(d) se nadomesti z naslednjim: (a) (b) (c) (d) treba izpolnjevati vsaj zahteve iz Priloge I in, kadar je to primerno, podrobna pravila za tako pridelavo; fitofarmacevtska sredstva, gnojila, se smejo kot dodatki za izboljšanje tal, krma, posamična krmila, krmne mešanice, krmni dodatki, snovi za prehrano živali na podlagi Direktive 82/471/EGS, čistila in raz- kužila za zgradbe in instalacije za živino, proizvodi za zatiranje škodljivcev in bolezni v zgradbah in napeljavah za živino ali za drug namen, kadar je tak namen za posamezne proizvode opredeljen v Prilogi II, uporabljati samo proizvodi, sestavljeni iz snovi, navedenih v Prilogi I ali uvrščenih na seznam v Pri- logi II. Uporabljajo se lahko samo pod posebnimi pogoji, določenimi v prilogah I in II, če je v zadevni državi članici taka uporaba dovoljena v splošnem kmetijstvu in je v skladu z ustreznimi določbami Skupnosti ali nacionalnimi predpisi, ki so v skladu z zakonodajo Skupnosti; se uporablja samo seme ali rastlinski sadilni material, pridelan s postopkom ekološke pridelave iz odstavka 2; ne sme se uporabljati gensko spremenjenih organi- zmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organi- zmov razen veterinarskih zdravil. “; „(d) proizvod vsebuje samo eno sestavino rastlinskega proizvoda kmetijskega izvora. “; 14. člen 6(2) se nadomesti z naslednjim: 10. členu 5(5) se doda naslednji pododstavek: „(f) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spreme- njenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov. “; 11. členu 5(5a) se doda naslednji pododstavek: „(i) proizvod je pridelan brez uporabe gensko spreme- njenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov. “; „2. Postopek ekološke pridelave za seme in rastlinski sadilni material pomeni, da je pridelava izvorne rastline za seme ter matičnih rastlin za rastlinski sadilni material potekala: (a) (b) brez uporabe gensko spremenjenih organizmov in/ali katerih koli proizvodov iz takih organizmov; ter v skladu s pododstavkoma (a) in (b) odstavka 1 vsaj eno generacijo ali v primeru trajnic dve rastni dobi. “; 12. člen 5(10) se nadomesti z naslednjim: 15. v členu 6(3)(a) in (b) se datum „31. december 2000“ nadomesti z „31. december 2003“; „10. V proizvodu, kakor je naveden v odstavkih (a) in (b) člena 1(1), se sestavina, pridobljena v skladu s pravili iz člena 6, ne sme uporabiti skupaj z enako sestavino, ki ni bila pri- dobljena po navedenih pravilih. “; 16. v členu 6(4) se datum „31. december 1999“ nadomesti z „31. december 2002“; 13. člen 6(1) se nadomesti z naslednjim: 17. uvodni stavek člena 7(1) in pododstavek (a) se nadomestita z naslednjim: „1. Postopek ekološke pridelave pomeni, da je pri pridelavi proizvodov iz člena 1(1)(a), razen semen in rastlinskega sadil- nega materiala: „1. Proizvode, ki jih na datum sprejetja te uredbe ni dovol- jeno uporabljati za namen, opredeljen v členu 6(1)(b), se 302 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 lahko vključi v Prilogo II, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) če se uporabljajo za zatiranje/obvladovanje rastlin- skih škodljivcev ali bolezni ali za čiščenje ali razku- ževanje zgradb in napeljave za živino: — so nujni pri obvladovanju škodljivega organizma ali določene bolezni, za katere ni na voljo drugih bioloških, kulturnih, fizikalnih ali vzrejnih mož- nosti, ter — pogoji za njihovo uporabo izključujejo kakršen- koli neposreden stik s semenom, poljščino, pro- izvodi iz poljščin ali živino in živalskimi proiz- vodi; kljub temu je pri trajnicah neposredni stik dovoljen, a samo izven rastne dobe užitnih delov (sadežev), pod pogojem, da se zaradi te uporabe v užitnih delih posredno ne pojavijo razgradni produkti proizvoda, in — njihova uporaba posledico nesprejemljivih vplivov na okolje ali onesnaženja okolja ali pa k temu ne prispeva;“ nima za (c) V vsakem primeru ukrepi, sprejeti na podlagi člena 9, zagotovijo, da se potrošnikom zajamči, da so bili proizvodi pridelani v skladu s to uredbo. “; 21. v členu 11(6)(a) se datum „31. december 2002“ nadomesti z „31. december 2005“. 22. členu 12 se doda naslednji pododstavek: „Kar zadeva pravila o živinoreji iz dela B Priloge I, države čla- nice lahko uporabijo strožja pravila za živino in živalske pro- izvode, pridelane na njihovem ozemlju, pod pogojem, da so v skladu z zakonodajo Skupnosti in ne prepovedujejo ali omejujejo trženja drugih živali in živalskih proizvodov, ki izpolnjujejo zahteve te uredbe. “; 23. člen 13 se nadomesti z naslednjim: „Člen 13 V skladu s postopkom iz člena 14 se lahko sprejme naslednje: 18. v členu 7 se vstavi naslednji odstavek: — podrobna pravila za uporabo te uredbe, „1b. Kar zadeva minerale in elemente v sledovih v prehrani živali se v Prilogo II lahko vključijo dodatni viri za te proiz- vode, pod pogojem, da so naravnega izvora ali, če to niso, umetnega, vendar v enaki obliki kakor naravni proizvodi. “ 19. v členu 9(11) se besede „z dne 26. junija 1989“ črtajo. 20. členu 9 se doda naslednji odstavek: „12. (a) Brez poseganja v določbe Priloge III države članice za pridelavo mesa v živinoreji zagotovijo, da se kontrolni pregledi izvajajo v vseh fazah pridelave, zakola, razseka in vseh drugih oblik priprave do pro- daje kupcu, da zagotovijo, kolikor je tehnično mogoče, sledljivost živalskih proizvodov med pride- lavo, predelavo in vseh drugih pripravljalnih verigah od enote za pridelavo do enote končnega pakiranja in/ali označevanja. Komisijo skupaj s poročilom o nadzoru, navedenem v členu 15, obvestijo o spreje- tih ukrepih in spremljanju izvajanja ukrepov. (b) Za ostale živalske proizvode, razen mesa, bodo v Pri- logi III opredeljene dodatne določbe za zagotavljanje, kolikor je tehnično mogoče, sledljivosti živalskih proizvodov. — spremembe k prilogam od I do IV, VI, VII in VIII, — — — spremembe k Prilogi V, da se opredeli logotip Skup- nosti, ki spremlja ali nadomesti navedbo, da so pro- izvodi zajeti v kontrolnem sistemu, omejitve in izvedbene ukrepe za uporabo odstopa- nja, navedenega v členu 6, (1)(d) za veterinarska zdra- vila, izvedbene ukrepe v skladu z znanstvenimi izsledki ali tehničnim napredkom za uporabo prepovedi uporabe GSO in proizvodov iz GSO, zlasti z upošte- vanjem minimalne vrednosti za neizogibno onesna- ženje, ki ne sme biti presežena. “; 24. za členom 15 se doda naslednji člen: „Člen 15a Vsako leto se v proračunskem postopku namenijo potrebna dodeljena proračunska sredstva za izvajanje ukrepov iz te jih bo izvajala Komisija, uredbe, tistih, zlasti ki 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 303 z namenomuresničevanja ciljev, določenih v členih 9 in 11 ter tehničnih prilogah. “; 25. Priloge I, II, III in VI se spremenijo in dodata se prilogi VII in VIII v skladu s Prilogo k tej uredbi. Člen 2 Zaradi prilagajanja obdobjem preusmeritve iz oddelkov B in C Priloge I se obdobje, ki poteče pred 24. avgustom 2000, upošteva, kadar lahko pridelovalec kontrolnemu organu oblasti ali organu ustrezno dokaže, da je v navedenem obdobju prideloval v skladu z veljavnimi nacionalnimi predpisi ali, če teh ni, z zasebnimi standardi, ki so jih države članice sprejele ali priznale. Člen 3 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba se uporablja od 24. avgusta 2000. Prepoved o uporabi gensko spremenjenih organizmov in izdelkov iz njih, določena v tej uredbi, ter zlasti določbe člena 5(3)(h), (5)(f) in (5a)(i) ter člena 6(1)(d) in (2)(a) ter odstavka 4. 18 oddelka B Priloge I k Uredbi (EGS) št. 2092/91 se začnejo uporabljati takoj. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 19. julija 1999 Za Svet Predsednik K. HEMILÄ 304 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 PRILOGA I. Priloga I se spremeni: 1. v oddelku z naslovom „Rastline in rastlinski proizvodi“ se pododstavek o živalih in živalskih proizvodih črta; 2. naslov „Rastline in rastlinski proizvodi“ se nadomesti z „A. Rastline in rastlinski proizvodi“; 3. dodajo se naslednji naslov in oddelki: „B. ŽIVINA IN ŽIVALSKI PROIZVODI IZ NASLEDNJIH VRST: GOVEDO (VKLJUČNO Z VRSTAMA BUBALUS IN BIZON), PRAŠIČI, OVCE, KOZE, KOPITARJI, PERUTNINA. 1. Splošna načela 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 Živinoreja je sestavni del številnih kmetijskih gospodarstev, ki se ukvarjajo z ekološko pridelavo. Živinoreja mora prispevati k ravnovesju kmetijskih proizvodnih sistemov z zagotavljanjem hranil za potrebe rastlinske pridelave in z izboljševanjem organskih snovi v tleh. Tako lahko pomaga vzpostaviti in ohranjati medsebojno odvisnost med tlemi in rastlinami, rastlinami in živalmi ter živalmi in tlemi. Kot del te zamisli pridelava brez uporabe tal (‚production hors sol‘) ni v skladu s pravili te uredbe. Uporaba obnovljivih naravnih virov (hlevski gnoj, stročnice in krmne rastline) v sistemu poljedelstva/živinoreje ter v pašnih sistemih omogoča dolgoročno ohranjanje in izboljševanje rodovitnosti tal ter prispeva k razvoju sonaravnega kmetijstva. Ekološka živinoreja je dejavnost, povezana z zemljišči. Razen kadar je dovoljena izjema v tej prilogi, mora živina imeti dostop do površine za prosti izpust, število živali na enoto površine pa mora biti omejeno, da se zagotovi celostno upravljanje s poljščinami in živinorejo na pridelovalni enoti, s čimer se zmanjša na najmanjšo možno mero vsako obliko onesnaženja, zlasti tal in površinske vode ter podzemne vode. Število glav živine mora biti tesno povezano s površino, ki je na voljo, da se prepreči prekomerna popasenost površine in erozija ter omogoči raztros hlevskega gnoja, s čimer se je mogoče izogniti neželenemu učinku na okolje. Podrobna pravila o uporabi hlevskega gnoja so določena v oddelku 7. Pri ekološki živinoreji je treba vso živino v eni in isti proizvodnji gojiti v skladu s pravili, določenimi v tej uredbi. Živina, ki se ne goji v skladu z določbami te uredbe, se lahko nahaja na kmetijskem gospodarstvu pod pogojem, da se goji v enotah, kjer so zgradbe in zemljišče jasno ločeni od enot, kjer pridelujejo v skladu s pravili te uredbe, ter pod pogojem, da gre za drugo živalsko vrsto. Z odstopanjem od tega načela se lahko živina, ki se ne goji v skladu z določbami te uredbe, v omejenem časovnem obdobju vsako leto pase na pašnikih enot, ki ravnajo v skladu s to uredbo, pod pogojem, da te živali izvirajo iz ekstenzivne živinoreje (kakor je opredeljeno v členu 6(5) Uredbe (ES) št. 950/97 (*); ali, da število drugih vrst živali, ki niso omenjene v navedeni uredbi, na hektar ne presega 170 kg dušika na leto/hektar, kakor je opredeljeno v Prilogi VII k tej uredbi), ter pod pogojem, da druge živali, za katere veljajo zahteve iz te uredbe, niso hkrati na tem pašniku. Kontrolni organ oblasti ali organ mora to odstopanje predhodno odobriti. 1. 8 Z drugim odstopanjem od tega načela se živali, ki se gojijo v skladu z določbami te uredbe, lahko pasejo na skupni površini pod pogojem, da (a) na tem zemljišču vsaj tri leta niso bili uporabljeni drugi proizvodi razen dovoljenih v Prilogi II k tej uredbi; (b) vse živali, ki uporabljajo zadevno zemljišče in zanje ne veljajo zahteve te uredbe, izvirajo iz ekstenzivne reje, kakor je opredeljeno v členu 6(5) Uredbe (ES) št. 950/97, ali, pri drugih vrstah, ki niso omenjene v navedeni uredbi, število živali na hektar ustreza 170 kg dušika na leto/hektar, kakor je opredeljeno v Prilogi VII k tej uredbi; 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 305 (c) se za vse živalske proizvode, pridobljene iz živali, ki se gojijo v skladu z določbami te uredbe, v času, ko uporabljajo to zemljišče, ne šteje, da so iz ekološke pridelave, razen v primeru, da se kontrolnemu organu oblasti ali organu lahko ustrezno dokaže, da so te živali pravilno ločene od drugih živali, ki izpolnjujejo zahteve te uredbe. 2. Preusmeritev 2. 1 Preusmeritev zemljišč, povezanih z ekološko živinorejo 2. 1. 1 Kadar se proizvodna enota preusmeri, mora celotna površina enote, ki se uporablja za krmo živali, izpolnjevati pravila ekološke pridelave, pri čemer veljajo obdobja preusmeritve, opredeljena v delu A te priloge, ki se nanaša na rastline in rastlinske proizvode. 2. 1. 2 Z odstopanjem od tega načela se lahko obdobje preusmeritve skrajša na eno leto za pašnike, zunanje izpuste in površine za gibanje na prostem za nerastlinojede vrste živali. To obdobje se lahko skrajša na šest mesecev, kadar so se na zadevnem zemljišču v bližnji preteklosti uporabljali izključno proizvodi iz Priloge II k tej uredbi. Kontrolni organ oblasti ali organ mora to odstopanje odobriti. 2. 2. Preusmeritev živine in živalskih proizvodov 2. 2. 1 Če se bodo živalski proizvodi prodajali kot ekološki proizvodi, je treba živino gojiti v skladu s pravili iz te uredbe vsaj: — 12 mesecev v primeru kopitarjev in goveda (vključno z vrstami bubalus in bizona) za pridelavo mesa, v vsakem primeru pa vsaj tri četrtine njihovega življenja, — šest mesecev v primeru malih prežvekovalcev in prašičev; v času prehodnega obdobja treh let, ki poteče 24. avgusta 2003, pa je to obdobje za prašiče štiri mesece, — šest mesecev v primeru živali za pridelavo mleka; v času prehodnega obdobja treh let, ki poteče 24. avgusta 2003, pa je to obdobje tri mesece, — 10 tednov za perutnino za pridelavo mesa, ki se uhlevi pred starostjo tri dni, — šest tednov v primeru perutnine za pridelavo jajc. 2. 2. 2 Z odstopanjem od odstavka 2. 2. 1 in zaradi sestave črede ali jate se teleta ali male prežvekovalce za pridelavo mesa lahko proda kot ekološko gojene v času prehodnega obdobja, ki poteče 31. decembra 2003, pod pogojem, da: — izvirajo iz ekstenzivne živinoreje, — se jih do prodaje ali zakola goji na enoti za ekološko pridelavo, teleta vsaj šest mesecev in male prežvekovalce vsaj dva meseca, — je izvor živali v skladu s pogoji, navedenimi v četrti in peti alinei odstavka 3. 4. 2. 3 Hkratna preusmeritev 2. 3. 1 Z odstopanjem od odstavkov 2. 2. 1, 4. 2 in 4. 4, če gre za hkratno preusmeritev celotne proizvodne enote vključno z živino, pašniki in/ali vsemi zemljišči, uporabljenimi za krmo živali, se skupno obdobje preusmeritve za živino, pašnike in/ali vsa zemljišča skrajša na 24 mesecev pod pogojem, da: (a) se odstopanje uporablja samo za obstoječe živali in njihove mladiče ter hkrati tudi za zemljišče, ki se uporablja za krmo živali/pašo, pred začetkom preusmeritve; (b) se živali v glavnem krmijo s proizvodi iz proizvodne enote. 3. Izvor živali 3. 1 Pri izbiri pasem ali ras je treba upoštevati sposobnost živali za prilagoditev lokalnim razmeram, njihovo vitalnost in odpornost proti boleznim. Pasme in rase živali se izberejo tudi v izogib specifičnim boleznim ali zdravstvenim težavam, povezanimi z nekaterimi pasmami ali rasami, ki se uporabljajo v intenzivni prireji (npr. sindrom stresa pri prašičih, sindrom PSE, nenadna smrt, spontani splav, zapleteni porodi s carskim rezom itd. ). Prednost imajo avtohtone pasme in rase. 306 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 3. 2 3. 3 3. 4 3. 5 3. 6 3. 7 3. 8 3. 9 FŽivina mora izvirati iz pridelovalnih enot, ki upoštevajo pravila o različnih vrstah živinoreje, določenih v členu 6 in v tej prilogi. Ta sistem pridelave se mora uporabljati celo življenje živali. S prvim odstopanjem, ki ga mora kontrolni organ oblasti ali organ predhodno odobriti, se lahko preusmeri živina iz pridelovalne enote, ki ne upošteva pravil te uredbe. Z drugim odstopanjem, ko se čreda ali jata sestavljata prvič in ni na voljo dovolj ekološko gojenih živali, se v enoto lahko pripelje neekološko gojeno živino pod naslednjimi pogoji: — kokoši za pridelavo jajc ne smejo biti stare več kakor 18 tednov, — piščanci za broilerje morajo biti stari manj kakor tri dni, ko zapustijo proizvodno enoto, kjer so se izvalili, — bivoli morajo biti stari manj kakor šest mesecev, — teleta in konji morajo biti gojeni v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi od prsi, v vsakem primeru pa morajo biti stari manj kakor šest mesecev, — ovce in koze morajo biti gojiti v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi od prsi, v vsakem primeru pa morajo biti stare manj kakor 45 dni, — prašički morajo biti gojeni v skladu s pravili te uredbe takoj po odstavitvi od prsi in morajo tehtati manj kakor 25 kg. To odstopanje, ki ga mora kontrolni organ oblasti ali organ predhodno odobriti, se uporablja za prehodno obdobje, ki poteče 31. decembra 2003. S tretjim odstopanjem kontrolni organ oblasti ali organ odobri obnovo ali ponovno sestavo črede ali jate, ko ekološko gojenih živali ni na voljo, ter v naslednjih primerih: (a) visoka smrtnost živali zaradi zdravstvenih razlogov ali elementarne nesreče; (b) kokoši za pridelavo jajc, ki niso starejše od 18 tednov; (c) perutnina za pridelavo mesa, stara manj kakor tri dni, in prašiči takoj po odstavitvi od prsi, katerih teža ne presega 25 kg. Primera (b) in (c) se odobrita za prehodno obdobje, ki poteče 31. decembra 2003. Če gre za prašiče, kokoši in perutnino za pridelavo mesa, se to prehodno odstopanje ponovno preuči pred datumom izteka roka, da se ugotovi, če obstajajo razlogi za podaljšanje navedenega roka. S četrtim odstopanjem, pri katerem je omejitev največ 10 % odraslih konj ali goveda (vključno z vrstama bubalus in bison) in 20 % odraslih prašičev, ovc in koz na leto se živina lahko pripelje, in sicer samice (ki še niso kotile), iz neekološko pridelovalnih živinorejskih kmetij zaradi dopolnjevanja naravnega prirastka in obnove črede ali jate, ko ekološko gojenih živali ni na voljo in samo, če je to odobril kontrolni organ oblasti ali organ. Odstotki, določeni v zgoraj navedenem odstopanju, se ne uporabljajo za pridelovalne enote, ki imajo manj kakor 10 konj ali glav goveda ali manj kakor pet prašičev, ovc ali koz. Za te enote so vse obnovitve, kakor je navedeno zgoraj, omejene na največ eno žival na leto. 3. 10 Navedeni odstotki se lahko povečajo do 40 % glede na mnenje in soglasje kontrolnega organa oblasti ali organa v naslednjih posebnih primerih: — ko se na živinorejski kmetiji izvede obsežna širitev, — ko se spremeni pasma, — ko se razvije nova živinorejska specializacija. 3. 11 S petim odstopanjem se lahko samce za razplod pripelje iz živinorejskih farm, ki ne upoštevajo pravil ekološke pridelave, pod pogojem, da so živali potem gojijo in vedno hranijo v skladu s pravili, določenimi v tej uredbi. 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 307 3. 12 3. 13 3. 14 Kadar živina izvira iz enot, ki ne upoštevajo te uredbe, je skladno s pogoji in omejitvami iz zgornjih odstavkov od 3. 3 do 3. 11 treba spoštovati roke iz odstavka 2. 2. 1, če se bodo proizvodi prodajali kot proizvodi iz ekološke pridelave, ter v teh rokih upoštevati pravila, določena v tej uredbi. Kadar živina izvira iz enot, ki ne ravnajo v skladu s to uredbo, je treba posebno pozornost posvetiti ukrepom za zdravje živali. Glede na lokalne razmere lahko kontrolni organ oblasti ali organ uporabi posebne ukrepe, kakor so izločilni preskusi in karantena. Komisija bo do 31. decembra 2003 predložila poročilo o razpoložljivosti izvorno gojene živine, s ciljem, da stalnemu odboru predloži ustrezen predlog, katerega namen je zagotoviti, da vse meso iz ekološke pridelave izvira od živali, ki so bile rojene in vzrejene na kmetijskem gospodarstvu z ekološko pridelavo. 4. Krma 4. 1 Poleg zadovoljevanja prehrambenih potreb živine na različnih stopnjah razvoja je krma namenjena zagotavljanju kakovostne prireje in ne toliko povečanju prireje. Postopki pitanja so dovoljeni, dokler jih je v katerikoli fazi prireje mogoče vrniti na začetno stanje. Prisilno pitanje je prepovedano. 4. 2 Živino je treba krmiti z ekološko pridelano krmo. 4. 3 4. 4 4. 5 4. 6 4. 7 4. 8 4. 9 Živino je treba gojiti po pravilih iz te priloge, po možnosti z uporabo krme iz lastne enote ali, če to ni mogoče, iz drugih enot ali podjetij v skladu z določbami te uredbe. V povprečju lahko do 30 % količine krme vsebuje posamična krmila iz faze preusmeritve. Če posamična krmila iz faze preusmeritve pridelujejo v enoti domačega kmetijskega gospodarstva, se ta odstotek lahko poveča na 60 %. Prehrana mladičev sesalcev mora temeljiti na naravnem mleku, po možnosti materinem. Vse sesalce je treba hraniti z naravnim mlekom v obdobju, ki je odvisno od posamezne vrste, najmanj tri mesece za govedo (vključno z vrstama bubalus in bizon) in kopitarje, 45 dni za ovce in koze ter 40 dni za prašiče. Kadar je primerno, države članice določijo površine ali območja, kjer se izvaja sezonska selitev čred (vključno s selitvijo živali na gorske pašnike), brez poseganja v določbe o hranjenju živine, ki so določene v tej prilogi. Sistemi gojenja rastlinojedih živali morajo v najvišji možni meri temeljiti na paši, glede na razpoložljivost pašnikov v različnih obdobjih leta. Vsaj 60 % suhe snovi v dnevnih količinah mora biti sestavljene iz vlaknin, sveže ali posušene krme ali silaže. Pri živalih za pridelavo mleka lahko kontrolni organ oblasti ali organ dovoli znižanje na 50 % za največ tri mesece v zgodnjem obdobju laktacije. Z odstopanjem od odstavka 4. 2 je v prehodnem obdobju, ki poteče 24. avgusta 2005, dovoljena uporaba omejenega deleža konvencinalne krme, kadar kmet ne more dobiti krme izključno iz ekološke pridelave. Najvišji odstotek konvencionalne krme, dovoljene na leto, je 10 % za rastlinojede živali in 20 % za druge vrste. Te številke se izračunavajo letno kot odstotek suhe snovi v krmi kmetijskega izvora. Najvišji dovoljeni odstotek konvencionalne krme v dnevnem odmerku, razen v obdobju sezonske selitve čred, mora biti 25 %, izračunan kot odstotek suhe snovi. Z odstopanjem od odstavka 4. 8, ko pride do izgube v pridelavi krme, zlasti kot posledice izjemnih vremenskih razmer, lahko pristojni organi oblasti držav članic za omejeno obdobje in za določeno območje dovolijo višji odstotek konvencionalne krme, če je tovrstno odstopanje upravičeno. Na podlagi odobritve pristojnega organa oblasti kontrolni organ oblasti ali organ to odstopanje uporabi pri posameznih pridelovalcih. 4. 10 Pri perutnini mora krmni pripravek v fazi pitanja vsebovati vsaj 65 % žitaric. 4. 11 Pri prašičih in perutnini je dnevni količini treba dodati vlaknine, svežo ali posušeno krmo ali silažo. 4. 12 Kot dodatki ali predelovalni pripomočki pri siliranju se lahko uporabijo samo proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelkih 1. 5 in 3. 1 dela D v Prilogi II. 308 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 4. 13 4. 14 4. 15 4. 16 4. 17 Konvencionalna posamična krmila kmetijskega izvora se lahko uporabljajo za krmo živali samo, če so uvrščena na seznam v oddelku 1 dela C Priloge II (posamična krmila rastlinskega izvora), ter zanje veljajo količinske omejitve, določene v tej prilogi, ter samo če se proizvajajo ali pripravljajo brez uporabe kemičnih topil. Posamična krmila živalskega izvora (bodisi konvencionalna ali ekološko pridelana) se lahko uporabljajo samo, če so uvrščena na seznam v oddelku 2 dela C Priloge II in zanje veljajo količinske omejitve, določene v tej prilogi. Najpozneje do 24. avgusta 2003 se bodo oddelki 1, 2, 3 dela C ter del D Priloge II pregledali, s ciljem, da se iz njih črtajo zlasti konvencionalna posamična krmila kmetijskega izvora, ki se v Skupnosti ekološko pridelujejo v zadostnih količinah. Za zadovoljitev hranilnih potreb živine se v prehrani živali lahko uporabljajo samo proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelku 3 dela C Priloge II (posamična krmila mineralnega izvora) ter oddelkov 1. 1 (elementi v sledeh) in 1. 2 (vitamini, provitamini in kemično podrobno opredeljene snovi s podobnim učinkom) dela D. V prehrani živali se za namene, navedene v zvezi za zgoraj navedenimi skupinami, lahko uporabljajo samo proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelkih 1. 3 (encimi), 1. 4 (mikroorganizmi), 1. 6 (vezivna sredstva, sredstva proti sesirjenju in sredstva proti strjevanju), 2 (nekateri proizvodi, ki se uporabljajo za prehrano živali) in 3 (predelovalni pripomočki v krmi) dela D Priloge II. V prehrani živali se ne smejo uporabljati antibiotiki, kokcidiostatiki, zdravilne snovi, spodbujevalci rasti ali katere koli druge snovi za spodbujanje rasti ali pridelave. 4. 18 Krma, posamična krmila, krmne mešanice, krmni dodatki, predelovalni pripomočki za krmo in nekateri proizvodi, ki se uporabljajo v prehrani živali, se ne smejo proizvajati z uporabo gensko spremenjenih organizmov ali proizvodov iz takih organizmov. 5. Preprečevanje bolezni in veterinarsko zdravljenje 5. 1 Preprečevanje bolezni v ekološki živinoreji temelji na naslednjih načelih: (a) izbira ustreznih pasem ali sort živali, kakor je podrobno opredeljeno v oddelku 3; (b) izvajanje postopkov v živinoreji, ki ustrezajo potrebam vsake vrste živali in povečujejo njihovo odpornost proti bolezni in preprečujejo vnetja; (c) uporaba visokokakovostne krme v kombinaciji z rednim gibanjem in dostopom do pašnika, kar vpliva na spodbujanje naravne imunske obrambe živali; (d) zagotavljanje primerne gostote živine, s čimer se izognemo prevelikemu številu živali na enoto ter vsem posledičnim zdravstvenim težavam živali. 5. 2 5. 3 Zgoraj navedena načela bi morala omejiti zdravstvene težave živali, tako da jih je večinoma mogoče obvladovati s preventivnimi ukrepi. Če kljub vsem zgoraj navedenim preventivnim ukrepom žival zboli ali se poškoduje, jo je treba takoj začeti zdraviti in jo primerno nastaniti, po potrebi z osamitvijo. 5. 4 Uporaba veterinarskih zdravil v ekološki pridelavi se ravna v skladu z naslednjimi načeli: (a) fitoterapevtski (npr. rastlinski izvlečki (brez antibiotikov), esence, itd. ), homeopatski izdelki (npr. rastlinske ali živalske substance ali minerali) in elementi v sledeh ter proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelku 3 dela C Priloge II, imajo prednost pred kemično sintetiziranimi alopatskimi veterinarskimi zdravili ali antibiotiki, pod pogojem, da njihov terapevtski učinek deluje pri izbrani vrsti živali in pri bolezenskem stanju, ki mu je zdravljenje namenjeno; (b) če uporaba zgoraj navedenih proizvodov ne bi bila učinkovita ali je njena učinkovitost pri zdravljenju bolezni ali poškodbe malo verjetna in je zdravljenje nujno potrebno za preprečitev trpljenja ali izčrpanosti živali, se smejo uporabiti kemično sintetizirana alopatska veterinarska zdravila ali antibiotiki, za kar je odgovoren veterinar; (c) prepovedana je uporaba kemično sintetiziranih alopatskih veterinarskih zdravil ali antibiotikov za preventivno zdravljenje. 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 309 5. 5 Poleg zgoraj navedenih načel se uporabljajo tudi naslednja pravila: (a) prepovedana je uporaba snovi za spodbujanje rasti ali pridelave (vključno z antibiotiki, kokcidostatiki ter uporaba in drugimi umetnimi pripomočki za spodbujanje rasti) hormonov ali podobnih snovi za obvladovanje razploda (npr. indukcija ali sinhronizacija estrusa) ali za druge namene. Vendar se hormoni lahko dajejo posamezni živali kot oblika terapevtskega veterinarskega zdravljenja; (b) veterinarsko zdravljenje živali ali uporaba kemičnih sredstev v zgradbah, na opremi in v objektih, ki sta obvezna na podlagi nacionalne zakonodaje ali zakonodaje Skupnosti, se odobrita vključno z uporabo imunoloških veterinarskih zdravil, če se na posameznem območju, kjer je proizvodna enota, odkrije bolezen. Kadarkoli je treba uporabiti veterinarska zdravila, je treba jasno zabeležiti vrsto proizvoda (vključno z navedbo vsebovanih aktivnih farmakoloških učinkovin) skupaj s podrobnostmi o diagnozi; posologijo; način dajanja zdravila; trajanje zdravljenja in zakonsko določeno karenco. Ti podatki se prijavijo kontrolnemu organu oblasti ali organu, preden se živina ali živalski proizvodi tržijo kot ekološko pridelani. Istovetnost zdravljene živine je treba nedvoumno opredeliti posamično, če gre za velike živali; posamično ali v seriji, če gre za perutnino in male živali. Obdobje karence med zadnjim odmerkom alopatskega veterinarskega zdravila, ki ga je žival prejela v normalnih pogojih uporabe, in pridelavo ekološko pridelanih živil iz teh živali, je dvakratna zakonsko določena karenca ali, če to obdobje ni opredeljeno, 48 ur. Razen cepljenj, zdravljenja zaradi zajedavcev in vseh obveznih programov za zatiranje bolezni, ki so jih pripravile države članice, kadar žival ali skupina živali prejme več kakor dve ali največ tri vrste zdravljenj s kemično-sintetiziranimi alopatskimi veterinarskimi zdravili ali antibiotiki v enem letu (ali več kakor eno vrsto zdravljenja, če je njihov reproduktivni življenjski ciklus krajši od enega leta) se zadevna domača živina ali iz nje pridobljeni proizvodi ne smejo prodajati kot proizvodi, pridelani v skladu s to uredbo, in domačo živino je treba vključiti v obdobja preusmeritve, določena v oddelku 2 te priloge, v soglasju s kontrolnim organom oblasti ali organom. 5. 6 5. 7 5. 8 6. Živinorejske upravljavske prakse, prevoz in identifikacija živalskih proizvodov 6. 1 Živinorejske prakse 6. 1. 1 Razmnoževanje ekološko gojene živine naj bi načeloma temeljilo na naravnih postopkih. Umetna osemenitev je dovoljena. Prepovedane pa so druge oblike umetne ali delno umetne oploditve (na primer prenos zarodka). 6. 1. 2 V ekološki pridelavi se posegi, kakor je povijanje repa ovce z elastičnim trakom, krajšanje repa, brušenje zob, obrezovanje kljuna in odstranjevanje rogov, ne smejo izvajati sistematično. Nekatere od teh posegov kontrolni organ oblasti ali organ lahko odobri zaradi varnosti (na primer odstranjevanje rogov mladim živalim) ali zaradi izboljšanja zdravja, počutja ali higiene živine. Take posege opravi usposobljeno osebje ob najprimernejši starosti živali, vsakršno trpljenje živali pa je treba zmanjšati na najmanjšo možno mero. 6. 1. 3 Fizična kastracija je dovoljena zaradi ohranjanja kakovosti proizvodov in tradicionalnih običajnih postopkov pridelave (mesnati prašiči, voli, kopuni itd. ), toda samo pod pogoji iz zadnjega stavka odstavka 6. 1. 2. 6. 1. 4 Privezovanje živine je prepovedano. Z odstopanjem od tega načela ga lahko kontrolni organ oblasti ali organ odobri za posamezne živali, če proizvajalec utemelji, da je to potrebno zaradi varnosti ali dobrega počutja živali, in da je žival privezana samo določeno obdobje. 6. 1. 5 Z odstopanjem od določb iz odstavka 6. 1. 4 se živina lahko priveže v zgradbah, ki so že obstajale pred 24. avgustom 2000, pod pogojem, da imajo živali možnost rednega gibanja in da gojenje poteka skladno z zahtevami o dobrem počutju živali, vključno z udobno nastlanimi površinami in individualno obravnavo. To odstopanje, ki ga odobri kontrolni organ oblasti ali organ, se uporablja v prehodnem obdobju, ki poteče 31. decembra 2010. 6. 1. 6 Z nadaljnjim odstopanjem se govedo v manjših kmetijskih gospodarstvih lahko privezuje, če ga ni mogoče držati v skupinah, ki ustrezajo vedenjskim potrebam živali, vendar pa mora imeti vsaj dvakrat tedensko dostop do pašnikov, izpustov na prostem ali površin za prosto gibanje. To odstopanje, ki ga mora odobriti kontrolni organ oblasti ali organ, se uporablja za kmetijska 310 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 gospodarstva, ki izpolnjujejo zahteve nacionalnih predpisov o ekološki prireji živine, ki se uporabljajo do 24. avgusta 2000, ali če teh ni, zasebnih standardov, ki so jih države članice sprejele ali priznale. 6. 1. 7 Pred 31. decembrom 2006 bo Komisija predložila poročilo o izvajanju določb odstavka 6. 1. 5. 6. 1. 8. Kadar se živina goji v skupinah, se velikost skupine prilagodi stopnji razvoja in vedenjskim potrebam zadevnih vrst živali. Prepovedano je gojiti živino v razmerah, ali jo krmiti na način, ki lahko povzroči anemijo. 6. 1. 9 Najnižja starost perutnine ob zakolu je: 81 dni za piščance, 150 dni za kopune, 49 dni za pekinške race, 70 dni za samice muškatnih rac, 84 dni za samce muškatnih rac, 92 dni za race vrste mallard, 94 dni za pegatke, 140 dni za purane in gosi za peko. Kadar rejci ne upoštevajo teh najnižjih starosti za zakol, morajo uporabljati počasi rastoče rase. 6. 2 Prevoz 6. 2. 1 Prevoz živine se mora izvajati tako, da se omeji stres živali v skladu z ustrezno veljavno nacionalno zakonodajo ali zakonodajo Skupnosti. Natovarjanje in raztovarjanje se mora izvajati previdno in brez uporabe kakršne koli električne stimulacije za priganjanje živali. Prepovedana je uporaba kakršnih koli alopatskih pomirjeval pred in med prevozom. 6. 2. 2 V obdobju pred zakolom in v času zakola je z živino treba ravnati tako, da se stres živali zmanjša na najmanjšo možno mero. 6. 3 Identifikacija živalskih proizvodov 6. 3. 1 V vseh fazah pridelave, priprave, prevoza in trženja je treba živino in živalske proizvode identificirati. 7. Hlevski gnoj 7. 1 7. 2 7. 3 Celotna količina gnoja, kakor je opredeljeno v Direktivi 91/676/EGS (**), uporabljena na kmetijskem gospodarstvu, ne sme presegati 170 kg dušika na leto/hektar uporabljene kmetijske površine, kar je količina, ki je opredeljena v Prilogi III k zgoraj navedeni direktivi. Po potrebi se skupna gostota živali zmanjša, da ne pride do preseganja zgoraj navedene omejitve. Za določitev ustrezne gostote živine, navedene zgoraj, pristojne oblasti držav članic določijo enote živine za različne kategorije živali, enakovredne 170 kg dušika na leto/hektar kmetijske površine, pri čemer za smernico vzamejo številke, določene v Prilogi VII. Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem odstopanju od teh številk in navedejo razloge za spremembe. Ta zahteva se nanaša samo na izračun največjega števila glav živine zaradi zagotavljanja, da se ne preseže omejitev 170 kg dušika iz gnoja na leto/hektar. Ta zahteva ne vpliva na gostoto živali zaradi ohranjanja zdravja in dobrega počutja živali, določene v oddelku 8 v Prilogi VIII. 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 311 7. 4 7. 5 7. 6 7. 7 Kmetijska gospodarstva z ekološko pridelavo lahko vzpostavijo sodelovanje z drugimi kmetijskimi gospodarstvi in podjetji, ki ravnajo v skladu z določbami te uredbe, zaradi razporeditve odvečnega gnoja iz ekološke pridelave. Najvišja omejitev 170 kg dušika iz gnoja na leto/hektar uporabljane kmetijske površine se izračuna na podlagi vseh enot z ekološko pridelavo, ki so vpletene v tovrstno sodelovanje. Države članice lahko postavijo nižje omejitve od opredeljenih v odstavkih od 7. 1 do 7. 4 ob upoštevanju značilnosti posamezne površine, uporabo drugih dušikovih gnojil na zemljišču ter oskrbo posevkov z dušikom iz tal. Zmogljivost skladiščnih objektov za hlevski gnoj mora biti taka, da preprečuje onesnaženje vode z neposrednim odtekanjem ali površinskim odtokom in infiltracijo v tla. Da bi zagotovili preudarno ravnanje z gnojili, mora zmogljivost tovrstnih skladiščnih objektov za hlevski gnoj presegati zmogljivost skladišča za najdaljše obdobje leta, v katerem je uporaba gnojila neprimerna (v skladu s kodeksi dobre kmetijske prakse, ki so jih izdale države članice) ali prepovedana v primerih, kadar je proizvodna enota na območju, ki je določeno kot območje občutljivo zaradi dušika. 8. Površine za prosto rejo in nastanitev živine 8. 1 Splošna načela 8. 1. 1 Pogoji nastanitve živine morajo zadovoljevati biološke in etološke potrebe živine (npr. vedenjske potrebe glede ustreznega prostega gibanja in udobja). Živina mora imeti lahek dostop do krmljenja in napajanja. Izolacija, ogrevanje in prezračevanje zgradbe morajo zagotavljati, da so kroženje zraka, raven prahu, temperatura, relativna vlažnost zraka in koncentracija plinov v okviru omejitev, ki niso škodljive za živali. Zgradba mora dopuščati obilno naravno prezračevanje in osvetlitev z dnevno svetlobo. 8. 1. 2 Površine za prosto rejo, gibanje na prostem ali izpusti na prostem morajo po potrebi nuditi dovolj zaščite pred dežjem, vetrom, soncem in skrajnimi temperaturami, odvisno od lokalnih vremenskih razmer in posamezne pasme. 8. 2 Gostota živali in preprečevanje prekomernega popasenja 8. 2. 1 Nastanitev živine ni obvezna na območjih s primernimi podnebnimi razmerami, ki živalim omogočajo življenje na prostem. 8. 2. 2 Gostota živali v zgradbah omogoča udobje in dobro počutje živali, kar je zlasti odvisno od vrste, pasme in starosti živali. Upošteva tudi vedenjske potrebe živali, ki so odvisne zlasti od velikosti skupine ter spola živali. Optimalna gostota je tista, ki živalim zagotavlja dobro počutje, tako da jim nudi dovolj prostora, na katerem lahko stojijo v naravni drži, se uležejo, obračajo in se negujejo ter se postavijo v vse naravne drže ter izvajajo vse naravne gibe, kot so pretegovanje in prhutanje s perutmi. 8. 2. 3 Najmanjša površina območij za notranjo nastanitev in najmanjše površine za gibanje na prostem ter druge značilnosti nastanitve za različne vrste in kategorije živali so določene v Prilogi VIII. 8. 2. 4 Gostota živali na zunanjih površinah, kakor so pašniki, druge travnate površine, goličave, mokrišča, površine z resjem ter druga naravna ali polnaravna bivalna okolja, mora biti dovolj nizka, da preprečuje razritje tal in prekomerno popasenje rastlinstva. 8. 2. 5 Nastanitev, staje, oprema in pripomočki morajo biti primerno očiščeni in razkuženi, da se prepreči navzkrižno okuženje ter razvoj organizmov, ki prenašajo bolezni. Za tovrstno čiščenje in razkuževanje zgradb in napeljave za živino se lahko uporabljajo samo proizvodi s seznama dela E Priloge II. Iztrebke, urin in nezaužito ali raztreseno/razlito hrano je treba odstranjevati tako pogosto, da se kar najbolj zmanjša smrad ter odvrne mrčes ali glodalci. Za odstranjevanje mrčesa in drugih škodljivcev v zgradbah in drugih napeljavah, kjer se zadržuje živina, se lahko uporabljajo samo proizvodi s seznama v delu B oddelka 2 Priloge II. 312 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 8. 3 Sesalci 8. 3. 1 V skladu z določbami iz odstavka 5. 3 morajo imeti vsi sesalci dostop do pašnika ali površine za gibanje na prostem ali izpusta na prostem, ki je lahko delno pokrit; živalim mora biti omogočeno, da te površine uporabljajo, kadar jim to narekuje fiziološka potreba ali pa vremenske razmere in stanje tal na teh površinah, razen če tega ne dopuščajo zahteve Skupnosti ali nacionalne zahteve v zvezi s posebnimi zdravstvenimi težavami živali. Rastlinojede živali morajo imeti dostop do paše, kadarkoli razmere to dovoljujejo. 8. 3. 2 Kadar imajo rastlinojede živali dostop do paše v pašnem obdobju in kadar sistem zimske nastanitve živalim dopušča prosto gibanje, se pozimi lahko opusti obveznost ureditve dostopa do površin za prosto gibanje ali izpusta na prostem. 8. 3. 3 Ne glede na zadnji stavek odstavka 8. 3. 1 morajo biki, starejši od enega leta, imeti dostop do paše ali površine za gibanje na prostem ali izpusta na prostem. 8. 3. 4 Z odstopanjem od odstavka 8. 3. 1 zadnja faza prireje goveda, prašičev in ovc za pridelavo mesa lahko poteka v prostorih pod pogojem, da takšno obdobje ne presega eno petino življenjske dobe živali, v vsakem primeru pa najdlje tri mesece. 8. 3. 5 Tla v nastanitvenem prostoru morajo biti gladka, vendar ne spolzka. Vsaj polovica skupne površine tal mora trdna, to je, da ne sme biti izdelana iz letvic ali mreže. 8. 3. 6 Nastanitev mora nuditi udobno, čisto in suho površino za ležanje/počitek ustrezne velikosti in trdne izdelave, ki ni iz letvic. Prostor za počitek mora biti suh in obilno prekrit z materialom za nastilj. Nastilj mora vsebovati slamo ali drug primeren naravni material. Nastilj se lahko izboljša in obogati s katerim koli mineralnim proizvodom, ki ga je dovoljeno uporabljati kot gnojilo v ekološki pridelavi v skladu z delom A Priloge II. 8. 3. 7 Pri gojenju telet morajo vsa gospodarstva brez odstopanja od 24. avgusta 2000 naprej ravnati v skladu z Direktivo 91/629/EGS (***) o določitvi minimalnih pogojev za zaščito telet. Prepovedana je nastanitev telet v ločene bokse od starosti enega tedna naprej. 8. 3. 8 Pri gojenju prašičev morajo vsa gospodarstva od 24. avgusta 2000 naprej ravnati v skladu z Direktivo Sveta 91/630/EGS (****) o določitvi minimalnih pogojev za zaščito prašičev. Svinje je treba gojiti v skupini, razen v zadnjem obdobju brejosti in v obdobju sesanja. Prašičkov se ne sme imeti na površinah brez nastilja ali v prašičjih kletkah. Površine za prosto gibanje morajo živalim dopuščati iztrebljanje in ritje. Za ritje se lahko uporabijo različni substrati. 8. 4 Perutnina 8. 4. 1 Perutnino je treba gojiti na prostem in se je ne sme zadrževati v kletkah. 8. 4. 2 Vodna kokoš mora imeti, kadarkoli to dovoljujejo vremenske razmere, dostop do potoka, ribnika ali jezera, da so izpolnjene zahteve o dobrem počutju ali higienskih pogojih. 8. 4. 3 Zgradbe za vso perutnino morajo izpolnjevati naslednje najmanjše pogoje: — vsaj ena tretjina mora biti trdna, to je, da ni izdelana iz letvic ali mreže in prekrita z nastiljem, kakor je slama, žagovina, pesek ali šota, — v perutninskem hlevu za nesnice mora biti na voljo dovolj velik del površine tal za zbiranje perutninskega gnoja, — velikost in število lojtric morata biti sorazmerna z velikostjo skupine in ptic, kakor je določeno v Prilogi VIII, — imeti morajo vhodne/izhodne odprtine, ki ustrezajo velikosti ptic in morajo skupaj meriti vsaj 4 m na 100 m2 površine nastanitve, ki je pticam na voljo, 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 313 — v posameznem perutninskem hlevu ne sme biti več kakor: 4 800 piščancev, 3 000 nesnic, 5 200 pegatk, 4 000 samic muškatnih ali pekinških rac ali 3 200 samcev muškatnih ali pekinških rac ali drugih vrst rac, 2 500 kopunov, gosi ali puranov, — skupna uporabna površina perutninskih hlevov za perutnino za pridobivanje mesa na posamezni pridelovalni enoti ne sme presegati 1 600 m2. 8. 4. 4 Pri nesnicah se naravna svetloba lahko dopolni z umetno za zagotavljanje največ 16 ur svetlobe na dan in vsaj osem ur neprekinjenega nočnega počitka brez umetne svetlobe. 8. 4. 5 8. 4. 6 Perutnina mora imeti dostop do izpusta na prostem, kadarkoli vremenske razmere to dopuščajo in, če je le mogoče, mora imeti dostop vsaj eno tretjino svojega življenja. Ti izpusti na prostem morajo biti v glavnem poraščeni z rastlinjem, imeti objekte, v katere se živali lahko zatečejo, in živalim omogočajo lahek dostop do ustreznega števila napajalnikov in krmilnikov. Iz zdravstvenih razlogov je treba pred vsako novo serijo gojene perutnine izprazniti zgradbe, v kateri so živali. V tem času je treba zgradbe in opremo očistiti in razkužiti. Po zaključenem gojenju serije perutnine je treba izpuste pustiti prazne, da se rastlinje lahko obraste in tudi zaradi zdravstvenih razlogov. Države članice bodo določile obdobje, ko morajo biti izpusti prazni ter svojo odločitev sporočile Komisiji in drugim državam članicam. Te zahteve se ne uporabljajo za manjše število perutnine, ki se ne zadržuje v izpustih in se ves dan giblje na prostem. 8. 5 Splošno odstopanje pri nastanitvi živine 8. 5. 1 Z odstopanjem od zahtev iz odstavkov 8. 3. 1, 8. 4. 2, 8. 4. 3 in 8. 4. 5 ter gostote živali iz Priloge VIII lahko pristojni organi oblasti držav članic odobrijo odstopanja od zahtev iz navedenih odstavkov in Priloge VIII za prehodno obdobje, ki poteče 31. decembra 2010. To odstopanje se lahko uporablja samo za živinorejska kmetijska gospodarstva z obstoječimi zgradbami zgrajenimi pred 24. avgustom 1999, če zgradbe za živino izpolnjujejo nacionalne predpise o ekološki pridelavi živine, ki so veljali pred navedenim datumom, ali če teh predpisov ni, neuradne norme, ki so jih države članice sprejele ali priznale. 8. 5. 2 Izvajalci, ki koristijo to odstopanje, kontrolnemu organu oblasti ali organu predložijo načrt, ki vsebuje ureditev za zagotavljanje skladnosti z določbami te uredbe ob koncu odstopanja. 8. 5. 3 Pred 31. decembrom 2006 Komisija predloži poročilo o izvajanju določbe odstavka 8. 5. 1. C. ČEBELARSTVO IN ČEBELARSKI PROIZVODI 1. Splošna načela 1. 1 1. 2 1. 3 Čebelarstvo je pomembna dejavnost, saj čebele z opraševanjem rastlin prispevajo k varstvu okolja ter h kmetijski in gozdarski pridelavi. Uvrstitev čebelarskih proizvodov v skupino proizvodov iz ekološke pridelave je tesno povezana z ravnanjem s čebeljimi panji in kakovostjo okolja. Ta uvrstitev je tudi odvisna od pogojev pridobivanja, predelave in shranjevanja čebelarskih proizvodov. Če izvajalec vodi več čebelarskih enot na istem območju, morajo vse enote izpolnjevati zahteve te uredbe. Z odstopanjem od tega načela lahko izvajalec vodi enote, ki niso v skladu s to uredbo, pod pogojem, da so izpolnjene vse zahteve iz te uredbe, razen določb iz odstavka 4. 2 glede izbire lokacije za čebelnjak. V tem primeru se proizvod ne sme prodajati z označbo, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave. 314 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 2. Obdobje preusmeritve 2. 1 Čebelarski proizvodi se lahko prodajajo z označbo, ki se sklicuje na ekološke postopke pridelave, če so se določbe te uredbe izvajale vsaj eno leto. V obdobju preusmeritve je treba čebelji vosek menjavati v skladu z zahtevami iz odstavka 8. 3. 3. Izvor čebel 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 3. 5 3. 6 Pri izbiri vrst je treba upoštevati njihovo sposobnost prilagajanja lokalnim razmeram, vitalnost in odpornost proti boleznim. Prednost imajo evropske vrste Apis mellifera in njihovi lokalni ekotipi. V čebelnjakih se namestijo čebele, pridobljene z deljenjem kolonij ali z nakupom rojev ali panjev pri enotah, ki ravnajo v skladu z določbami te uredbe. S prvim odstopanjem se čebelnjaki v proizvodni enoti, ki ne ravna v skladu s pravili te uredbe, lahko preusmerijo po predhodni odobritvi kontrolnega organa oblasti ali organa. Z drugim odstopanjem se roji kupujejo posamično od čebelarjev, ki ne pridelujejo v skladu s to uredbo, in sicer v prehodnem obdobju, ki poteče 24. avgusta 2002 in velja kot obdobje preusmeritve. S tretjim odstopanjem kontrolni organ oblasti ali organ v primeru velike smrtnosti čebel iz zdravstvenih razlogov ali zaradi nesreče odobri obnovitev čebelnjakov, če ni na voljo drugih čebelnjakov, ki so v skladu s to uredbo, v takem primeru se uporablja obdobje preusmeritve. S četrtim odstopanjem enota z ekološko pridelavo zaradi obnovitve čebelnjakov na leto lahko vključi 10 % čebeljih matic in rojev, ki niso v skladu s to uredbo, pod pogojem, da se matice in roji namestijo v panje s satovjem ali satnicami, ki izvirajo iz enot z ekološko pridelavo. V tem primeru se obdobje preusmeritve ne uporablja. 4. Izbira lokacije za čebelnjake 4. 1 Države članice lahko določijo regije ali območja, kjer čebelarstvo v skladu z zahtevami te uredbe ni možno. Čebelar kontrolnemu organu oblasti ali organu predloži zemljevid v ustreznem merilu, ki prikazuje lokacijo panjev, kakor je predpisano v prvi alinei oddelka 2 dela A1 Priloge III. Kadar tovrstna območja niso opredeljena, mora čebelar kontrolnemu organu oblasti ali organu predložiti ustrezno dokumentacijo in dokaze, po potrebi pa tudi ustrezne analize, da območja, ki so dostopna njegovim kolonijam, izpolnjujejo pogoje iz te uredbe. 4. 2 Lokacija čebelnjakov mora: (a) čebelam zagotavljati dovolj naravnega nektarja, medene rose in cvetnega prahu ter dostop do vode; (b) biti taka, da v območju 3 kilometrov od lokacije čebelnjaka nektar in cvetni prah izvirata v glavnem iz ekoloških pridelkov in/ali samoraslega rastlinstva v skladu z zahtevami člena 6 in Priloge I k tej uredbi ter da so pridelki, ki se ne pridelujejo v skladu z določbami te uredbe, obdelani s postopki z majhnim vplivom na okolje, kakor so na primer postopki v programih, pripravljenih na podlagi Uredbe (EGS) št. 2078/92 (*****), ki ne morejo pomembno vplivati na uvrstitev čebelarstva kot ekološkega; (c) biti dovolj oddaljena od vseh nekmetijskih proizvodnih virov, ki lahko vodijo k onesnaženju, na primer: urbana središča, avtoceste, industrijska območja, odlagališča odpadkov, sežigalnice odpadkov itd. Kontrolni organi oblasti ali organi pripravijo ukrepe za zagotavljanje skladnosti s to zahtevo. Navedene zahteve se ne uporabljajo za območja, kjer ni cvetenja, ali če so panji v obdobju mirovanja. 5. Hranjenje 5. 1 Ob koncu pridelovalne sezone je treba v panjih pustiti obilne rezerve medu in cvetnega prahu za preživetje zime. 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 315 5. 2 5. 3 5. 4 5. 5 5. 6 5. 7 je dovoljeno, če je preživetje rojev ogroženo zaradi skrajnih Umetno hranjenje kolonij podnebnih razmer. Za umetno hranjenje se uporablja ekološko pridelan med, po možnosti iz iste enote z ekološko pridelavo. S prvim odstopanjem od odstavka 5. 2 pristojni organi oblasti držav članic pri umetnem hranjenju lahko dovolijo uporabo ekološko pridelanega sladkornega sirupa ali ekološke sladkorne melase namesto ekološko pridelanega medu, zlasti če je to potrebno zaradi vremenskih razmer, ki povzročajo kristalizacijo medu. Z drugim odstopanjem lahko kontrolni organ oblasti ali organ dovoli uporabo sladkornega sirupa, melase in medu, ki niso zajeti v tej uredbi, za umetno hranjenje v prehodnem obdobju, ki poteče 24. avgusta 2002. V zvezi z umetnim hranjenjem se v register čebelnjakov vpišejo naslednji podatki: vrsta proizvoda, datumi, količine in panji, v katerih se proizvod uporabi. V čebelarstvu, ki ravna v skladu s to uredbo, se razen proizvodov iz odstavkov od 5. 1 do 5. 4 drugi proizvodi ne smejo uporabljati. Umetno hranjenje se lahko izvaja samo v obdobju med zadnjim točenjem medu do 15 dni pred začetkom naslednjega obdobja paše nektarja ali medene rose. 6. Preprečevanje bolezni in veterinarsko zdravljenje 6. 1 Preprečevanje bolezni v čebelarstvu temelji na naslednjih načelih: (a) izbira primernih odpornih vrst; (b) uporaba nekaterih postopkov, ki in preprečujejo okužbe, kakor so: redno menjavanje čebeljih matic, sistematični pregledi panjev zaradi odkrivanja zdravstvenih nepravilnosti, nadzor trotov v panjih, redno razkuževanje materialov in opreme, uničenje okuženih materialov ali virov, redno obnavljanje čebeljega voska in zadostne rezerve cvetnega prahu in medu v panjih. izboljšujejo močno odpornost proti bolezni Če kljub navedenim preventivnim ukrepom kolonije čebel zbolijo ali se okužijo, jih je treba takoj zdraviti in jih po potrebi premestiti v čebelnjake za osamljenje. V čebelarstvu, ki ravna v skladu s to uredbo, se pri uporabi veterinarskih zdravil upoštevajo naslednja načela: (a) uporabljajo se lahko, če je pravilna uporaba v državi članici dovoljena v skladu z ustreznimi določbami Skupnosti ali nacionalnimi predpisi v skladu z zakonodajo Skupnosti; (b) fitoterapevtski in homeopatski imajo prednost pred kemično sintetiziranimi alopatskimi zdravili, če je njihov zdravilni učinek učinkovit za zdravljenje bolezenskega stanja, ki mu je zdravljenje namenjeno; izdelki (c) če se uporaba navedenih izdelkov izkaže za neučinkovito ali je učinkovitost malo verjetna pri zdravljenju bolezni ali okužbe, ki predstavlja tveganje za obstoj kolonije, se lahko uporabijo alopatska kemično sintetizirana zdravila, za kar je odgovoren veterinar ali druge osebe, ki jih pooblasti država članica, brez poseganja v načela iz zgornjih odstavkov (a) in (b); (d) prepovedana je uporaba kemično sintetiziranih alopatskih zdravil za preventivno zdravljenje; (e) brez vpliva na načelo iz (a) zgoraj se ob okužbi z Varroa jacobsoni lahko uporabijo mravljična kislina, mlečna kislina, ocetna kislina in oksalna kislina ter naslednje snovi: mentol, timol, evkaliptol ali kafra. Poleg navedenih načel je dovoljeno veterinarsko zdravljenje ali zdravljenje panjev satja, itd. , ki je po nacionalni zakonodaji ali zakonodaji Skupnosti obvezno. Če se za zdravljenje uporabljajo kemično sintetizirana alopatska zdravila, se v obdobju zdravljenja kolonije premestijo v čebelnjake za osamljenje in ves vosek zamenja z voskom, ki je v skladu z zahtevami te uredbe. Za te kolonije se nato uporablja enoletno obdobje preusmeritve. 6. 2 6. 3 6. 4 6. 5 316 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 6. 6 Zahteve iz prejšnjega odstavka se ne uporabljajo za proizvode, navedene v odstavku 6. 3(e). 6. 7 Kadarkoli se uporabljajo veterinarska zdravila, je treba natančno zabeležiti vrsto zdravila (vključno z navedbo aktivne farmakološke učinkovine) z vsemi podrobnostmi diagnoze, posologije, načina dajanja zdravila, trajanja zdravljenja in zakonsko določene karence, ter podatke predložiti kontrolnemu organu oblasti ali organu, preden se proizvodi tržijo kot ekološko pridelani. 7. Čebelarjenje in identifikacija 7. 1 Prepovedan je postopek pobiranja čebelarskih pridelkov, ki zahteva uničenje čebel v satovju. 7. 2 Prepovedano je pohabljenje, kakor je na primer striženje kril čebeljim maticam. 7. 3 Pri zamenjavi čebeljih matic je dovoljeno staro matico ubiti. 7. 4 Postopek uničenja trotov je dovoljen samo, če se na ta način obvlada okužba z Varroa jacobsoni. 7. 5 Prepovedana je uporaba kemičnih sintetičnih repelentov med postopki točenja medu. 7. 6 7. 7 7. 8 Območje, kjer stoji čebelnjak, mora biti registrirano in označeni morajo biti tudi panji. O premikanju čebelnjakov je treba obvestiti kontrolni organ oblasti ali organ v dogovorjenem roku. Posebna skrb se posveti ustreznemu pridobivanju, predelavi proizvodov. Zabeležijo se vsi ukrepi, izvedeni zaradi izpolnjevanja teh zahtev. in shranjevanju čebelarskih V register čebelnjaka je treba zabeležiti odstranitev delov panjev, kjer se hrani med, ter postopki točenja medu. 8. Značilnosti panjev in čebelarski materiali 8. 1 8. 2 8. 3 Osnova panjev mora biti iz naravnih materialov, ki ne predstavlja nobenega tveganja za onesnaženje okolja ali čebelarskih proizvodov. Razen proizvodov, navedenih v odstavku 6. 3(e), se v panjih lahko uporabljajo samo naravni proizvodi, kakor so propolis, vosek in rastlinska olja. Vosek za izdelavo novih satnic mora izvirati iz enot z ekološko pridelavo. Z odstopanjem, zlasti če gre za nove postavitve ali v obdobju preusmeritve, lahko kontrolni organ oblasti ali organ dovoli uporabo čebeljega voska, ki ne izvira iz tovrstnih enot, in sicer le v izjemnih okoliščinah, kadar ekološko pridobljeni čebelji vosek ni na voljo na trgu ter pod pogojem, da izvira iz obnožnine. 8. 4 Pri točenju medu je prepovedano uporabljati satovje, v katerem je čebelji zarod. 8. 5 8. 6 8. 7 Za zaščito materialov (okvirjev, panjev in satovja), še zlasti pred mrčesom, so dovoljeni samo primerni proizvodi, uvrščeni na seznam iz oddelka 2 dela B Priloge II. Dovoljena je mehanska obdelava, kakor je na primer čiščenje pod tekočo vodo ali neposredno s plamenom. Za čiščenje in razkuževanje čebelarskih materialov, zgradb, opreme, orodij ali proizvodov, ki se uporabljajo v čebelarstvu, je dovoljeno uporabljati samo primerne snovi, uvrščene na seznam iz dela E Priloge II. (*) UL L 142, 2. 6. 1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2331/98 (UL L 291, 30. 10. 1998, str. 10). (**) UL L 375, 31. 12. 1991, str. 1. (***) UL L 340, 11. 12. 1991, str. 28. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 97/2/ES (UL L 25, 28. 1. 1997, str. 24). (****) UL L 340, 11. 12. 1991, str. 33. (*****) UL L 215, 30. 7. 1992, str. 85. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2772/95 (UL L 288, 1. 12. 1995, str. 35). “ 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 317 II. Priloga II se spremeni, kakor sledi: 1. Naslov dela B se nadomesti z naslednjim: „B. PESTICIDI 1. Fitofarmacevtska sredstva. “ 2. Za oddelkom 1 dela B se vstavi naslednje: „2. Proizvodi za zatiranje škodljivcev in bolezni v zgradbah in napeljavah za živino: Proizvodi, uvrščeni na seznam v oddelku 1 Sredstva za zatiranje glodalcev“ 3. Del C „Drugi proizvodi“ se nadomesti z naslednjim: „C. POSAMIČNA KRMILA 1. Posamična krmila rastlinskega izvora 1. 1 Žitarice, zrnje, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Oves v zrnju, kosmiči, zdrob, luščine in otrobi; ječmen v zrnju, proteini in zdrob; riž v zrnju, drobljenec, otrobi in pogače iz kalčkov; proso v zrnju; rž v zrnju, zdrob, krmilna moka in otrobi; sirek v zrnju; pšenica v zrnju, zdrob, otrobi, glutenska krma, gluten in kalčki; pira v zrnju; tritikala v zrnju; koruza v zrnju, otrobi, zdrob, pogače iz kalčkov in gluten; stebla slada; pivske tropine. 1. 2 Semena oljnic, plodovi oljnic, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupni so naslednje snovi: Seme oljne ogrščice, ogrščična pogača in luščine; soja v zrnju, praženo seme, pogače in luščine; sončnično seme in pogače; bombaž v semenu in pogače; laneno seme v semenu in pogače; sezamovo seme v semenu in pogače; palmove srčike v pogači; repno seme v pogači in luščine; bučno seme v pogači; oljčne tropine (iz mehanskega stiskanja oliv). 1. 3 Semena stročnic, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Čičerka v semenu; leča v semenu; navadna grašica v semenu (primerno toplotno obdelano); grah v semenu, zdrob in otrobi; bob v semenu, zdrob in otrobi; vrtni bob v semenu, grašica v semenu in lupina v semenu. 1. 4 Gomolji in koreni, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Pulpa sladkorne pese, posušena pesa, krompir, sladki krompir v gomolju, manioka v korenu, krompirjeva pulpa (stranski proizvod pri pridobivanju škroba), krompirjev škrob, krompirjeve beljakovine in tapioka. 1. 5 Druga semena in plodovi, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Rožiči, pulpa citrusov, jabolčna kaša, paradižnikova pulpa in grozdna pulpa. 1. 6 Krma in vlaknine. V tej skupini so naslednje snovi: Lucerna, lucernina moka, detelja, moka iz detelje, trava (iz krmnih rastlin), travna moka, seno, silaža, žitna slama in krmne korenovke. 318 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 1. 7 Druge rastline, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Melasa kot sredstvo za vezavo v krmnih mešanicah, moka iz morskih alg (pridobljena s sušenjem in mletjem morskih alg ter izprana, da se zmanjša vsebnost joda), praški in izvlečki iz rastlin, rastlinski beljakovinski izvlečki (namenjeni izključno mladim živalim), začimbe in zelišča. 2. Posamična krmila živalskega izvora 2. 1 Mleko in mlečni izdelki. V tej skupini so naslednje snovi: Surovo mleko, kakor je opredeljeno v členu 2 Direktive 92/46/EGS (*), mleko v prahu, posneto mleko, posneto mleko v prahu, pinjenec, pinjenec v prahu, sirotka, sirotka v prahu, sirotka v prahu z nižjo vsebnostjo sladkorja, beljakovine sirotke v prahu (ekstrahirane z mehansko obdelavo), kazein v prahu in laktoza v prahu. 2. 2 Ribe, druge morske živali, njihovi proizvodi in stranski proizvodi. V tej skupini so naslednje snovi: Ribe, nerafinirano ribje olje; avtolizati, hidrolizati in proteolizati iz rib, mehkužcev in rakov, pridobljeni z encimsko reakcijo, v topni ali netopni obliki, namenjeni izključno mladim živalim. Ribja moka. 3. Posamična krmila mineralnega izvora V tej skupini so naslednje snovi: Natrij: neprečiščena morska sol, groba kamena sol natrijev sulfat natrijev karbonat natrijev bikarbonat natrijev klorid Kalcij: lithotamnion in maerl školjčne lupine morskih živali (vključno s sipinimi kostmi) kalcijev karbonat kalcijev laktat kalcijev glukonat Fosfor: oborina kostnega dikalcijevega fosfata defluorirani dikalcijev fosfat defluorirani monokalcijev fosfat Magnezij: brezvodni magnezij magnezijev sulfat magnezijev klorid magnezijev karbonat Žveplo: natrijev sulfat“ (*) UL L 268, 14. 9. 1992, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 94/71/ES (UL L 368, 31. 12. 1994, str. 33). 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 319 4. Dodajo se naslednji deli: „D. KRMNI DODATKI, NEKATERE SNOVI, KI SE UPORABLJAJO V PREHRANI ŽIVALI (DIREKTIVA 82/471/EGS) IN PREDELOVALNI PRIPOMOČKI, KI SE UPORABLJAJO V KRMI 1. Krmni dodatki 1. 1 Elementi v sledeh. V tej skupini so naslednje snovi: E1 E2 E3 E4 E5 E6 E7 E8 Železo: železov (II) karbonat železov (II) sulfat monohidrat železov (III) oksid Jod kalcijev jodat, anhidrid kalcijev jodat, heksahidrat kalijev jodid Kobalt: kobaltov (II) sulfat monohidrat in/ali heptahidrat bazični kobaltov (II) karbonat, monohidrat Baker: bakrov (II) oksid bazični bakrov (II) karbonat, monohidrat bakrov (II) sulfat, pentahidrat Mangan: manganov (II) karbonat manganov (II) oksid in manganov (III) oksid manganov (II) sulfat, mono- in tetrahidrat Cink: cinkov karbonat cinkov oksid cinkov sulfat mono- in/ali hepta-hidrat Molibden: amonijev molibdat, natrijev molibdat Selen: natrijev selenat natrijev selenit. 1. 2 Vitamini, provitamini in kemično jasno opredeljene snovi s podobnim učinkom. V tej skupini so naslednje snovi: Vitamini, dovoljeni na podlagi Direktive 70/524/EGS (**): — po možnosti iz surovin, ki so v krmi prisotne v naravni obliki, ali — sintetični vitamini, ki so enaki naravnim vitaminom, samo za monogastrične živali. 1. 3 Encimi. V tej skupini so naslednje snovi: Encimi, dovoljeni na podlagi Direktive 70/524/EGS. 1. 4 Mikroorganizmi. V tej skupini so naslednji mikroorganizmi: mikroorganizmi, dovoljeni na podlagi Direktive 70/524/EGS. 320 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 1. 5 Konzervansi. V tej skupini so naslednje snovi: E 236 mravljična kislina samo za silažo E 260 ocetna kislina samo za silažo E 270 mlečna kislina samo za silažo E 280 propionska kislina samo za silažo 1. 6 Vezivna sredstva, sredstva proti sesirjenju in sredstva za strjevanje. V tej skupini so naslednje snovi: E 551b koloidni kremen E 551c) diatomejska zemlja (Kieselgur E 553 sepiolit E 558 bentonit E 559 kaolinitne gline E 561 vermikulit E 599 perlit 2. Nekateri proizvodi, ki se uporabljajo v prehrani živali V tej skupini so naslednji proizvodi: — 3. Predelovalni pripomočki, ki se uporabljajo v krmi 3. 1 Predelovalni pripomočki za silažo. V tej skupini so naslednje snovi: Morska sol, groba kamena sol, encimi, kvas, sirotka, sladkor, pulpa sladkorne pese, žitna moka, melasa in mlečnokislinske, ocetnokislinske, mravljičnokislinske in propionskokislinske bakterije. Kadar vremenske razmere ne dopuščajo ustrezne fermentacije, lahko kontrolni organ oblasti ali organ dovoli uporabo mlečne, mravljične, propionske in ocetne kisline za pripravo silaže. E. PROIZVODI, DOVOLJENI ZA ČIŠČENJE IN RAZKUŽEVANJE ZGRADB IN NAPELJAV ZA ŽIVINO (NPR. OPREME IN ORODJA) Kalijevo in natrijevo milo Voda in para Apneno mleko Apno Živo apno Natrijev hipoklorit (npr. kot tekoče belilo) Kavstična soda Jedek kalijev karbonat Vodikov peroksid Naravne rastlinske esence Citronska, perocetna, mravljična, mlečna, oksalna in ocetna kislina Alkohol Dušikova kislina (za mlekarsko opremo) Fosforna kislina (za mlekarsko opremo) Formaldehid Proizvodi za čiščenje in razkuževanje seskov in pripomočkov za molžo Natrijev karbonat 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 321 F. DRUGI PROIZVODI (**) UL L 270, 14. 12. 1970, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/19/ES (UL L 96, 28. 3. 1998, str. 39). “ III. Priloga III se spremeni, kakor sledi: 1. Naslov dela A se nadomesti z „A. 1 Rastline in rastlinski proizvodi iz kmetijske pridelave ali nabiranja“. 2. Vstavi se naslednji oddelek: „A. 2. Živina in živalski proizvodi iz živinoreje 1. Ko se kontrolni sistem, ki se uporablja izrecno za živinorejo, izvaja prvič, morata proizvajalec in kontrolni organ pripraviti: — natančen opis zgradb za živino, pašnikov, površin za prosto gibanje in izpustov na prostem itd. ter po potrebi tudi prostorov za shranjevanje, pakiranje in predelavo živine, živalskih proizvodov, surovin in vhodnih materialov, — natančen opis inštalacij za skladiščenje živalskega gnoja, — v dogovoru s kontrolnim organom ali organom oblasti načrt raztrosenja gnoja hkrati z natančnim opisom površin, namenjenih poljedelstvu, — kadar je to primerno, pogodbeni dogovor z drugimi kmetijami o raztrosenju gnoja, — načrt upravljanja enote za ekološko živinorejo (npr. upravljanje na področju hranjenja, razploda, zdravja itd. ), — vse praktične ukrepe, ki jih je treba izvesti na živinorejski kmetiji, da se zagotovi skladnost s to uredbo. Zadevni opis in ukrepi se navedejo v poročilu o kontrolnem pregledu, ki ga sopodpiše proizvajalec. V poročilu mora biti navedena proizvajalčeva izjava, da bo delovne postopke izvajal v skladu s členoma 5 in 6 in da bo v primeru kršitve sprejel izvajanje ukrepov iz člena 9(9) in, kadar je to primerno, člena 10(3). 2. Splošne zahteve glede inšpekcijskih pregledov iz točk 1 in 4 do 8 dela A. 1, ki zajemajo pridelke in proizvode iz njih, se uporabljajo za živino in živalske proizvode. Z odstopanjem od teh pravil je dovoljeno shranjevanje alopatskih veterinarskih zdravil in antibiotikov na kmetijskih gospodarstvih, če jih je predpisal veterinar v zvezi z zdravljenjem, kakor je navedeno v Prilogi I, in so shranjena na nadzorovanem mestu ter vpisana v register kmetije. 3. 4. Živali morajo biti ves čas označene s postopki, ki so prilagojeni vrsti živali, posamezno pri velikih sesalcih in posamezno ali v seriji, če gre za perutnino ali male sesalce. Evidence živine morajo biti sestavljene v obliki registra in kontrolnim organom oblasti ali organom vedno na voljo na naslovu kmetijskega gospodarstva. Tovrstne evidence, ki morajo vsebovati natančen opis sistema ravnanja s čredo ali jato, morajo vsebovati tudi naslednje podatke: — po vrsti, kar zadeva živino, ki prispe na kmetijsko gospodarstvo: izvor in datum prihoda, obdobje preusmeritve, identifikacijska oznaka in veterinarski zapis, — o živini, odvedeni iz kmetijskega gospodarstva: starost, število glav, teža v primeru zakola, identifikacijska oznaka in namembni kraj, 322 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 — podrobnosti o izgubljenih živalih in vzroki, — o krmi: vrsta, vključno s krmnimi dodatki, deleži različnih sestavin v obrokih in obdobja, ko imajo živali dostop do površin za prosto rejo, obdobja sezonske selitve, kadar se uporabljajo omejitve, — o preprečevanju in zdravljenju bolezni ter veterinarski oskrbi: datum zdravljenja, diagnoza, vrsta zdravila, način zdravljenja in veterinarjev recept za veterinarsko nego z vzroki ter karenca, ki se uporablja, preden se živalski proizvodi lahko tržijo. 5. Kadar proizvajalec upravlja več živinorejskih kmetij v isti regiji, se enote, ki gojijo živino in živalske proizvode, ki niso zajete s členom 1, vključijo v kontrolni sistem glede na prvo, drugo in tretjo alineo točke 1 tega oddelka o živini in živalskih proizvodih in kar zadeva določbe o upravljanju živine, evidence živine in načela, ki se uporabljajo za shranjevanje živinorejskih proizvodov. “ 3. Naslov dela B se nadomesti z: „B. Enote za pripravo rastlinskih in živalskih proizvodov ter živil iz rastlinskih in živalskih proizvodov. “ 4. Naslov dela C se nadomesti z: „C. Uvozniki rastlinskih proizvodov, živalskih proizvodov in živil iz rastlinskih in/ali živalskih proizvodov iz tretjih držav. “ IV. V Prilogi VI se za prvim odstavkom z naslovom „Splošna načela“ vstavi naslednji odstavek: „Do sprejetja pravil iz oddelkov A in B te priloge in izrecno zato, da se zajame priprava živil iz enega ali več živalskih proizvodov, se uporabljajo nacionalna pravila“. V. Dodajo se naslednje priloge: „PRILOGA VII Največje število živali na hektar Razred ali vrsta Največje število živali na hektar, ki ustreza 170 kg N/ha/leto Kopitarji, starejši od šest mesecev Teleta za prirejo Drugo govedo, staro manj kakor eno leto Samci goveda, stari od enega leta do manj kakor dve leti Samice goveda, stare od enega leta do manj kakor dve leti Samci goveda, stari dve leti ali več Plemenske telice Telice za prirejo Krave molznice Krave molznice za zakol Druge krave Plemenske kunčje samice Ovčje samice Koze Prašički Plemenske svinje Prašiči za prirejo Drugi prašiči Piščanci za zakol Nesnice 2 5 5 3,3 3,3 2 2,5 2,5 2 2 2,5 100 13,3 13,3 74 6,5 14 14 580 230 15/Zv. 4 SL Uradni list Evropske unije 323 PRILOGA VIII Najmanjša velikost notranjih in zunanjih površin ter druge značilnosti nastanitve različnih vrst živali in pridelave 1. GOVEDO, OVCE IN PRAŠIČI Govedo in kopitarji, plemensko in za prirejo Notranja površina (neto površina, namenjena živalim) Zunanja površina (za prosto gibanje, brez pašnikov) Najmanjša živa masa (kg) m2/glavo m2/glavo do 100 do 200 do 350 več kot 350 1,5 2,5 4,0 5 z najmanj m2/100 kg 1,1 1,9 3 3,7 z najmanj 0,75 m2/100 kg Krave molznice Plemenski biki Ovce in koze 6 10 4,5 30 1,5 na ovco/kozo 2,5 0,35 na jagnje/kozliča 2,5 z 0,5 na jagnje/kozliča Oprasne svinje s prašički, starimi do 40 dni 7,5 na svinjo 2,5 Prašiči za prirejo do 50 do 85 do 110 0,8 1,1 1,3 Prašički starejši od 40 dni in do 30 kg 0,6 Plemenski prašiči 2,5 samica 6,0 samec 0,6 0,8 1 0,4 1,9 8,0 324 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 4 2. PERUTNINA Notranja površina (neto površina, namenjena živalim) Število živali/m2 centimetri lojtric/ žival gnezdo Zunanja površina (m2 razpoložljive površine pri kolobarjenju/glavo) Nesnice 6 18 8 na nesnic gnezdo, ali če gre za skupno gnezdo, 120 cm2/kokoš 4; če se ne preseže omejitev 170 kg N/ha/leto Perutnina za pitanje (v nepremični nastanitvi) 10 z največ 21 kg žive mase/m2 (samo 20 pegatke) za Perutnina za pitanje v pre- mični nastaniti 16 (*) v premičninastanitvi za kokoši največ 30 žive kg mase/m2 (*) Samo če gre za premične nastanitve, ki ne presegajo 150 m2 površine tal, in ponoči ostanejo odprte. 4 piščanci za peko in pegatke 4,5 race 10 puranov 15 gosi Pri zgoraj navedenih vrstah se ne preseže omejitev 170 kg N/ha/leto vseh 2,5, če se ne preseže omejitev 170 kg N/ha/leto


title: Commission Regulation (EC) No 1573/1999 of 19 July 1999 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 2201/96 as regards the characteristics of dried figs qualifying for aid under the production aid scheme

eurovoc_concepts:
dried product
minimum price
pip fruit
producer price
production aid

text: 20. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 187/27 COMMISSION REGULATION (EC) No 1573/1999 of 19 July 1999 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 2201/96 as regards the characteristics of dried figs qualifying for aid under the production aid scheme THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2201/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the markets in processed fruit and vegetable products (1), as amended by Regu- lation (EC) No 2199/97 (2), and in particular Article 4(9) thereof, (1) Whereas Title I of Regulation (EC) No 2201/96 intro- duced a sytem of production aid for certain processed products obtained from fruit and vegetables; whereas Commission Regulation (EC) No 504/97 of 19 March 1997 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 2201/96 as regards the system of production aid for products processed from fruit and vegetables (3), as last amended by Regulation (EC) No 702/1999 (4), laid down general rules applicable to that system of aid; whereas without prejudice to the other provisions of Regulation (EC) No 504/97 certain specific rules have to be laid down for the characteristics required of dried figs if they are to qualify for produc- tion aid; (2) Whereas the quality of dried figs before and after processing is variable; whereas the minimum price and production aid should be fixed for a specific type of product; whereas Community production is character- ised by two types of dried fig, small-fruit and others; whereas the essential characteristic which distinguishes the market price of both types is their size; whereas the minimum price and the aid should therefore be fixed for the most representative size class for each of the two types of dried figs intended for direct consumption, and the price and aid applicable to the other sizes should be derived from these prices and aid rates; (3) Whereas the aim of minimum quality requirements laid down in Article 4(4)(b) of Regulation (EC) No 2201/96 is to avoid the production of products for which there is no demand or which would cause distortion of the market; whereas those requirements must be based on traditional, fair manufacturing procedures; whereas, to ensure compliance with these provisions, the minium characteristics required of unprocessed dried figs purchased by processors and dried figs qualifying for aid should be defined; (1) OJ L 297, 21. 11. 1996, p. 29. (2) OJ L 303, 6. 11. 1997, p. 1. (3) OJ L 78, 20. 3. 1997, p. 14. (4) OJ L 89, 1. 4. 1999, p. 26. (4) Whereas, to ensure uniform application, rules should be laid down on carrying out checks on the characteristics of dried figs before and after processing; adjustments (5) Whereas certain requirements of this Regulation call for far-reaching and processing sector; whereas these requirements must therefore be introduced progressively over the five marketing years following the entry into force of this Regulation; production the of (6) Whereas this Regulation incorporates the provisions specific to figs in Articles 1 and 2 of Commission Regu- lation (EEC) No 1709/84 of 19 June 1984 on minimum prices payable to producers and amounts of production aid for certain processed fruit and vegetables eligible for production aid (5), as last amended by Regulation (EC) No 1591/98 (6), updated in line with legal, technical and economic developments; whereas, therefore, Articles 1 and 2 of and Annexes I, II and III to that Regulation should be repealed; (7) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Products Processed from Fruit and Veget- ables, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 To qualify for payment of the minium price, unprocessed 1. dried figs shall correspond to the characteristics set out in Annex II. To qualify for payment of aid, dried figs and fig paste 2. shall correspond to the characteristics set out in Annex III. 3. The minium price payable to the producer for unpro- cessed dried figs and the production aid for dried figs shall be fixed for the products corresponding to the characteristics laid down in Annexes II and III respectively and between 75 and 105 fruits per kilogram in size for small-fruit varieties and between 65 and 85 fruits per kilogram in size for other vari- eties. For other dried figs the minium price and the amount of aid shall be multiplied by one of the coefficients listed in Annex I. (5) OJ L 162, 20. 6. 1984, p. 8. (6) OJ L 208, 24. 7. 1998, p. 14. L 187/28 EN Official Journal of the European Communities 20. 7. 1999 Article 2 1. Verification of the characteristics and size of unprocessed dried figs shall be carried out on the basis of representative samples of an entire lot taken by the processor in agreement with the producer. The samples shall be examined by both the processor and the producer and the results of the verification shall be recorded. To this end, ‘lot’ shall mean all the products presented simultaneously by a producer or producer organ- isation for acceptance by a processor. 2. For dried figs the processor shall verify by sampling of each lot sold that the products meet the characteristics required to benefit from the aid and are of the correct size. The results of the verification shall be recorded. The minium net weight of each sample to be examined shall be one kilogram. The Member States may adopt national provisions with to grade-outs as concerns minimum percentage, 3. respect controls and destination in particular. Article 3 Articles 1 and 2 of and Annexes I, II and III to Regulation (EEC) No 1709/84 are repealed. Article 4 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1999/2000 marketing year. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 19 July 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission 20. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 187/29 COEFFICIENTS APPLICABLE TO THE MINIMUM PRICE AND PRODUCTION AID ANNEX I Size (Number of fruits per kilogram) Small-fruit varieties (1) Other varieties Fewer than (75) fruits/kg Fewer than (65) fruits/kg (75 to 105) fruits/kg (65 to 85) fruits/kg (106 to 136) fruits/kg (86 to 116) fruits/kg Unsized products (2) Unsized products Coefficient applicable to the minimum price and production aid 1,2 1 0,8 0,65 (3) (1) Cuello de Dama, Pajarito, Granito, Preto de Torres, Pingo de mel or Moscatel, Cachopeira, Cotio, Branco do Douro, Rei branco, Rei preto, Cordoví, Blancos, De la Casta, Verdejos. (2) Unprocessed dried figs intended for the production of fig pastes, fig pastes. (3) This coefficient shall be replaced by the following amounts for the first five marketing years following the entry into force of this Regulation: Marketing year Coefficient applicable to minimum price Coefficient applicable to aid 1999/2000 2000/2001 2001/2002 2002/2003 2003/2004 0,70 0,70 0,65 0,65 0,65 1,0 1,0 0,9 0,8 0,7 L 187/30 EN Official Journal of the European Communities 20. 7. 1999 ANNEX II CHARACTERISTICS OF UNPROCESSED DRIED FIGS 1. Definition Unprocessed dried figs shall have been obtained from ripe fruit of varieties of Ficus carica domestica L. dried naturally. 2. Minimum requirements and tolerances Unprocessed dried figs must: — have a maximum moisture content of 24 % — have a minimum size of 136 fruits per kilogram for small-fruit varieties (1) and 116 fruits per kilogram for other varieties, — have a thin skin and a pulp of honey consistency, — be of a uniform colour, — be clean and practically free from foreign matter. In each lot the following tolerances shall be allowed (2): — 30 % by number or weight of dried figs with internal or external damage from any cause, of which not more than 18 % of figs damaged by insects, — 3 % by number or weight of dried figs unsuitable for processing. (1) Cuello de Dama, Pajarito, Granito, Preto de Torres, Pingo de melor Moscatel, Cachopeira, Cotio, Branco do Douro, Rei branco, Rei preto, Cordoví, Blancos, De la Casta, Verdejos. (2) Until the end of the 2003/04 marketing year, the tolerances allowed are as follows: — 40 % for the 1999/2000 and 2000/01 marketing years and 35 % for subsequent marketing years, by number or weight of dried figs with internal or external damage from any cause, of which not more than 25 %, for the 1999/2000 and 2000/01 marketing years, and 20 %, for subsequent marketing years, of figs damaged by insects, — 10 % for the 1999/2000 and 2000/01 marketing year and 6 % for subsequent marketing years, by number or weight of dried figs unsuitable for processing. 20. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 187/31 ANNEX III A. CHARACTERISTICS OF DRIED FIGS 1. Definition Dried figs shall have been obtained from ripe fruit of varieties of Ficus carica domestica L. dried naturally. 2. Minimum requirements and tolerances Dried figs must: — have a maximum moisture content of 24 %, — have a minimum size of 136 fruits per kilogram for small-fruit varieties (1) and 116 fruits per kilogram for other varieties, — have a thin skin and a pulp of honey consistency, — be of a uniform colour, — be clean and free from foreign matter. In each lot the following tolerances shall be allowed: — 25 % by number or weight of dried figs with internal or external damage from any cause, of which not more than 15 % of figs damaged by insects, B. CHARACTERISTICS OF FIG PASTES Definition and minimum requirements Fig pastes are obtained from unprocessed dried figs corresponding to the characteristics set out in Annex II with the exception of size, which may be smaller. The unprocessed dried figs used in the production of pastes must have been washed in hot water and dried in hot air. They may have a maximum moisture content of 24 %. (1) Cuello de Dama, Pajarito, Granito, Preto de Torres, Pingo de mel or Moscatel, Cachopeira, Cotio, Branco do Douro, Rei branco, Rei preto, Cordoví, Blancos, De la Casta, Verdejos