title: 1999/549/EG: Beschikking van de Commissie van 19 juli 1999 betreffende beschermende maatregelen met betrekking tot Newcastle disease (pseudo-vogelpest) in Australië (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 2150) (Voor de EER relevante tekst)

eurovoc_concepts:
Australia
animal disease
egg
health certificate
import
poultry

formats: html pdf print

text: L 209/36 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 7. 8. 1999 BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 19 juli 1999 betreffende beschermende maatregelen met betrekking tot Newcastle disease (pseudo-vogelpest) in Australi(cid:137) (kennisgeving geschied onder nummer C(1999) 2150) (Voor de EER relevante tekst) (1999/549/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Richtl¶n 97/78/EG van de Raad van 18 december 1997 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor producten die uit derde landen in de Gemeenschap worden binnengebracht (1), inzonderheid op artikel 22, Gelet op Richtl¶n 91/496/EEG van de Raad van 15 juli 1991 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van vete- rinaire controles voor dieren uit derde landen die in de Gemeenschap worden binnengebracht en tot w¶ziging van de Richtl¶nen 89/662/EEG, 90/425/EEG en 90/675/EEG (2), laat- stel¶k gew¶zigd b¶ Richtl¶n 96/43/EG (3), inzonderheid op artikel 18, (1) (2) (3) (4) (5) (6) Overwegende dat overeenkomstig het bepaalde in de Richtl¶nen 97/78/EG en 91/496/EEG maatregelen getroffen moeten worden wanneer zich op het grondge- bied van een derde land een in Richtl¶n 82/894/EEG van de Raad van 21 december 1982 inzake de melding van dierziekten in de Gemeenschap (4), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Beschikking 98/12/EG van de Commissie (5), genoemde ziekte, een andere ziekte of een fenomeen voordoet of verspreidt, waardoor de gezondheid van mens of dier ernstig in gevaar kan worden gebracht; Overwegende dat Newcastle disease (cid:130)(cid:130)n van de in Richtl¶n 82/894/EEG vermelde ziekten is; Overwegende dat een uitbraak van Newcastle disease snel tot een epizo(cid:148)tie kan uitgroeien met een grote pluimveesterfte tot gevolg en derhalve de diergezondheid ernstig kan bedreigen; Overwegende dat in bepaalde streken van Australi(cid:137) Newcastle disease in pluimveebestanden geconstateerd is; Overwegende dat de door Australi(cid:137) gegeven waarborgen toereikend z¶n om te voorkomen dat de ziekte zich vanuit het besmette gebied over andere delen van het Australische grondgebied verbreidt; Overwegende dat de invoer van leden pluimvee, broedei- eren, vers pluimveevlees en vlees van gekweekt en vr¶ vederwild uit het risicogebied t¶del¶k moet worden verboden; (1) PB L 24 van 31. 1. 1998, blz. 9. (2) PB L 268 van 24. 9. 1991, blz. 56. (3) PB L 162 van 1. 7. 1996, blz. 1. (4) PB L 378 van 31. 12. 1998, blz. 58. (5) PB L 4 van 8. 1. 1998, blz. 63. (7) (8) Overwegende dat de gezondheidscertificaten voor de betrokken dieren en producten uit de overige gebieden van Australi(cid:137) dienovereenkomstig moeten worden aangepast; Overwegende dat de in deze beschikking vervatte maat- regelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Permanent Veterinair Comit(cid:130), HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 De lidstaten staan de invoer van levend pluimvee, broedeieren, vers vlees van pluimvee, vlees van gekweekt vederwild en vr¶ vederwild slechts toe, wanneer het van oorsprong is uit het in de b¶lage b¶ deze beschikking beschreven gebied. Artikel 2 De volgende vermelding wordt opgenomen in het b¶ Beschik- king 96/482/EG van de Commissie (6) voorgeschreven dierge- broedeieren van voor pluimvee of zondheidscertificaat oorsprong uit Australi(cid:137): „Levend pluimvee of broedeieren in overeenstemming met Beschikking 1999/549/EG”. Artikel 3 De volgende vermelding wordt opgenomen in het b¶ Beschik- king 94/984/EG van de Commissie (7), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Beschikking 96/456/EG (8), voorgeschreven diergezondheids- certificaat voor vers vlees van pluimvee van oorsprong uit Australi(cid:137): „Vers vlees van pluimvee in overeenstemming met Beschik- king 1999/549/EG”. Artikel 4 De volgende vermelding wordt opgenomen in het door de lidstaten te gebruiken diergezondheidscertificaat voor de invoer van ander pluimvee, vers vlees daarvan of andere broedeieren dan bedoeld in de artikelen 2 en 3, van oorsprong uit Australi(cid:137): „Pluimvee*/broedeieren*/vers vlees* in overeenstemming met artikel 4 van Beschikking 1999/549/EG (*: Doorhalen wat niet van toepassing is)”. (6) PB L 196 van 7. 8. 1996, blz. 13. (7) PB L 378 van 31. 12. 1994, blz. 11. (8) PB L 188 van 27. 7. 1996, blz. 52. 7. 8. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 209/37 Deze beschikking is van toepassing tot 1 december 1999. Artikel 5 Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Artikel 6 Gedaan te Brussel, 19 juli 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie L 209/38 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 7. 8. 1999 Het grondgebied van Australi(cid:137) met uitzondering van New South Wales. B(cid:246)LAGE


title: Verordening (EG) nr. 1674/1999 van de Raad van 19 juli 1999 tot vaststelling, voor het verkoopseizoen 1999/2000, van de steun voor vezelvlas en hennep, alsmede van het bedrag dat wordt ingehouden voor de financiering van de maatregelen ter bevordering van het gebruik van vlasvezels

eurovoc_concepts:
flax
hemp
marketing
production aid

text: 30. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 199/5 VERORDENING (EG) Nr. 1674/1999 VAN DE RAAD van 19 juli 1999 tot vaststelling, voor het verkoopseizoen 1999/2000, van de steun voor vezelvlas en hennep, alsmede van het bedrag dat wordt ingehouden voor de financiering van de maatregelen ter bevordering van het gebruik van vlasvezels DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1308/70 van de Raad van 29 juni 1970 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector vlas en hennep (1), inzonderheid op artikel 2, lid 3, en artikel 4, lid 3, Gezien het voorstel van de Commissie (2), Gezien het advies van het Europees Parlement (3), ning worden gehouden met de ontwikkeling van de situatie op de vlasmarkt, het steunbedrag voor vlas en de kosten voor de te nemen maatregelen; ook moet reke- ning worden gehouden met de reeds vastgestelde finan- ciering; (4) Op grond van bovengenoemde criteria moeten de steun en het gedeelte van de steun dat bestemd is voor de financiering van de maatregelen ter bevordering van het gebruik van vlasvezels, worden vastgesteld op onder- staand niveau, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (4), HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) In artikel 4 van Verordening (EEG) nr. 1308/70 is bepaald dat de steun voor in de Gemeenschap geprodu- ceerd vlas dat hoofdzakelĳk bestemd is voor de vezel- productie en voor in de Gemeenschap geproduceerde hennep ieder jaar moet worden vastgesteld; Krachtens artikel 4, lid 2, van voornoemde verordening wordt de steun per ingezaaide en geoogste hectare zo vastgesteld dat het evenwicht tussen de in de Gemeen- schap benodigde omvang van de productie en de afzet- mogelĳkheden van deze productie verzekerd is; bĳ de vaststelling van deze steun moet rekening worden gehouden met de prĳs van vezels en van vlas- en hennepzaad op de wereldmarkt; In artikel 2, lid 3, van Verordening (EEG) nr. 1308/70 is bepaald dat het gedeelte van de steun dat bestemd is voor financiering van de communautaire maatregelen ter bevordering van het gebruik van vlasvezels, aan de hand van de in voornoemd lid bedoelde criteria wordt vastge- steld samen met de steun voor het betrokken verkoop- seizoen; bĳ de vaststelling van dit gedeelte moet reke- Artikel 1 Voor het verkoopseizoen 1999/2000 wordt de in artikel 4 van Verordening (EEG) nr. 1308/70 bedoelde steun vastgesteld: a) op 815,86 EUR per hectare voor vlas; b) op 662,88 EUR per hectare voor hennep. Artikel 2 Voor het verkoopseizoen 1999/2000 wordt het op de steun voor vlas in te houden bedrag, dat is bestemd voor de financie- ring van de maatregelen ter bevordering van het gebruik van vlasvezels als bedoeld in artikel 2 van Verordening (EEG) nr. 1308/70, vastgesteld op 0 EUR per hectare. Artikel 3 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeen- schappen. Zĳ is van toepassing vanaf 1 augustus 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 19 juli 1999. Voor de Raad De Voorzitter K. HEMILÄ (1) PB L 146 van 4. 7. 1970, blz. 1. Verordening laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 3290/94 (PB L 349 van 31. 12. 1994, blz. 105). (2) PB C 59 van 1. 3. 1999, blz. 9. (3) PB C 219 van 30. 7. 1999. (4) PB C 169 van 16. 6. 1999


title: Verordening (EG) nr. 1571/1999 van de Commissie van 19 juli 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit

formats: pdf print

text: 20. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 187/11 VERORDENING (EG) Nr. 1571/1999 VAN DE COMMISSIE van 19 juli 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerpr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, (2) Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3223/94 van de Commissie van 21 december 1994 houdende uitvoeringsbepalingen van de invoerregeling voor groenten en fruit (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1498/98 (2), en met name op artikel 4, lid 1, (1) Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 3223/94 op grond van de multilaterale handelsbesprekingen in het kader van de Uruguay-Ronde de criteria zĳn vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de periodes die in de bĳlage bĳ die verordening zĳn vermeld, de forfaitaire waarden bĳ invoer uit derde landen vaststelt; Overwegende dat op grond van de bovenvermelde criteria de forfaitaire invoerwaarden moeten worden vastgesteld op de in de bĳlage bĳ deze verordening vermelde niveaus, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3223/94 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld zoals aangegeven in de bĳlage bĳ deze verordening. in de tabel Deze verordening treedt in werking op 20 juli 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 19 juli 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 337 van 24. 12. 1994, blz. 66. (2) PB L 198 van 15. 7. 1998, blz. 4. L 187/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 7. 1999 b¶ de verordening van de Commissie van 19 juli 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerpr¶zen van bepaalde soorten groenten en fruit BĲLAGE GN-code 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 Code derde landen (1) Forfaitaire invoerwaarde (in EUR/100 kg) 052 628 999 052 999 382 388 524 528 999 388 400 508 512 524 528 804 999 388 512 528 804 999 052 064 091 999 052 061 400 616 999 052 064 624 999 61,9 130,8 96,4 50,5 50,5 54,7 64,7 59,5 62,6 60,4 74,9 57,3 78,2 69,8 55,7 67,7 100,1 72,0 88,7 50,1 70,5 72,3 70,4 152,4 72,8 51,0 92,1 167,8 155,0 188,3 207,4 179,6 76,0 86,7 219,1 127,3 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bĳ Verordening (EG) nr. 2317/97 van de Commissie (PB L 321 van 22. 11. 1997, blz. 19). De code „999” staat voor „andere oorsprong”


title: Regulamentul (CE) nr. 1602/1999 al Consiliului din 19 iulie 1999 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2597/97 de stabilire a unor norme suplimentare privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și al produselor lactate în ceea ce privește laptele de consum

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
drinking milk
human nutrition
milk product
public health

formats: pdf print xhtml

text: 03/vol. 29 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 5 31999R1602 L 189/43 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 22. 7. 1999 REGULAMENTUL (CE) NR. 1602/1999 AL CONSILIULUI din 19 iulie 1999 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2597/97 de stabilire a unor norme suplimentare privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui ș(cid:13)i al produselor lactate în ceea ce priveș(cid:13)te laptele de consum CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), întrucât articolul 4 litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 2597/97 (3) stabileș(cid:13)te faptul că laptele de consum trebuie să aibă un conținut de materie uscată fără grăsime mai mare sau egal cu 8,50 % (m/m) pentru laptele care conține 3,5 % (m/m) grăsime sau un conținut echivalent în cazul laptelui cu conținut de grăsime diferit; întrucât s-a constatat că laptele crud din unele state membre nu atinge procentul specificat pe o perioadă a anului sau pe tot parcursul acestuia; această situație ar putea periclita aprovizionarea cu lapte de consum în anumite regiuni ale Comunității; având în vedere restricțiile stabilite în articolul 3 alineatul (2) din regulamentul menționat, privind modificarea materiei uscate fără grăsime lactată, precum ș(cid:13)i celelalte cerințe suplimentare stabilite în articolul 4 din regulamentul menționat, articolul 4 litera (d) trebuie eliminat cu începere de la 1 ianuarie 1999, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 4 litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 2597/97 se elimină. Articolul 1 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Se aplică de la 1 ianuarie 1999. Articolul 2 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 19 iulie 1999. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele K. HEMILÄ JO C 70, 13. 3. 1999, p. 14. (1) (2) Aviz emis la 14 aprilie 1999 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (3) JO L 351, 23. 12. 1997, p. 13


title: 99/662/EF: Rådets afgørelse af 19. juli 1999 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel om gensidig anerkendelse af OECD's principper for god laboratoriepraksis (GLP) og programmer for overvågning af overholdelsen heraf

eurovoc_concepts:
Israel
agreement (EU)
chemical product
code of conduct
mutual recognition principle
research body

text: L 263/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 10. 1999 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) RÅDET RÅDETS AFGØRELSE af 19. juli 1999 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel om gensidig anerken- delse af OECD's principper for god laboratoriepraksis (GLP) og programmer for overvågning af overholdelsen heraf (1999/662/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum, stk. 3, første afsnit, og artikel 300, stk. 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) Aftalen om gensidig anerkendelse af OECD's principper for god laboratoriepraksis (GLP) og programmer for overvågning af overholdelsen heraf, som paraferedes i Bruxelles den 16. januar 1997, og som Kommissionen har ført forhandlinger om i overensstemmelse med forhandlingsdirektiverne, bør godkendes; visse aspekter af gennemførelsen er blevet overdraget til den blandede komité, der er oprettet ved aftalen, især beføjelsen til at foretage visse ændringer i de to bilag; de nødvendige interne procedurer til at sikre, at aftalen og tilfredsstillende fungerer Kommissionen bør bemyndiges til at foretage visse tekniske ændringer i aftalen og træffe visse afgørelser vedrørende dens gennemførelse — fastlægges, bør TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Teksten til aftalen og det godkendte protokollat er knyttet til denne afgørelse. Artikel 2 Formanden for Rådet fremsender på Fællesskabets vegne den skrivelse, der er omhandlet i artikel 16 i aftalen (1). Artikel 3 1. Kommissionen repræsenterer Fællesskabet i den blandede komité, der er omhandlet i aftalens artikel 10, og bistås af det særlige udvalg, der er nedsat af Rådet. Kommissionen varetager i samråd med dette udvalg meddelelser, konsultationer, infor- mationsudveksling og anmodninger om revision og deltagelse i inspektioner samt i givet fald svarene herpå, jf. aftalens artikel 3, stk. 2, artikel 5, stk. 2, artikel 6,7,9 og 12 og dens bilag II, og træffer beslutning i henhold til aftalens artikel 11, nr. 2 og 3, og artikel 12, andet punktum. 2. For så vidt angår ændringer af bilag I, der vedtages i overensstemmelse med aftalens artikel 4, andet punktum, og ændringer af bilag II, der vedtages i overensstemmelse med aftalens artikel 5, fastlægges den holdning, Fællesskabet skal indtage i den blandede komité, af Kommissionen efter høring af det i stk. 1 omhandlede særlige udvalg. Alle andre afgørelser træffes af Rådet med kvalificeret 3. flertal efter forslag fra Kommissionen. Artikel 1 Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 1999. Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel om gensidig anerkendelse af OECD's principper for god laborato- riepraksis (GLP) og programmer for overvågning af overhol- delsen heraf godkendes på Fællesskabets vegne. På Rådets vegne T. HALONEN Formand (1) Aftalens ikrafttrædelsesdato vil blive offentliggjort Fællesskabers Tidende på Rådet. foranledning af Generalsekretariatet i De Europæiske for


title: Verordnung (EG) Nr. 1674/1999 des Rates vom 19. Juli 1999 zur Festsetzung der Beihilfe für Faserlein und Hanf sowie des für die Finanzierung der Maßnahmen zur Förderung der Verwendung von Flachsfasern einzubehaltenden Betrags im Wirtschaftsjahr 1999/2000

text: 30. 7. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 199/5 VERORDNUNG (EG) Nr. 1674/1999 DES RATES vom 19. Juli 1999 zur Festsetzung der Beihilfe für Faserlein und Hanf sowie des für die Finanzierung der Maßnahmen zur Förderung der Verwendung von Flachsfasern einzubehaltenden Betrags im Wirtschaftsjahr 1999/2000 DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1308/70 des Rates vom Juni 1970 über die gemeinsame Marktorganisation für 29. Flachs und Hanf (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3 und Artikel 4 Absatz 3, auf Vorschlag der Kommission (2), nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (3), nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (4), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Artikel 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1308/70 bestimmt, daß die Beihilfe für überwiegend zur Fasererzeugung bestimmten Flachs und für Hanf, die in der Gemein- schaft erzeugt werden, jährlich festgesetzt wird. Nach Artikel 4 Absatz 2 derselben Verordnung wird diese Beihilfe je Hektar Anbau- und Erntefläche so fest- gesetzt, daß ein Gleichgewicht zwischen dem für die Gemeinschaft erforderlichen Produktionsumfang und den Absatzmöglichkeiten für diese Erzeugung sicherge- stellt wird. Bei ihrer Festsetzung ist der Weltmarktpreis für Fasern und für Saaten von Flachs und Hanf zu berücksichtigen. Nach Artikel 2 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 1308/70 wird der zur Finanzierung der Gemeinschafts- maßnahmen zur Förderung der Verwendung von Flachs- fasern bestimmte Teil der Beihilfe anläßlich der Festset- zung der Beihilfe für das betreffende Wirtschaftsjahr nach den Kriterien desselben Absatzes festgesetzt. Dabei ist der Entwicklung der Marktlage bei Flachs, der Höhe der Beihilfe für Flachs und den Kosten der vorzu- sehenden Maßnahmen Rechnung zu tragen. Dem be- stehenden Finanzierungsplan ist ebenfalls Rechnung zu tragen. (4) Die Anwendung der obengenannten Kriterien führt zur Festsetzung der Beihilfen und des zur Finanzierung der Maßnahmen zur Förderung der Verwendung von Flachs- fasern bestimmten Beihilfenteils in nachstehender Höhe — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Für das Wirtschaftsjahr 1999/2000 wird die in Artikel 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1308/70 vorgesehene Beihilfe wie folgt festgesetzt: a) für Faserlein auf 815,86 EUR je Hektar; b) für Hanf auf 662,88 EUR je Hektar. Artikel 2 Für das Wirtschaftsjahr 1999/2000 wird der von der Beihilfe für Faserlein einzubehaltende Betrag, der für die Finanzierung der in Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1308/70 genannten Maßnahmen zur Förderung der Verwendung von Flachsfasern bestimmt ist, auf 0 EUR je Hektar festgesetzt. Artikel 3 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amts- blatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt ab 1. August 1999. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Geschehen zu Brüssel am 19. Juli 1999. Im Namen des Rates Der Präsident K. HEMILÄ (1) ABl. L 146 vom 4. 7. 1970, S. 1. Verordnung zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 3290/94 (ABl. L 349 vom 31. 12. 1994, S. 105). (2) ABl. C 59 vom 1. 3. 1999, S. 9. (3) ABl. C 219 vom 30. 7. 1999. (4) ABl. C 169 vom 16. 6. 1999


title: 1999/481/PESC: Décision du Conseil du 19 juillet 1999 portant modification de la position commune 96/184/PESC relative aux exportations d'armes à destination de l'ex- Yougoslavie

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
export restriction
international sanctions
military equipment

text: 21. 7. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 188/3 DÉCISION DU CONSEIL du 19 juillet 1999 portant modification de la position commune 96/184/PESC relative aux exportations d'armes à destination de l'ex-Yougoslavie (1999/481/PESC) LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité sur article 15, l'Union européenne, et notamment son considérant ce qui suit: (1) (2) (3) le Conseil a adopté la position le 26 février 1996, commune 96/184/PESC relative exportations aux d'armes à destination de l'ex-Yougoslavie (1), qui a été modifiée par la décision 98/498/PESC du Conseil (2); cette position commune doit être actualisée pour tenir compte des changements intervenus sur le plan de la présence militaire internationale en Bosnie, en particulier du déploiement de la force multinationale de stabilisa- tion (SFOR); en vue de poursuivre la pacification et la stabilisation en Bosnie-et-Herzégovine, les transferts d'armes de petit calibre aux forces de police ne devraient pas être soumis à l'embargo, Cet embargo ne concerne pas les transferts de matériel nécessaire aux activités de déminage ni les transferts d'armes de petit calibre aux forces de police de Bosnie-et-Herzégovine. Les États membres informeront le Conseil de ces transferts; (*) Cet embargo porte sur les armes destinées à tuer leurs munitions, les plates-formes pour arme- et ments, les plate-formes pour le matériel autre que l'armement et les équipements auxiliaires, figurant sur la liste relative à l'embargo de la Communauté européenne des 8 et 9 juillet 1991. L'embargo s'applique également aux pièces détachées, aux réparations, au transfert de technologie militaire et aux contrats conclus avant le début de l'embargo. » 2) Le point 3 est remplacé par le texte suivant: «3. La présente position commune sera réexaminée avant la fin du déploiement de la SFOR. » Article 2 DÉCIDE: La présente décision prend effet à la date de son adoption. Article premier Article 3 La position commune 96/184/PESC est modifiée comme suit: La présente décision est publiée au Journal officiel. 1) Le point 2 i) est remplacé par le texte suivant: «i) Aussi longtemps que la SFOR sera déployée et que seront menées d'autres opérations dont la FTPI, l'em- bargo de l'Union européenne sur les armes, les muni- tions et le matériel militaire (*) sera maintenu à l'égard de la Bosnie-et-Herzégovine, de la Croatie et de la Répu- blique fédérale de Yougoslavie. Fait à Bruxelles, le 19 juillet 1999. Par le Conseil Le président T. HALONEN (1) JO L 58 du 7. 3. 1996, p. 1. (2) JO L 225 du 12. 8. 1998, p. 1


title: Rådets förordning (EG) nr 1679/1999 av den 19 juli 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 om beviljande av bidrag för produktionsåren 1988/1989-1998/1999 för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer

eurovoc_concepts:
abandoned land
grubbing premium
marketing year
utilised agricultural area
viticulture

text: 30. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 199/11 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1679/1999 av den 19 juli 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 1442/88 om beviljande av bidrag för produktionsåren 1988/ 1989–1998/1999 för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och av följande skäl: Uppmuntrandet av en slutgiltig nedläggning av vinod- lingsarealer genom beviljandet av bidrag är fastställt i förordning (EEG) nr 1442/88 (4). I avvaktan på att reformen av den gemensamma organi- sationen av marknaden för vin antas, bör man förlänga den nuvarande ordningen för bidrag för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer samtidigt som den totala ytan som skall nedläggas begränsas. 1. 2. 3. Artikel 1 Förordning (EEG) nr 1442/88 ändras på följande sätt: 1. Rubriken skall ersättas med följande: ”Rådets förordning (EEG) nr 1442/88 av den 24 maj 1988 om beviljande av bidrag för produktionsåren 1988/ 1989–1999/2000 för slutgiltig nedläggning av vinodlings- arealer. ” 2. I artikel 1. 1 andra stycket inledningsfrasen skall orden ”för produktionsåren 1996/1997–1997/1998” ersättas med orden ”för produktionsåren 1996/1997, 1997/1998, 1998/ 1999 och 1999/2000”. 3. — I artikel 4. 1 skall första stycket ersättas med följande: ”Ansökningar om bidrag skall vara inlämnade senast den 31 mars varje produktionsår hos de organ som utsetts av medlemsstaterna. ” — I artikel 4. 2 skall första stycket ersättas med följande: ”Beviljandet av bidrag är beroende av en skriftlig förklaring i vilken den som ansöker om bidrag åtar sig att före den 15 maj, efter inlämnandet av ansökan, röja eller låta röja vinstockar på de araler för vilka bidraget har sökts. ” 4. I artikel 17a tredje stycket skall den 15 maj 1999 ersättas med den 15 maj 2000. För att så mycket som möjligt underlätta användningen av denna åtgärd bör den tidsfrist som fastställts för inlämnandet av ansökan om bidrag förlängas. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 19 juli 1999. På rådets vägnar K. HEMILÄ Ordförande (1) EGT C 59, 1. 3. 1999, s. 16. (2) EGT C 219, 30. 7. 1999. (3) EGT C 169, 16. 6. 1999. (4) EGT L 132, 28. 5. 1988, s. 3. Förordningen senast ändrat genom förordning (EG) nr 859/1999 (EGT L 108, 27. 4. 1999, s. 9)


title: Règlement (CE) nº 1680/1999 du Conseil, du 19 juillet 1999, fixant, pour la campagne de commercialisation 2000, le prix de base et la saisonnalisation du prix de base dans le secteur de la viande ovine

eurovoc_concepts:
basic price
marketing
sheepmeat

text: L 199/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 7. 1999 RÈGLEMENT (CE) No 1680/1999 DU CONSEIL du 19 juillet 1999 fixant, pour la campagne de commercialisation 2000, le prix de base et la saisonnalisation du prix de base dans le secteur de la viande ovine LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, (3) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 2467/98 du Conseil du 3 novembre 1998 portant organisation commune des marchés dans le secteur des viandes ovine et caprine (1), et notamment son article 3, paragraphes 1 et 2, il convient de fixer les montants hebdomadaires saison- nalisés applicables au prix de base au vu de l'expérience acquise au cours des campagnes 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 et 1998, en matière de stoc- kage privé, vu la proposition de la Commission (2), vu l'avis du Parlement européen (3), vu l'avis du Comité économique et social (4), considérant ce qui suit: (1) (2) le prix de base doit être fixé selon les critères déterminés à l'article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2467/98; agricole commune; la politique lors de la fixation du prix de base pour les carcasses d'ovins, il y a lieu de tenir compte des objectifs de la politique agricole commune a notamment pour objectifs d'assurer à la population agricole un niveau de vie équitable, de garantir la sécurité des approvisionnements et d'assurer des prix raisonnables dans les livraisons aux consomma- teurs; ces éléments conduisent à fixer le prix de la campagne 2000 au niveau prévu par le présent règle- ment; A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Pour la campagne de commercialisation 2000 dans le secteur de la viande ovine, le prix de base est fixé à 504,07 euros pour 100 kilogrammes, poids carcasse. Article 2 Le prix de base visé à l'article 1er est saisonnalisé conformément au tableau figurant à l'annexe du présent règlement. Article 3 Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Il est applicable à partir du début de la campagne de commer- cialisation 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 19 juillet 1999. Par le Conseil Le président K. HEMILÄ (1) JO L 312 du 20. 11. 1998, p. 1. (2) JO C 59 du 1. 3. 1999, p. 25. (3) JO C 219 du 30. 7. 1999. (4) JO C 169 du 16. 6. 1999. 30. 7. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 199/13 ANNEXE CAMPAGNE 2000 Semaine commençant le Semaine Prix de base (EUR/100 kg — poids carcasse) 3 janvier 2000 10 janvier 2000 17 janvier 2000 24 janvier 2000 31 janvier 2000 7 février 2000 14 février 2000 21 février 2000 28 février 2000 6 mars 2000 13 mars 2000 20 mars 2000 27 mars 2000 3 avril 2000 10 avril 2000 17 avril 2000 24 avril 2000 1er mai 2000 8 mai 2000 15 mai 2000 22 mai 2000 29 mai 2000 5 juin 2000 12 juin 2000 19 juin 2000 26 juin 2000 3 juillet 2000 10 juillet 2000 17 juillet 2000 24 juillet 2000 31 juillet 2000 7 août 2000 14 août 2000 21 août 2000 28 août 2000 4 septembre 2000 11 septembre 2000 18 septembre 2000 25 septembre 2000 2 octobre 2000 9 octobre 2000 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 515,06 518,58 522,67 525,59 528,51 531,42 534,35 537,27 539,61 541,94 543,11 543,11 541,94 540,30 538,09 534,94 532,60 529,09 525,59 520,92 515,08 509,23 502,24 496,39 491,72 487,05 483,55 481,20 480,01 479,45 478,83 478,83 478,83 478,83 478,83 478,83 478,83 478,83 478,86 478,98 479,10 L 199/14 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 7. 1999 Semaine commençant le Semaine Prix de base (EUR/100 kg — poids carcasse) 16 octobre 2000 23 octobre 2000 30 octobre 2000 6 novembre 2000 13 novembre 2000 20 novembre 2000 27 novembre 2000 4 décembre 2000 11 décembre 2000 18 décembre 2000 25 décembre 2000 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 479,20 479,30 480,00 480,95 482,00 483,20 486,10 490,75 496,60 503,85 511,50


title: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille unionin kansalaisten liikkumista ja oleskelua koskevista yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen perustuvista erityistoimenpiteistä

eurovoc_concepts:
EU national
application of EU law
free movement of persons
human rights
public order

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 19. 07. 1999 KOM(1999)372 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE UNIONIN KANSALAISTEN LIIKKUMISTA JA OLESKELUA KOSKEVISTA YLEISEEN JÄRJESTYKSEEN, TURVALLISUUTEEN TAI KANSANTERVEYTEEN PERUSTUVISTA ERITYISTOIMENPITEISTÄ (Direktiivi 64/221/ETY) 1. JOHDANTO 1. 1. Tausta 1. 2. Miksi tiedonanto annetaan? 2. TULKINNAN PERUSTEET 2. 1. Direktiivin 64/221/ETY soveltamisala 2. 2. Perusperiaatteet ja -oikeudet 3. SOVELTAMISEN SUUNTAVIIVAT 3. 1. Perusteet ja unionin kansalaisuus 3. 1. 1. Yleinen järjestys 3. 1. 2. Yleinen turvallisuus 3. 1. 3. Kansanterveys 3. 2. Maahantuloja oleskelu 3. 3. Karkottaminen ja muut toimenpiteet 3. 3. 1. Uhan arviointi 3. 3. 2. Toimenpidettä koskeva päätös 3. 4. Erityisryhmien oikeudet 3. 4. 1. Maassa pitkään asuneet henkilöt 3. 4. 2. Perheenjäsenet 3. 5. Muutoksenhakukeinot 3. 5. 1. Muutoksenhakuja oikeussuojakeinot 3. 5. 2. Oikeus hakea uutta oleskelulupaa 4. PÄÄTELMÄT 3 3 3 6 6 7 10 10 10 11 12 13 14 14 16 19 19 21 21 21 23 24 1. J O H D A N TO 1. 1. Tausta Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi yhteisön oikeuden takaamista perusoikeuksista. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella. Tätä oikeutta voidaan kuitenkin kaventaa perustamissopimuksessa määrättyjen tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädettyjen rajoitusten ja ehtojen nojalla. 1 EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan 3 kohdan, 46 artiklan 1 kohdan ja 55 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat rajoittaa vapaata liikkuvuutta silloin, kun se on perusteltua yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseksi. Toteuttavien toimenpiteiden on kuitenkin vastattava 25 päivänä helmikuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/221 /ETY säädettyjä edellytyksiä ja sääntöjä2. tarkoituksena on antaa sen soveltamisalaan kuuluville henkilöille Direktiivin järjestyksen, erityissuoja, turvallisuuden rajoittavat pemstamissopimuksessa taattuja perusvapauksia, ja niitä on sen vuoksi tulkittava suppeasti ja perustamissopimuksen muiden määräysten valossa. Tässä tiedonannossa tarkastellaan edellä mainitun direktiivin asianmukaista soveltamista ja tulkintaa. perusteella. Nämä perusteet toimenpiteitä yleisen tai kansanterveyden jäsenvaltiot toteuttavat kun 1. 2. Miksi tiedonanto annetaan? ja tulkittu tarkasteltu useissa yhteisöjen Direktiivi 64/221/ETY annettiin jo vuonna 1964. Vuosien kuluessa sen säännöksiä joista on huomattavaa painoarvoa on esimerkiksi tuoreella tuomiolla asiassa Donatella Calfa3. Euroopan yhdentymiskehitys ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 18 artiklassa luotu käsite "unionin kansalaisuus" ovat muuttaneet kehystä, jossa direktiiviä on tulkittava. tuomioistuimen tuomioissa, 1 Perustamissopimuksen 18 artiklassa annetaan unionin kansalaisille henkilökohtainen perusoikeus, riippumatta. taloudellisen jota voidaan käyttää mahdollisen Perustamissopimuksen 18 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että neuvosto voi antaa uusia säännöksiä kyseisen oikeuden käyttämisen helpottamiseksi. Uusien säännösten tarpeellisuutta on jo tarkasteltu Euroopan parlamentin päätöslauselmassa komission toisesta kertomuksesta unionin kansalaisuuden toteutumisesta (C4-00291/97, EYVL C 226. 20. 7. 1998, s. 61, kertomus KOM(97) 230 lopullinen, 27. 5. 1997) sekä Amsterdamissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymässä yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa (CSE(98)1 lopullinen, 4. 6. 1997). suorittamisesta toiminnan 2 EYVL 56, 4. 4. 1964, s. 850-857. Direktiivin oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 46 artiklan 2 kohta. 3 Asia C-348/96, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19. 1. 1999. Huom. Tämän tiedonannon liitteenä on luettelo merkittävimmistä asiaa koskevista yhteisöjen tuomioistuimen tuomioista. Komissio saa myös yhä enemmän valituksia, jotka koskevat direktiivin soveltamista. Tämä puolestaan viittaa siihen, että direktiivin tiettyjä perusperiaatteita tulkitaan ja sovelletaan hyvin vaihtelevasti eri jäsenvaltioissa. Komissio katsoo tämän vuoksi, että nyt on tarpeen kiinnittää huomiota tiettyihin direktiivin täytäntöönpanon huomattavimpiin ongelmiin ja antaa opastusta ongelmien ratkaisemisessa. Tiedonannossa annetaan tietoa ja tukea sekä jäsenvaltioille että unionin kansalaisille, ja sen avulla pyritään myös vähentämään rikkomismenettelyjen määrää tulevaisuudessa. Tämä tiedonanto heijastaa myös komission sitoumusta varmistaa yhteisön oikeuden asianmukainen soveltaminen, tuoda unioni lähemmäs kansalaisia ja erityisesti antaa kansalaisille tietoa heille perustamissopimusten mukaan kuuluvista oikeuksista. todellisen Komissio kehittääkin parhaillaan mekanismeja, kansalaisten kanssa käytävän vuoropuhelun ja jotka auttavat komissiota saamaan palautetta yhteisön oikeuden soveltamisesta arkipäivän tilanteisiin. jotka mahdollistavat Tässä tiedonannossa tarkastellaan seuraavia erityisongelmia: Maahantulo ja oleskelu: • Oleskelulupahakemusten käsittelyn perusteettomat viiveet (5 artikla). Karkottaminen ja muut toimenpiteet: • Aiempien rikostuomioiden painoarvo arvioitaessa uhkaa yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle (3 artiklan 2 kohta). • Yleisestävyys: kun katsotaan, että kaikki ryhmään kuuluvat henkilöt muodostavat uhan yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle ilman, että arvioitaisiin erikseen asianomaisten yksittäisten henkilöiden käyttäytymistä (3 artiklan 1 kohta). tiettyyn • Toteutettavia toimenpiteitä, niiden perusteita ja seurauksia koskevien tietojen ilmoittamatta jättäminen päätöksen kohteena olevalle henkilölle (6 artikla). • Kerättyjen henkilötietojen säilyttäminen esimerkiksi Schengenin tietojärjestelmässä tai • kansallisissa tietojärjestelmissä (6 artikla). Erityisryhmien asema: • Toisen sukupolven siirtolaisten ja pitkään maassa asuneiden karkottaminen. • Niiden kolmannen maan kansalaisuuden omaavien unionin kansalaisten perheenjäsenten artikla). soveltamisalaan oikeuden kuuluvat yhteisön asema, jotka (1 • Niiden kolmansien maiden kansalaisten asema, jotka eivät kuuluneet yhteisön oikeuden soveltamisalaan toimenpiteen toteutushetkellä mutta jotka ovat sittemmin saavuttaneet yhteisön oikeuden takaaman suojan joko unionin kansalaisen tai unionin kansalaisen perheenjäsenen ominaisuudessa (1 artikla). Oikeussuojakeinot: • Laiminlyönnit tapausten uudelleen tarkastelussa. TULKINNAN PERUSTEET 2. 1. Direktiivin 64/221/ETY soveltamisala Direktiivin henkilöllinen soveltamisala Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että jäsenvaltion kansalaisten oikeus saapua toisen jäsenvaltion alueelle ja oleskella siellä on kaikille yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluville henkilöille suoraan perustamissopimuksessa taattu oikeus. 4 tai ammatinharjoittajina itsenäisinä soveltamisala ulotettiin Direktiiviä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka matkustavat toiseen jäsenvaltioon palvelujen työntekijöinä, vastaanottajina5. Direktiivin sittemmin myös niihin työntekijöihin ja itsenäisiin ammatinharjoittajiin, jotka jäävät toiseen jäsenvaltioon päätettyään työskentelynsä siellä6. Lisäksi direktiiviä sovelletaan sen 4 artiklan 3 talousalueella7. Direktiivien 90/364/ETY8 kohtaa (oleskeluoikeus), 90/365/ETY9 (eläkeläiset) ja 93/96/ETY10 (opiskelijat) 2 artiklan 2 kohdan mukaan direktiiviä 64/221/ETY sovelletaan myös näiden direktiivien soveltamisalalla. Lisäksi direktiiviä sovelletaan myös puolisoon ja muihin direktiivin 1 tarkoitettuihin perheenjäseniin heidän kansalaisuudestaan artiklan 2 kohdassa riippumatta. lukuun ottamatta Euroopan jäsenvaltion kansallisen 4 Asia 48/75, Royer, kohta 31. Se, onko henkilö jonkin jäsenvaltion kansalainen, määräytyy (katso EY:n yksinomaan kyseisen perustamissopimuksen liitteenä oleva julistus N:o 2 jäsenvaltion kansalaisuudesta). Tätä samaa periaatetta sovelletaan myös 6. 11. 1997 tehdyssä kansalaisuutta koskevassa eurooppalaisessa (Euroopan neuvoston) yleissopimuksessa (ETS. No. 166). Katso myös yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö asioissa C-369/90, Micheletti, (Kok. 1992, s. 1-423 9) ja 292/86, Gullung, (Kok. 1988, s. 111), jotka koskevat kaksoiskansalaisuutta ja sijoittautumisvapautta. lainsäädännön perusteella 5 Katso EY:n perustamissopimuksen 39, 43 ja 49 artikla. Myös asetus (ETY) Nro 1612/68, EYVL L 257, 19. 10. 1968, s. 2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2434/92, EYVL L 245, 26. 8. 1992, s. 1, direktiivi 68/360/ETY, EYVL L 257, 19. 10. 1968, s. 13, ja direktiivi 73/148/ETY, EYVL L 172, 28. 6. 1973, s. 14. Yhdistetyissä asioissa 286/82 ja 26/83, Luisi & Carbone, yhteisöjen tuomioistuin täsmensi (kohdassa 16), mitä henkilöryhmiä pidetään palvelujen vastaanottajina. 6 Direktiivi 72/194/ETY, EYVL L 121, 26. 5. 1972, s. 32 ja direktiivi 75/35/ETY, EYVL L 14, 20. 1. 1975, s. 14. 7 Sopimus Euroopan talousalueesta, Liite V, Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - luettelo, josta määrätään 28 artiklassa, EYVL L 1, 3. 1. 1994, s. 325. 8 EYVL L 180, 13. 7. 1990, s. 26. 9 EYVL L 180, 13. 7. 1990, s. 28. 10 EYVL L 317, 18. 12. 1993, s. 59. Direktiivin soveltamisalaan hm luvat toimenpiteet tuomioistuin toimenpidettä, totesi asiassa 30/77, Bouchereau11, että direktiivissä Yhteisöjen tarkoitettu "toimenpide" tarkoittaa mitä tahansa perustamissopimuksen 39 artiklan joka koskee henkilöiden oikeutta soveltamisalaan kuuluvaa maahantuloon ja vapaaseen oleskeluun kaikissa jäsenvaltioissa samoin edellytyksin kuin vastaanottavan lisäksi kansalaisille oikeuden lähteä omasta jäsenvaltiostaan toisen jäsenvaltion alueelle. Lähtövaltion on tätä tarkoitusta varten myönnettävä kansalaisille henkilötodistus tai passi, tai uusittava se. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltäytyä tästä tai rajoittaa tätä oikeutta yleisen suhteellisuusperiaatetta kuitenkin noudattaen - esimerkiksi silloin, kun asianomaisen henkilön on määrä suorittaa piakkoin asevelvollisuutensa tai kun hän on aseistakieltäytyjä. jäsenvaltion kansalaiset. Yhteisön oikeus12 antaa järjestyksen perusteella - Soveltumattomuus puhtaasti valtionsisäisiin tilanteisiin Direktiiviä ei sovelleta tilanteisiin, jotka ovat selvästi jäsenvaltioiden sisäisiä. Asiassa C-297/88, Dzodzi, tarkasteltiin sellaisen kolmannen maan kansalaisen tilannetta, joka yksinomaan jäsenvaltion kansalaisen kanssa solmimansa avioliiton perusteella vaati oikeutta oleskella tai jäädä oleskelemaan kyseisen jäsenvaltion alueella. Kyseinen jäsenvaltion kansalainen ei kuitenkaan ollut koskaan käyttänyt oikeuttaan vapaaseen toisessa jäsenvaltiossa liikkuvuuteen tämän tai oleskelemalla tämän vuoksi voitu soveltaa perheenjäsenensä kanssa. Yhteisön oikeutta ei tilanteeseen. työskentelemällä 2. 2. Perusperiaatteet ja -oikeudet Direktiivin tulkinnan on perustuttava vapaan liikkuvuuden perusperiaatteeseen, ja yksittäisten henkilöiden vapaan liikkuvuuden rajoittamista on aina tarkasteltava suhteessa perusperiaatteisiin ja -oikeuksiin. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaan Euroopan unioni perustuu vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä ja oikeusvaltion periaatteisiin. Unionissa suojataan erityisesti perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa (Euroopan taattuja perusoikeuksia. Tätä perustaa neuvoston että vahvistettiin voidaan jäsenvaltiolle väliaikaisesti pidättää, jos kyseinen jäsenvaltio rikkoo vakavasti ja jatkuvasti edellä mainittuja periaatteita (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artikla). entisestään Amsterdamin perustamissopimusten mukaisesti jossa määrätään, oikeudet ihmissoikeussopimuksessa) ihmisoikeuksien sopimuksessa, kuuluvat 11 Tuomion 21 kohta. 12 Direktiivin 68/360/ETY (EYVL L 257. 19. 10. 1968. s. 13) 2 artikla, jota sovelletaan soveltuvien osin myös muihin oleskeluoikeutta koskeviin direktiiveihin. ei ole liittyä yhteisöllä Vaikka neuvoston toimivaltaa ihmisoikeussopimuksen sopimuspuoleksi13, kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet sopimuksen. Yhteisön tärkeimmät toimielimet antoivat jo vuonna 1977 julistuksen14, jonka mukaan ne kunnioittavat ihmisoikeussopimuksen periaatteita. Myös yhteisöjen tuomioistuin varmistaa ihmisoikeussopimuksessa taattujen perusoikeuksien kunnioittamisen tulkitessaan ja soveltaessaan yhteisön oikeutta. LS oikeuskäytännössään Euroopan todennut, että on se käsitteiden turvallisuuden tai päättävät karkoittaa Jos jäsenvaltio estää yhteisön kansalaisen maahantulon ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteita kansalaisen, sen on siis toimittava kunnioittaen. Yleisen toteuttavia ja järjestyksen toimenpiteitä on siis sovellettava suppeasti, eivätkä jäsenvaltiot voi yksipuolisesti määritellä suorittamaa valvontaa16. Käsitteiden suppeassa tulkinnassa pohjaudutaan Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksessa suojattuihin perusoikeuksiin17. Jäsenvaltioiden yhteisen periaatetaustan jäsenvaltion oikeuksien mahdollisen pidättämisen) vuoksi onkin epätodennäköistä, että maahantulo-oikeuden epääminen tai karkottaminen estäisi unionin kansalaista nauttimasta perusoikeuksistaan toisessa jäsenvaltiossa. ilman yhteisön (ja periaatteita ulottuvuutta toimielinten perusteella rikkovan toimenpiteet on toteutettava noudattamalla Lisäksi on huomattava, että yleisen järjestykseen, turvallisuuteen ja kansanterveyteen perustuvat suhteellisuusperiaatetta. Koska maastakarkottamisen tai maahanpaluun estämisen seuraukset ovat usein äärimmäisen vakavia toimenpiteen kohteena olevalle henkilölle ja hänen perheelleen, toimenpiteet ovat oikeassa jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että suhteessa niiden avulla suojattaviin oikeutettuihin etuihin. Suhteellisuusperiaate edellyttää, että toimenpiteillä on oikeutetut perusteet, että toimenpiteen ja sen taustalla olevan tavoitteen välillä on oikeutettu tasapaino ja että myös toimenpiteen kohteena olevan yksittäisen henkilön ja toimenpiteen toteuttavan valtion etujen välillä on oikeutettu tasapaino. toteuttavat 13 Yhteisöjen tuomioistuimen lausunto 2/94, 28. 3. 1996. Kok. 1996. s. 1759. 34-36 kohla. 14 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteinen julistus. 5. 4. 1977 (EYVL C 103, 27. 4. 1977, s. 1). 15 Lausunto 2/94, ibid. , 33 kohta. 16 Asia 36/75, Rutili, 27 kohta. 17 Ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa tarkoitettu oikeus perhe-elämään on tältä osin erittäin tärkeässä asemassa. Ulkomaalaisten valvontaa koskevan jäsenvaltioiden toimivallan rajoitukset ovat erityinen ilmaus ihmisoikeussopimuksen 8. 9, 10 ja 11 artiklassa sekä sen neljännen lisäpöytäkirjan 2 artiklassa ilmaistusta säännöstä, jonka mukaan perusoikeuksien käytölle ei saa yleisen järjestyksen tai turvallisuuden vaatimusten nojalla asettaa muita kuin sellaisia rajoituksia, jotka ovat tarpeellisia näiden vaatimusten suojelemiselle "demokraattisessa yhteiskunnassa", katso asia 36/75, Rutili, 32 kohta. Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä yhdenvertainen kohtelu on perusoikeus, jota ei luonnollisestikaan voida noudattaa täysimääräisesti käännyttämis- tai karkottamistilanteessa. Valtio ei kansainvälisen oikeuden mukaan voi evätä omien kansalaistensa maahantulo-oikeutta tai karkottaa omia kansalaisiaan. 18 Valtio ei voi myöskään kohdella eri tavalla omia kansalaisiaan ja unionin kansalaisia, kun tarkastellaan käyttäytymismuotoja, joita pidetään uhkana yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle. Jos valtio ei saman käyttäytymisen ollessa kyseessä rankaise omia kansalaisiaan kovin ankarasti, kyseistä käyttäytymistä ei voida käyttää perusteena unionin muiden kansalaisten karkottamiselle. 19 18 Asia C-171/96, Roque v. Jersey, ja asia C-348/96. Donatella Cal/a. 19 Yhdistetyt asiat 115 ja 116/81. Adom' and Comuaille, 8 koilla. SOVELTAMISEN SUUNTAVIIVAT 3. 1. Perusteet ja unionin kansalaisuus 3. 1. 1. Yleinen järjestys Yleisen järjestyksen, turvallisuuden ja kansanterveyden käsitteitä ei määritellä perustamissopimuksessa eikä johdetussa oikeudessa. Jäsenvaltioilla on näin ollen harkintavalta määrittää näiden käsitteiden ulottuvuus kansallisen lainsäädäntönsä ja oikeuskäytäntönsä mukaisesti. Myöskään direktiivissä 64/221/ETY ei tarkastella turvallisuuteen sekä näitä käsitteitä, vaan sen sijaan yleiseen järjestykseen ja kansanterveyteen perustuvia toimenpiteitä. Edellä mainittuja käsitteitä on käytetty kansallisissa lainsäädännöissä ja oikeuskäytännöissä jo ennen Euroopan yhteisön perustamista, ja ne ovat kehittyneet ajan myötä. Kansallisissakaan lainsäädännöissä ei määritellä tarkoin näitä käsitteitä, jotka ainakin osittain ovat päällekkäisiä. Yleisen järjestyksen, turvallisuuden ja kansanterveyden käsitteitä ei tulisi rajoittaa keinotekoisesti yrittämällä määritellä niitä tarkasti ja tyhjentävästi. Määrittely olisi vaivalloista eikä siitä olisi mitään todellista hyötyä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että toteuttaessaan toimenpiteitä näillä perusteilla jäsenvaltiot voisivat määritellä ja tulkita käsitteitä vapaasti omien käytäntöjensä ja perinteidensä mukaisesti. selvästi erotettava toisistaan yleisen Olisi tai kansanterveyden vaarantava teko, joka ei välttämättä johda siihen, että jäsenvaltio ryhtyisi toimenpiteisiin, sekä jäsenvaltion suorittama tutkinta ja tekemä päätös siitä, toimenpiteisiin. Toimenpiteen onko tarpeellisuudesta päättäessään jäsenvaltion harkintavaltaa rajoittavat koko yhteisön oikeus ja erityisesti perusperiaatteet ja -oikeudet sekä unionin kansalaisuus. juuri kyseisessä turvallisuuden järjestyksen, tapauksessa ryhdyttävä tulkinnassa harkintavaltaansa, mutta kansallisia Jäsenvaltiot voivat käyttää lainsäädäntöjä ja käytäntöjä voidaan soveltaa ainoastaan yhteisön oikeuden rajoissa. Jäsenvaltioille annettu harkintavalta ei kuitenkaan oikeuta sen väärinkäyttöön. tai Toimenpiteitä ei esimerkiksi rodun turvallisuuden ja uskonnollisen vakaumuksen perusteella. Yleisen järjestyksen, kansanterveyden kansalliset käsitteet toisiaan Euroopan yhdentymisen edetessä. Tällöin myös näiden käsitteiden soveltamisen kansalliset ja käytäntöjä tulkinnat sovelletaan vielä toistaiseksi niihin kolmansien maiden kansalaisiin, jotka eivät kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan perheenjäsenten ominaisuudessa20. toteuttaa pelkästään henkilön lähentynevät. Kansallisia lainsäädäntöjä ja käytännöt saattavat lähentyä saa 20 Katso KOM (1999) 3 lopullinen, 27. 1. 1999. Ehdotus neuvoston direktiiviksi rajat ylittävän palvelujen laajentamisesta koskemaan yhteisöön sijoittautuneita kolmansien maiden tarjoamisen vapauden ja neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisia kansalaisten palkattuina työntekijöinä lähettämisen ehdoista rajat ylittävän palvelujen tarjoamisen puitteissa. Katso myös 19. 9. 1980 tehty ETY:n ja Turkin assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80 turkkilaisten työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta. ja ehdotus Euroopan parlamentin 10 Viranomaisten tai Kun kansallisen viranomaiset harkitsevat unionin kansalaisen karkottamista käännyttämistä yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden perusteella, tilanteen kokonaisarvioinnissa olisi otettava huomioon uusi käsite kansalaisen "unionin EY:n kansalaisuus". perustamissopimuksen 18 artiklan täysimääräinen merkitys harkitessaan direktiivin 64/221/ETY soveltamista unionin kansalaiseen. Tällä on erityistä merkitystä seuraaville unionin kansalaisten erityisryhmille: muiden jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka ovat joko syntyneet tai lapsuudestaan lähtien asuneet toisessa jäsenvaltiossa ja joiden kulttuuriset, sosiaaliset ja perhesiteet ovat lähes kokonaisuudessaan kyseisessä jäsenvaltiossa, sekä muut pitkään oleskeluvaltiossa asuneet ja alaikäiset (katso esimerkiksi jäljempänä kohta 3. 4. 1). 21 tunnustettava olisi Yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen ja kansanterveyteen liittyviä perusteita ei saa käyttää taloudellisten päämäärien saavuttamiseksi, eivätkä taloudelliset päämäärät ole tällaisia perusteita. 22 Tämä kielto on nimenomaisesti ilmaistu direktiivin 64/221/ETY 2 artiklan 2 kohdassa. Yhteisön oikeuden ulottuvuus on tältä osin laajempi kuin Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen vastaavat määräykset, joissa sallitaan taloudellisen hyvinvoinnin toimenpiteet, toteuttamaan vuoksi. Myöskään pelkkä maahantulon estäviä toimenpiteitä yleiseen järjestyksen perusteella, koska jäsenvaltiot eivät saa maahantulon yhteydessä esittää tulijoille kysymyksiä matkan tarkoituksesta, kestosta tai maahantulohetkellä hallussa olevista varoista. 23 jotka katsotaan välttämättömiksi maan riittävien varojen puute ei oikeuta 3. 1. 2. Yleinen turvallisuus jäsenvaltioille varsin Komissio tunnustaa, että jäsenvaltioilla on tarve suoja turvallisuuttaan. Yleinen laajan harkintavallan. Harkintavalta ei turvallisuus antaa kuitenkaan edes arkaluontoisimmissa asioissa ole rajoittamaton ja tietty avoimuus on tarpeen. Yhteisön toimielinten olisi kyseisen jäsenvaltion antamien perusteiden pohjalta kyettävä arvioimaan ainakin, uhkaako asianomainen oleva henkilö todella yleistä riittävän vakava oikeuttamaan yleisen turvallisuuden perusteella toteutettavan toimenpiteen. ja onko uhka turvallisuutta 21 Unionin kansalaisuuden käsitteen osalla kalso komission loinen kertomus unionin kansalaisuuden toteutumisesta (KOM(97) 230 lopullinen. 27. 5. 1997). 22 Katso asia 352/85, Bond van Advertecrders. 34 kohta. 23 Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 68/89. komissio v. Alankomaat, annetun tuomion 13 kohdassa, että velvollisuus vastata rajaviranomaisten kysymyksiin ei voi olla edellytyksenä jäsenvaltion kansalaisen pääsemiselle toisen jäsenvaltion alueelle. Kyseisessä tuomiossa vahvistetaan, että tämä kielto koskee myös matkan tarkoitusta ja kestoa sekä tulijan hallussa olevaa varallisuutta koskevia ja kysymyksiä. Lisäksi direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa kielletään yleiseen turvallisuuteen sekä kansanterveyteen liittyvien perusteiden käyttäminen taloudellisten päämäärien toteuttamiseksi. Tämä onkin yksi direktiiviin nimenomaisesti jäsenvaltioiden harkintavallan rajoituksista. sisällytetyistä järjestykseen 11 Asianomaiselle henkilölle olisi lisäksi ilmoitettava päätöksen perusteena olevat turvallisuuteen liittyvät seikat, mikäli se vain on mahdollista vaarantamatta valtion turvallisuutta. Valtion turvallisuutta koskevissa tapauksissa yksittäisen henkilön edut ovat ristiriidassa valtion etujen kanssa. On tilanteita, joissa jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä suojatakseen yhteiskunnan perustavia etuja, mutta niissäkin sovellettava mahdollisimman valtion suppeasti. 24 liittyviä perusteita olisi turvallisuuteen 3. 1. 3. Kansanterveys liitteenä on Direktiivin 4 artiklassa rajoitetaan kansanterveyteen liittyvien perusteiden käyttöä, ja laskettavista direktiivin sairauksista riippuvuus huumausaineista ja mielenterveyden häiriöt saattavat uhata yleistä järjestystä ja turvallisuutta mutta eivät vaaranna kansanterveyttä. luettelo kansanterveydellisiksi perusteiksi että sairausryhmistä. 25 Liitteessä täsmennetään, ja Direktiivi antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden kieltäytyä myöntämästä ensimmäistä oleskelulupaa henkilöille, joilla on jokin direktiivin liitteessä luetelluista taudeista tai vammoista. On huomattava, että kansanterveyteen liittyvien seikkojen perusteella ei voida kieltäytyä uusimasta oleskelulupaa eikä karkottaa oleskeluluvan jo saanutta henkilöä. Oikeus evätä ensimmäinen oleskelupa antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden vaatia asianomaista henkilöä esittämään jos vastaavasta vaatimuksesta on säädetty kansallisessa lainsäädännössä ja jos tällaisella todistuksella voidaan osoittaa, että asianomaisella henkilöllä ei ole direktiivin liitteessä mainittuja sairauksia. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan voi asettaa yleistä edellytystä, että muiden jäsenvaltioiden kansalaisten olisi ennen maahantuloa osoitettava, ettei heillä ole liitteessä mainittuja sairauksia. lääkärintodistuksen, Euroopan Kansanterveyteen liittyvät perusteet ovat jokseenkin vanhentuneita, kun otetaan huomioon kansanterveysongelmien ratkaisemisessa tapahtunut kehitys. Vapaan liikkuvuuden rajoittamista ei tämän ratkaista vuoksi enää voida pitää välttämättömänä kansanterveysongelmia. Mutta vaikka tilanne on muuttunut ratkaisevasti vuodesta 1964, kansanterveyden käsite muodostaa yhä osan yhteisön oikeutta. 26 tehokkaana keinona yhdentymisen nykytila ja ja 24 Yhteisöjen tuomioistuin tulkitsi "valtion turvallisuuteen" liittyviä seikkoja yhdistetyissä asioissa 115 ja 116/81, A doui ja Cormtaille. Tuomion 13 kohdassa todetaan, että "direktiivin tavoitteesta johtuu, että perusteluja koskevan tiedoksiannon on oltava riittävän yksityiskohtainen ja täsmällinen, jotta asianomainen voisi puolustaa etujaan" ja että "joka tapauksessa on riittävää, että tiedoksianto tehdään sillä tavalla, että asianomainen henkilö voi ymmärtää tiedoksiannon sisällön ja sen vaikutukset". 25 Luetteloon ei toistaiseksi ole lisätty mitään yksittäisiä sairauksia tai sairausryhmiä. 26 Koska kansanterveyden käsitettä yhä käytetään yhteisön oikeudessa, on huomionarvoista tarkastella hiv- tai aidstartunnan saaneiden henkilöiden vapaata liikkuvuutta. Yhteisön toimielinten laatimissa asiakirjoissa todetaan selvästi, että henkilöiden vapaa liikkuvuus ja yhdenvertainen kohtelu on taattava täysimääräisesti myös hiv- tai aidstartunnan saaneille henkilöille. Komissio tuomitsee kaikkien sellaisten toimenpiteiden käytön, jotka saattaisivat johtaa hiv- tai aidstartunnan saaneiden henkilöiden sosiaaliseen syrjäytymiseen, syrjintään tai leimautumiseen. Katso muun muassa 15. 12 3. 2. Maahantulo ja oleskelu Muodollisuudet Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että karkotuspäätöstä ei voida perustella yksinomaan sillä, että jäsenvaltion kansalainen ei täytä ulkomaalaisten maahanpääsyä, maassa liikkumista ja oleskelua koskevia lakisääteisiä muodollisuuksia. 27 Tämä pätee myös tapauksiin, joissa kansalainen laiminlyö oleskelua koskevan ilmoitus- tai kirjoittautumisvelvollisuutensa. 28 Direktiivin 64/221/ETY 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti henkilötodistuksen tai passin voimassaolon päättyminen ei saa olla perusteena henkilön karkottamiselle. Lisäksi kyseisen asiakirjan myöntäneen valtion alueelle palaaminen on sallittava ilman voimassaolevaa henkilötodistusta tai passia. Komissio katsoo, että karkottamisuhkaa ei saisi liittyä oleskeluluvan uusimismenettelyyn ja että tällaisen uhan olemassaolo olisi direktiivin vastainen. Oleskeluluvan uusimisen laiminlyöntiä ei voida käyttää perusteena karkotuspäätökselle, mutta laiminlyönnistä voidaan määrätä hallinnollinen seuraamus, esimerkiksi sakko, joka on oikeassa suhteessa kyseiseen rikkeeseen ja sovellettavissa yhdenvertaisesti kaikkiin laiminlyöjiin. tuomioistuimen mukaan on katsottava, että yleiseen Yhteisöjen järjestykseen, turvallisuuteen ja kansanterveyteen perustuvat rajoitukset eivät luo edellytystä maahantulo- ja oleskeluoikeuden saamiseksi, vaan että ne tarjoavat yksittäisissä ja riittävän suoraan perustamissopimuksesta johdettavan oikeuden käyttöä. 29 mahdollisuuden perustelluissa tapauksissa rajoittaa Direktiivin 5 artiklan 2 kohta antaa vastaanottavalle jäsenvaltiolle mahdollisuuden pyytää jäsenvaltiota, josta hakija on peräisin, antamaan tietoja hakijan mahdollisesta aikaisemmasta rikosrekisteristä. Tiedustelujen tapauksissa pidettävä välttämättömänä, eikä se saa koskaan olla järjestelmällistä. tekemistä on näissä maaliskuuta 1987 neuvostossa kokoontuneiden neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät aidsista (EYVL C 178, 7. 7. 1987, s. l) ja 22. joulukuuta 1989 neuvostossa kokoontuneiden neuvoston ja jäsenvaltioiden terveysministerien päätöslauselma aidsin torjunnasta (EYVL C 10, 16. 1. 1990, s. 3) sekä 29 maaliskuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 647/96/EY ehkäisemistä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta kansanterveyden alalla vuosiksi 1996-2000 (EYVL L 95, 16. 4. 1996, s. 16). eräiden muiden tartuntatautien aidsin ja 27 Asia 48/75, Royer, 38 kohta. Katso myös asia C-363/89. Roux. 11 kohta ja komissiolle 18. 3. 1997 esitetyt Simone Veilin johtaman henkilöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän korkean tason seurannasta asiantuntijaryhmän (KOM(98) 403 lopullinen, 1. 7. 1998). Asiantuntijaryhmä painotti erityisesti, että - toisin kuin joissakin jäsenvaltioissa on käytäntönä - pelkästään voimassaolevan oleskeluluvan puuttuminen ei saisi koskaan aiheuttaa karkotusuhkaa. tiedonanto asiantuntijaryhmän suositusten suositukset sekä 28 Asia 118/75, Watson ja Bc/inaivi, 20 kohta. 29 Asia 321/87, komissio v. Belgia. 10 kohta. 13 Näitä samoja periaatteita sovelletaan sellaisten perheenjäsenten viisumien osalta, jotka kolmansien maiden kansalaisia. Viisumin uusimisen laiminlyöntiin ei siis saa liittää karkotusuhkaa. Viisumipolitiikalla ei saisi estää aitoja perheenjäseniä nauttimasta heille yhteisön oikeuden mukaan kuuluvista oikeuksista. Hake/miksen käsittelyn määräaika Komissio haluaisi muistuttaa, että on tärkeä noudattaa direktiivin 5 artiklassa säädettyä määräaikaa. Jos määräaika ylitetään, jäsenvaltio rikkoo yhtä direktiivin takuuta. On korostettava, että normaalitapauksissa antamaa perusoikeutta ja oleskelulupa olisi myönnettävä ilman tarpeetonta viivettä hakijan toimitettua kaikki hänen tapauksessaan sovellettavan oleskeluoikeusdirektiivin edellyttämät todisteet30. Käsittelyaika voi olla esimerkiksi sama kuin kansallisen henkilötodistus- tai passihakemuksen käsittelyaika. Direktiivissä säädetty kuuden kuukauden määräaika on poikkeuksellinen ja tulee kyseeseen ainoastaan tapauksissa, joissa on erityisiä syitä tutkia, onko olemassa yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyviä perusteita. Oleskeluluvan myöntämisen viivästyminen ja siitä johtuva epätietoisuus voivat aiheuttaa hakijalle monenlaisia ongelmia. Onkin huomattava, että oleskeluluvalla on ainoastaan toteava ja todistava vaikutus31. Se on ainoastaan todiste oleskeluoikeudesta eikä ennakkoedellytys sille, että toisessa jäsenvaltiossa oleskeleva henkilö voisi nauttia muista oikeuksistaan. 3. 3. Karkottaminen ja muut toimenpiteet 3. 3. 1. Uhan arviointi Kokonaisarviointi Komissio haluaa korostaa, että kun tarkastellaan, muodostaako asianomainen henkilö riittävän vakavan uhan jollekin yhteiskunnan perustavista eduista, arvioinnissa on otettava huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat. Tällaisia seikkoja voivat muiden muassa olla tehtyjen rikosten luonne ja vakavuus, rikosten tekohetkestä kulunut aika sekä asianomaisen henkilön kokonaistilanne. 32 Asianomaisen henkilön oman tilanteen muuttuminen on erityisen tärkeällä sijalla silloin, kun uhkaa arvioidaan pitkän ajan päästä uhkaavan käyttäytymisen päättymisestä, kun alkuperäisen päätöksen ja sen täytäntöönpanon välillä on kulunut pitkä aika ja kun henkilö käyttää oikeuttaan hakea uudelleen oleskelulupaa. Kun tarkastellaan perusteita jonkin toisen jäsenvaltion tai entisen vangin karkottamiseksi, hyvälle kansalaisuuden omaavan vangin 30 Asia C-344/95. komissio v. Belgia, ratkaisuehdotuksen 9-11 kohta. ja erityisesii 14. 11. 1996 annetun julkisasiamies Lenzin 31 Katso asia C-85/96, Martinez Sala, 53 kohta. Tilinä käsite perustuu asiaan 48/75. Rover, jonka 50 kohdassa vahvistetaan, että jäsenvaltion kansalaisten oikeus saapua toisen jäsenvaltion alueelle ja oleskella siellä on jokaiselle yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluvalle henkilölle suoraan perustamissopimuksella annettu oikeus. 32 Henkilökohtaisen käyttäytymisen osalla katso myös asia 41/74. Van Duyn, 24 kohta ja yhdistetyt asiat 115 ja 116/81, Adoui and Comuaille, 8 kohta. 14 käytökselle vankeusaikana tulisi antaa sama merkitys kuin harkittaessa esimerkiksi oman maan kansalaisten päästämistä ehdonalaiseen vapauteen. Varsinaisen uhan arvioimisen jälkeen on tarkasteltava, onko aiottu toimenpide oikeassa suhteessa kaikkiin asiaan liittyviin seikkoihin ja asianomaisen henkilön nykyisiin henkilökohtaisiin olosuhteisiin. Nykyisiin henkilökohtaisiin olosuhteisiin laskea henkilön oleskeluaika maassa, hänen sosiaaliset, kulttuuriset ja voidaan integroitumisensa vastaanottavaan perhesiteensä kyseiseen maahan sekä hänen jos yhteiskuntaan. Siteet oleskelumaahan tarkasteltava henkilö on syntynyt ja saanut koulutuksensa siellä tai oleskellut kyseisessä maassa lapsuudestaan saakka. Tällöin henkilön käyttäytyminen heijastaa sekä hyvässä että pahassa oleskelumaan yhteiskuntaa, ja sitä voidaan verrata oleskelumaan omien kansalaisten käyttäytymiseen, jotka ovat saman yhteiskunnan tilanne, mutta muovaamia. Perhesiteisiin voi sisältyä vanhempien ja sisarusten erityisen merkittävää on, jos henkilöllä on aviopuoliso lapsia, jotka ovat oleskelumaassa. oleskelumaan Kokonaisarvioinnissa voidaan tarkastella myös, miten lujat siteet - jos ollenkaan - hakijalla on valtioon, josta hän on kotoisin (sukulaiset, vierailut, kielitaito jne. ). ovat voimistuneet huomattavasti, kansalaisia asuneet pitkään ovat tai ja yleiseen perustella harkintavaltaa Yhteisöjen tuomioistuin rajoitti asiassa 30/77, Bouchereau, antamassaan tuomiossa perustuvia jäsenvaltioiden järjestykseen "rikostvomio toimenpiteitä aikaisemmilla rikostuomioilla. Tuomioistuin totesi, että annettuun voidaan ottaa huomioon ainoastaan, tuomioon, osoittavat josta voi muodostua todellinen uhka yleiselle järjestykselle31". Kansallisten viranomaisten mahdollisuus riittävän vedota yleiseen järjestykseen edellyttää kuitenkin aina "todellista etuja^". loukkaa vakavaa Kansallisten viranomaisten on kussakin yksittäistapauksessa tätä kysymystä yhteisön oikeuden perusteella. 35 jos tosiseikat, jotka ovat johtaneet käytöstä, sellaista henkilökohtaista perustavanlaatuisia tarkasteltava yhteiskunnan uhkaa, joka ja Y/eises/ävyys erityis/i/anteissa Tietyissä erityistilanteissa on verrattava keskenään jäsenvaltioiden perusteltuja takeita. Näin on esimerkiksi huolenaiheita ja direktiivissä 64/221/ETY annettuja silloin, kun suuri joukko - mahdollisesti eri jäsenvaltioista kotoisin olevia - ihmisiä kokoontuu suurissa urheilutapahtumissa, konserteissa, poliittisissa protesteissa tai muissa mielenosoituksissa. 36 esimerkiksi 33 28 kolua. Yhteisöjen tuomion 29 kohdassa, että poikkeustapauksissa pelkästään aikaisempikin käyttäytyminen voi muodostaa vakavan uhan yleiselle järjestykselle. totesi kuitenkin jäljempänä tuomioistuin 34 35 kohta. 35 Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi tätä periaatetta hiljattain asiassa C-348/96, Donatelta Calfa, antamassaan tuomiossa, jossa se totesi, että yhteisön kansalainen saadaan karkottaa vain, jos sen lisäksi, että hän on syyllistynyt huumausainerikokseen, hänen oma käyttäytymisensä muodostaa todellisen ja riittävän vakavan uhan jollekin yhteiskunnan perustavanlaatuiselle edulle. 36 Jalkapallo-otteluissa puhjenneet väkivaltaisuudet ovat saaneet jäsenvaltiot toteuttamaan tiukkoja ja yleisen järjcstvksen takaamiseksi yleisötapahtumissa, ja nämä toimet toimia turvallisuuden 15 ja toimenpiteitä toteuttaa yleiseen järjestykseen ja väkivallan turvallisuuteen Jäsenvaltioilla on harkintavalta ehkäisemiseksi peaistuvia johtaa urheilutapahtumissa. Perusteiden pidätyksiin ja karkotuksiin, jotka eivät perustu yksilökohtaisiin perusteisiin. Lisäksi toimenpiteet olisi kohdistettava niihin yksittäisiin henkilöihin - perustelluista syistä joskus myös johonkin tiettyyn henkilöryhmään - joiden käyttäytyminen saattaa uhata yleistä järjestystä tai turvallisuutta. 37 Yleisperiaatteena on, että turvatoimenpiteitä olisi sovellettava tekemättä eroa oman maan kansalaisten ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisten välillä. huliganismin käyttö voi kuitenkin laajamittainen Nopeutettujen menettelyjen käyttöä olisi rajoitettava, ja menettelyt olisi kohdistettava ainoastaan niihin henkilöihin, jotka tulevat maahan lyhyeksi ajaksi jotakin tiettyä tapahtumaa varten. selvitys Jäsenvaltioiden olisi myös annettava soveltamastaan järjestelmästä ja siihen liittyvistä toimenpiteistä. Tiettyyn ryhmään kuuluvan henkilön aiheuttaman uhan vakavuus riippuu myös siitä, tuleeko hän maahan osallistuakseen johonkin turvallisuusriskejä aiheuttavaan tapahtumaan vai jonakin toisena ajankohtana ja muita tarkoituksia varten (esim. liikematkalle tai perhelomalle). täsmällinen 3. 3. 2. Toimenpidettä koskeva päätös Toimenpiteen määrääminen Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan direktiivillä 64/221 /ETY pyritään rajoittamaan harkintavaltaa, jota kansallisissa lainsäädännöissä yleensä annetaan toimivaltaisille viranomaisille ulkomaalaisten maahantuloa ja karkotusta koskevissa asioissa38. jalkapallojoukkueiden kannattajien huliganismista kuuluvat kiistatta jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tuoreimpia asiaa koskevia asiakirjoja ovat muun muassa 22. 4. 1996 annettu neuvoston suositus ohjeista jalkapallo-ottelujen viileydessä esiintyvien levottomuuksien ehkäisemiseksi ja hillitsemiseksi, EYVL C 131, 3. 5. 1996, s. l; Euroopan parlamentin päätöslauselma ja vapaasta liikkuvuudesta, EYVL C 166. 10. 6. 1996. s. 40; Yhteinen toiminta, 26 päivältä toukokuuta 1997, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionisia tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan perusteella yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla. EYVL L 147, 5. 6. 1997, s. 1; 9. 6. 1997 annettu neuvoston päätöslauselma ja hillitsemisestä kokemusten vaihdon, stadionille pääsyn kieltämisen ja tiedotusvälineitä koskevan politiikan avulla, EYVL C 193. 24. 6. 1997, s. 1. Katso myös 19. X. 1985 tehty Euroopan neuvoston eurooppalainen yleissopimus katsojien väkivallasta ja epäsopivasta käyttäytymisestä urheilutilaisuuksissa ja erityisesti jalkapallo-otteluissa (ETS No. 120). jalkapallohuliganisniin ehkäisemisestä 37 Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö rikosasioissa perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon. 38 Asia 41/74, Van Duyn, 13 kohta. Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi tuomion 15 kohdassa, että jäsenvaltion joihin nämä voivat vedota direktiivissä perustetaan yksityisille oikeuksia, tuomioistuimessa ja joita kansallisten tuomioistuinten on suojeltava. 16 että Joissakin maissa rikostuomioistuin voi samassa istunnossa sekä antaa tuomion rikosasiassa tehdä hallinnollisen päätöksen karkottamisesta. Tällainen automaattinen yhteys rikosoikeudellisen ja hallinnollisen päätöksen välillä perustuu usein ja erityisesti huumausainerikosten käsittelyssä pikemminkin käytäntöön kuin lakiin. Kansallisessa lainsäädännössä saatetaan aivan asianmukaisesti säätää, että kansalliset viranomaiset tai kansallinen tuomioistuin voivat tehdä karkotuspäätöksen otettuaan huomioon kaikki asiaan liittyvät seikat, mutta säännöstä sovelletaan automaattisesti yksittäistapauksiin pelkän ilman yksilökohtaisia tai erityisiä perusteita. Komissio katsoo, että tällainen käytäntö on virheellinen ja ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa asetetaan tapauksia yksittäistapauksina. jäsenvaltioille velvollisuus rikostuomion perusteella tarkastella kaikkia ja saisi lainsäädännöissä ei siis pitäisi toimivaltaiset kansalliset viranomaiset joissa ei anneta kansallisille viranomaiselle tehdä automaattista yhteyttä Jäsenvaltioiden rikostuomion ja sen jälkeen annettavan karkottamismääräyksen välillä, eivätkä myöskään automaattisia tässä sellaisia kansallisia karkotuspäätöksiä. "Automaattisuudella" säännöksiä, tuomioistuimille harkintavaltaa tai mahdollisuutta ottaa huomioon henkilökohtaisia olosuhteita. 39 Mikään ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita yhdistämästä rikostuomiota ja tutkimusta, tai jossa selvitetään, onko tarpeen toteuttaa toimenpiteitä yleisen järjestyksen turvallisuuden turvaamiseksi. Kansallinen tuomioistuin voi antaa samanaikaisesti rikostuomion ja karkotuspäätöksen, tai tuomioistuin tai hallinnolliset viranomaiset voivat tehdä karkotuspäätöksen myöhemmässä vaiheessa, kun asianomainen henkilö on vielä vankilassa tai hänen vankilasta vapauttamisensa yhteydessä. tarkoitetaan tehdä tai Yhteisöjen tuomioistuin katsoi asiassa 36/75, Rutili, että jäsenvaltio voi asettaa aluekohtaisia rajoituksia toisen jäsenvaltioiden kansalaisille ainoastaan silloin, kun tällaisia jäsenvaltion omiin kansalaisiin40. soveltaa myös kyseisen toimenpiteitä voidaan joissa vankeustuomion Kiireellinen karkotiismenettely saattaa olla ongelmallinen esimerkiksi niissä tapauksissa, saanut henkilö karkotetaan välittömästi vankilasta vapautumisen jälkeen. Tällöin on epäselvää, onko kyseisellä henkilöllä ollut tosiasiallista mahdollisuutta turvautua direktiivissä annettuihin suojakeinoihin ja takeisiin. Tämä koskee erityisesti maassa pitkään asuneita henkilöitä, koska karkotus saattaa haitata merkittävästi heidän henkilökohtaista ja perhetilannettaan. Kiireellisen käsittelyn käytölle olisi aina oltava todellinen peruste, ja jäsenvaltion olisi osoitettava kiireellisyyden välttämättömyys. Kiireellisen käsittelyn järjestelmällinen käyttö ei ole hyväksyttävää. 39 Automaattisuutta käytetään joskus tapauksissa, joissa yksittäinen henkilö on tehnyt vakavia rikoksia ja saanut tietyn vähimmäistuomion (katso asia C-348/%. Donniulla Calfa). 40 Koilta 50. Tapaus koski Ranskassa asuvaa Italian kansalaista, jolta oli evätty oleskelulupa tiettyjen Ranskan departementtien alueella. 17 Toimenpiteestä ilmoittaminen Asianomaiselle henkilölle olisi aina ilmoitettava direktiivin soveltamisalaan kuuluvan toimenpiteen täsmällinen merkitys ja sen seuraukset. Komissio korostaa, että toimenpiteestä valittaville henkilöille on kerrottava asianmukaisesti heitä koskevien asiakirjojen sisällöstä, sovellettavasta menettelystä sekä käytettävissä olevista toimenpiteet muutoksenhakukeinoista. Tämä koskee myös määrätään ja toteutetaan kiireellisesti (joskus jonkin tietyn kansalaisuuden omaavien henkilöryhmien osalta). tapauksia, joissa Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että päätöksen kohteena olevalle henkilölle on ilmoitettava "päätöksen täsmälliset ja täydelliset perustelut hänen puolustuksensa tehokkaan valmistelun mahdollistamiseksi". 41 Tämä toteamus koskee kaikkiia asiaa koskevia päätöksiä, ja sitä sovelletaan myös viisumipäätöksiin unionin kansalaisten perheenjäsenten kohdalla. Toimenpiteen seuraukset Komissio voi tutkia minkä tahansa direktiivin soveltamisalaan kuuluvan toimenpiteen ja sen hallinnolliset seuraukset. Jos esimerkiksi voimassa oleva karkotuspäätös estää henkilöä palaamasta maahan, paluun kieltävää uutta päätöstä ei voida pitää pelkästään alkuperäisen karkotuspäätöksen seurauksena. Tietosuoja järjestykseen, turvallisuuteen Yleiseen perustuvien toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä kerättyihin henkilötietoihin liittyy tiettyjä ongelmia. tietoja käytetään maahantulon valvonnassa eli henkilön maahantulon estävänä seikkana. Toisinaan taas jäsenvaltio siirtää tiedot toiselle jäsenvaltiolle, joka vuorostaan käyttää niitä valvoessaan maahantuloa omalle alueelleen. kansanterveyteen Joskus ja Tältä osin on kiinnitettävä huomiota erityisesti seuraaviin seikkoihin. Joissakin tapauksessa kerätyt henkilötiedot koskevat epäiltyä uhkaa yleiselle järjestykselle, turvallisuudelle tai kansanterveydelle. Jäsenvaltiot voivat kerätä ja tallentaa tietoja direktiivin 64/22l/ETY soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä yleisen turvaamiseksi, mikäli direktiivissä 95/46/EY42 asetetut edellytykset täyttyvät. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että henkilötietojen pitäisi olla virheettömiä, täsmällisiä ja tarpeellisia sekä kerättyjä ainoastaan tiettyyn nimenomaiseen ja lailliseen tarkoitukseen. tai kansanterveyden turvallisuuden järjestyksen, 41 Asia 36/75 Rulili, 39 kohta. 42 EYVLL 281. 23. 11. 1995, s. 31. 18 ilmenee tapauksia, joissa henkilön saapuminen Joskus kuitenkin jäsenvaltioon estetään tällaisten tietojen perusteella. Tallennettuja henkilötietoja saa säilyttää vain niin kauan kuin kyseinen henkilö edelleen uhkaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai kansanterveyttä. Jos direktiivin 64/22l/ETY soveltamisalaan kuuluvan toimenpiteen voimassaolo on päättynyt tai toimenpide on kumottu, kyseiseen toimenpiteeseen liittyviä henkilötietoja ei saisi enää säilyttää. Direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että henkilötiedot on kerättävä tiettyä nimenomaista ja laillista tarkoitusta varten, eikä niitä myöhemmin saa käsitellä tavalla. Tämä koskee myös tämän alunperin yleisen järjestyksen, turvaamiseksi kerättyjä henkilötietoja. tarkoituksen kanssa yhteensopimattomalla tai kansanterveyden turvallisuuden tietojärjestelmään liittyy eräs erityisongelma, jos Schengen-alueelle Schengenin maahantulokiellon saavien henkilöiden luettelossa säilytetään tietoja henkilöistä, jotka ovat unionin kansalaisia tai ovat sittemmin tulleet unionin kansalaisiksi esimerkiksi uusien jäsenvaltioiden liittymisen tai kansalaisuuden saamisen kautta. Koska tällainen käytäntö oli ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa jo ennen Schengenin säännöstön sisällyttämistä osaksi EU:ta ja EY:tä, ristiriita on entistäkin ilmeisempi nyt, kun säännöstö EY. n perustamissopimuksessa vahvistettu. Tällaiset tiedot olisi poistettava tietokannasta asianomaisen henkilön pyynnöstä. Mikäli jäsenvaltio havaitsee tietojärjestelmässä tällaisia tietoja, sen olisi ryhdyttävä tarpeellisiin toimiin tietojen poistamiseksi. 43 oikeusperustat sisällytetty unionia osaksi on ja Jäsenvaltioiden ei tulisi automaattisesti antaa toisille jäsenvaltioille tietoja direktiivin 64/221 /ETY mukaisesti tietoja pitäisi sisällyttää yhteiseen luetteloon. toimenpiteistä, eikä toteutetuista tällaisia 3. 4. Erityisryhmien oikeudet 3. 4. 1. Maassa pitkään asuneet henkilöt henkilöiden ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti maassa oikeuksien pitkään Unionin kansalaisuuden asuneiden vahvemmat suojakeinot ja takeet kuin esimerkiksi matkailijoiden varalta. Pitkäaikainen asuminen on yksi asianomaisen henkilön tilanteen kokonaisarviointiin vaikuttavista seikoista. Jos esimerkiksi matkailija ja pitkäaikainen asukas tekevät samantyyppisen rikoksen oleskelumaassaan, matkailijan karkottaminen saattaa olla perusteltua, kun taas tapauskohtaisesti, mutta pitkäaikaisen asukkaan ei. Perusteet tutkitaan aina varmistamiseksi oltava olisi 43 Schengenin sopimuksen täytäntöönpanokomilea on antanut julkilausuman yleissopimuksen käsitteen "ulkomaalainen" määrittelemisestä (SCH/Com-ex(%) decl 5 corr). Julkilausumassa todetaan, että yhteisön oikeuden antaman suojan soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä ei periaatteessa pitäisi sisällyttää yhteiseen saavista henkilöistä. Yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluva henkilö voidaan sisällyttää Schengenin tietojärjestelmän luetteloon, jos sisällyttäminen ei ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa. Täytäntöönpanokomitean pöytäkirjaan otetussa komission lausunnossa todetaan, että yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluvan henkilön sisällyttäminen Schengenin tietojärjestelmän luetteloon on yhteisön oikeuden mukaista ainoastaan silloin, kun tiedot koskevat henkilöä, joka aiheuttaa todellisen, vakavan ja akuutin uhan yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle jokaisessa Schengen-valliossa. luetteloon maahantulokiellon 19 pääsääntöisesti ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti pitkäaikaisilla asukkailla olisi oltava parempi suoja yleiseen järjestykseen perustuvia toimenpiteitä vastaan. Pitkäaikaisten asukkaiden osalta jäsenvaltion on esitettävä paljon vahvemmat perusteet toimenpiteen suhteellisuudelle. Vaikka saattaa olla perusteltua karkottaa urheilutapahtumaa varten toiseen jäsenvaltioon tuleva ilkivaltaa tekevä matkailija, näin ei ehkä ole kyseisessä jäsenvaltiossa syntyneen ja vastaavanlaiseen ilkivaltaan syyllistyvän pitkäaikaisen asukkaan tapauksessa. 44 sille antamat Euroopan asukkaiden pitkäaikaisten ihmisoikeustuomioistuimen Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimus sekä tulkinnat. Ihmisoikeustuomioistuimen tulkinnan mukaan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla ei karkottamista. 45 estä ehdottomasti Ihmisoikeustuomioistuin onkin joissakin tapauksissa hyväksynyt pitkäaikaisten asukkaiden karkottamisen (katso asiat El Boujaidi ja Dalia46). Huomiota on kiinnitettävä henkilökohtaisten olosuhteiden kokonaisarvioon (esim. asumisen kesto, perhetilanne, sosiaalinen integroituminen vastaanottavaan yhteiskuntaan, yhteydet kotimaahan) sekä tehtyjen rikosten luonteeseen. Kun pitkäaikaisten asukkaiden karkottamista on pidetty perusteltuna, karkottamiselle ei ole ollut mitään tiettyä ratkaisevaa perustetta, vaan se on ollut pikemminkin useiden tekijöiden yhteissumma (esim. asiassa El Boujaidi painoivat hänen rikostensa vakavuus, hänen myöhempi käyttäytymisensä, hänen perhe-elämänsä muuttuminen vakiintuneeksi vasta lopullisen karkotusmääräyksen vähäinen integroituminen vastaanottavaan maahan sekä se, että hän ei ollut hakenut vastaanottavan maan kansalaisuutta). kotimaahan, ylläpidetyt yhteydet jälkeen, Ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä saa arvokkaita viitteitä siitä, mitä tekijöitä on otettava huomioon harkittaessa pitkäaikaisen asukkaan karkottamista ja punnittaessa eri tekijöiden painoarvoa. Kyseistä oikeuskäytäntöä ei kuitenkaan tulisi soveltaa sellaisenaan toisessa jäsenvaltiossa pitkään asuneisiin unionin kansalaisiin, koska se koskee pääasiassa kolmansien valtioiden kansalaisia eikä siinä oteta huomioon perusoikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumiseen yhteisössä. Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi siis taattava unionin kansalaisuuden omaaville suoja direktiiviin 64/22 l/ETY perustuvaa pitkäaikaisille asukkaille parempi ihmisoikeussopimuksessa karkottamista vastaan kuin mitä Euroopan neuvoston taataan pitkäaikaisille asukkaille. 44 Alaviitteessä 27 mainittu suositteli, että henkilöiden vapaata tason aiheellisuuden asiantuntijaryhmä tarkastelun perustaksi olisi otettava unionin kansalaisuus - erityisesti vastaanottavaan valtioon kulttuurisesti neuvoston siirtolaisten integroituneiden ihmisoikeussopimuksen 8 artikla, joka on tähdellinen erityisesti vastaanottavassa valtiossa syntyneiden ja koulutuksensa saaneiden siirtolaisten lasten kannalla. jäsenvaltioiden kansalaisten karkottamisen liikkuvuutta tapauksessa käsittelevä Euroopan korkean sekä - 45 Berrehab vastaan Alankoinani (3/1987/126/177), tuomio 21. 6. 1988. Series A No 138; Moustaquim vastaan Belgia (26/1989/126/246). tuomio 18. 2. 1991; Series A no 193: Beldjoudi vastaan Ranska (55/1990/246/317), vastaan Ranska (122/1996/741/440), tuomio 21. 10. 1997 (Reports I997-Vi). 26. 3. 1992. Series A no 234; Boiijlifa tuomio 46 El Boujaidi vastaan Ranska (123/1996/742/941), tuomio 26. 9. 97 (Reports 1997-Vi), Dalia vastaan France (154/1996/773/974). tuomio 19. 2. 1998 (Reports 1998-i). 20 lisäksi kiinnitettävä myös Erityistä huomiota olisi pitkäaikaisten asukkaiden alaikäisten asemaan, joiden oikeuksia - perhe-elämän suoja mukaan lukien - olisi suojattava edellä mainittujen periaatteiden mukaisesti. 3. 4. 2. Perheenjäsenet jäsenvaltion kansalaisia. Yhteisön oikeutta Jäsenvaltiot ovat joskus taipuvaisia käytännössä laiminlyömään perheenjäsenten oikeuksien varmistamisen. Näin on varsinkin silloin, kun perheenjäsenet eivät ole seuraaviin minkään perheenjäseniin: puoliso, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset sekä kansalaisen tai hänen puolisonsa huollettavana olevat sukulaiset ylenevässä polvessa. lähinnä vanhemmista) Opiskelijoiden osalta viimeksi mainittua henkilöryhmää ei lueta perheenjäseniksi. sovelletaan (kyse on Perheenjäsenten oikeuksien varmistaminen on yhtä tärkeää kuin varsinaisten unionin kansalaisten oikeuksien varmistaminen. Direktiivissä annettuja takeita ja suojakeinoja soveltuvin osin myös perheenjäseniin. Tämä on vahvistettu sovelletaan koskevien) viimeaikaisessa (erityisesti tietojärjestelmän muodollisuuksien, toimenpiteiden perustelemisen ja Schengenin soveltamatta jättämisen osalta. Huomioon on otettava myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö ja erityisesti tulkinta, joka annetaan yksityis- ja perhe-elämän suojaa koskevalle ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklalle. oikeuskäytännössä viisumeja 3. 5. Muutoksenhakukeinot 3. 5. 1. Muutoksenhaku ja oikeussuojakeinot 8 artikla Direktiivin 8 artiklan mukaan direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla henkilöillä on oltava maahantuloa, maastakarkotusta sekä oleskeluluvan myöntämistä, epäämistä tai uudistamatta jättämistä koskevien päätösten osalta samat oikeussuojakeinot kuin jäsenvaltioille kyseisen velvollisuutta tarjota oikeussuojakeinoja silloin, kun niitä ei ole tarjolla myöskään omille kansallisille, mutta siinä taataan kaikkien henkilöiden yhdenvertainen kohtelu. 47 jäsenvaltion kansalaisilla. Säännöksessä aseteta ei Oikeussuojakeinoihin voi kuulua myös toimenpiteen lykkääminen, vaikka yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että direktiivin 8 artikla ei sisällä mitään lykkäävää vaikutusta koskevaa velvoitetta48. Karkotuspäätöstä ei kuitenkaan voida tehdä - ellei kyseessä ole asianmukaisesti perusteltu kiireellisyys - ennen kuin asianomaisella on ollut mahdollisuus hakea muutosta päätökseen. 49 Tämä ei tarkoita, että asianomainen jäämään kyseisen valtion alueelle koko henkilö olisi välttämättä oikeutettu 47 Katso yhdistetyt asiat C-65/95 ja C-l 11/95, Shingara and Radioin, 20 kohta. Lisäksi asia 297/88, Dzodzi, 60 kohta, ja asia 98/79, Pecastaing, erityisesti 10 ja 11 kohta. 48 Asia 98/79, Pecastaing. 12 ja 13 kohta, ja asia C-175/94, Gallagher. 49 Asia 48/75. Rover. 60 kohta. 21 toimenpidettä muutoksenhakuprosessin ajaksi. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti olisi lykättävä useammin niissä tapauksissa, joissa kyseisen henkilö jo asuu maassa, kuin niissä, joissa henkilö on ollut maassa vasta vähän aikaa. Maassa jo asuvien henkilöiden tapauksessa välittömästi täytäntöönpantava karkotuspäätös olisi tehtävä vain poikkeuksellisesti ja erityisen painavista syistä. 9 artikla Direktiivin 9 artikla täydentää asianomaisten henkilöiden oikeussuojaa tapauksissa, soveltaa 8 artiklaa. 50 Direktiivin 9 artiklassa vahvistetaan joissa ei voida menettelylliset vähimmäistakeet henkilöille, jotka ovat saaneet karkotuspäätöksen tai päätöksen oleskeluluvan uudistamatta jättämisestä. Kyseisen artiklan 1 kohta koskee henkilöitä, joilla jo on oleskelulupa, ja 2 kohta henkilöitä, joille ei vielä ole myönnetty ensimmäistä oleskelulupaa. 51 Yhteisöjen tuomioistuin on täsmentänyt 9 artiklan molempien kohtien soveltamisalan. Niitä sovelletaan: 1) jos oikeutta hakea muutosta tuomioistuimelta ei ole, tai 2) jos muutosta voi hakea vain päätöksen jos muutoksenhaulla ei ole lykkäävää vaikutusta ja kun toimivaltainen viranomainen on muu kuin se viranomainen, jolla on toimivalta päättää oleskeluluvan uudistamatta jättämisestä tai antaa karkotusmääräys. 52 laillisuuden perusteella, taikka 3) Direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa kielletään kansallisia hallintoviranomaisia antamasta karkotusmääräystä yhteisön kansalaiselle, joka oleskelee laillisesti maan alueella jo ennen kuin toimivaltainen viranomainen antaa lausuntonsa 53. Direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa annetaan asianomaisille henkilöille oikeus pyytää artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lausunto ja esittää puolustuksensa henkilökohtaisesti (mikä tarkoittaa maahan jäämistä lopullisen päätöksen antamiseen saakka), ellei se ole ristiriidassa kansallisten turvallisuusetujen kanssa. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että toimivaltaisen viranomaisen lausunto on annettava ajallisesti riittävän pian karkotusmääräyksen antamisen jälkeen, jotta uudet tekijät tuomioistuin on korostanut, että ulkomaalaisten maassaolosta aiheutuvaa yhteiskunnallista vaaraa on arviointiin54. Yhteisöjen eivät pääsisi vaikuttamaan 50 Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että 9 artiklan säännökset täydentävät 8 artiklan säännöksiä. Jäsenvaltio ei voi soveltaa 9 artiklan säännöksiä siten, että se käytännössä rajoittaisi tai tekisi tehottomiksi direktiivin soveltamisalaan kuuluville henkilöille 8 artiklan nojalla kuuluvat muutoksenhakumahdollisuudet (Asia 98/79, Pecastaing. 15 ja 16 kohta). 51 Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että 9 artiklan säännökset ovat riittävän tarkkaan määriteltyjä ja konkreettisia, jolta kaikki asianomaiset henkilöt voivat vedota niihin ja tuomioistuimet soveltaa niitä (Asia \2\I19, Sanlillo, 13 kohta). 52 Yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa Shingara ja Radioin antamassaan tuomiossa, että 9 artiklan 1 kohdassa mainitut kolme tapausta tulevat sovellettaviksi myös 9 artiklan 2 kohdan osalta. 53 Yhteisöjen tuomioistuin on myös todennut, että direktiivissä ei määritellä käsitettä "toimivaltainen viranomainen" (Asia 131/79. Sanlillo, 15 kohta). Katso myös yhdistetyt asiat 115 ja 116/81, Adoui and Cornuaille, erityisesti 18 kohta. 54 Asia 131/79, Sanlillo, 18 ja 19 kohta. 22 arvioitava karkotusmäärayksen antamisen olosuhteiden mukaan, sillä arvioinnissa huomioon otettavat tekijät ja erityisesti henkilön käyttäytymistä koskevat tekijät saattavat muuttua ajan kuluessa. S5 3. 5. 2. Oikeus hakea millä oleskelulupaa Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että oleskelulupaa voi hakea uudelleen, kun aiemmasta maahantulon estävästä päätöksestä on kulunut kohtuullinen aika56 että asianomaiselle henkilölle on vuosia aikaisemmin Komissio on kohdannut tämän ongelman useissa tapauksissa, joissa jäsenvaltio on tai kieltäytynyt peruuttamasta karkotusmääräystä sillä evännyt maahantulon annettu perusteella, karkotusmääräys. Esimerkiksi unionin kansalaisten perheenjäsenten, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia ja joihin ei vielä aiemman päätöksen tekohetkellä sovellettu yhteisön oikeutta, olisi saatava hakemuksensa tutkittavaksi uudelleen jo pelkästään asemansa muuttumisen vuoksi, sillä yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluminen on uudelleenarvioinnissa huomioon otettava uusi seikka. Toimenpiteen voimassaolon kiinteä aikaraja (esim. kymmenen vuotta) saattaa olla ongelmallinen oleskeluluvan uutta hakemista koskevan oikeuden kannalta. Tällainen aikaraja ei saa estää asianomaista henkilöä hakemasta uutta oleskelulupaa, jos hänen tilanteensa on muuttunut ja uudelleenarvioinnin edellytykset täyttyvät. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että koska päätöksillä, joilla toisen jäsenvaltion kansalaista kielletään tulemasta jäsenvaltion alueelle, poiketaan vapaan liikkuvuuden perusperiaatteesta, tällaisen päätöksen voimassaoloaika ei voi olla rajoittamaton. 57 Komissio katsoo, että nämä samat oikeudet kuuluvat kaikille muillekin yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluville henkilöille heidän asemastaan riippumatta. 55 Asia 297/88. Dzodzi, 69 kohta. Asiassa 98/79, Peca. staing, annetun tuomion 18 kohdan mukaan direktiivin 9 artiklasta seuraa, että heti kun kyseessä oleva lausunto on anneltu ja saatettu asianomaisen tietoon, karkotusloimenpide voidaan panna välittömästi täytäntöön, ellei asianomaisen henkilön oikeudesta oleskella kyseisen valtion alueella direktiivin 8 artiklan nojalla hänen käytettävissään olevan muutoksenhakumenettelyn aloittamisen ajan muuta johdu. Yhdistetyissä asioissa 115 ja 116/81, Adoui ja todetaan, että ('. 'armiaille, annetun toimivaltaisen viranomaisen lausunto on annettava asianmukaisella tavalla tiedoksi asianomaiselle henkilölle. tuomion 18 kohdassa 56 Yhdistetyt asiat C-65/95 ja C-l 11/95, Shingara ja Radioni. Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että yhteisön jäsenvaltion kansalaisella, joka on karkotettu tietyn jäsenvaltion alueelta, on oikeus hakea uudelleen oleskelulupaa. Tämä ei kuitenkaan anna asianomaiselle henkilölle oikeutta tulla vastaanottavan valtion alueelle kyseisen hakemuksen käsittelyn aikana (Yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa 115 ja 116/81. Adoui ja Corn nai Ile. antamansa tuomion 12 kohdassa, että toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava hakemus, jos se on esitetty kohtuullisen ajan kuluttua karkotuspäätöksestä. Toimivaltaisen viranomaisen on tällöin otettava huomioon erityisesti ne asianomaisen henkilön esittämät perustelut, joilla hän pyrkii osoittamaan, että aikaisemman karkotuspäätöksen perusteena olleet seikat ovat muuttuneet tuntuvasti). 57 Yhdistetyt asiat C-65/95 ja C-l 1 1/95. Shingara and Radioni. 40 kohta. 23 4. PÄÄTELMÄT Euroopan yhteisön perustamissopimus antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden edelleen soveltaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai kansanterveyttä koskevia kansallisia säännöksiä tietyn harkintavallan niiden soveltamisessa. jäsenvaltioille takaa ja Yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden perusteella toteutettavien toimenpiteiden kansallisessa määrittelemisessä ja käytetyissä perusteissa on kuitenkin otettava huomioon yhteisön oikeuden perusperiaatteet ja rajoitukset. perusoikeus vapaaseen Erityisesti unionin kansalaisten henkilökohtainen liikkuvuuteen (perustamissopimuksen 18 artikla) sekä suhteellisuusperiaate ovat ohjenuorina, kun kansalliset viranomaiset tekevät päätöksensä toimenpiteiden toteuttamisesta. Yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden perusteella toteuttavien toimenpiteiden taustalla on aina oltava aito ja riittävän vakava uhka, joka kohdistuu yhteiskunnan perustavanlaatuisiin etuihin. Toimenpiteiden on myös oltava yhdenmukaisia ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen kanssa. Direktiivissä 64/22l/ETY annettuja takeita ja oikeussuojakeinoja on yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaan aina kunnioitettava täysimääräisesti. Tämä koskee myös oikeutta saada asia uudelleen tutkittavaksi sekä oikeutta saada tietää toimenpiteiden perusteet ja niiden seuraukset. On tärkeä tehdä henkilökohtaisten olosuhteiden (perhetilanne, sosiaaliset ja kulttuuriset olosuhteet) tapauskohtainen kokonaisarvio ja vältettävä käyttämästä perusteena yleisestävyyttä; aiemmat rikostuomiot ovat ainoastaan osa tätä kokonaisarviota eivätkä yksinään oikeuta toteuttamaan yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen perustuvia toimenpiteitä. suojaan: unionin kansalaisuuden omaavat alaikäiset Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä seuraavien ryhmien oikeuksiin ja perhe- elämän ja vieraassa jäsenvaltiossa pitkään asuneet henkilöt sekä - kaikkein suojattomin ryhmä lähtömaastaan riippumatta" - unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia. tästä laajalti tiedottaa tiedonannosta Komissio aikoo ja käyttää apunaan kansalaisten kanssa käytävää vuoropuhelua varten perustettuja uusia välineitä. Perustamissopimuksessa kansalaisille taattujen oikeuksien tuominen kansalaisten ja jäsenvaltioiden tietoisuuteen edistää entisestään näiden oikeuksien toteutumista ja vähentänee myös niiden rikkomista. Oikeuksien tosiasiallisen toteutumisen varmistamiseksi saatetaan vielä jatkossa tarvita toimenpiteitä. Komissio jatkaakin yhteistyötään jäsenvaltioiden kanssa tässä tiedonannossa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. 24 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIOT LIITE Asia 4/73 - J. Nold, Köhien- uncl BausloffgroBhandlting vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, Kok. [1974] 1-491 Asia 41/74 - Yvonne van Duyn vastaan Home Office, Kok. [1974] 11-1337 Asia 67/74 - Carmelo Angelo Bonsignore vastaan Oberstadtdirektor der Stadt Köln, Kok. [1975] 1-297 Asia 36/75 - Roland Rutili vastaan Ministre de rinterieur, Kok. [1975] 11-1219 Asia 48/75 - Jean Noel Rover, Kok. [1976] 1-497 Asia 118/75 - Lynne Watson ja Alessandro Belmann, Kok. [ 1976] II-l 185 Asia 30/77 - Regina vastaan Pierre Bonchereau, Kok. [1977] 11-1999 Asia 98/79 - Josette Pecastaing vastaan Belgian valtio, Kok. [1980] 1-691 Asia 131/79 - Regina vastaan Secretary of State for Home Affairs, ex parte Mario Santillo, Kok. [1980] 11-1585 Asia 157/79-Regina vastaan Stanislaus Pieck, Kok. [1980] 11-2171 Yhdistetyt asiat 115 ja 116/81 - Rezguia Adoui vastaan Belgian valtio ja Liegen kaupunki; Dominique Cornuaille vastaan Belgian valtio, Kok. [1982] 11-1665 Yhdistetyt asiat 286/82 ja 26/83 - Graziana Luisi ja Giuseppe Carbone vastaan Ministero del Tesoro, Kok. [1984] 1-377 Asia 352/85 - Bond van Adverteerders ym. vastaan Alankomaiden valtio, Kok. [1988] 2085 Asia 321/87 - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta, Kok. [1989] 1-997 Yhdistetyt asiat C-297/88 ja C-197/89 - Massani Dzodzi vastaan Belgian valtio, Kok. [1990] I- 3763 Asia C-68/89 - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta, Kok. [1991] 1-2637 Asia C-292/89 - The Queen vastaan Immigration Appeal Tribunal, ex parte Gustaff Desiderius Antonissen, Kok. [1991] 1-0745 Asia C-363/89 - Danielle Roux vastaan Belgian valtio. Kok. [1991] 1-0273 Asia C-l 75/94 The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department; ex parte John Gallagher, Kok. [ 1995] 1-4253 Joined Asias C-65/95 and C-l 11/95 - The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department; ex parte Mann Singh Shingara; The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department; ex parte Abbas Radioni, Kok. [1997] 1-3343 Asia C-344/95 - Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta, Kok. [1997] I- 1035 Asia C-85/96 - Maria Martinez Sala vastaan Freistaat Bayern, Kok. [1998] 1-2691 Asia C-171/96 - Rui Alberto Pereira Roque vastaan His Exccllency the Lieutenant Governor of Jersey, Kok. [1998] 1-4607 Asia C-348/96 - Rikosasia, jossa vastaajana on Donatella Calfa, Kok. [1999], ei vielä julkaistu 25 ISSN 1024-4492 KOM(1999) 372 lopullinen ASIAKIRJAT FI 06 10 07 05 Luettelonumero : CB-CO-99-377-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg t