title: Yttrande från Regionkommittén om "De institutionella aspekterna av utvidgningen - Lokalt och regionalt styre i hjärtat av Europa"

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
decision-making body (EU)
enlargement of the Union
operation of the Institutions
powers of the institutions (EU)
regional and local authorities

text: 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/15 3. 14. Kommittén vill också betona vikten av att de euro- peiska institutionerna vid valet av tekniska system alltid agerar med full respekt för konkurrensfriheten, så att alla medborgare garanteras tillgång till information oavsett vilka datasystem som används. Kommittén framhåller dessutom hur viktigt det är att 3. 15. mångdubbla ansträngningarna för att förstärka informations- näten genom att fortsätta att samarbeta med de lokala och regionala myndigheterna och därigenom öka spridningen av publikationer och informationskampanjer. Kommittén ser positivt på att kommissionen betonar 3. 16. att institutionerna måste samarbeta för att uppnå målet att åstadkomma en bättre lagstiftning. ReK vill dock understryka att förutsättningen för att detta verkligen kommer att kunna ske är att man genomför en översyn av lagstiftningsprocessen inom unionen och klargör befogenheterna bättre mellan institutionerna. Bryssel den 15 september 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”De institutionella aspekterna av utvidgningen — Lokalt och regionalt styre i hjärtat av Europa” (1999/C 374/05) BAKGRUND Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att, i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget, utarbeta ett yttrande i denna fråga och ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att bereda ärendet. Det utkast till yttrande (CdR 52/99 rév. 2) från utskottet för institutionella frågor som antogs den 6 juli 1999 (föredragande: Paul Hanningfield och Marian Louppen-Laurant). Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 30:e plenarsession den 15–16 september 1999 (sammanträdet den 15 september). 1. Inledning Den kommande anslutningen av nya medlemsstater kommer att utgöra den största utvidgningen i unionens historia, både med avseende på antalet medlemsstater och folkmängden. Rent generellt råder enighet kring påståendet att de strukturer som skapades för fyrtio år sedan, för en ekonomisk union med sex medlemsstater, inte längre passar för en union med femton medlemsstater — och än mindre för tjugo eller fler. Den senaste händelseutvecklingen visar tydligt att det finns ett trängande behov av radikala förändringar av EU:s institutioner och förvaltning och att det krävs mer demokrati och ökad insyn. Banden mellan unionens medlemsstater är dessutom starkare i dag än för fyrtio år sedan. Unionen är inte längre en sammanslutning mellan medlemsstaternas huvudstäder, utan har också blivit ett regionernas och kommunernas Europa. Inrättandet av Regionkommittén är det yttersta erkännandet av detta faktum. Varje region och stad anses utgöra en del av unionen som kan spela en avgörande roll under EU:s pågående utvecklingsprocess. Nästa regeringskonferens måste resultera i en demokratisk, decentraliserad och effektiv union, med institutioner som står rustade för att tillgodose över 500 miljoner medborgares behov under 2000-talet. Eftersom en ytterligare utvidgning av EU tycks sannolik, finns det skäl att se över de olika gemenskapsinstitutionernas roll, även Regionkommitténs. Detta yttrande behandlar de institutionella aspekterna 1. 1. av en utvidgning ur Regionkommitténs synvinkel. Två huv udsakliga områden tas upp: — Utvidgningens direkta konsekvenser för Regionkom- mitténs verksamhet. C 374/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 — Regionkommitténs roll och funktion i förhållande till EU:s 3. Utvidgningens direkta konsekvenser för Regionkom- övriga institutioner. mitténs verksamhet 1. 1. 1. Yttrandet är i mångt och mycket ett arbetsdokument, eftersom processen mot en utvidgad union är under ständig utveckling och varken de exakta detaljerna eller tidtabellen för utvidgningen är kända i skrivande stund. 1. 1. 2. Regionkommittén anser att ytterligare ett yttrande kommer att behöva utarbetas när vi vet mer om när och hur EU kommer att utvidgas. 1. 1. 3. att främja subsidiaritetsprincipen inom EU. Regionkommittén intar en central roll när det gäller 2. Regionkommittén och utvidgningen — den aktuella situationen 2. 1. Kommuner och regionala förvaltningar har sedan länge haft kontakter med länder utanför EU. Regionkommittén har också spelat en ledande roll när det gäller att stå i förbindelse med lokala och regionala myndigheter i de stater som uttryckt önskemål om att bli medlemmar i EU, genom olika EU- program. Regionkommittén har redan inrättat en kontakt- 2. 1. 1. grupp i syfte att få till stånd en dialog mellan kommittén och de lokala och regionala myndigheterna i Central- och O¨ steuropa samt på Cypern. Regionkommitténs presidium fattade beslut om att inrätta denna kontaktgrupp den 13 maj 1998. Kontaktgruppen har hållit en rad sammanträden samt anordnat konferenser i de olika kandidatländerna. En avslut- ande konferens, under vilken resultaten från kontaktgruppens arbete kommer att läggas fram, skall enligt planerna hållas i november 1999. 2. 1. 2. Parallellt med detta arbete inom Regionkommittén har EU:s övriga institutioner sedan en tid tillbaka fört en dialog med de olika kandidatländerna. De enskilda medlemsstaterna har också haft bilaterala kontakter med dessa länder. 2. 1. 3. Regionkommitténs roll bör stärkas ytterligare när institutionerna anpassas till en utvidgad union. O¨ vriga gemen- skapsinstitutioner bör likaledes förändras, i syfte att avspegla de förändrade roller och förhållanden som ett ökat antal medlemsstater och en alltmer integrerad union innebär. Kärn- frågan för Regionkommittén är dock att EU även fortsättnings- vis skall lägga stor tonvikt vid subsidiaritetsprincipen. Detta bör komma till uttryck i att Regionkommittén får en stärkt roll i beslutsprocessen och ges möjlighet att kontrollera efterlevnaden av denna princip. 2. 1. 4. Den 25 mars 1998 godkände kommissionen ett partnerskap inför anslutningen för 10 central- och östeuropeis- ka kandidatländer. Regionkommittén bör få delta i dessa i syfte att utveckla den lokala och regionala partnerskap, demokratin i kandidatländerna och stärka subsidiaritetsprin- cipen. Detta avsnitt behandlar de huvudsakliga interna reformer som Regionkommittén bör genomföra inför en framtida utvidgning av EU. 3. 1. Medlemskap i Regionkommittén 3. 1. 1. Regionkommittén inrättades i enlighet med Maast- richtfördraget med 189 ledamöter, och man kopierade Ekono- miska och sociala kommitténs storlek och struktur. Antalet ledamöter utökades till dagens 222 när EU utvidgades från 12 till 15 medlemsstater. En utvidgning av unionen kan föranleda en ytterligare ökning av antalet ledamöter. Antalet ledamöter i respektive nationell delegation anges i bilaga 1. 3. 2. Institutionernas storlek och utvidgningen 3. 2. 1. I Amsterdamfördraget begränsas Europaparlamen- tets storlek till 700 ledamöter. Kommissionens storlek diskute- ras fortfarande. 3. 3. Utvidgningen och Regionkommitténs storlek Regionkommittén står inför ett antal olika alternativ. 3. 3. 1. Det första alternativet innebär att status quo får råda, dvs. att Regionkommittén även fortsättningsvis kommer att bestå av 222 ledamöter och att varje nationell delegation kommer att minskas, i syfte att bereda plats åt ledamöter från de nya medlemsstaterna. Varje nationell delegation kommer därefter att minskas i samband med varje kommande utvidg- ning. Det andra alternativet är att Regionkommittén kan 3. 3. 2. utökas med de nya nationella delegationerna, som skall vara av samma storleksordning som dagens delegationer. Antalet ledamöter i kandidatländernas nationella delegationer kommer att fastställas på samma sätt som övriga delegationer (se bilaga 2). Detta skulle innebära totalt 351 ledamöter. 3. 3. 3. Det tredje alternativet medför en radikal översyn av systemet, som ändras så att antalet ledamöter relateras i högre grad till folkmängden, vilket skett i fråga om Europaparlamen- tet. Detta skulle innebära totalt 206 alternativt 318 ledamöter (se bilaga 3). 3. 3. 4. Regionkommittén menar att ett ökat antal ledamöter ger de nya medlemsstaterna möjlighet att se till att såväl de lokala som regionala myndigheterna representeras på ett korrekt sätt. 3. 3. 5. Regionkommittén föreslår att det högsta antalet ledamöter inom Regionkommittén begränsas till cirka 350. Detta skulle möjliggöra en rimlig storlek på de nationella delegationerna, så att dessa kan omfatta representanter från både lokal och regional nivå samt garantera en geografisk spridning inom medlemsstaterna. Man bör framför allt se till att en sådan rimlig representation och spridning är möjlig även i de mindre nationella delegationerna. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/17 3. 3. 6. Regionkommittén har skisserat två scenarier för att beskriva hur antalet kommittéledamöter kan komma att öka. Dessa bygger på att unionen utvidgas vid två tillfällen. Syftet är att beskriva hur utvidgningen påverkar Regionkommitténs totala storlek (se bilaga 4). 3. 4. Medlemskap i Regionkommittén och kommitténs sammansätt- ning Regionkommittén anser att utnämningsförfarandena 3. 4. 1. bör ses över. Förfarandena varierar i hög grad i de olika medlemsstaterna. Inför kandidatländernas EU-medlemskap bör denna viktiga fråga diskuteras ordentligt, så att Region- kommittén kan presentera sin ståndpunkt inför nästa rege- ringskonferens. Kandidatländerna måste inbegripas i denna diskussion. Kandidatländernas förvaltningsstruktur skiljer sig 3. 4. 2. mycket åt. Oavsett hur Regionkommittén kommer att reforme- ras, skall både lokala och regionala myndigheter även fortsätt- ningsvis kunna involveras i kommitténs arbete. 3. 4. 3. Regionkommitténs sammansättning härleds per defi- nition ur kommitténs roll och uppdrag. Regionkommittén definierar sin roll som ett politiskt EU-organ. Regionaliseringen och decentraliseringen i medlemsstaterna fortskrider och de lokala och regionala myndigheterna får ökat självstyre. Med- lemskapet i Regionkommittén och kommitténs sammansätt- ning måste därför vara en öppen fråga. Debatten måste ta hänsyn till de framtida medlemsstaternas interna organisation och noga följa debatten om institutionella förändringar i EU. 3. 4. 4. I Regionkommitténs yttrande till regeringskonferen- sen 1996 (föredragande: Pujol) (1) begärde kommittén uttryckli- gen att dess ledamöter skall ha ett politiskt mandat och politisk legitimitet samt att utnämningen skall ske på rekommendation av den instans som ledamöterna representerar. Denna begäran beaktades inte av regeringskonferensen, Regionkommittén vill nu upprepa sitt krav att ledamöterna skall ha politiskt mandat. 3. 4. 5. I händelse av en kommande översyn av fördragen eller ett införande av en konstitution för Europeiska unionen och med hänsyn till att harmoniseringen inom EU sannolikt kommer att fortgå, är det viktigt att Regionkommittén klargör sin egen roll och ställning. Kommittén vill diskutera denna fråga i nära samarbete med kandidatländerna. 3. 4. 6. jämställdhetsaspekten beaktas. Vid en översyn av utnämningsförfarandena skall 3. 4. 7. Föredragandena föreslår att de länder som står först i tur för ett EU-medlemskap beviljas observatörsställning. Observatörsländerna skall ges rätt att skicka representanter till Regionkommitténs sammanträden. På så sätt får de möjlighet att se hur Regionkommittén arbetar. (1) CdR 136/95 fin — EGT C 100, 2. 4. 1996, s. 1. 3. 5. Verksamhet och organisation 3. 5. 1. Förändringarna av Regionkommittén ger även upp- hov till ett stort antal frågor avseende kommitténs verksamhet. 3. 5. 2. Man kommer att behöva se närmare på den interna strukturen, utskottens storlek och antal, presidiets storlek och sammansättning, personalens sammansättning och andra interna förhållanden. Dessa frågor diskuteras för närvarande i kommittén för arbetsordningen. 3. 5. 3. Regionkommitténs sekretariat bör vidta åtgärder för att se till att konsekvenserna av utvidgningen avseende kommitténs budget omedelbart kommer till presidiets känne- dom när det står klart hur processen och tidtabellen för nästa utvidgningsomgång kommer att se ut. En plan på medellång sikt som tar hänsyn till utvidgningens eventuella konsekvenser måste utarbetas. 3. 5. 4. I likhet med övriga institutioner måste Regionkom- mittén fatta beslut i språkfrågan. För närvarande tillhandahålls översättning och tolkning på elva språk. Denna fråga måste behandlas inom ramen för ett mellaninstitutionellt samarbete där hänsyn tas till de olika regionala språken. 3. 5. 5. Möjligheterna till språkkurser, utbytesprogram och gemensam verksamhet skall beaktas, både för kommitténs ledamöter och för administrationen. Dessa åtgärder kommer att underlätta kandidatländernas EU-medlemskap och förbättra kommunikationen inom och mellan institutionerna. 4. Regionkommitténs roll och identitet i förhållande till övriga EU-institutioner Detta avsnitt behandlar de mellaninstitutionella aspekterna av utvidgningen ur Regionkommitténs synvinkel. 4. 1. 1. EU:s utvidgning kommer att ge upphov till diskus- sioner om EU:s arbetssätt. I en utvidgad union måste man ha tagit ställning till en rad frågor, bl. a. till en eventuell viktning av rösterna inom rådet samt till kommissionens roll och struktur. I detta avsnitt uppmärksammas vissa av de mest centrala frågorna avseende Regionkommitténs roll i förhål- lande till EU:s övriga institutioner. 4. 1. 2. Inför ytterligare en utvidgningsomgång och med hänsyn till de förväntade reformerna av unionens institutionel- la struktur anser Regionkommittén att det nu är viktigt att stärka Regionkommitténs roll och ställning. Kommittén skall spela en mer inflytelserik roll i unionens beslutsprocess och uppläggning av politiken. Allt fler beslut i en rad olika frågor fattas nu på lokal och regional nivå. Det politiska styret på dessa nivåer blir allt viktigare och Regionkommitténs roll måste avspegla detta faktum. C 374/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 4. 1. 3. mittén få ökat inflytande på en rad områden. Inför nästa regeringskonferens bör Regionkom- 5. Befogenhetsområden 5. 1. Den kommande utvidgningen utgör ett utmärkt tillfälle när det gäller att se över de områden där Regionkommittén för närvarande skall rådfrågas. En utvidgning till flera nya medlemsstater motiverar klart att Regionkommitténs befogen- heter stärks på en rad områden av särskild betydelse för de nya medlemsstaterna. 5. 2 Eftersom de lokala och regionala myndigheterna allt oftare ansvarar för säkerheten inom gemenskapen, bör denna fråga ingå bland Regionkommitténs befogenhetsområden efter nästa regeringskonferens. De lokala och regionala myndighe- terna arbetar alltmer med att få bukt med kriminaliteten och med andra säkerhetsfrågor. Detta kräver ofta arbete på lokal nivå, för att man på bästa sätt skall ta hänsyn till regionens eller områdets specifika problem. Regionkommittén är dessutom medveten om att lokala och regionala myndigheter i allt större utsträckning blir involverade i en mängd andra frågor, t. ex. energi, informationsteknik och små och medelstora företag. Formuleringen ”i alla övriga fall” i fördraget medger att 5. 3. Regionkommittén kan höras i fråga om politiken på nya områden som uppstår i framtiden, vilka inte alltid är lätta att definiera. Utvidgningen kommer att ge upphov till nya, hittills oförutsedda frågor och aspekter av EU:s politik. Denna flexibilitet när det gäller att remittera frågor till Regionkom- mittén bör därför kvarstå även i framtiden. 6. Regionkommittén och EU:s beslutsprocess I EG-fördraget anges de fall där Regionkommittén har 6. 1. rätt att yttra sig om ett förslag till gemenskapslagstiftning, från den tidpunkt när kommissionen väcker förslaget till dess att förslaget antas av ministerrådet. Ett utökat samarbete mellan Regionkommittén och 6. 2. EU:s institutioner förordas. I Regionkommitténs politiska prioriteringar (som antogs den 18 ovember 1998) anges att fördjupade kontakter på utskottsnivå (med Europaparlamen- tets utskott) samt mellan olika föredragande, politiska grupper och nationella delegationer är avgörande för ett förbättrat samarbete mellan institutionerna. I vissa fall bör man kunna tillsätta tillfälliga mellaninstitutionella arbetsgrupper. 7. Regionkommittén och övriga EU-institutioner Utvidgningen utgör inte enda skälet till att det krävs radikala reformer av unionens struktur, men dagens instanser kommer att kollapsa under trycket från en utvidgad union om inga förändringar kommer till stånd. De första sprickorna går redan att skönja. Den kommande regeringskonferensen kan leda till att EU:s arbetssätt och struktur förändras ytterligare, bland annat genom att det skulle kunna införas en EU-konstitution. En uppdelning av makten kommer utan tvivel att stå i centrum för debatten. EU:s nya organisation måste ta hänsyn till de europeiska regionernas och kommunernas viktiga roll och befogenheter. I detta decentraliserade Europa kommer Region- kommittén att ha en viktig uppgift att fylla och det blir därför tvunget att tydligt definiera kommitténs relationer till övriga institutioner. 8. Slutsatser 8. 1. I och med kandidatländernas anslutning till Europeiska unionen omfattas dessa av subsidiaritetsprincipen. Mot bak- grund av detta anser kommittén att det är viktigt att den lokala och regionala demokratin förstärks i kandidatländerna, så att den utvidgade unionen kommer så nära medborgarna som möjligt. Kommittén uppmanar därför EU att inom ramen för strategin inför anslutningen stödja motsvarande utveckling i dessa länder. 8. 2. Storlek Den pågående regionaliserings- och decentraliseringsprocessen och de förändrade relationerna mellan nationalstaterna och de lokala och regionala myndigheterna — både inom och utom EU — skulle gagnas av att Regionkommitténs roll stärktes i EU:s lagstiftningsprocess. Regionkommittén anser att utvidgningen av unionen kräver en utökning av antalet ledamöter i ReK. Kommittén anser att en maximigräns på cirka 350 ledamöter är lagom och kommer att överväga olika alternativ för hur man skall uppnå en lämplig representation. I detta hänseende vill vi passa på att upprepa kommitténs begäran i yttrandet CdR 136/95 (föredragande: Pujol) att Regionkommittén bör erkännas som en fullvärdig EU- institution. Om kommissionen eller rådet väljer att inte följa Regionkom- mitténs rekommendationer bör detta dessutom motiveras. 8. 3. Sammansättning Med hänsyn till utvidgningen av unionen och den kommande regeringskonferensen anser ReK att den rådande principen för utnämning bör omprövas. I diskussionen om medlemskap i ReK och om kommitténs sammansättning bör även represen- tanter från kandidatländerna delta. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/19 8. 4. Regionkommittén upprepar sina krav från Pujol- rapporten att ett nytt fördrag skall referera till det politiska mandatet och till ledamöternas politiska legitimitet. 8. 5. Kandidatländerna i den första omgången anslutnings- förhandlingar kommer att få observatörsstatus, vilket ger dem möjlighet att skicka en representant till ReK:s sammanträden. Vid nya nomineringsförfaranden kommer hänsyn till 8. 6. jämställdhetsaspekten att tas. 8. 7. Funktionella och organisatoriska frågor En strategi för budgetfrågor och organisatoriska frågor på medellång sikt måste utvecklas så snart som möjligt. Den kommer att innefatta följande: — Storlek och sammansättning av ReK:s organ (presidium, utskott etc. ). — Konsekvenser för budgeten. — Förberedande aktiviteter såsom språkkurser. — O¨ versättning och tolkning. Bryssel den 15 september 1999. 8. 8. ReK och beslutsprocessen Regionkommittén vill ha en starkare roll i den utvecklingspro- cess som EU:s lagstiftning genomgår. De politikområden inom vilka ReK framdeles skall medverka bör utökas, och de områden där ReK för närvarande medverkar skall framhållas tydligare i fördragsavtalen. Möjligheten att komma med syn- punkter inom andra områden bör kvarstå. 8. 9. Regionkommittén upprepar rekommendationen från Pujol-rapporten om att ReK skall erkännas som institution. Vidare bör kommissionen och rådet anmodas att motivera varför de inte följer ReK:s rekommendationer, om och när de väljer att inte göra det. 8. 10. ReK:s ställning i EU:s institutionella ram Regionkommittén avser att trappa upp samarbetet med övriga EU-institutioner, särskilt inför utvidgningen och regeringskon- ferensen. En lämpligt sätt att göra detta är att inrätta gemen- samma kommittéer med Europaparlamentet, och de föredra- gande föreslår att ReK:s sekretariat skall försöka arrangera sådana möten så snart som möjligt. Dessutom kommer kommittén att fortsätta att ytterligare definiera och framhäva sin egen roll och ställning, särskilt med hänsyn till möjligheten till en fortsatt europeisk integration. Regionkommittén måste fortsätta att stödja och även 8. 11. utöka sin hjälp till de länder som strävar efter att bli medlemmar i Europeiska unionen. ReK skall tillhandahålla stöd, hjälp och information i samverkan med övriga EU- institutioner. De lokala och regionala myndigheterna i kandi- datländerna måste inlemmas i utvidgningsprocessen redan från början. Blandade kommittéer skall inrättas i detta syfte, där olika frågor rörande lokala och regionala myndigheter kan diskuteras. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER C 374/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 BILAGA I till Regionkommitténs yttrande Denna bilaga visar delegationernas nuvarande storlek. Nuvarande storlek på de nationella delegationerna i Regionkommittén Land O¨ sterrike Belgien Danmark Finland Frankrike Tyskland Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Spanien Sverige Storbritannien Antal ledamöter i den nationel- la delegationen 12 12 9 9 24 24 12 9 24 6 12 12 21 12 24 Det totala antalet ledamöter i ReK är för närvarande 222 ledamöter. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/21 BILAGA II till Regionkommitténs yttrande Storleken på kandidatländernas delegationer baserad på oförändrad storlek på delegationerna under nuvarande bestämmelser. Folkmängd per land — juli 1998, uppskattningar Sannolik storlek på delegationen i ReK Land Folkmängd Polen Ungern Tjeckien Slovenien Estland Cypern Malta Lettland Litauen Slovakien Bulgarien Rumänien 38 606 922 10 208 127 10 286 470 1 971 739 1 421 335 748 982 379 563 2 385 396 3 600 158 5 392 982 8 240 426 22 395 848 21 12 12 6 6 6 6 9 9 12 12 18 Källa: Central Intelligence Agency (CIA) World Factbook 1998. Detta är den ungefärliga storleken på delegationerna baserad på den totala folkmängden i kandidatländerna. Om dessa siffror användes skulle det totala antalet ledamöter i ReK bli 351. C 374/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 BILAGA III till Regionkommitténs yttrande Reviderade delegationer baserade på samma formel som används av Europaparlamentet. Tyskland Storbritannien Frankrike Italien Spanien Nederländerna Grekland Belgien Portugal Sverige O¨ sterrike Danmark Finland Irland Luxemburg EU totalt Antal ledamöter i EP Antal ledamöter i ReK Alternativ 1 Alternativ 2 Nuvarande antal 99 87 87 87 64 31 25 25 25 22 21 16 16 15 6 50 44 44 44 32 16 13 13 13 11 11 8 8 8 3 33 29 29 29 21 10 8 8 8 7 7 5 5 5 2 24 24 24 24 21 12 12 12 12 12 12 9 9 9 6 626 318 206 222 Denna tabell visar storleken på ReK om de nationella delegationerna beräknas efter att antalet invånare per mandatplats i Europaparlamentet multipliceras med två respektive tre. Alternativ 1: antalet invånare per mandatplats i EP x 2 Alternativ 2: antalet invånare per mandatplats i EP x 3 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/23 BILAGA IV till Regionkommitténs yttrande Denna bilaga visar hur storleken på ReK kan öka om EU skulle utvidgas i två omgångar. Detta är i nuläget mest spekulationer som lämnar öppet för att förhållandena i kandidatländerna kan förändras, men genom att presentera några alternativ skulle man kunna få ledamöterna i Regionkommittén att beakta frågan om kommitténs storlek. Den första omgången skulle kunna omfatta följande länder: Land Polen Ungern Tjeckien Slovenien Estland Cypern Malta Detta skulle innebära att ReK:s storlek totalt blev: 222 + 69 = 291 En andra omgång skulle kunna omfatta följande länder: Land Lettland Litauen Slovakien Bulgarien Rumänien Antal ReK-ledamöter 21 12 12 6 6 6 6 Antal ReK-ledamöter 9 9 12 12 18 Detta skulle innebära att ReK:s storlek totalt blev: 222 + 129 (60+69) = 351 C 374/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 BILAGA V till Regionkommitténs yttrande Den inre organisationen i de kandidatländer som deltar i den första omgången av anslutningsförhandlingarna Land Antal regionala myndigheter eller mellanliggande nivå Antal lokala myndigheter Valsystem Tjeckien Åtta regioner (kraje). 6 242 kommuner (av vilka 487 räknas som städer). Cypern Estland Ungern Polen Ingen regional nivå. Sex för- 32 kommuner. valtningsdistrikt som lyder under den centrala regering- en. Borgmästaren väljs i direkta val. A¨ ven kommunfullmäktige väljs i direkta val. Antalet ledamöter beror på det lokala valdistriktets storlek, dock minst åtta och högst 26. Ingen regional nivå, men 15 254 lokala myndigheter (varav 45 Kommunfullmäktige väljs i direkta val. Kommunfullmäkti- (linn) och 209 ge väljer borgmästaren bland kommunfullmäktigeledamö- landskap (maakond). stadskommuner landsortskommuner (vald)). terna. Ingen regional nivå, men 19 3 156 kommuner (av vilka 2 900 Den lokala nivån företräds av kommunfullmäktige, som är distrikt eller kommunala förvalt- väljs i direkta, allmänna val. I de minsta valdistrikten väljs landskap. ningsområden). Olika av borgmästaren direkt av invånarna. I de större valdistrikten kommunala förvaltningsområden: väljs borgmästaren däremot av kommunfullmäktige. 1 143 vanliga kommuner, 277 ”större kommuner”, 155 städer och 8 ”större städer”. typer av ”sejmik woje- och byar. 16 län (vojvodskap) som fö- 2 468 kommuner inklusive städer Den lokala nivån företräds reträds wodzki” (vojvodskapsför- samlingen) 373 departement (”powiat”). av kommunfullmäktige, ”Gmina”, som väljs i allmänna, direkta och proportionella val. Antalet ledamöter varierar mellan 15 och 100 beroende på stadens storlek. Kommunfullmäktige väljer borgmästare ”Wojt” för byarna, ”Burmistrz” för små städer. Slovenien Ingen regional nivå. 60 lokala administrativa enheter Kommunerna styrs av en borgmästare (”zupun”), som väljs i direkta val, och kommunfullmäktige (”obciinski svet” eller vars ledare utses av inrikesminis- ”mestni svet”). tern. 147 kommuner


title: Verordening (EG) nr. 1971/1999 van de Commissie van 15 september 1999 houdende wijziging van de bijlage bij Verordening (EG) nr. 1084/1999 tot vaststelling van de lijst van bevoegde autoriteiten bedoeld in artikel 2 van Verordening (EG) nr. 900/1999 van de Raad houdende een verbod op de verkoop en de levering van aardolie en aardolieproducten aan de Federale Republiek Joegoslavië

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
international sanctions
market approval
petroleum
petroleum product

formats: html pdf print

text: L 244/40 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 9. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 1971/1999 VAN DE COMMISSIE van 15 september 1999 houdende wĳziging van de bĳlage bĳ Verordening (EG) nr. 1084/1999 tot vaststelling van de lĳst van bevoegde autoriteiten bedoeld in artikel 2 van Verordening (EG) nr. 900/1999 van de Raad houdende een verbod op de verkoop en de levering van aardolie en aardolieproducten aan de Federale Republiek Joegoslavië DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 900/1999 van de Raad van 29 april 1999 houdende een verbod op de verkoop en de levering van aardolie en aardolieproducten aan de Federale Republiek Joegoslavië (1), inzonderheid op artikel 6, (1) (2) Overwegende dat Griekenland heeft verzocht om naast het „Sanctions Bureau” van het ministerie van Buiten- landse Zaken een andere autoriteit als bevoegde autori- teit op de lĳst op te nemen; Overwegende dat het dus noodzakelĳk is de bĳ Verorde- ning (EG) nr. 1084/1999 van de Commissie (2) vastge- stelde lĳst van bevoegde autoriteiten te wĳzigen, „Υπουργείο Εθνικής Οικονοµίας Γενική Γραµµατεία ∆ιεθνών Οικονοµικών Σχέσεων ∆/νση ∆ιαδικασιών Εξωτερικού Εµπορίου Κα Μπάρτζη-Κος Ιγγλέσης οδ. Κορνάρου 1 GR-105 63 Αθήνα International Economic Relations Ministry of National Economy General Secretariat of Directorate of External Trade Mrs. Bartzi or Mr. Iglesis 1, Kornarou Street GR-105 63 Athens Tel. (30-1) 328 60 51-53 Fax (30-1) 328 60 94, 328 60 59”. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 2 Artikel 1 In de bĳlage bĳ Verordening (EG) nr. 1084/1999 wordt onder de rubriek „Griekenland” toegevoegd: Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 15 september 1999. Voor de Commissie Leon BRITTAN Vice-Voorzitter (1) PB L 114 van 1. 5. 1999, blz. 7. (2) PB L 131 van 27. 5. 1999, blz. 29


title: Propuesta de Reglamento (CE) del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se prorroga la validez del Reglamento (CE) n° 443/97 relativo a las acciones en el ámbito de la ayuda a las poblaciones desarraigadas en los países en desarrollo de América Latina y Asia

eurovoc_concepts:
Asia
Latin America
aid to refugees
development aid
humanitarian aid

text: 25. 1. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 21 E/65 Propuesta de Reglamento (CE) del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se prorroga la validez del Reglamento (CE) no 443/97 relativo a las acciones en el Æmbito de la ayuda a las poblaciones desarraigadas en los pa(cid:237)ses en desarrollo de AmØrica Latina y Asia (2000/C 21 E/12) COM(1999) 443 final (cid:151) 1999/0194(COD) (Presentada por la Comisi(cid:243)n el 15 de septiembre de 1999) EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNION EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular el apartado 1 de su art(cid:237)culo 179, Vista la propuesta de la Comisi(cid:243)n, Con arreglo al procedimiento previsto en el art(cid:237)culo 251 del Tratado (1) Considerando que el Reglamento (CE) no 443/97 del Con- sejo, relativo a las acciones en el Æmbito de la ayuda a las poblaciones desarraigadas en los pa(cid:237)ses en desarrollo de AmØrica Latina y Asia, expira el 31 de diciembre de 1999; HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:237)culo 1 1. El segundo pÆrrafo del art(cid:237)culo 14 del Reglamento (CE) no 443/97 del Consejo se sustituirÆ por el texto siguiente: «SerÆ aplicable hasta el 31 de diciembre del 2000. » 2. El apartado 1 del art(cid:237)culo 6 del Reglamento (CE) no 443/97 del Consejo se sustituirÆ por el texto siguiente: «1. La financiaci(cid:243)n comunitaria de las acciones contem- pladas en el art(cid:237)culo 1 abarcarÆ un per(cid:237)odo de cinco aæos (1996-2000). El importe de referencia para la ejecuci(cid:243)n del presente pro- grama durante el per(cid:237)odo 1996-2000 serÆ de 280 millo- nes de EUR. La autoridad presupuestaria autorizarÆ los crØditos anuales ajustÆndose a las perspectivas financieras. » Art(cid:237)culo 2 (2) Considerando que parece conveniente prorrogar la validez del Reglamento hasta el 31 de diciembre del 2000 y adap- tar, al mismo tiempo, el importe de referencia financiera, as(cid:237) como el per(cid:237)odo correspondiente, tal como se ha esta- blecido en el apartado 1 del art(cid:237)culo 6 del Reglamento (CE) no 443/97, El presente Reglamento entrarÆ en vigor el tercer d(cid:237)a siguiente al de su publicaci(cid:243)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento serÆ obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1625/99 esittäjä(t): Esko Seppänen (GUE/NGL) komissiolle. Puhelinten salakuuntelu.

eurovoc_concepts:
Internet
confidentiality
consumer protection
document
protection of privacy
publication
telecommunications

text: C 170 E/54 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 20. 6. 2000 (2000/C 170 E/059) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1622/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Antonio Tajani (PPE-DE) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: menettely Italian valtiota vastaan Rooman maidonjakelukeskuksen myynnin vuoksi Voisiko komissio toimittaa tuloksia tutkimuksesta, joka tehtiin Italian valtiota ja Rooman kuntaa vastaan k(cid:228)ynnistetyst(cid:228), Rooman maidonjakelukeskuksen myymist(cid:228) koskevasta rikkomismenettelyst(cid:228)? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (8. lokakuuta 1999) Tarkasteltuaan Italian viranomaisten Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan (aikaisemmin 93 artikla) mukaisessa menettelyss(cid:228) esitt(cid:228)mi(cid:228) huomautuksia komissio on pyyt(cid:228)nyt Italian viranomaisilta lis(cid:228)tietoja Rooman kunnan toimenpiteist(cid:228). T(cid:228)ss(cid:228) vaiheessa komissio odottaa pyydettyj(cid:228) lis(cid:228)tietoja. Tutkittuaan kaikki esitetyt huomautukset komissio tekee lopullisen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen kyseisist(cid:228) toimenpiteist(cid:228). (2000/C 170 E/060) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1624/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Markus Ferber (PPE-DE) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Vserubyssa (Tsekinmaassa) sijaitsevan kanalan tukeminen EU:n varoin Er(cid:228)s saksalainen yhteenliittym(cid:228) aikoo perustaa 1,2 miljoonan munivan kanan ja 200 000 kananpojan kasvattamon Saksan Baijerin ja T(cid:154)ekinmaan v(cid:228)liselle rajalle. Paikallinen v(cid:228)est(cid:246) suhtautuu t(cid:228)h(cid:228)n varauksella, koska taudin aiheuttajat voivat kulkeutua tuulen mukana kauemmaksikin. Saako Vserubyn kanala tukea EU:lta (esim. Pharen kautta) tai muualta suoraan tai v(cid:228)lillisesti? G(cid:252)nter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (29. lokakuuta 1999) Komissio voi vahvistaa, ett(cid:228) arvoisan parlamentin j(cid:228)senen tarkoittama siipikarjankasvattamo ei saa tukea Phare-ohjelmasta. Komission tiedossa ei my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n ole, ett(cid:228) muita yhteis(cid:246)n varoja k(cid:228)ytett(cid:228)isiin t(cid:228)h(cid:228)n tarkoitukseen. (2000/C 170 E/061) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1625/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Esko Sepp(cid:228)nen (GUE/NGL) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Puhelinten salakuuntelu Eurooppa-neuvoston ylim(cid:228)(cid:228)r(cid:228)iseen kokoukseen Tampereelle ollaan valmistelemassa erityist(cid:228) toimenpide- kokonaisuutta sis(cid:228)asioiden alalla. Onko komissio valmistellut kokoukseen sen j(cid:228)lkeen salaisena pidett(cid:228)vi(cid:228) asiakirjoja erityisesti satelliittipuheluiden ja internet-yhteyksien salakuuntelun laillistamiseksi vai tullaanko kaikki t(cid:228)lle toimialueelle kuuluvat asiakirjat julkistamaan kokouksen j(cid:228)lkeen? 20. 6. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 170 E/55 Ant(cid:243)nio Vitorinon komission puolesta antama vastaus (25. lokakuuta 1999) Internet- Komissio ei valmistele mit(cid:228)(cid:228)n luottamuksellisia tai muita asiakirjoja satelliittipuheluiden tai viestinn(cid:228)n salakuuntelusta Eurooppa-neuvoston Tampereen kokousta varten. Ainut asiakirja, jota komissio valmistelee t(cid:228)t(cid:228) Eurooppa-neuvoston erityist(cid:228) kokousta varten, on tiedote (SEC(1999) 1518), jossa k(cid:228)si- tell(cid:228)(cid:228)n unionin kehityst(cid:228) vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena. Puheenjohtaja Prodi on l(cid:228)hett(cid:228)nyt t(cid:228)h(cid:228)n tiedotteeseen liittyv(cid:228)n kirjeen p(cid:228)(cid:228)ministeri Lipposelle 23. syyskuuta 1999. T(cid:228)ll(cid:228) kuten muillakin alueilla komissio pyrkii mahdollisimman suureen avoimuuteen, ja sek(cid:228) Eurooppa-neuvoston Tampereen kokouksen valmisteluista ett(cid:228) tuloksista keskustellaan Euroopan parlamentin kanssa. Telekuuntelun osalta komissio kehottaa parlamentin j(cid:228)sent(cid:228) tutustumaan parlamentin 6. toukokuuta 1999 telekuuntelusta Schmidin raportin pohjalta k(cid:228)ym(cid:228)(cid:228)n keskusteluun. Komission kanta asiaan ilmaistiin keskustelussa parlamentin kuullen. Lyhyesti sanottuna komissio ymm(cid:228)rt(cid:228)(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)n aiheen t(cid:228)rkeyden varsinkin ottaen huomioon Euroopan televiestint(cid:228)ymp(cid:228)rist(cid:246)n jatkuvat nopeat ja k(cid:228)(cid:228)nteentekev(cid:228)t muutokset. Komission mielest(cid:228) salakuunteluasiassa pit(cid:228)(cid:228) toisaalta ottaa huomioon lakien t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanosta vastaavien viranomaisten oikeutetut huolenaiheet (esim. televiestinn(cid:228)n ja Internetin kehitys ei saa v(cid:228)hent(cid:228)(cid:228) j(cid:228)senval- tioiden kyky(cid:228) torjua rikollisuutta ja yll(cid:228)pit(cid:228)(cid:228) kansallista turvallisuutta) ja toisaalta komissio huomauttaa, ett(cid:228) telepalveluiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) kasvaa koko ajan huomattavasti, erityisesti Internetiss(cid:228). Kasvava palveluntarjonta edellytt(cid:228)(cid:228) televiestinn(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:228)jilt(cid:228) luottamusta tarjottuihin palveluihin, jos alan halutaan jatkossakin kasvavan. Komissio uskoo, ett(cid:228) on ratkaisevaa l(cid:246)yt(cid:228)(cid:228) sopiva tasapaino eturyhmien v(cid:228)lille. Se on mahdollista vain lakien t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanosta vastaavien viranomaisten, palveluntarjoajien, teollisuuden ja tietosuojan kanssa tekemisiss(cid:228) olevien tahojen v(cid:228)lisess(cid:228) vuoropuhelussa. Neuvosto k(cid:228)sittelee lis(cid:228)ksi parhaillaan j(cid:228)senvaltioiden keskin(cid:228)ist(cid:228) oikeusapua rikosasioissa koskevaa sopi- musehdotusta. Se sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) joitakin telekuuntelua koskevia m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228). Tavoitteena on varmistaa, ett(cid:228) rikoksen tutkintaan liittyv(cid:228)ss(cid:228) salakuuntelussa voidaan hy(cid:246)dynt(cid:228)(cid:228) uusia satelliitin avulla toimivia televies- tint(cid:228)j(cid:228)rjestelmi(cid:228). (2000/C 170 E/062) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1627/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Alexandros Alavanos (GUE/NGL) komissiolle (15. syyskuuta 1999) Aihe: Toimet riisinviljelyn tukemiseksi Kreikassa Asetuksella 2072/98 (1) riisinviljelylle vahvistettiin kaksi perusviljelyalaa Kreikassa. Asetuksen t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n- panosta vuonna 1998 seurasi se, ett(cid:228) toisen viljelyalan viljelij(cid:246)ille ei maksettu lainkaan tukea, koska asetettu kiinti(cid:246) ylitettiin, huolimatta siit(cid:228), ett(cid:228) Kreikalle asetettu 24 891 hehtaarin kokonaiskiinti(cid:246) ei ylittynyt. Koska viljelyn alueellistamisj(cid:228)rjestelm(cid:228), johon liittyv(cid:228)t erityisen suuret yhteisvastuulliset sakot kiinti(cid:246)iden ylittyess(cid:228), on asettanut riisinviljelij(cid:228)t eritt(cid:228)in tukalaan tilanteeseen, kysyn komissiolta, aikooko se hyv(cid:228)ksy(cid:228) kiinti(cid:246)iden siirtomahdollisuuden viljelyalalta toiselle, kuten on k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246) durumvehn(cid:228)n osalta? Mihin muihin toimiin komissio aikoo ryhty(cid:228) (esimerkiksi kokonaiskaton nostaminen, kiinti(cid:246)iden m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)minen l(cid:228)(cid:228)neitt(cid:228)in ja kolmansista maista tulevan laajan ja kontrolloimattoman tuonnin valvonta) riisinviljelyn tukemiseksi? (1) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4