title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Det organiserade medborgarsamhällets roll och bidrag vid byggandet av Europa"

eurovoc_concepts:
European Movement
European Political Union
European citizenship
civil rights

text: C 329/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Det organiserade medborgarsamhällets roll och bidrag vid byggandet av Europa” (1999/C 329/10) Vid plenarsammanträdet den 28 januari 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ”Det organiserade medborgarsamhällets roll och bidrag vid byggandet av Europa”. I enlighet med artiklarna 11. 4 och 19. 1 i arbetsordningen beslöt kommittén att inrätta en underkommitté med uppgift att utföra det förberedande arbetet. Underkommittén antog sitt utkast Marie Sigmund. till yttrande den 30 augusti 1999. Föredragande var Anne- Vid sin 366:e plenarsession 1999 den 22-23 september 1999 (sammanträdet den 22 september 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 116 röster för, 2 röster emot och 13 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. På initiativ av ESK:s ordförande Beatrice Rangoni Machiavelli kommer kommittén att genomföra en konferens i oktober 1999 om det organiserade medborgarsamhällets roll och bidrag vid byggandet av Europa. Tre arbetsgrupper skall utarbeta konkreta förslag för konferensen, vars tema är en logisk vidareutveckling av det initiativ kommittén tog 1992 i sitt yttrande ”Medborgarnas Europa” (1). Konferensen skall därför inte bli en isolerad händelse utan skall ge impulser till kommitténs program för de kommande åren. 1. 2. Detta yttrande har utarbetats av en underkommitté med syftet att stödja konferensens arbete genom lämpliga förarbeten. Underkommitténs medlemmar har inte sett det som sin uppgift att erbjuda färdiga lösningar, utan har strävat efter att strukturera temat, identifiera aktörerna och ange handlingsramarna för konkreta förslag inom en institutionell ram. I den sista delen av rapporten läggs konkreta lösningsför- slag fram som kan användas som diskussionsunderlag i konferensens arbetsgrupper. 2. Allmänna kommentarer När 1900-talet går mot sitt slut upplever människorna 2. 1. djupgående förändringar som berör inte bara innehållet i livets olika områden utan också dess yttre struktur. 2. 2. Vid 1800-talets slut växte de sociala rättigheter fram i Europa som skulle leda till 1900-talets socialstat. Deras betydelse för fred, politisk frihet, ekonomisk dynamik och social sammanhållning är obestridd. Nu står vi dock inför nya utmaningar, som t. ex. globaliseringen, och många frågor beträffande formen och innehållet i dessa förändringar är olösta. (1) EGT C 313, 30. 11. 1992, s. 34. 2. 3. Reformdebatten förs naturligtvis också på gemenskaps- nivå. Utvecklingen av målsättningarna från de ursprungliga fördragen fram till Amsterdamfördraget kräver strukturella reformer som borde påbörjas snabbt. 2. 3. 1. I detta sammanhang får man inte glömma att det var fredstanken som var drivkraften bakom tanken om europeisk integration och inte rent ekonomiska skäl. Fredstanken nämns också först i ingressen till Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen: bevara världsfreden, bidra till ett organiserat och livskraftigt Europa, bevara och höja levnadsstandarden. 2. 3. 2. Europeiska unionens uppgifter har breddats under från de ursprungliga — rent åren. De omfattar nu allt ekonomiska — befogenheterna, via miljö, hälsa och konsu- mentskydd till utbildning, socialpolitik och sysselsättning. 2. 3. 3. Allt detta visar att begreppet ”europeisk integration” inte skall uppfattas som ett tillstånd, utan som en process som i sig är underkastad förändringar, men som också är i stånd att reagera på förändringar. Så skall man också uppfatta ingressen till Maastrichtfördraget, som inte slutgiltigt fastslår Europeiska unionens form, utan som medvetet håller processen öppen genom formuleringen ”en allt fastare sammanslutning”. 2. 4. Unionen måste för närvarande ägna sig åt så känsliga och delvis starkt emotionellt laddade teman som utvidgningen, den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och ett antal institutionella frågor. Dessutom möter gemenskapen ett lågt förtroende från medborgarnas sida, vilka kritiserar unionen för bristande effektivitet, pekar på demokratiska brister och kräver större närhet mellan unionen och medborgarna. Samtidigt är medborgarnas engagemang och stöd viktigare än någonsin för den europeiska integrationen. För närvarande förefaller ingetdera finnas i tillräcklig utsträckning. 2. 5. Just i sammanhang med (den bristande) närheten till medborgarna brukar ”det civila samhället” eller ”medborgar- samhället” nämnas. Begreppen används i de mest skiftande sammanhang utan att det alltid står helt klart vad de syftar på. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/31 De verkar nästan ha blivit modeord som ofta används utan att det tydligt framgår vad den som använder orden egentligen menar. Erfarenheten visar att en diskussion leder till goda resultat endast när man i förväg har enats om dess bas. Underkommittén ansåg därför att man först måste presentera medborgarsamhällets historiska rötter och utveckling, för att sedan med hjälp av vetenskapliga teorier lägga fram en definition av begreppet (1) som motsvarar de politiska realite- terna. den individuella friheten och för relationer som bygger på avtal, medan den andra såg det som ett uttryck för maktförhål- landena och klasskillnaderna. 3. 6. Det är intressant att en del av politik- och socialteoreti- kerna sedan 1800-talet försöker övervinna denna motsats mellan en ”antik/medeltida” och en ”modern/borgerlig” syn liksom den senare ståndpunktens på det civila samhället, uppsplittring i ett liberalt och ett socialistiskt läger. 3. Historisk översikt 3. 1. Begreppet ”medborgarsamhällets” historia i den väster- ländska politiska teorin präglas av att uppfattningen om dess innebörd har växlat. Nu gäller det att övervinna dessa skiftande tolkningar genom en omfattande begreppsbestämning. 3. 2. Fram till upplysningen betecknade begreppet en be- stämd form av politisk sammanslutning, den som var rättsligt reglerad. För Aristoteles var koinonia politikè en samhällelig dimension som omfattar alla andra dimensioner och höjer sig över dem. Cicero talade i detta sammanhang om societas civilis. Denna politiska definition av det civila samhället levde kvar under medeltiden, men utvidgades med en nyans, ty den sågs nu som det religiösa samhällets motsats. Därmed blev begreppet förvärldsligat. Man bör observera att begreppen ”det civila samhället” och ”staten” är närmast utbytbara i denna tradition. Ur den aspekten är ”medborgaranda” det moraliska värde som förknippas med det civila samhället. Enligt den romerska traditionen innebär det att det civila samhällets medlemmar tar på sig de medborgerliga plikterna. 3. 3. Omkring 1750 börjar begreppet ”det civila samhället” få en nästan omvänd innebörd. Det hör inte längre hemma inom statens sfär, utan betecknat alltmer en motpol till staten. Den framväxande medelklassen med sitt liberala tankegods har nämligen tagit över begreppet för att definiera ett från politiken avgränsat område i samhället, nämligen marknaden och privatlivet. Den moraliska och sociala dygd som associeras med detta är inte längre medborgarandan, utan det handlar nu om att vara kultiverad, att ha ett gott uppförande och behärska oklanderliga umgängesformer på det mellanmänskliga planet. Det var denna liberala princip som Ferguson hade i 3. 4. tankarna när han hyllade det civila samhället. Just denna icke-politiska inriktning störde 1800-talstänkare som Hegel och Marx, som kritiserade den för att vara partisk och ensidig. De förknippade i stor utsträckning begreppet ”det civila samhället” med borgarklassens splittrade världsbild och den borgerliga rättens formaliserande av relationerna. Liberalismen och socialismen grälade om det civila 3. 5. samhället som numera definierades som motpol till den politiska sfären. Den ena riktningen såg det som ett skydd för (1) Se punkterna 6. 1 och 7. 1. 3. 7. Det håller på att skapas en ny tolkning av det civila samhället, inspirerad av Tocqueville, Durkheim och Weber, som bygger på en samtidig betoning av fyra aspekter: — Det civila samhället präglas av mer eller mindre formalise- rade institutioner. Detta nätverk utgör en självständig samhällssfär, både gentemot staten och familjelivet- hemlivet i snäv bemärkelse. Dessa institutioner har många funktioner (inte bara ekonomiska, utan också t. ex. religiö- sa, kulturella och sociala) och spelar en avgörande roll för integrationen i samhället. — Den enskilde tillhör frivilligt det civila samhällets institutio- ner. Medlemmarna i de sammanslutningar, företag och grupper som utgör det civila samhället, blir aldrig tvingade att gå med i dem, vare sig på grund av ett politiskt krav eller på grund av någon förment ”naturlig” samhörighet med något samhälle. — Det civila samhällets kärna är lagarna. De demokratiska grundlagarna om respekt för privatlivet, för åsikts- och föreningsfriheten är det civila samhällets kärna av normer. Det civila samhället är fristående från staten, men är inte ett laglöst område. — Det civila samhället är ett utrymme för kollektiv opinions- bildning som för medborgarnas talan. Det civila samhällets organisationer utgör en viktig länk mellan den enskilde och staten. Utan dess förmedling skulle ingen demokratisk debatt vara möjlig. — Det civila samhället innebär att det skapas ett subsidiaritets- område i enlighet med visst kristet tänkande. Detta subsi- diaritetsbegrepp gör det möjligt att inrätta beslutsnivåer som är fristående gentemot staten, men som likväl är erkända av den. 4. Det civila samhället — En gemensam nämnare för de demokratiska rörelserna i Europa 4. 1. De förändringar som ägt rum i de europeiska samhälle- na har varit den främsta orsaken till det stora internationella intresse som ”det civila samhället” har väckt de senaste åren, såväl i teori som i praktik. Det är intressant att konstatera att denna tematik i dag utgör en gemensam nämnare för medborgargrupper och -rörelser från såväl Västeuropa som O¨ steuropa, trots att deras historiska bakgrund i hög grad skiljer sig åt. Det civila samhället har ofta diskuterats mot bakgrund av sökandet efter en samhällsmodell som erbjuder en jämvikt mellan obegränsad individualism och auktoritär kollektivism. C 329/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 4. 2. I Västeuropa och USA har frågan främst varit hur medborgarna återigen skall kunna utveckla en samhällsanda så att de sociala band som ett samhälle behöver skall stärkas, medan det i Central- och O¨ steuropa främst har handlat om att avveckla den statliga makt som var ett arv från de kommunis- tiska systemen. De problem som väststaterna står inför i dag är inte 4. 3. bara ekonomiska, sociala eller finansiella. De beror framför allt på de förändringar av det civila samhällets organisationsformer som äger rum inifrån och ut, samt på de gränser som finns för statens agerande i ett komplext samhälle. Staterna i Central- och O¨ steuropa har å andra sidan 4. 4. ännu inte helt lyckats att å ena sidan bygga upp ett förtroende för de nya statliga institutionerna och å andra sidan att skapa de strukturer som krävs för ett starkt civilt samhälle. För EU är detta av särskild betydelse med tanke på utvidgningen. A¨ ven ESK har redan tagit många initiativ för att stödja de central- och östeuropeiska staterna i uppbyggnadsarbetet. Att fortsätta dessa aktiviteter inom ramen för kommitténs löpande arbete är högt prioriterat. 5. Medborgarsamhället — ett försök till beskrivning Det 5. 1. finns ingen erkänd teoribildning omkring det ”civila” samhället eller medborgarsamhället. Detta begrepp är i så hög grad kopplat till den historiska utvecklingen i olika samhällen och så normativt att det enda avgränsande elementet kan vara att det demokratiska systemet försvaras. Medborgar- samhället är ett övergripande begrepp som avser samtliga typer av socialt agerande från individers eller gruppers sida som inte utgår från eller dirigeras av statsmakten. Det som är speciellt med det civila samhället är att det är ett dynamiskt begrepp som samtidigt beskriver både ett sakförhållande och ett agerande. Medborgarsamhällets ”deltagande”-modell har samtidigt fördelen att den förstärker tilltron till det demokrati- ska systemet och utvecklar ett klimat som är mer positivt till reformer och nya lösningar. 5. 2. Några byggstenar i begreppet ”medborgarsamhället” 5. 2. 1. Utvecklingen av det civila samhället är en kulturpro- cess; ”kultur” (1) är en faktor som styr begreppet medborgar- samhället och står i relation till samtliga de begrepp som nämns nedan. Om man utgår ifrån den — mycket vida — definitionen av kultur som orienteringssystem för värden som är relevanta för dem som ingår i en samhällsbildning, är det också kultur som strukturerar fältet för det civila samhällets agerande. — Pluralitet: I en pluralistisk samhällsbildning bestämmer varje enskild medlem själv sitt bidrag till det gemensamma, som i sin tur är organiserat för att förbättra villkoren för samlevnaden. Detta avser inte bara innehållet utan också formen för agerandet, så att det civila samhället kopplar samman mångfalden av intressegrupperingar även genom typen av idéutbyte och dess sociala kontakter; därigenom skapas en viss stabilitet i den kommunikation som utväxlas. Här är det värt att notera att detta offentliga samtal inte inskränker sig till ren kommunikation, utan att deltagarna också utväxlar normativt innehåll. Denna typ av avstäm- ning av skilda uppfattningar och ståndpunkter uppstår emellertid inte automatiskt — det krävs en ständig bered- skap att uppnå samförstånd. I ett pluralistiskt strukturerat samhälle erkänner individen att en annan människa är likaberättigad och bearbetar motsättningar i en offentlig debatt. Allt detta sker enligt principerna om tolerans och frivillighet. Som exempel i detta sammanhang kan man nämna flerpartisystemets demokratiska kultur. — Självstyre: Medborgarna bestämmer själva strukturerna för sitt sociala agerande. Detta måste ändå ske inom ramen för en statsmakt — organiserad av sina medborgare — som etablerar ramen för samhällets funktion genom grundläggande rättigheter, förankrade i författningar. Själv- styre innefattar emellertid också att det finns autonoma institutioner som kan garantera ideella värden som bild- ning, religion och kultur, som i sin tur kan säkra den mänskliga värdigheten. Denna grundläggande rättighet värnas inte uteslutande av statsmakten. — Solidaritet: Medborgarsamhället bärs upp av en ”solidari- tetskultur” som manifesteras i en beredskap att sätta upp egna gränser och acceptera förpliktelser som en förutsättning för ett solidariskt agerande. Medborgarens handlingar är en funktion av livsödet (kultur, uppfostran, utbildning, erfarenhet) och gynnas av interaktion med andra människor. — Offentlighet: Det civila samhället ser till att kommunikation kommer till stånd och skapar därigenom en social arena, ”det politiska offentliga livet”. Detta karakteriseras av att dess kommunikationsstruktur i hög grad är inriktad på basnivåerna. Informationssamhället har kommit att bli en mycket avgörande faktor på denna offentliga arena. Informationssamhället är i dagens läge en sorts ”oorganise- rat medborgarsamhälle” och därmed fortfarande ett elit- samhälle i viss utsträckning, men man kan räkna med att det kommer att medföra genomgripande förändringar. Detta påverkar inte bara det civila samhällets strukturer utan också dess funktionssätt. — Delaktighet: I en levande demokrati kan medborgarna representeras eller agera politiskt på två sätt: 1. Via en rad politiska förtroendeposter på olika nivåer: I detta fall består medborgarnas delaktighet huvudsakli- gen i att delta i valrörelsedebatter och anslutande val. (1) ”Kultur” skall här förstås i begreppets vidare definition, dvs. som tidigare och nuvarande system av värden och behov (materiella eller icke-materiella). ”Kultur” bestämmer hierarkin av värden och behov samt ”medlen” för att befrämja dessa värden och tillfredsställa eller möta behoven. 2. Via intressegruppers agerande och olika medborgarak- tioner: I detta fall är den enskilde medborgaren medlem i sammanslutningar som samlar specialiserade kunska- per på gräsrotsnivå om aspekter av det berörda sam- 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/33 hällslivsområdet. Dessa organisationer deltar i de of- fentliga informations- och kommunikationsprocesser- na och medverkar till att bygga upp en gemensam föreställning om det gemensamma bästa. Denna typ av delaktighet från medborgarnas sida motsvarar begrep- pet ”det civila samhället”. — Bildning är en grundläggande komponent i medborgar- samhället. Via bildning förmedlas de väsentliga värdena i umgänget människor emellan. Aktörerna på bildningsom- rådet bestämmer de måttstockar som markerar gränserna för det civila samhällets utveckling, och därför får bild- ningspolitiken aldrig vara en exklusiv angelägenhet för statsmakten. — Ansvar: Medborgarsamhället är inte bara den arena där individens rättigheter tas till vara, dessa rättigheter är också kopplade till förpliktelser i anslutning till det gemensamma bästa. När dessa plikter fullgörs måste medborgarna kunna ta ett ansvar inför det övriga civila samhället. Följaktligen är medborgarsamhället en idealisk form för att uttrycka en bestämd gemenskapskänsla — det är en solidarisk gemenskap. — Subsidiaritet: Inom ramen för denna politiska och sociala organisationsprincip har den lägre nivån i princip företräde; den högre nivån agerar först om uppgiften är för svår för den lägre. På det civila samhällets område måste subsidiaritetsprincipen också uppfattas i extern bemärkel- se, alltså som en rekommendation att överlåta åt medbor- garna att själva ta itu med de problem som berör dem. 5. 3. Medborgarsamhället i den aktuella debatten 5. 3. 1. mellan tre olika ståndpunkter: I stora drag ligger den teoretiska motsättningen — Enligt liberal tradition uppfattas medborgaren som en ekonomiskt rationell samhällskomponent som primärt definieras som en funktion av sina rättigheter och förplik- telser. Han organiserar sig i intressegrupperingar och bevakar att statsmakten garanterar de allmängiltiga indivi- duella friheterna. Det civila samhället realiseras genom att individens medborgerliga rättigheter genomförs i så stor omfattning som möjligt. Tyngdpunkten ligger på tillämp- ning av liberala principer. — Kommunitarismens teori uppfattar medborgaren som medlem i en gemenskap som bildats på grundval av värderingar som han själv valt. Han måste anpassa sitt agerande efter gemenskapens mål, som i sin tur är nödvändiga som nätverk mellan individ och stat. — Det tredje teoretiska ståndpunkten är den diskursiva de- mokratiteorin, som är en kompromiss mellan liberaler och kommunitärer. Den baseras på begreppen kommunikation och interaktion: Inom ramen för denna kommunikations- struktur skapar det civila samhället en ”politisk offentlig arena”. Den demokratiska debatt som förs här innefattar inte bara uppfattningar utan också normativt material, så att informationsprocessen också blir en beslutsprocess där medborgarsamhället enas om gemensamma värderingar. Att genomföra dessa i praktiken, exempelvis i rättvisefrågor eller i samband med minoritetsskydd, faller sedan på de demokratiska institutionerna (statsmakten). 6. Staten, marknaden, medborgarsamhället Det råder inget tvivel om att den lagbaserade sociala 6. 1. statsmakten har förstärkt utvecklingen av den politiska frihe- ten, den ekonomiska styrkan och den sociala sammanhållning- en. De tidigare politiska och ekonomiska teoriernas typiska tudelade modell, som kretsade kring de båda polerna ”stat” och ”marknad”, bortsåg mer eller mindre ifrån alla relationer utanför detta sammanhang, nämligen relationerna som bäst återspeglar de mänskliga och sociala realiteterna. Som en tredje komponent i statsgemenskapen har 6. 2. följaktligen idén om det civila samhället stor betydelse. Den teoretiska samhällsmodellen betraktar medborgaren som i första hand en del av staten (i relation till de uppgifter som föreskrivs av statsmakten), medan den ekonomiska samhälls- modellen definierar medborgaren som marknadsaktör. Enligt det civila samhällets synsätt är medborgaren en förmedlande länk mellan dessa båda och förkroppsligar alla dessa aspekter (homo politicus, homo œconomicus, homo civicus). 7. Det organiserade medborgarsamhället På abstrakt nivå kan det organiserade medborgarsam- 7. 1. hället definieras som helheten av alla organisationsstrukturer vilkas medlemmar verkar för allmänintresset via en demokra- tisk process för samtal och samförstånd; dessa strukturer fungerar också som förmedlande länk mellan den offentliga makten och medborgarna. Dess positiva roll är i avgörande grad en funktion av hur villiga det organiserade medborgar- samhällets aktörer är att bidra till samförståndslösningar i en offentlig och demokratisk debatt, och att acceptera de resultat som uppnåtts i en demokratiskt genomförd opinionsbildnings- process. 7. 2. Dynamiskt formulerat skulle man kunna beteckna det organiserade medborgarsamhället som en plats för kollektiv inlärning. I komplexa samhällsbildningar, som inte kan central- styras, kan problem endast lösas genom aktivt engagemang från medborgarnas sida. Olika samhälleliga experimentformer, liksom pluralistiska diskussionsforum, är en förutsättning för en ”intelligent” demokrati som kan realisera en fortlöpande samhällelig inlärningsprocess. Med detta synsätt är medborgar- samhället en ”skola för demokrati”. 7. 3. Analogt gäller detta också gemenskapsområdet; här tillkommer att nationalstaten relativiseras genom den europei- ska integrationsprocessen samt att allt fler människor upplever att nationalstatens anspråk på suveränitet inte längre motsvarar den sociala verkligheten. Sysselsättnings- och miljöproblem och frågor om välfärd och social rättvisa kan inte längre behandlas på nationalstatlig nivå. 8. Det organiserade medborgarsamhällets aktörer Det organiserade medborgarsamhället innefattar föl- 8. 1. jande element: — ”Arbetsmarknadsparterna”, organisationslivet i näringsliv och samhälle. C 329/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 — Representativa organisationer på det sociala och ekonomi- ska området som inte är arbetsmarknadsparter i egentlig mening. — Frivilligorganisationerna (icke-statliga organisationer) som samlar människor kring gemensamma mål, till exempel miljöskyddsföreningar, organisationer för skydd av de mänskliga rättigheterna, konsumentorganisationer, välgö- renhetssammanslutningar, utbildningsorganisationer osv. — Lokalt baserade sammanslutningar som uppstår i närsam- hället och verkar för mål som dikteras av medlemmarna, exempelvis ungdomsorganisationer, föreningar för famil- jefrågor och alla organisationer som ger medborgarna möjlighet att engagera sig i kommunernas liv. — Religiösa sammanslutningar. 9. Det organiserade medborgarsamhällets roll på gemen- skapsnivå — medborgardialogen 9. 1. I den europeiska integrationsprocessen har det civila samhället också organiserat sig på gemenskapsnivå; denna representation är olika ”tätt” organiserad och har skiftande grad av representativitet. Fältet spänner över allt från lobby- grupper som agerar i specifika frågor till genomorganiserade sammanslutningar. Alla dessa organisationer gör anspråk på att vara företrädare för vissa intressen och att ha rätt att delta i dialogen på sitt område. Ett konstruktivt bidrag till det europeiska bygget kan emellertid bara förväntas från de sammanslutningar som har vissa organisatoriska grundstruktu- rer och är kvalitativt och kvantitativt representativa på sitt område. 9. 2. Ett sammanbindande karaktärsdrag för dessa aktörer i det organiserade medborgarsamhället på europeisk nivå är den länkfunktion som de övertagit från den nationella nivån. Ett exempel på detta är de europeiska intressegrupperna i närings- liv och samhälle, som tagit med sig sina nationella kommunika- tionsstrategier till ett institutionaliserat förhandlingsförfarande. Denna sociala dialog är till sin natur ett beslutsförfarande som bygger på samförståndslösningar, där deltagarna agerar på nästan författningsmässig grund efter det att Amsterdamför- draget trätt i kraft. Den sociala dialogens betydelse på socialpo- litikens kärnområden är oomstridd, särskilt när det gäller relationerna på arbetsmarknaden. Här kan emellertid speciellt framhållas funktionen som modell för genomförandet av en kommunikationsform som vuxit fram inom det organiserade medborgarsamhället, där man uppfattar dialogen som en evolutiv och resultatinriktad process. Deltagarna i den sociala dialogen har ställt upp måttstockar för en typ av politisk kultur som bör spridas till områden utanför den sociala dialogen. 9. 3. Det finns redan en lång rad ansatser till att skapa strukturer för en demokratisk debatt på europeisk nivå vid sidan av den sociala dialogen. Inom kommissionen har GD V en central roll att främja medborgardialogen konkret. I mars 1996 arrangerades det första europeiska socialpolitiska foru- met på dess initiativ, där man präglade begreppet ”dialog med medborgarna”. I meddelandet ”Föreningar och stiftelser i Europa” (1) övertar kommissionen detta förslag och formulerar det politiska målet ”att så småningom bygga upp en aktiv medborgardialog på europeisk nivå, vilken skulle föras paral- lellt med den politiska dialogen med medlemsstaternas myn- digheter och den sociala dialogen med arbetsmarknadens I sitt yttrande över detta meddelande (2) fortsätter parter”. kommittén att behandla detta ämnesområde och konstaterar bland annat följande: ”När medborgarna organiserar sig kan de lättare förmedla sina ståndpunkter i olika samhälleliga frågor till de politiska beslutsfattarna. Att stärka de demokratiska strukturerna utanför det parlamentariska området är en möjlig- het att fylla begreppet ‘Medborgarnas Europa‘ med ett konkret innehåll och göra det mer betydelsefullt. ” 9. 4. Medborgardialogen är tänkt att vara ett kommunika- tionsforum för det organiserade medborgarsamhället på ge- menskapsnivå, men det skulle vara oriktigt att betrakta den som ett alternativ till den sociala dialogen eller en konkurreran- de företeelse. ”Civildialogen” måste ses som ett nödvändigt komplement till den sociala dialogen, där arbetsmarknadspar- terna och övriga intresseorganisationer deltar med hänsyn till de problemområden som skall behandlas, liksom alla andra berörda aktörer inom det organiserade medborgarsamhället. Det ligger i Europas intresse att utveckla och bygga ut alla strukturer som ger de europeiska medborgarna möjlighet att delta i det gemensamma uppbyggnadsprojektet. 9. 5. Det måste skapas en offentlig politisk arena för Europa som ger möjlighet till insyn och överblick och som kräver medverkan. I moderna samhällen åstadkoms denna politiska arena främst av massmedia, men dessa är i regel knappast intresserade av temat ”Europa”. Rapporteringen brukar in- skränka sig dagsaktuella frågor och upplagehöjande kommen- tarer om olika brister. Det är alltså inte underligt att det vuxit fram en misstro bland medborgarna gentemot ”Bryssel” — som synonym för en byråkrati fjärran från folket och för oöverskådliga beslutsstrukturer. ”Brist på närhet till medbor- garna” och ”det demokratiska underskottet” har kommit att bli slagord i Europasammanhang. 9. 6. Det organiserade medborgarsamhället har därför den betydelsefulla rollen på europeisk nivå att svara för ett bidrag till det offentliga och demokratiska samtalet. I kraft av sin ställning som forum för det organiserade medborgarsamhället kan kommittén både säkerställa närheten till medborgarna och bidra till den demokratiska opinionsbildningsprocessen. Dess ledamöter är direkta representanter för det organiserade med- borgarsamhället och företräder som kollektiv det nätverk av kommunikationer som är ”livsmiljön” och den nödvändiga handlingsgrundvalen för det civila samhället. 9. 7. I detta sammanhang beklagar kommittén att både kommissionens meddelande ”Föreningar och stiftelser i Euro- pa” och rapporten om det andra europeiska forumet om socialpolitik 1998 endast tar upp kommissionen och Europa- parlamentet som arenor för dialog med medborgarna; Ekono- miska och sociala kommittén nämns inte. (1) KOM(97) 241 slutlig. (2) EGT C 95, 30. 3. 1998, s. 99. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/35 10. Ekonomiska och sociala kommittén som företrädare för det organiserade medborgarsamhället 10. 1. Genom inrättandet av Ekonomiska och sociala kom- mittén gav Romfördragen olika intressegrupper tillträde till den europeiska beslutsprocessen, och kommittén blev därigenom företrädare för det organiserade medborgarsamhälllet på ge- menskapsnivå. Kommitténs särskilda ställning som företrädare för det organiserade medborgarsamhället kan därför härledas till såväl dess position i det institutionella ramverket, dess ansvarsområden som till dess sammansättning. Vid kongressen i oktober 1999 bör kommittén därför skapa tydliga riktlinjer för medborgardialogens framtida utveckling. 10. 2. Kommitténs ledamöter 10. 2. 1. I enlighet med artikel 257 i EG-fördraget skall kommittén bestå av ”företrädare för olika grupper inom det ekonomiska och sociala livet, särskilt företrädare för tillverkare, jordbrukare, transportföretag, arbetstagare, köpmän, hantver- kare, fria yrken och allmänna samhällsintressen”. Denna uppräkning, som endast tjänar som exempel, har medvetet hållits öppen och därigenom framhäver den på ett bra sätt den utveckling som karakteriserar det organiserade medborgarsam- hället. Man kan emellertid fråga sig om den nuvarande ledamotsstruk- turen i kommittén verkligen återspeglar de förändringar som ägt rum i samhället under de senaste fyrtio åren. Kommitténs ledamöter nomineras vanligtvis av 10. 2. 2. nationella organisationer, men de är inte bundna av några instruktioner, utan verkar under full oavhängighet. Naturligtvis kan ledamöterna bidra till kommitténs arbete med den sakkun- skap som har lett till att de har blivit nominerade. I den bemärkelsen företräder de pluralistiska intressena i det civila samhället. Dessutom skall ledamöterna verka i gemenskapens allmänna intresse (”De skall i gemenskapens allmänna intresse fullgöra sina skyldigheter under full oavhängighet”; arti- kel 258. 3 i EG-fördraget). Därigenom blir kommitténs politi- ska beslutsprocess inte automatiskt en funktion av konkurren- sen mellan olika intressegrupper, och kommitténs arbetsmeto- der motsvarar i stort sett dem som det organiserade medbor- garsamhället tillämpar i sin verksamhet. A¨ ven kommitténs speciella form för utarbetande av yttranden (studiegrupp — sektion — plenarförsamling) följer den samförståndsprincip som präglar de gemensamma förhandlingarna i det civila samhället. Till viss del utjämnas den eventuella bristen på mångfald i kommitténs ledamotsstruktur alltså med hjälp av riktlinjerna för ledamöternas verksamhet och beslutsproces- sens utformning. Kommittén får inte bara sitt berättigande som 10. 2. 3. representant för det organiserade medborgarsamhället på gemenskapsnivå i och med sin funktion som ett av gemenska- pens organ, utan även tack vare de tre grupper den är sammansatt av. Kommittén införde denna rätt till gruppindel- ning i sin arbetsordning mot bakgrund av rådets nominerings- riktlinjer från 1958, till en början för att underlätta kommitténs arbete. Det bör emellertid klart framhållas att det inte finns några nationella delegationer i kommittén, utan endast euro- peiska grupper med likartade intresseområden, vilket även avspeglas i att kommittén uppfattar sig som språkrör för det organiserade medborgarsamhället. 10. 3. Kommitténs roll inom gemenskapens institutionella ramverk 10. 3. 1. Kommitténs roll som rådgivande organ kan bäst påvisas genom dess relationer till andra organ, framför allt till Europaparlamentet. Kommittén ser till att det civila samhällets modell för medverkan tillämpas, gör det möjligt för det civila samhället att delta i beslutsprocessen och bidrar i viss mån till att reducera ”det demokratiska underskottet” och understöder därigenom de demokratiska beslutsprocessernas legitimitet. 10. 3. 2. Demokratin manifesteras genom folkviljan, vilken kommer till uttryck genom majoritetsbeslut. För att minorite- ten skall acceptera dessa majoritetsbeslut måste det råda ett visst mått av enhet mellan majoritet och minoritet, de måste ha en gemensam identitet. På nationell nivå är detta i allmänhet inte något problem. Där definieras denna identitet (i en vid tolkning av ”demos”-begreppet) som gemensam nationalitet (eller bosättning inom ett visst område), gemensam kultur, gemensamt språk och en gemensam uppsättning värderingar. 10. 3. 3. I den demokratiska opinionsbildningsprocessen på europeisk nivå krävs det emellertid ytterligare identitetskriterier för att skapa en europeisk identitet. Eftersom unionsmedbor- garskapet definieras som summan av alla nationella medbor- garskap blir ”en europé” lika med summan (eller syntesen) av en mängd (nationella) identitetskriterier som sammantaget bygger på gemensamma traditioner och värderingar när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. 10. 3. 4. Detta innebär emellertid att det demokratiska syste- met på europeisk nivå — i än högre grad än på nationell nivå — måste erbjuda olika medverkandeformer genom vilka medborgarna kan företrädas i sina olika identiteter eller i enlighet med olika identitetskriterier, och som återspeglar det europeiska identitetsbegreppets heterogena karaktär. 10. 3. 5. Europaparlamentet väljs av Europas invånare i deras egenskap av medborgare (bosatta i en viss medlemsstat), det vill säga de utövar sina demokratiska rättigheter inom ramen för den nationella (eller geografiska) identiteten. 10. 3. 6. Medborgarnas identitet kommer emellertid även till uttryck genom deras tillhörighet till olika grupper i det civila samhällets mångskiftande former. Dessa identitetskriterier som avser funktioner inom ramen för det civila samhället tillvaratas inte genom företrädare i Europaparlamentet, men det är just dessa identitetskriterier som kommitténs ledamöter i egenskap av representanter för det organiserade medborgarsamhället beaktar. Kommittén bidrar därigenom till demokratiserings- processen på europeisk nivå, och gentemot parlamentet kan den hävda att den skapar ett äkta mervärde i Europas demokratiska beslutsprocess. Redan de ansvarsområden kom- mittén har medför att den inte kan utgöra någon konkurrent till Europaparlamentet, utan den kompletterar på ett menings- fullt sätt dess legitimitet. C 329/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 11. Åtgärder till stöd för kommitténs roll Samarbete med kommissionen: I den löpande verk- 11. 1. samheten förekommer det täta kontakter med kommissionen, och båda parter uppfattar dessa förbindelser som tillfredsställ- ande. Trots detta borde det knytas kontakter med de enskilda kommissionsledamöterna så att kommissionen i högre grad uppmanar kommittén att avge yttranden under beslutsproces- sens inledningsskede. Särskilt när det gäller frågor som berör de grupper i samhället som kommittén företräder borde kommittén rådfrågas på ett så tidigt stadium som möjligt och i förekommande fall beredas tillfälle att besluta att avge ett yttrande på eget initiativ. lyfter i regel Samarbete med rådet: Varje nytt ordförandeland i 11. 2. fram några frågor det vill prioritera. rådet Kommittén bör utvidga det redan välfungerande samarbetet till att även omfatta förberedelsestadiet och vidta kompletterande åtgärder i samband med rådsordförandeskapsskiften (yttranden på eget initiativ, lokala utfrågningar och arrangemang, initiativ i samarbete med rådets innevarande ordförandeskap). 11. 3. Samarbete med Europaparlamentet: Genom Amster- damfördraget får parlamentet (eller dess utskott) möjlighet att rådfråga kommittén. De interinstitutionella arbetsgrupperna i Europaparlamentet innehar i detta sammanhang en nyckelroll som har stor politisk betydelse. Om det härvidlag skulle gå att skapa ett bärkraftigt underlag för framtida samarbete, skulle man möjligen kunna motverka den känsla av avstånd som för närvarande råder hos Europas medborgare i förhållande till de europeiska institutionerna, och via de organisationer som företräder dem skulle man kunna uppmärksamma dem på det ansvar de har för Europa och motivera dem till medverkan. 11. 4. Samarbete med Regionkommittén: Kommunernas och regionernas intressen som representeras av ReK står inte i motsatsställning till ESK:s funktionella representation, som tvärtom i flera fall utgör ett komplement. A¨ ven här skulle man kunna utnyttja samordningseffekter. Ett första steg i denna riktning mot samarbete togs av presidiet i juli 1999 då man inrättade en kontaktgrupp som kommer att göra en uppföljning av kommitténs yttrande om ”Kampen mot sexuellt utnyttjande av barn och sexturism” (1) och som i samarbete med ReK även skall genomföra ett av yttrandets förslag att upprätta ett europeiskt nätverk för barnvänliga städer. Kommittén bör öka sina ansträngningar för att skapa fler sådana sakinriktade samarbetsformer. 12. Inrättande av ett ”organiserat medborgarsamhälle” i kommittén 12. 1. Kommittén är rätt instans för att utvidga dialogen i det organiserade medborgarsamhället. Därför bör den snarast möjligt upprätta motsvarande strukturer så att denna dialog (1) EGT C 284, 14. 9. 1998, s. 92. även kan föras med de aktörer i det civila samhället som för närvarande inte är representerade i kommittén. Därigenom skulle man skapa ett betydelsefullt bidrag till utbyggnaden av en demokratimodell som bygger på medverkan. 12. 2. garsamhället kan mötas. Kommittén är det organ där det organiserade medbor- Vi föreslår därför att det inrättas en lämplig organisationsstruk- tur för ”det organiserade medborgarsamhället” som genom en handlingsplan, upprättad inom en snar framtid, kan ta initiativ på följande verksamhetsområden: — Interna arrangemang i kommittén, men även externa utfrågningar som skulle kunna ge en större publik möjlig- het att delta. Möjligheten att skapa en diskursiv opinions- bildning och målinriktning skulle kunna ge ett värdefullt bidrag till utvecklingen av dialogen i medborgarsamhället. — I detta sammanhang kan vidare de interinstitutionella kontakterna befästas. Vid rundabordsmöten med externa experter kan gemensamma yttranden förberedas. — Det finns även en stor potential i de otillräckligt analyserade utlåtanden som gruppernas experter avger, utlåtanden som ofta är av mycket hög kvalitet. En journalistisk eller vetenskaplig bearbetning av utlåtanden som behandlar frågor som gäller det civila samhället skulle inte bara kunna ge kommittéledamöterna större kunskaper, utan även vara av intresse för en bredare allmänhet. 12. 3. Som forum för att utveckla en europeisk identitet: Som redan framhållits är den europeiska identiteten mångfa- cetterad, och den innehåller olika identitetskriterier bland vilka det främsta är anslutningen till en gemensam uppsättning värderingar som grundas på människovärde och mänskliga rättigheter. — Det tyska rådsordförandeskapet tog initiativ till upprättan- det av en ”Stadga om grundläggande rättigheter i Europei- ska unionen”. Som den tyska justitieministern konstaterade vid toppmötet i Köln angår upprättandet av en gemensam uppsättning värderingar unionens medborgare på ett så grundläggande sätt att det är önskvärt med ett så stort mått av demokratisk legitimitet som möjligt. — Till denna demokratiska legitimitet kan kommittén som representant för det organiserade medborgarsamhället ge ett betydelsefullt bidrag. Ett yttrande på eget initiativ om denna fråga kommer att utarbetas, och kommittén kommer att rådfrågas beträffande upprättandet av en förteckning över grundläggande rättigheter inom ramen för kommittéförfarandet, något som kommer att definieras närmare under det finländska ordförandeskapet. — Redan under ett arbetes inledningsskede kan kommittén se till att så många som möjligt av de berörda aktörerna i det organiserade medborgarsamhället medverkar genom att själv tillämpa rådfrågnings- och utfrågningsförfaranden. 17. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 329/37 12. 4. hället i samband med utvidgningen: Som brohuvud för det organiserade medborgarsam- — Vad gäller EU:s utvidgning kan man inte nog betona de aspekter av Ekonomiska och sociala kommitténs arbete som gäller hjälp till uppbyggnad av de strukturer som kännetecknar det organiserade medborgarsamhället i de länder som ännu inte helt eller delvis har kunnat genomfö- ra denna samhällsmodell. Integration av nya medlemmar i gemenskapen kräver vid sidan av rättsliga, ekonomiska, sociala och politiska kriterier även jämförbara strukturer som gör det möjligt att genomföra de redan nämnda gemensamma uppsättningarna av värderingar i praktiken. — Kommittén har redan gjort stora ansträngningar för att göra det lättare för kandidatländerna att upprätta strukturer som kan jämföras med Ekonomiska och sociala kommittén eller med de nationella ekonomiska och sociala råden. I blandade rådgivande kommittéer samverkar Ekonomiska och sociala kommittén med de instanser i kandidatländerna som skall upprätta sådana strukturer. Kommittén organise- rar gemensamma besöksprogram och bidrar i enskilda fall med hjälp i tekniska och administrativa frågor. Tillsam- mans med ansvariga sektioner och andra administrativa enheter kan man inom ramen för den handlingsplan som föreslås i punkt 12. 2 ta flera viktiga steg i denna riktning. 13. Sammanfattning Nya politiska rambetingelser, av det slag Europeiska unionen nu står inför efter Amsterdam, kräver nya idéer. I tider av förändring, så kallade paradigmskiften, och vi befinner oss just nu i ett sådant, söker man efter visioner och gemensamma strävanden efter att genomföra dem. För Europa innebär denna tid före en eventuell utvidgning en stor utmaning där det gäller att vid sidan av att förverkliga viktiga socioekonomiska mål även eftersträva en praktisk tillämpning av bekännelsen till demokrati, legitimitet och en gemensam europeisk identitet som bygger på gemensamma värderingar. Ekonomiska och sociala kommittén har möjlighet att delta i denna utveckling och på ett effektivt sätt bidra till att Europa växer samman i Maastrichtfördragets anda. Bryssel den 22 september 1999. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI C 329/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 17. 11. 1999 BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (i enlighet med artikel 47. 3 i arbetsordningen) Följande ändringsförslag avslogs men fick minst en fjärdedel av rösterna: Punkt 12. 1 Lägg till följande mening mellan den andra och tredje meningen: ”Genom de olika aktiviteterna inom en sådan utvidgad dialog bör även deltagandet kunna öka för andra än ESK-ledamöterna från de organisationer som idag är representerade i ESK. ” Motivering Utöver problemet med de organisationer som det för närvarande inte finns plats för i ESK finns ett problem med spridningen av kunskaper om vad kommittén faktiskt gör även inom våra egna organisationer. Dessutom finns det expertkunskaper inom våra organisationer som inte tas till vara i det ordinarie ESK-arbetet. I olika interna eller externa arrangemang skulle dessa kunskaper kunna användas samtidigt som dessa personer därigenom blev mer medvetna om vårt arbete. Resultat av omröstning För: 27, emot: 40, nedlagda: 11


title: PERGUNTA ESCRITA E-1642/99 apresentada por Monica Frassoni (Verts/ALE) ao Conselho. Directiva 95/29/CE e Regulamento (CE) no 411/98 e sua aplicação em Itália.

eurovoc_concepts:
Italy
common transport policy
transport of animals

formats: html pdf print

text: 18. 7. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 203 E/13 De acordo com as decisıes do Conselho e do Parlamento, a Comissªo continuarÆ com a aplica(cid:231)ªo da Agenda 2000. Por outro lado, a posi(cid:231)ªo da Comissªo sobre o futuro da PAC serÆ determinada por variados objectivos, como o refor(cid:231)o do desenvolvimento rural, a obriga(cid:231)ªo geral de integrar as questıes ligadas aos consumidores, como a seguran(cid:231)a dos alimentos, o meio ambiente e o bem-estar dos animais, a defesa do modelo europeu de agricultura a n(cid:237)vel internacional, as questıes relacionadas com o alargamento e a necessidade de continuar a simplificar a legisla(cid:231)ªo comunitÆria. No (cid:226)mbito da Agenda 2000, estÆ prevista a elabora(cid:231)ªo de vÆrios relat(cid:243)rios ou de avalia(cid:231)ıes intercalares para analisar o impacto da reforma. A regulamenta(cid:231)ªo prevŒ uma avalia(cid:231)ªo intercalar no dom(cid:237)nio das culturas arvenses (2002), um relat(cid:243)rio sobre os pagamentos directos por oleaginosas (para 2002), um relat(cid:243)rio sobre a situa(cid:231)ªo or(cid:231)amental (para 2002), e uma revisªo do regime de quotas leiteiras (2003). AlØm disso, de acordo com as decisıes de Junho de 1998 relativas ao azeite, deverÆ ser preparada uma reforma que entre em vigor na campanha de comercializa(cid:231)ªo de 2001/2002. EstÆ prevista tambØm a elabora(cid:231)ªo de propostas de reforma para o sector do arroz e do linho e c(cid:226)nhamo. No sector do a(cid:231)œcar, o regime de quotas expira em 2000/2001, devendo ser elaboradas propostas de reforma da organiza(cid:231)ªo comum de mercado (OCM). AlØm disso, deverÆ ser apresentado em finais de 2000 um relat(cid:243)rio sobre o funcionamento da OCM de frutas e produtos hort(cid:237)colas. (2000/C 203 E/015) PERGUNTA ESCRITA E-1641/99 apresentada por Monica Frassoni (Verts/ALE) ao Conselho (22 de Setembro de 1999) Objecto: Directiva 95/29/CE e equ(cid:237)deos registados O ponto 4, al(cid:237)nea c), do Cap(cid:237)tulo VII da Directiva 95/29/CE (1) exclui os equ(cid:237)deos registados na acep(cid:231)ªo da Directiva 90/426/CEE (2) das medidas de protec(cid:231)ªo dos animais durante o transporte, prevendo, no entanto, para outros sol(cid:237)pedes que os mesmos podem ser transportados por um per(cid:237)odo mÆximo de 24 horas, devendo ser abeberados e, se necessÆrio, alimentados de oito em oito horas. 1. Devem prever-se menores garantias durante o transporte para os equ(cid:237)deos registados? 2. Devem adoptar-se, para o transporte de equ(cid:237)deos registados por per(cid:237)odos superiores a oito horas, os requisitos estruturais para os ve(cid:237)culos de transporte previstos para outras espØcies animais referidas na directiva? 3. Tendo em conta o ponto 5 do mesmo Cap(cid:237)tulo VII, que estabelece a obriga(cid:231)ªo de um per(cid:237)odo de repouso de 24 horas ap(cid:243)s cada viagem, deve-se concluir que essa obriga(cid:231)ªo Ø tambØm aplicÆvel aos equ(cid:237)deos registados, que, depois de uma corrida, recolhem normalmente (cid:224) cavalari(cid:231)a de proveniŒncia? (1) (2) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 52. JO L 224 de 18. 8. 1990, p. 42. (2000/C 203 E/016) PERGUNTA ESCRITA E-1642/99 apresentada por Monica Frassoni (Verts/ALE) ao Conselho (22 de Setembro de 1999) Objecto: Directiva 95/29/CE e Regulamento (CE) no 411/98 e sua aplica(cid:231)ªo em ItÆlia A legisla(cid:231)ªo europeia (Directiva 95/29/CE (1) e Regulamento (CE) no 411/98 (2)) prevŒ a emissªo de uma autoriza(cid:231)ªo para o transporte de animais, bem como determinados requisitos para os meios utilizados. A legisla(cid:231)ªo italiana em matØria de pol(cid:237)cia veterinÆria (cid:129) D. P. R. 320/54 (cid:129) estabelece, no seu artigo 37o, que essa autoriza(cid:231)ªo Ø renovada anualmente. C 203 E/14 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 18. 7. 2000 1. DeverÆ considerar-se que a autoriza(cid:231)ªo prevista na supracitada directiva nªo Ø limitada no tempo? Deverªo os requisitos estruturais para os meios de transporte ser verificados e, em caso afirmativo, 2. com que regularidade? (1) (2) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 52. JO L 52 de 21. 2. 1998, p. 8. (2000/C 203 E/017) PERGUNTA ESCRITA E-1643/99 apresentada por Monica Frassoni (Verts/ALE) ao Conselho (22 de Setembro de 1999) Objecto: Directiva 95/29/CE A Directiva 95/29/CE (1) prevŒ que o transportador passe, para os animais destinados ao comØrcio entre Estados-membros ou a ser exportados para pa(cid:237)ses terceiros e caso o per(cid:237)odo de viagem exceda oito horas, uma guia de marcha. Relativamente aos transportes de (cid:226)mbito nacional que ultrapassem oito horas, constatam-se diversas interpreta(cid:231)ıes quanto (cid:224) necessidade ou nªo da guia de marcha. Pode o Conselho informar se, para percursos com dura(cid:231)ªo superior a oito horas em (cid:226)mbito nacional, o transportador deve ou nªo passar uma guia de marcha? (1) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 52. Resposta comum (cid:224)s perguntas escritas E-1641/99, E-1642/99 e E-1643/99 (24 de Janeiro de 2000) A directiva 95/29/CE (1) alterou a regulamenta(cid:231)ªo em matØria de protec(cid:231)ªo dos animais durante o transporte, regulada pela Directiva do Conselho 91/628/CEE (2) cujo no 1 do artigo 13o, na sua versªo inicial, previa que a Comissªo apresentasse um relat(cid:243)rio, acompanhado de eventuais propostas, sobre o per(cid:237)odo mÆximo de transporte, os intervalos para alimenta(cid:231)ªo e abeberamento, os per(cid:237)odos de repouso, o espa(cid:231)o dispon(cid:237)vel e as exigŒncias a que devem satisfazer os meios de transporte no que se refere ao transporte de certos tipos de animais. O segundo considerando da Directiva 95/29/CE espec(cid:237)fica que «de acordo com o relat(cid:243)rio elaborado pela Comissªo com base no parecer do ComitØ Cient(cid:237)fico VeterinÆrio, Ø poss(cid:237)vel definir para determinados tipos de animais normas relativas (cid:224)s questıes acima referidas, com base em conhecimentos cient(cid:237)ficos e numa experiŒncia bem comprovada». O Conselho, tal como Ø explicitamente claro no quarto considerando, orientou-se pelo objectivo «de harmonizar o tempo de transporte e os per(cid:237)odos de repouso, os intervalos para alimenta(cid:231)ªo e abebera- mento e o espa(cid:231)o dispon(cid:237)vel, no que se refere a certos tipos de animais», na perspectiva de poder, no (cid:226)mbito do mercado interno, «eliminar barreiras tØcnicas (cid:224)s trocas comerciais de animais vivos e permitir que as organiza(cid:231)ıes de mercado em causa funcionem sem problemas, assegurando simultaneamente um n(cid:237)vel satisfat(cid:243)rio de protec(cid:231)ªo dos animais em questªo». Com base nestes elementos, o Conselho adoptou, nomeadamente, as seguintes disposi(cid:231)ıes: (cid:129) a respeitar pelos Estados-membros no que se refere ao transporte de sol(cid:237)pedes domØsticos (ponto 4, al(cid:237)nea c), do Cap(cid:237)tulo VII, do Anexo, da Directiva 91/628/CEE, com a redac(cid:231)ªo que lhe foi dada pela Directiva 95/29/CE); (cid:129) a respeitar por qualquer transportador que pretende proceder ao transporte de animais, incluindo as condi(cid:231)ıes de concessªo da aprova(cid:231)ªo (artigo 5o da Directiva 91/628/CEE, tal como alterada pela Directiva 95/29/CE; normas suplementares relativas (cid:224) protec(cid:231)ªo dos animais, aplicÆveis aos ve(cid:237)culos rodoviÆrios utilizados no transporte de animais vivos em viagem de dura(cid:231)ªo superior a 8 horas sªo fixadas pelo Regulamento (CE) no 411/98 (3)); (cid:129) relativas, mais especificamente, (cid:224) elabora(cid:231)ªo pelo transportador da guia de marcha que deve acompa- nhar os animais durante o transporte (nomeadamente, no 2, al(cid:237)nea b), do artigo 5o, da Parte A supra mencionado, no que se refere ao transporte no territ(cid:243)rio da Comunidade, bem como no no 2 do


title: QUESTION ECRITE no 1663/99 de Lucio MANISCO Droits des citoyens et compagnies aériennes

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
air transport
common transport policy
reservation

formats: pdf print

text: C 27 E/144 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 29. 1. 2000 On ne saurait s(cid:146)attendre (cid:224) des rØsultats immØdiats; toutefois, gr(cid:226)ce aux efforts que dØploient sans rel(cid:226)che et avec patience l(cid:146)UE et d(cid:146)autres parties, par le dialogue et par d(cid:146)autres moyens, les valeurs universelles que nous dØfendons sont de plus en plus reconnues, en Chine Øgalement. C(cid:146)est pourquoi l(cid:146)UE a insistØ pour continuer (cid:224) mener un dialogue global et substantiel, qui n(cid:146)exclue a priori aucune question. En outre, l(cid:146)UE a clairement fait savoir qu(cid:146)elle espŁre que le dialogue sur les droits de l(cid:146)homme conduira non seulement (cid:224) la reconnaissance par la Chine de ses obligations internationales, mais aussi (cid:224) une amØlioration concrŁte de la situation des droits de l(cid:146)homme dans ce pays. (2000/C 27 E/175) QUESTION (cid:201)CRITE P-1602/99 posØe par Benedetto Della Vedova (NI) (cid:224) la Commission (7 septembre 1999) Objet: Compagnies aØriennes et rØglementation en matiŁre de surrØservation Les compagnies aØriennes, y compris celles de l(cid:146)Union europØenne, pratiquent de plus en plus souvent, en particulier durant les mois d(cid:146)ØtØ, la surrØservation (vente de places en surnombre par rapport au nombre de places effectivement disponibles dans un avion), ce qui se traduit par des dØsagrØments croissants pour le consommateur/le voyageur. En cas de surrØservation, le personnel de la compagnie dØcide, sur la base de critŁres tout (cid:224) fait obscurs, quels passagers peuvent embarquer, bien que tous disposent d(cid:146)un titre de voyage valable. Les passagers doivent ainsi se rØsigner (cid:224) Œtre immobilisØs (cid:224) l(cid:146)improviste et, souvent, pendant une pØriode relativement longue, (cid:224) payer des frais supplØmentaires imprØvus et, la plupart du temps, non remboursØs par la compagnie, ainsi qu(cid:146)(cid:224) Œtre confrontØs (cid:224) divers problŁmes Øtant donnØ qu(cid:146)ils ne peuvent rentrer chez eux (cid:224) la date choisie. Ces problŁmes sont encore plus aigus lorsqu(cid:146)il s(cid:146)agit de vols reliant l(cid:146)Union europØenne (cid:224) des destinations transcontinentales et vice versa. Les diffØrentes mesures prØvues par les dispositions de la Commission actuellement en vigueur (CEE no 295/91 du 4 fØvrier 1991 (1)) sont tout (cid:224) fait inappropriØes face (cid:224) la gravitØ des dØsagrØments et des retards subis en cas de surrØservation. Plus particuliŁrement, elles ne s(cid:146)appliquent pas en ce qui concerne les vols d(cid:146)un pays tiers (cid:224) destination de l(cid:146)Union europØenne, n(cid:146)excluent pas l(cid:146)obligation de confirmer le dØpart, ne dØfinissent pas comme impØrative l(cid:146)heure limite (cid:224) laquelle les passagers doivent se prØsenter (cid:224) l(cid:146)enregistrement et ne prØcisent pas le pourcentage de surrØservation que peuvent pratiquer les compagnies. En outre, les pØnalitØs prØvues ne semblent pas avoir incitØ les compagnies (cid:224) garantir les compensations requises aux passagers concernØs. La Commission pourrait-elle indiquer si elle est au courant de cette situation? Ne considŁre-t-elle pas que les mesures adoptØes jusqu(cid:146)(cid:224) prØsent sont inappropriØes en raison de leur nature juridique mŒme? A-t-elle l(cid:146)intention de prendre d(cid:146)autres mesures de nature diffØrente pour que les droits des voyageurs/consomma- teurs soient respectØs? (1) JO L 36 du 8. 2. 1991, p. 5. (2000/C 27 E/176) QUESTION (cid:201)CRITE E-1663/99 posØe par Lucio Manisco (GUE/NGL) (cid:224) la Commission Objet: Droits des citoyens et compagnies aØriennes (22 septembre 1999) En aoßt dernier, de nombreux citoyens europØens ont connu des dØsagrØments et ont ØtØ l(cid:146)objet d(cid:146)abus de pouvoir de la part des compagnies aØriennes du fait des retards survenus dans les vols, des conditions de transport, de l(cid:146)attente dans les aØroports et des lenteurs dans la remise des bagages. Le voyageur, en sa qualitØ de personne juridique qui conclut un contrat avec une compagnie aØrienne, est devenu objet passif et victime sans appel de ces pratiques arbitraires. La Commission n(cid:146)estime-t-elle pas devoir de toute urgence modifier le rŁglement 295/91 (1) afin d(cid:146)inscrire les retards aØriens dans le champ d(cid:146)application des pØnalitØs pØcuniŁres (cid:224) charge de la compagnie aØrienne transportant le passager? (1) JO L 36 du 8. 2. 1991, p. 5


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1685/99 esittäjä(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle. Uzbekistanin ihmisoikeustilanne.

eurovoc_concepts:
EU policy
Uzbekistan
cooperation policy
international human rights law

text: 18. 7. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 203 E/23 (2000/C 203 E/029) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1685/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Uzbekistanin ihmisoikeustilanne Onko komissio l(cid:228)hestynyt Ta(cid:154)kentia (cid:228)skett(cid:228)in alueen ihmisoikeustilanteen huononemisen vuoksi? Mit(cid:228) on tapahtunut Adilov -ihmisoikeusj(cid:228)rjest(cid:246)n aktivisteille, kuten Kasimovalle ja Adiloville? Mik(cid:228) tulee olemaan EU:n kanta Uzbekistanin suhteen Wieniss(cid:228) 20. 9. (cid:129)1. 10. pidett(cid:228)v(cid:228)ss(cid:228) Etyj-konferens- sissa? Mihin toimiin komissio aikoo ryhty(cid:228) muun muassa EU:n ja Uzbekistanin v(cid:228)listen yhteisty(cid:246)ohjelmien suhteen, kun maan ihmisoikeustilanne on yh(cid:228) niin huono? Christopher Pattenin komission puolesta antama vastaus (13. lokakuuta 1999) Euroopan unioni on huolestunut ihmisoikeustilanteen huononemisesta Uzbekistanissa. Suomen puheen- johtajuuskaudella 8. hein(cid:228)kuuta 1999 ja 26. elokuuta 1999 Uzbekistanin viranomaisia on l(cid:228)hestytty useaan otteeseen t(cid:228)st(cid:228) asiasta. Yhteydenpito on koskenut erityisesti Ardzinovin, riippumattoman ihmisoikeusj(cid:228)rjest(cid:246)n puheenjohtajan, ja muiden ihmisoikeuksia puolustavien kansalaisten v(cid:228)kivaltaista kohtelua. erityisesti merkille Uzbekistanin yleisen ihmisoikeustilanteen huononemisen Komissio on pannut Takentissa helmikuussa 1999 tehtyjen pommi-iskujen j(cid:228)lkeen. Komissio ja Euroopan unioni ovat aktiivi- sesti seuranneet t(cid:228)m(cid:228)n j(cid:228)lkeen aloitettuja oikeudenk(cid:228)yntej(cid:228). Puheenjohtajamaana toimiva Suomi on erityisesti huomauttanut Uzbekistanin hallitukselle ihmisoikeusrikkomuksista oikeudenk(cid:228)ynniss(cid:228) Moham- med ja Rashid Bekzhonia ja nelj(cid:228)(cid:228) muuta syytetty(cid:228) vastaan. Komissio on huolellisesti tarkastellut suurl(cid:228)hettil(cid:228)s H(cid:246)ynckin raporttia. H(cid:246)ynck on Euroopan turvallisuus- ja yhteisty(cid:246)j(cid:228)rjest(cid:246)n (Etyj) puheenjohtajan henkil(cid:246)kohtainen edustaja. Komissio osallistui aktiivisesti 9. syys- jossa k(cid:228)siteltiin Keski-Aasian kysymyksi(cid:228) ja jossa kuuta 1999 Etyjin pysyv(cid:228)n neuvoston kokoukseen, kyseinen raportti esitettiin. Komissio korosti ihmisoikeuksien kunnioittamisen olevan keskeinen osa Euroopan yhteis(cid:246)n toimintaa. Brysseliss(cid:228) 13. syyskuuta 1999 Uzbekistanin kanssa pidetyss(cid:228) ensimm(cid:228)isess(cid:228) yhteisty(cid:246)neuvoston kokouk- sessa Euroopan unionin edustajat huomauttivat j(cid:228)lleen Uzbekistanin valtuustolle maan ihmisoikeustilan- teesta ja uskonnonvapauden puuttumisesta. Euroopan unionin puheenjohtajavaltio muistutti erityisesti, ett(cid:228) syyllisyyden osoittavan todistusaineiston esitystapa ja syytettyjen puolustus viimeaikaisissa oikeudenk(cid:228)yn- neiss(cid:228) ovat her(cid:228)tt(cid:228)neet ep(cid:228)ilyj(cid:228). Puheenjohtajavaltio pyysi my(cid:246)s Uzbekistanin viranomaisia tutkimaan tiettyj(cid:228) tapauksia, jotka koskevat turvallisuusyksik(cid:246)iden v(cid:228)kivaltaisia otteita poliittisia oikeuksia ja ihmis- oikeuksia puolustavia henkil(cid:246)it(cid:228) kohtaan. Euroopan unioni toisti olevansa huolestunut uskonnollisista tai poliittisista syist(cid:228) tehdyist(cid:228) vangitsemisista sek(cid:228) vankiloiden olosuhteista. Komissio on ilmoittanut Uzbe- kistanin viranomaisille, ett(cid:228) seuraavat parlamenttivaalit on k(cid:228)yt(cid:228)v(cid:228) Etyjin yhteydess(cid:228) m(cid:228)(cid:228)riteltyjen demok- raattisten periaatteiden mukaisesti, ett(cid:228) tiedotusv(cid:228)lineiden sananvapaus on taattava ja ett(cid:228) kansalaisj(cid:228)rjest(cid:246)- jen aktiivinen osallistuminen on v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)nt(cid:228). Komissio on lis(cid:228)ksi ilmoittanut, ett(cid:228) kumppanuus- ja yhteisty(cid:246)sopimuksen VII osaston 68 artiklassa mainitaan kaikki n(cid:228)m(cid:228) yhteisty(cid:246)t(cid:228) koskevat periaatteet, joita Uzbekistanin on noudatettava. Lis(cid:228)ksi komissio on t(cid:228)sment(cid:228)nyt, ett(cid:228) Tacis-ohjelman yhteydess(cid:228) kehitet(cid:228)(cid:228)n demokratiaa edist(cid:228)vi(cid:228) ohjelmia yhteisty(cid:246)ss(cid:228) Etyjin ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) kanssa


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem «Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über den Verkehr mit forstlichem Vermehrungsgut»

eurovoc_concepts:
forest
forestry policy
marketing
plant health legislation
plant propagation

text: 17. 11. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 329/15 2. 26. 1. Er hegt Befürchtungen in bezug auf die wirtschaftli- chen und sozialen Folgen dieser Maßnahme, die die Gemein- schaftserzeugung in noch stärkerem Maße der Konkurrenz durch Drittländer aussetzen kann, wenn für diese zu den niedrigen Kosten für die Produktionsfaktoren und Rohwaren nun auch noch Zollvergünstigungen kommen. 2. 26. 2. In bezug auf die Versorgung der gemeinschaftlichen Verarbeitungsindustrie mit Rohwaren gibt der Ausschuß einer Beibehaltung der Einzelfallanalyse und des bisherigen Kontin- gentsystems für alle Erzeugnisse den Vorzug und empfiehlt in diesem Zusammenhang eine Verkürzung der Fristen und eine Verringerung des Verwaltungsaufwands für die Gewährung von Zollaussetzungen, um die Kontinuität der Versorgung der Verarbeitungsindustrie zu verbessern. 2. 27. Was den finanziellen Aspekt betrifft, so betont der Ausschuß, daß eine Reform des Ausmaßes und der Tragweite wie die vorgeschlagene einer den angestrebten Zielen angemes- senen Mittelausstattung bedarf, wenn konkrete Ergebnisse für den Sektor erzielt werden sollen. Brüssel, den 22. September 1999. Die Präsidentin des Wirtschafts- und Sozialausschusses Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem „Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über den Verkehr mit forstlichem Vermehrungsgut“ (1) (1999/C 329/06) Der Rat beschloß am 8. September 1999 gemäß Artikel 37 des EG-Vertrags, den Wirtschafts- und Sozialausschuß um Stellungnahme zu dem vorgenannten Vorschlag zu ersuchen. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Landwirtschaft, ländliche Entwicklung, Umweltschutz nahm ihre Stellungnahme am 13. Juli 1999 an. Berichterstatter war Herr Kallio. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 366. Plenartagung am 22. und 23. September 1999 (Sitzung vom 22. September) mit 108 Ja-Stimmen bei 1 Stimmenthaltung folgende Stellungnahme. 1. Vorgeschichte 1. 1. Der Verkehr mit forstlichem Vermehrungsgut in der EU ist bislang in zwei Richtlinien geregelt: und zwar der Richtlinie 66/404/EWG (Ursprungsrichtlinie), in der es um den Ursprung von vermarktetem Vermehrungsgut und die erforderlichen Informationen über dieses Material geht, und Richtlinie 71/161/EWG (Qualitätsrichtlinie) über die Qualität von Saat- und Pflanzgut. Diese Richtlinien wurden 1966 und 1971 erlassen und in der Vergangenheit nur geringfügig geändert. Bei den Beitrittsverhandlungen mit Finnland und Schweden erkannte die Kommission den Revisionsbedarf dieser Richtlinien und so wurde diesen Ländern auch ein U¨ bergangszeitraum bis Ende 1999 für die Umsetzung in einzelstaatliches Recht eingeräumt. 2. Bewertung des Kommissionsvorschlags Der von der Kommission vorgelegte Richtlinienent- 2. 1. wurf ist das Ergebnis umfangreicher Anstrengungen der zuständigen Arbeitsgruppe und eingehender Vorbereitungen (1) ABl. C 199 vom 14. 7. 1999, S. 1. auf der Ebene des ständigen Ausschusses für das „landwirt- schaftliche, gartenbauliche und forstliche Saat- und Pflanzen- gutwesen“. Der Richtlinienvorschlag kombiniert die beiden vorgenannten früheren Richtlinien zu einem einzigen Text und nimmt zahlreiche A¨ nderungen gegenüber diesen beiden Ursprungstexten vor. Der Vorschlag trägt den besonderen Bedürfnissen 2. 2. Finnlands und Schwedens Rechnung, indem er eine neue Kategorie von Vermehrungsgut vorsieht, und zwar das Ver- mehrungsgut mit festgestellter Herkunft, das nach den beste- henden Richtlinien bislang nicht verwendet werden konnte. Der Einsatz von Vermehrungsgut dieser Kategorie ist unver- zichtbar, insbesondere in den nördlichen Teilen Finnlands und Schwedens. Mitgliedstaaten, die eine Verwendung solchen Vermehrungsgutes nicht wünschen (wie beispielsweise Deutschland), können dies in ihren einzelstaatlichen Vorschrif- ten für ihr Hoheitsgebiet untersagen. Außerdem können die Mitgliedstaaten auch in bezug auf ihr eigenes Hoheitsgebiet strengere Anforderungen zur Auflage machen als sie der Richtlinienvorschlag vorsieht, wodurch gewährleistet wird, daß nach Inkrafttreten der revidierten Richtlinie keine Abstriche hinsichtlich des bislang auf nationaler Ebene geltenden Regulie- rungsniveaus gemacht werden brauchen. So gesehen trägt der Richtlinienvorschlag den unterschiedlichen Bedürfnissen der Mitgliedstaaten in erfolgreicher Weise Rechnung. C 329/16 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 17. 11. 1999 2. 3. Der Kommissionsvorschlag berücksichtigt die Entwick- lungen in diesem Bereich. Es wurde versucht, die maßgeblichen Begriffe und Klassifikationen dem neuen aktualisierten OECD- Schema für das grenzüberschreitende Inverkehrbringen von forstlichem Vermehrungsgut anzupassen. Dies wird den Han- del mit OECD-Ländern außerhalb der Gemeinschaft erleich- tern. 2. 4. Bekanntermaßen führt die zu starke Entfernung von Vermehrungsgut von seinem Ursprungsraum insbesondere von Süden nach Norden unvermeidlich zu forstwirtschaftli- chen Mißerfolgen. Die Mitgliedstaaten können mit entspre- chender Genehmigung der Kommission die Verwendung von solchem ungeeignetem Vermehrungsgut in ihrem Hoheitsge- biet untersagen. Sie müssen allerdings die Nichteignung des betreffenden Materials nachweisen, um diese Genehmigung zu erhalten. Es sollten U¨ berlegungen darüber angestellt werden, die diesbezüglichen Verfahren zu vereinfachen und den Mit- gliedstaaten größere Entscheidungsbefugnis einzuräumen, wo- bei allerdings der Grundsatz des freien Warenverkehrs inner- halb der Gemeinschaft gewahrt werden muß. 2. 5. Der Kommissionsvorschlag sieht eine Ausdehnung des Anwendungsbereichs der Richtlinie vor, und zwar im wesentlichen hinsichtlich der von ihr erfaßten Baumarten. Auch der Kontrollbedarf nimmt mit der vorgeschlagenen neuen Richtlinie zu, was höhere Kosten mit sich bringt. Zum Ausgleich dafür dürften die Abnehmer von forstlichem Vermehrungsmaterial eine größere Gewißheit haben, daß bei dem betreffenden Material die Ursprungsgarantie gewährleistet ist. 2. 6. Der Wahrheitsgehalt der Informationen über forstli- ches Vermehrungsmaterial muß aber auch garantiert sein, wenn solches Vermehrungsgut auf dem Hoheitsgebiet anderer Mitgliedstaaten abgesetzt wird. Hierfür ist eine besonders effiziente Zusammenarbeit zwischen den Kontrollbehörden der Mitgliedstaaten erforderlich, und dies bedingt auch die Brüssel, den 22. September 1999. Verpflichtung, entsprechende Informationen über importiertes Saat- und Pflanzgut, zugänglich zu machen. Die im Vorschlag vorgesehenen Bestimmungen bezüglich dieser Verfahren soll- ten überarbeitet werden. 3. Wirtschaftliche Auswirkungen für die Mitgliedstaaten 3. 1. Die Durchführung der Richtlinie wird die einzelstaatli- chen Verwaltungskosten erhöhen, weil die Erzeugung und der Vertrieb von forstlichem Vermehrungsgut ausführlicher dokumentiert werden muß und amtliche Kontrollmaßnahmen aufgestockt werden müssen. Die Bestimmungen über die Feststellung des Ursprungsgebiets, die verschiedenen Register und Karten werden in der Umsetzungsphase beträchtliche Arbeit verursachen. 4. Inkrafttreten der Richtlinie Der Richtlinienvorschlag sieht einen U¨ bergangs- 4. 1. zeitraum bis 1. 1. 2000 für die Umsetzung in einzelstaatliches Recht vor; dies ist zumindest für Finnland und Schweden wegen der Bedeutung der Forstwirtschaft und ihrer Intensität, in der sie in diesen beiden Ländern betrieben wird, von ausschlaggebender Bedeutung. Die neuen Bestimmungen wer- den so viele verwaltungsmäßige A¨ nderungen mit sich bringen, daß der Zeitplan für die Umsetzung der vorgeschlagenen Richtlinie noch einmal überdacht werden sollte. Da auch die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften über forstwirtschaftliches Vermehrungsgut revidiert werden müssen, kann die Richtlinie frühestens ab dem Jahre 2001 in Finnland angewandt werden. Der U¨ bergangszeitraum für die Umsetzung der bestehenden Richtlinie, der Finnland und Schweden mit dem Beitritt eingeräumt wurde und der Ende d. J. abläuft, sollte deswegen ebenfalls um mindestens ein Jahr verlängert werden. Die U¨ bergangsregelungen sollten auch dafür sorgen, daß das gewonnene Saatgut zumindest auf dem inländischen Markt auch weiterhin vertrieben werden darf. Die Präsidentin des Wirtschafts- und Sozialausschusses Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1668/99 van Roberta Angelilli (UEN) aan de Commissie. Steun aan jonge Europese artiesten.

eurovoc_concepts:
EU aid
EU financing
artistic creation
artistic profession
cultural policy
young person

text: 20. 6. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 170 E/69 Antwoord van de heer Solbes Mira namens de Commissie (3 november 1999) Over de algemene kwesties van beweerde financiºle corruptie in Rusland blijft het standpunt van de Commissie zoals zij dit in haar verklaring voor het Parlement op 16 september 1999 heeft weergegeven. Wat de specifieke vraag van het geachte parlementslid betreft, geeft de Commissie hierbij de informatie door waarover zij als vertegenwoordiger van de Gemeenschap in de Raad van Bewind van de Europese Bank voor Wederopbouw en Ontwikkeling (EBWO) beschikt: Onwettige kapitaalvlucht is een criminele activiteit en de daders zullen daarom ook trachten hun activiteiten buiten het zicht te houden van officiºle instanties, en ook de EBWO, te verbergen. Daarom heeft de EBWO een beleid gericht op de bestrijding van het witwassen van geld, en eist zij van financiºle instellingen waaraan zij krediet verleent dat deze stappen ondernemen om de kans te verkleinen dat de Bank buiten haar medeweten bij dergelijke activiteiten wordt betrokken. Daarnaast worden alle EBWO-betalingen naar en uit Rusland door een adequate goedkeuring van de Centrale Bank gedekt. Ongeveer een vierde van alle kredietverlening door de EBWO vindt plaats met Russische partners. De activiteiten van de EBWO met de Russische partners zijn beperkt tot de financiering van goedgekeurde projecten waarbij het gebruik van de middelen zeer nauw omschreven is. Bij de EBWO worden stringente controles op de betalingen uitgevoerd, hetgeen betekent dat, waar mogelijk, de middelen rechtstreeks aan aannemers worden uitgekeerd. Wanneer andere betalingsmechanismen, zoals de bijzondere rekeningen, worden gebruikt, worden deze rekeningen regelmatig nagezien om ervoor te zorgen dat de middelen voor het doel worden gebruikt waarvoor zij zijn verstrekt. Op gezette tijden worden informatiebijeenkomsten voor het personeel gehouden door de met de bestrijding van het witwassen van geld belaste functionaris, die in 1996 door de Bank is aangesteld. Naar aanleiding van de recente zaak van de Bank of New York heeft de EBWO een eigen onderzoek naar de risico(cid:146)s in Rusland ingesteld en haar financieel controleurs verzocht een onderzoek in te stellen naar de specifieke Russische projecten die zouden kunnen blootstaan aan activiteiten op het gebied van het witwassen van geld. Hoewel het externe onderzoek nog niet is afgerond, gaat de Bank er op basis van haar eigen onderzoek voorlopig van uit dat er geen projecten zijn die handelingen of transacties vertonen welke op het witwassen van geld zouden wijzen. De Commissie heeft geen bewijzen op basis waarvan de bovengenoemde informatie in twijfel zou kunnen worden getrokken. (2000/C 170 E/078) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1668/99 van Roberta Angelilli (NI) aan de Commissie (22 september 1999) Betreft: Steun aan jonge Europese artiesten De steun en kredieten voor artistieke activiteiten in de lidstaten zijn nagenoeg uitsluitend beschikbaar voor organisaties en activiteiten die in een netwerk tussen de lidstaten plaatsvinden. Een groot deel van de artistieke productie, een onschatbaar cultureel bezit en reservoir voor de ontwikke- ling in Europa, wordt evenwel door individuele artiesten tot stand gebracht. Zij vervullen een onmisken- bare functie, zowel uit cultureel als uit sociaal oogpunt. Ook bieden de afzonderlijke kunstenaars elk op hun eigen gebied mogelijkheden voor de werkgelegenheid, die niet mogen worden onderschat. Het werk van de afzonderlijke artiesten, die uitdrukking geven aan het westerse en Europese denken, vormt het gemeenschappelijk erfgoed van de burgers van de Europese Unie. Kan de Commissie mededelen: 1. of er programma(cid:146)s bestaan voor de financiering van activiteiten van individuele artiesten die bijzonder verdienstelijk worden geacht? 2. Worden momenteel mogelijke maatregelen in dit verband bestudeerd? C 170 E/70 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 20. 6. 2000 3. Zijn er speciale studies over de kunst in de EU en over kunst en werkgelegenheid? 4. Wat is het standpunt van de Commissie hierover in het algemeen? Antwoord van mevrouw Reding namens de Commissie (5 november 1999) Het EG-Verdrag kent aan de Gemeenschap bevoegdheid toe in de culturele sector. Volgens artikel 151 (ex artikel 128) beoogt het optreden van de Gemeenschap bij te dragen aan de samenwerking tussen de lidstaten; bij te dragen aan de ontplooiing van de culturen van de lidstaten onder eerbiediging van de nationale en regionale verscheidenheid; de culturele samenwerking tussen de lidstaten en met derde landen en bevoegde internationale organisaties te bevorderen. De tenuitvoerlegging van de communautaire actie ten gunste van de cultuur is tot nu toe gekenmerkt door de goedkeuring van drie programma(cid:146)s (Caleidoscoop, Ariane en Raphaºl) en wat de toekomst betreft, wordt momenteel een nieuw kaderprogramma ((cid:132)Cultuur 2000(cid:148)) door de instellingen goedgekeurd. Onder volledige eerbiediging van het EG-Verdrag en het subsidiariteitsbeginsel 1. is en zal het voornaamste doel van de op artikel 151 (ex artikel 128) van het EG-Verdrag gebaseerde programma(cid:146)s ten gunste van de culturele sector zijn de aanmoediging van de samenwerking tussen de lidstaten in de culturele sector. Op praktisch vlak beoogt de actie van de Gemeenschap bijgevolg niet de ondersteuning van het werk van artiesten op individueel niveau maar van projecten die een reºle Europese meerwaarde hebben en die voorzien in de samenwerking tussen verschillende actoren (instellingen, organisaties, belangengroepen) uit ten minste drie lidstaten. Er zij op gewezen dat de actie van de Gemeenschap artiesten op individueel vlak alleen ondersteunt in het specifieke kader van bepaalde Europese prijzen (b. v. Literatuur- en vertaalprijs Aristeion en Prijs voor de Europese architectuur (cid:132)Mies van der Rohe(cid:148)). 2. Aangezien artikel 151 van het EG-Verdrag ook de rechtsgrondslag vormt van het nieuwe kader- programma (cid:132)Cultuur 2000(cid:148) (cid:129) dat momenteel door de instellingen wordt goedgekeurd (cid:129) blijven de voornaamste doelstellingen van dit programma hetzelfde. Op 14 mei 1998 heeft de Commissie een werkdocument gepubliceerd over (cid:132)Cultuur, cultuurindustrie 3. en werkgelegenheid(cid:148) (1). De Commissie heeft onlangs haar mening over de toekomst van de actie van de Gemeenschap in de 4. culturele sector kenbaar gemaakt in haar mededeling (2) aan het Parlement over het gemeenschappelijk standpunt van de Raad betreffende de oprichting van een enkel financierings- en programmeringsinstru- ment voor de culturele samenwerking (cid:132)Cultuur 2000(cid:148), het eerste kaderprogramma van de Gemeenschap. (1) (2) SEC(98) 837. SEC(1999) 1227 def. (2000/C 170 E/079) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1674/99 van Marialiese Flemming (PPE-DE) aan de Commissie (22 september 1999) Betreft: Zelfmedicatie In de resolutie van het Europees Parlement inzake een industriebeleid voor de farmaceutische sector die door het Europees Parlement op 16 april 1996 is vastgesteld (A4-0104/96 (1)) wordt zelfmedicatie beschouwd als een belangrijk element van het gezondheidsbeleid voor de lange termijn. Dat strookt met het standpunt van de Europese Commissie en vooral met de mededeling van 1 juni 1994 inzake een actieprogramma van de Gemeenschap betreffende bevordering van de gezondheid, voorlichting, onderwijs en scholing in het kader van een pakket maatregelen op het vlak van de volksgezondheid


title: PERGUNTA ESCRITA E-1680/99 apresentada por Karl von Wogau (PPE-DE) à Comissão. Distorções na concorrência mediante subvenções da União Europeia.

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
investment aid
restriction on competition
textile industry

text: 20. 6. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 170 E/73 ApoiarÆ a Comissªo uma proibi(cid:231)ªo de uma utiliza(cid:231)ªo de todos os antibi(cid:243)ticos para efeitos de aceleradores de crescimento na alimenta(cid:231)ªo animal? Em caso afirmativo, que medidas pretende adoptar a Comissªo para garantir a aplica(cid:231)ªo dessa proibi(cid:231)ªo em todos os Estados-membros? Resposta dada por David Byrne em nome da Comissªo (9 de Novembro de 1999) A Directiva 70/0524/CEE do Conselho, de 23 de Novembro de 1970, relativa aos aditivos na alimenta(cid:231)ªo para animais (1), rege tanto a autoriza(cid:231)ªo como a retirada da autoriza(cid:231)ªo de antibi(cid:243)ticos como estimulantes do crescimento. O Conselho adoptou o Regulamento (CE) no 2821/98, de 17 de Dezembro de 1998, que altera, no que respeita (cid:224) retirada da autoriza(cid:231)ªo de certos antibi(cid:243)ticos, a Directiva 70/0524/CEE relativa aos aditivos na alimenta(cid:231)ªo para animais (2), que retirou a autoriza(cid:231)ªo para quatro antibi(cid:243)ticos (virginiamicina, fosfato de tilosina, espiramicina e bacitracina-zinco) como aditivos em alimentos para animais. Uma vez que estes quatro antibi(cid:243)ticos tinham sido autorizados como medicamentos para uso humano ou tinham demonstrado resistŒncia cruzada a antibi(cid:243)ticos utilizados em medicina humana, decidiu-se reservÆ- -los para utiliza(cid:231)ªo em medicina humana. Quatro outros antibi(cid:243)ticos (monensina, salinomicina, avilamicina e flavofosfolipol) nªo foram inclu(cid:237)dos na proibi(cid:231)ªo, uma vez que, na altura, nenhuma subst(cid:226)ncia pertencente a este grupo era utilizada em medicina veterinÆria ou humana. A proibi(cid:231)ªo da SuØcia (ao abrigo do Acto de Adesªo) quanto (cid:224) utiliza(cid:231)ªo de antibi(cid:243)ticos como aditivos expirou em 31 de Dezembro de 1998. Em conformidade com o artigo 11o da Directiva 70/0524/CEE, em 1 de Janeiro de 1999, a SuØcia suspendeu a autoriza(cid:231)ªo para os quatro antibi(cid:243)ticos ainda no mercado. Os representantes da Comissªo e dos Estados-membros no ComitØ Permanente dos Alimentos para Animais estªo actualmente a examinar os documentos apresentados sobre este assunto. Em 28 de Maio de 1999, o ComitØ Cient(cid:237)fico Director da Comissªo apresentou o seu parecer relativo (cid:224) resistŒncia antimicrobiana. O comitØ emitiu as seguintes recomenda(cid:231)ıes no que se refere aos antibi(cid:243)ticos utilizados como aditivos em alimentos para animais: «a utiliza(cid:231)ªo de agentes pertencentes a classes que sªo ou podem ser utilizadas em medicina humana deverÆ ser gradualmente abandonada com a maior rapidez atØ (cid:224) sua completa aboli(cid:231)ªo. Deveriam igualmente fazer-se esfor(cid:231)os para substituir por alternativas nªo- -antimicrobianas os agentes antimicrobianos usados como factores de crescimento sem riscos conhecidos de influenciarem infec(cid:231)ıes bacterianas intestinais». Tendo jÆ tomado essa medida no fim de 1998 relativamente a quatro antibi(cid:243)ticos, a Comissªo estÆ actualmente a examinar o caso de um quinto antibi(cid:243)tico. Encontra-se igualmente a analisar a melhor forma de abandonar a longo prazo os restantes antibi(cid:243)ticos e substitu(cid:237)-los por alternativas nªo-microbia- nas. (1) (2) JO L 270 de 14. 12. 1970. JO L 351 de 29. 12. 1998. (2000/C 170 E/082) PERGUNTA ESCRITA E-1680/99 apresentada por Karl von Wogau (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (22 de Setembro de 1999) Objecto: Distor(cid:231)ıes na concorrŒncia mediante subven(cid:231)ıes da Uniªo Europeia Partilha a Comissªo da opiniªo de que na Alemanha existe uma capacidade excedentÆria no sector da recolha e na selec(cid:231)ªo de produtos tŒxteis usados? TerÆ a Comissªo conhecimento do facto de a sociedade SOEX TŒxtil Vermarktungegesellschafte mbH, Bad Oldesloe, ter recebido uma subven(cid:231)ªo para a cria(cid:231)ªo de uma empresa na SÆx(cid:243)nia-Anhalt, nªo obstante esta empresa ser l(cid:237)der europeu do mercado neste sector? C 170 E/74 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 20. 6. 2000 Na Repœblica Federal da Alemanha existe uma capacidade excedentÆria no sector de recolha e selec(cid:231)ªo de produtos tŒxteis usados. As subven(cid:231)ıes concedidas ao l(cid:237)der do mercado neste sector propiciam uma concorrŒncia eliminat(cid:243)ria. AlØm disso, dÆ azo a que o l(cid:237)der de mercado possa obter uma posi(cid:231)ªo dominante no mesmo. Resposta dada por MÆrio Monti em nome da Comissªo (26 de Outubro de 1999) No final de 1998, a Comissªo foi alertada para a possibilidade de um aux(cid:237)lio estatal ilegal no (cid:226)mbito da constru(cid:231)ªo de uma fÆbrica para reciclagem de tŒxteis que teria sido levada a cabo pelo grupo SOEX no parque industrial de Bitterfeld, na Sax(cid:243)nia-Anhalt. Desta forma, a Comissªo escreveu (cid:224)s autoridades alemªs, solicitando informa(cid:231)ıes acerca da possibilidade de a empresa ter obtido aux(cid:237)lio estatal a favor dos respectivos investimentos e, em caso afirmativo, qual teria sido o montante e com que fundamento jur(cid:237)dico. As autoridades alemªs responderam por carta de 16 de Novembro de 1998, confirmando que a empresa teria efectuado um investimento no valor de 76 037 milhıes de marcos, criando postos de trabalho para 417 pessoas, e havia obtido um aux(cid:237)lio estatal. AtravØs de uma decisªo do Land da Sax(cid:243)nia-Anhalt de 7 de Novembro de 1996, a empresa teria obtido um aux(cid:237)lio ao investimento que consistia em fundos nacionais e comunitÆrios num total de 23 419 milhıes de marcos. A percentagem de aux(cid:237)lio relativa ao investimento global foi, assim, de 32,48 %. As autoridades alemªs salientaram que o aux(cid:237)lio ao investimento foi concedido em plena conformidade com as disposi(cid:231)ıes contidas no 25o Programa-quadro da «Gemeinschaftsaufgabe regionale Wirtschaftss- truktur», que constitui o regime de aux(cid:237)lios regionais para a Alemanha, notificado e aprovado pela Comissªo. Deste modo, nªo era necessÆrio efectuar uma notifica(cid:231)ªo individual. O regime autorizava, inclusive, o aux(cid:237)lio a novos investimentos atØ 35 % da totalidade dos custos de investimento. Para alØm do mais, em 11 de Abril de 1997, a Comissªo aprovou o projecto para co-financiamento no (cid:226)mbito do Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional (FEDER) no quadro do programa operacional do Land da Sax(cid:243)nia-Anhalt, 1994-1999. A Comissªo examinou as informa(cid:231)ıes fornecidas pelas autoridades alemªs e concluiu que, com base nas informa(cid:231)ıes dispon(cid:237)veis, nªo se verificava qualquer infrac(cid:231)ªo (cid:224)s normas comunitÆrias relativas aos aux(cid:237)lios estatais. O aux(cid:237)lio foi concedido com base num regime de aux(cid:237)lios aprovado e relativo a novos investimentos numa regiªo desfavorecida. Os limites de aux(cid:237)lio autorizados no (cid:226)mbito do regime haviam sido respeitados. Neste contexto, Ø necessÆrio salientar que, no passado, a Comissªo nªo examinava, em geral, os aux(cid:237)lios estatais para novos projectos de investimento em regiıes desfavorecidas. Consequentemente, nªo lhe era poss(cid:237)vel avaliar o impacto do novo investimento nas capacidades do sector industrial correspondente. S(cid:243) existia uma excep(cid:231)ªo para os sectores denominados sens(cid:237)veis, tais como a constru(cid:231)ªo naval, indœstria autom(cid:243)vel e fibras sintØticas, relativamente (cid:224)s quais existem regras espec(cid:237)ficas de controlo dos aux(cid:237)lios estatais. Contudo, registou-se uma mudan(cid:231)a com o novo enquadramento regional multissectorial para grandes projectos de investimento, que entrou em vigor a 1 de Setembro de 1998. De acordo com as regras do referido enquadramento, os aux(cid:237)lios estatais a favor dos grandes projectos de investimento tŒm de ser notificados individualmente, no caso de serem ultrapassados os limites estabelecidos relativamente aos montantes de investimento ou aos pagamentos de aux(cid:237)lios estatais. No quadro de avalia(cid:231)ªo individual, a Comissªo encontra-se neste momento em melhores condi(cid:231)ıes para investigar o impacto de um investimento nas capacidades existentes no mercado do produto relevante e para ter em conta este impacto ao determinar o limite mÆximo de intensidade dos aux(cid:237)lios. (2000/C 170 E/083) PERGUNTA ESCRITA E-1682/99 apresentada por Christos Zacharakis (PPE-DE) (cid:224) Comissªo Objecto: Refor(cid:231)o da pol(cid:237)tica europeia de protec(cid:231)ªo civil (22 de Setembro de 1999) O drama provocado pelos trÆgicos sismos ocorridos recentemente na GrØcia veio provar a necessidade de uma pol(cid:237)tica europeia s(cid:243)lida para fazer face (cid:224)s catÆstrofes (protec(cid:231)ªo civil). Uma vez que a DG XI da Comissªo decidiu conceder (cid:224) pol(cid:237)tica acima referida um lugar insignificante na sua lista de prioridades


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 96/49/EC on the approximation of the laws of the Member States with regard to the transport of dangerous goods by rail'

eurovoc_concepts:
approximation of laws
intra-EU transport
rail transport
transport of dangerous goods
transport safety

text: 17. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 329/11 4. Specific comments 4. 2. In its assessment of the ‘current situation’ the proposal states that this directive should have come into force on 1 January 1999. As this has not happened to date, national 4. 3. continues to apply. law 4. 1. Article 6(9) of the proposed directive bans discrimi- nation in relation to the derogation for ‘local transport’. The Committee would call for a matching ban in relation to the derogation for ‘ad hoc transport operations’ under Article 6(11). 4. 4. The ESC understands the Commission’s initial position of ‘wait and see’ when submitting a draft directive but feels that the present proposal should be enacted in good time, before the expiry of the transitional provisions. Brussels, 22 September 1999. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 96/49/EC on the approximation of the laws of the Member States with regard to the transport of dangerous goods by rail’ (1) (1999/C 329/04) On 7 June 1999 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 71(1)(c) of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Transport, Energy, Infrastructure and the Information Society, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 20 July 1999. The rapporteur was Mr Giesecke. At its 366th plenary session on 22 and 23 September 1999 (meeting of 22 September) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 110 votes to 0 with 2 abstentions. 1. Introduction 1. 1. The general public in all Member States of the European Union takes a great interest in the transport of dangerous goods and measures relating to such transport. The present proposal is intended to ensure quality and 1. 2. safety standards in the carriage of dangerous goods by rail. It refers to Directive 96/49/EC, which to date has not 1. 3. been incorporated completely into national laws. The key problem is that EU standards on tanks and 1. 4. receptacles for transporting dangerous goods in class 2 (gases) by the European Committee for Standardisation (CEN) have not be brought into force as ordered in accordance with Directive 96/49/EC. (1) OJ C 181 of 26. 6. 1999, p. 25. 1. 5. These gases are transported by rail packed in such things as cigarette lighters, aerosols, camping stoves, or as fuel for private homes or industrial use. In all Member States over the past 80 years or so there 1. 6. have been various provisions in industrial law and transport law concerning the packing and transporting of class 2 gases. These national laws can be very different simply on 1. 7. technical grounds, especially for climatic reasons (e. g. in Finland or Greece). So, a common European standard is necessary. 1. 8. Governments and professional organisations in each Member State are affected by this standardisation. So, in each Member State there is a considerable need for a meeting of the minds. C 329/12 EN Official Journal of the European Communities 17. 11. 1999 1. 9. Common ground must be found between proposals from national and EU-level associations, although interests differ very considerably. However, for the ESC it is not entirely unexpected that no CEN standard has yet been agreed, even though safety and environmental considerations require one. 3. 3. As low standards are also a possibility however, the Committee would ask the Commission to clarify what it understands by ‘local transport’. Under no circumstances must the meaning of this term be broadened to cover large stretches of a distribution area. 2. The Commission’s proposal 2. 1. The Commission wants to extend the deadlines set in Directive 96/49/EC, for the reasons given in the introduction. 2. 2. It proposes deadlines itself or, because of the com- plexities involved, refers some extensions to the ‘Adaptation Committee’, in accordance with Article 9. An additional proposal lays down that ‘ad hoc con- 2. 3. ditions’ may continue to apply to the carriage of dangerous goods within the territory of a single state. 3. General comments In view of various occurrences in the past, the ESC 3. 4. impose the the governments responsible will trusts that strictest standards when granting derogations for ‘ad hoc transport operations’. 4. Specific comments 4. 1. Article 6(9) of the proposed directive bans discrimi- nation in relation to the derogation for ‘local transport’. The Committee would call for a matching ban in relation to the derogation for ‘ad hoc transport operations’ under Article 6(11). 4. 2. In its assessment of the ‘current situation’ the proposal states that this directive should have come into force on 1 January 1999. The Commission’s proposal is appropriate and wel- 3. 1. comed, for the reasons given above. As this has not happened to date, national 4. 3. continues to apply. law 3. 2. The ESC recommends that individual Member States be allowed to apply stricter standards than the RID for local transport operations. This is also conducive to equality of opportunity for road hauliers. 4. 4. The ESC understands the Commission’s initial position of ‘wait and see’ when submitting a draft directive but feels that the present proposal should be enacted in good time, before the expiry of the transitional provisions. Brussels, 22 September 1999. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI