title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Laajentumisen vaikutukset yhtenäismarkkinoihin" (yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
accession to the European Union
economic statistics
enlargement of the Union
single market

text: 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/39 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Laajentumisen vaikutukset yhtenäismarkkinoihin” (yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä) (1999/C 329/11) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 29. tammikuuta 1998 työjärjestyksen 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti laatia lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta ”Laajentumisen vaikutukset yhtenäismarkkinoihin” (yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä). Asian valmistelusta vastannut ”Yhtenäismarkkinat, 22. heinäkuuta 1999. Esittelijä oli Bruno Vever. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 77 puolesta, 3 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Alustavia huomioita Euroopan yhteisön perustamisesta lähtien kuuden pe- 1. 1. rustajavaltion ”yhteismarkkinat” ovat laajentuneet uusien liitty- misten tuloksena ensin yhdeksään, sitten kymmeneen, kah- teentoista ja tällä hetkellä 15 jäsenvaltioon. Laajentuminen on ollut suureksi eduksi yhtenäismarkkinoille. Se on kehittänyt niiden ulottuvuutta, lisännyt niiden vaikutusta ja mittakaavae- tuja heikentämättä kuitenkaan markkinoita koskevia periaattei- ta saati niiden tarjoamia etuja. Laajentuminen on itse asiassa edennyt yhtaikaisesti yhtenäismarkkinoiden syventämisen kanssa Euroopan komission esittämien ja jäsenvaltioiden toi- meenpanemien ohjelmien mukaisesti vuosiksi 1993 ja 1999 asetettuja määräaikoja noudattaen. 1. 2. Tämän jakson aikana yhtenäismarkkinoiden taloudelli- nen ja kaupallinen vaikutus on laajentunut myös useisiin Euroopan unioniin kuulumattomiin eurooppalaisiin maihin. Tämä on toteutettu yhteistyö- ja assosiointisopimuksin, jotka koskevat erityisesti liikkumisvapautta ja yhtenäismarkkinoita edistävien yhteisön säädösten laajamittaista omaksumista. Nämä sopimukset velvoittavat Euroopan talousalueeseen kuu- luvia maita (Euroopan unionin 15 jäsenmaata, Norja, Islanti ja Liechtenstein) ja kahdenvälisin järjestelyin myös Sveitsiä. Sen lisäksi, että yhtenäismarkkinoiden edut ja vaateet on sopimuk- sin ulotettu koskemaan neljää ei-jäsenmaata, ne helpottivat myös tuntuvasti Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymistä vuonna 1995 ilman siirtymäkautta, sillä ETA oli tarjonnut niille mahdollisuuden omaksua asteittain pääosan yhteisön säännöstöstä. Muistettakoon lisäksi, että myös Turkki on sidottu yhtenäismarkkinoihin vuonna 1962 solmitulla tulliliit- tosopimuksella. odotettavissa myös muita liittymishakemuksia etenkin Kaak- kois-Euroopan alueelta, jota ovat viime vuosina leimanneet useat paikalliset konfliktit, erityisesti Kosovon selkkaus vuonna 1999. Alueen maat halunnevat liittyä Euroopan unioniin sopivan ajankohdan tullen. Myös Turkki saattaa hakea unionin jäsenyyttä täytettyään Euroopan unionin määrittämät poliitti- set ehdot. Tässä syvällisessä geopoliittisessa murroksessa talous- 1. 4. ja sosiaalikomitean lausunnolla on kahtalainen tavoite: – – yhtäältä arvioida laajentumisvalmisteluiden kehitystä ja laajentumisen vaikutuksia yhtenäismarkkinoihin hyö- dyntämällä sekä Euroopan unionin että jäsenyyttä hakevien maiden yhteiskunnallis-ammatillisten tahojen kokemuksia, toisaalta antaa suosituksia keinoista hakijamaiden auttami- seksi integroitumaan yhtenäismarkkinoihin ja laajentunei- den yhtenäismarkkinoiden tehokkaaksi hallinnoimiseksi tulevaisuudessa. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä on pohtinut 1. 5. asiaa neljän kuulemistilaisuuden pohjalta, joiden kohteena olivat yhteiskunnallis-ammatilliset tahot. Brysselissä järjestet- tiin tapaaminen Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden edustajien kanssa 13. ja 14. heinäkuuta 1998 ja EU:n jäsenmaiden edustajien kanssa 15. syyskuuta 1998. Myös kaksi suppeam- paa kuulemista on järjestetty: yksi 23. kesäkuuta 1998 Berlii- nissä Saksan edustajien kanssa ja toinen 20. huhtikuuta 1999 Prahassa Tsˇekin edustajien kanssa. Seurantaryhmä on lisäksi ottanut huomioon Varsovassa 18. ja 19. maaliskuuta 1999 järjestetyssä laajenemista käsitelleessä talous- ja yhteiskun- taelämän eturyhmien konferenssissa esitetyt kannanotot. 1. 3. Euroopan unionilla on nyt edessään uudet poliittiset laajentumisnäkymät. Tällä kertaa mittakaava on paljon suu- rempi. Uusi laajentumisprosessi koskee 12 hakijamaata, joista 10 on Keski- ja Itä-Euroopassa (Puola, Unkari, Tsˇekin tasavalta, Slovakia, Viro, Latvia, Liettua, Slovenia, Romania ja Bulgaria) ja kaksi Välimeren alueella (Kypros ja Malta). Nämäkin maat ovat jo sidoksissa yhtenäismarkkinoihin assosiointisopimuk- sin, laajan vapaakaupan ja yhteisön säännöstön vähittäisen omaksumisen. Tulevaisuudessa lienee jotka mahdollistavat 2. Uudet näkymät Yhtenäismarkkinoiden uudet laajentumisnäkymät si- 2. 1. sältävät suuria mahdollisuuksia, joiden hyödyntäminen luon- nollisesti edellyttää vastaavasti uusien vaatimusten täyttämistä. C 329/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 Ennennäkemättömiä mahdollisuuksia 2. 2. Euroopan unionin laajenemisen historiallinen ulottu- vuus on poliittisesti itsestään selvä. Mantereen rauhanomainen ja demokraattinen yhdentyminen ja siihen liittyvä Saksojen yhdistymisen vuonna 1990 aloittama pitkä prosessi on ainut- laatuinen tapahtuma, joka varmistaa idässä tapahtuneen poliit- tisen ja taloudellisen muutoksen peruuttamattomuuden. Se takaa myös kaikkien prosessiin osallistuvien maiden ja niiden lähinaapureiden vakauden ja yhteistyön. Unionin laajeneminen mahdollistaa yhteisten arvojen puolustamisen kulttuurieroja kunnioittaen. Se lujittaa Euroopan unionin kasvanutta painoar- voa maailmassa ja on esimerkki prosessista, joka innostaa muita maailman alueita muodostamaan vastaavia poliittisia ja taloudellisia ryhmittymiä. 2. 3. Yhtenäismarkkinoiden laajeneminen tarjoaa talous- elämälle lukuisia mahdollisuuksia. Näitä ovat etenkin inves- tointien lisääntyminen, markkinoiden laajeneminen, kauppa- vaihdon kasvu, tuottajien ja kuluttajien määrän kasvu, uudet yhteistyö- ja alihankintamahdollisuudet sekä mittakaavaedut, talouden uudet kasvunäkymät, uudet perusrakennehankkeet KIE-maissa sekä yleiseurooppalaisella tasolla kilpailukyvyn tehostaminen vastauksena maailmanlaajuistumisen haastee- seen. Yhtenäismarkkinoiden laajentuminen on myös sosiaa- 2. 4. lisesti myönteinen seikka, jonka vaikutukset alkavat tuntua täydessä mitassaan vain vähitellen. Se helpottaa kaikenlaista vaihtoa ja mahdollistaa kiihtyvän kasvun ansiosta elintason nousun ja uusien työpaikkojen luomisen sekä laajentaa eu- rooppalaisen sosiaalilainsäädännön vaikutusaluetta ja tasapai- nottaa muuttovirtoja, kunhan sitä ohjataan oikein. Vastaavasti kasvaneita haasteita kuuluu lukuisia pieniä maita, alueella vallitsee suuri kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus ja sen sisällä on mittavia kehityseroja. Tämä merkitsee monia haasteita: yksimielisyyttä edellyttävien päätösten hankaloitumista, yhteisöoikeuden ja yhteisön säännöstön omaksumisen valvontaa, tullilainsäädän- nön yhdenmukaistamista, jäsenmaiden monimuotoisuuden huomioonottoa, keskinäisten vastaavuuksien tunnustamista, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden haastetta sekä uusien esteiden ehkäisemistä jäsenmaissa. Etenkin sosiaalisiin näkökohtiin on kiinnitettävä paljon 2. 8. huomiota, jotta voidaan sovittaa yhteen moninaiset vaatimuk- set. Yhtäältä täytyy välttää, että hakijamaiden tällä hetkellä huomattavasti alhaisemmat sosiaalikulut laukaisisivat kohtuut- tomia muuttoliikkeitä ja saisivat aikaan työllisyyshäiriöitä Euroopan unionin nykyisissä maissa. Unionissa voimassa olevat korkeat sosiaaliset normit on syytä ylläpitää. Toisaalta hakijamaiden talouskasvua ja työllisyyskehitystä tulee tukea ottaen huomioon tarpeet, joita ilmenee yhteisön sosiaa- lisäännöstön kaikinpuolisessa omaksumisessa. Vähitellen ja tasapainoisesti toteutettaviin muutoksiin sopeutuminen edel- lyttää siirtymäaikoja. On ehdottomasti huolehdittava siitä, etteivät tulevat 2. 9. laajentumiset vähennä yhtenäismarkkinoiden yhteenkuulu- vuutta, varsinkin kun Euroopan unionilla ei enää ole uutta suunnitelmaa yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamiseksi, vaan se pyrkii täydentävien kohdetoimien lisäksi ainoastaan saattamaan loppuun aiempiin suunnitelmiin sisältyneiden di- rektiivien hyväksyttämisen ja siirrättämisen. Huonosti valmis- teltu laajeneminen heikentäisi yhtenäismarkkinoiden yhteen- kuuluvuutta. Se vaarantaisi myönteiset talous- ja yhteiskuntan- äkymät, joita jokainen eurooppalainen niin lännessä kuin idässä voi siltä oikeutetusti odottaa. Hyvin toteutettu laajene- minen sitä vastoin tarjoaa mahdollisuuden hyödyntää myös liittymistä edeltävää kautta täysipainoisesti siten, että mukaut- tamisissa ja uudelleenjärjestelyissä onnistutaan. Suunnitelmalli- suus takaa yhtenäismarkkinoille kaikissa vaiheissa uuden dy- naamisuuden ja ulottuvuuden, jotka oikeuttavat kaikki tämän historiallisen prosessin onnistumiseksi tehdyt ponnistelut. 2. 5. Yhtenäismarkkinoiden uuden laajenemisen vaatimuk- set vastaavat tarjolla olevia mahdollisuuksia ja ovat huomatta- vasti mutkikkaammat kuin aiempien laajenemisten yhteydessä. 3. Tilannearvio 2. 6. Ensiksi on syytä todeta, että nykyisten 15 jäsenvaltion yhtenäismarkkinat integroituvat entisestään perustamissopi- musten toistuvien tarkistusten, yhteisön säännöstön syventä- misen ja euron käyttöönoton tuloksena. Jäsenyyttä nyt hakevil- ta mailta edellytetään huomattavasti vaativampaa integraatiota kuin niiden edeltäjiltä. 3. 1. Yhtenäismarkkinoiden laajeneminen liittymistä hake- neihin maihin jo nyt hyvällä alulla. Kyse ei ole vain tehdyistä sopimuksista ja jatkuvista neuvotteluista: tilanne on todetta- vissa kentällä. Suurin osa hakijamaiden ulkomaankaupasta kohdistuu nykyisin Euroopan unioniin, ja se on suurelta osin tullitonta. Toiseksi: 2. 7. jäsenyyttä tällä hetkellä hakevia maita on toistaiseksi ennennäkemätön määrä. On välttämätöntä pohtia uudella tavalla, kuinka organisoida ja hallinnoida yhtenäis- markkinoita, joihin jonkin ajan kuluttua osallistunee lähes kaksinkertainen määrä valtioita. Yhtenäismarkkina-alueeseen Nykyiset kehityssuunnat 3. 2. Kuulemisissa on todettu huomattavaa edistystä, ensim- mäisenä hakijamaiden suopea suhtautuminen muutosproses- 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/41 siin. Se kulkee rinnan Euroopan yhtenäismarkkinoiden tarjo- amiin etuihin ja mahdollisuuksiin erottamattomasti liittyvien yhtenäismarkkinoiden logiikan, vaatimusten ja periaatteiden hyväksymisen kanssa. Myös yhteisöltä saatavan avun ehdolli- suus ymmärretään ja siihen myönnytään. Tässä suhteessa yhtenäismarkkinoiden toimivuuden ja Keski- ja Itä-Euroop- paan laajenemisen välillä ei ole ilmennyt ristiriitaisuutta. 3. 2. 1. Havaittavan edistyksen taustalla on etenkin kasvua ja hintojen vakautta koskevien talouslukujen paraneminen. Keski- ja Itä-Euroopan maiden kauppavaihto Euroopan unio- nin kanssa lisääntyy jatkuvasti. Se muodostaa nykyään keski- määrin 60 prosenttia näiden maiden ulkomaankaupasta (mikä vastaa unionin jäsenvaltioiden keskinäisen kaupan osuutta niiden kauppavaihdosta), kun sen osuus vuonna 1993 oli tuskin 30 prosenttia. Yhdessä näistä maista on tullut Euroopan unionin toiseksi merkittävin kauppakumppani Yhdysvaltain jälkeen. Euroopan unionin investoinneilla, teknologiasiirroilla ja rahoitusavulla Keski- ja Itä-Eurooppaan on jo ollut useita myönteisiä vaikutuksia. Kyseiset toimet ovat auttaneet paranta- luomaan uudenlaisen yritys- ja maan alueen tuottavuutta, johtokulttuurin sekä nykyaikaistamaan (mm. asumisen, liiken- teen, energiahuollon) perusrakenteita ja teollisuuden tuotan- tovälineitä. Näin on mahdollistettu parhaillaan käynnissä ole- van pankki-, vakuutus- ja muiden palvelualojen kuten kaupan ja audiovisuaalisen tarjonnan kehittyminen. Voidaan myös todeta, että tuotteiden ja palvelujen laatu on parantunut, uusia hajautettuja rakenteita on otettu käyttöön, saastuminen on vähentynyt jo huomattavasti (vesi, ilma, teollisuusjätteet, ydin- energia), yhteistyö teknisen standardoinnin alalla on lisäänty- nyt selvästi, terveys- ja turvallisuusstandardeja on nostettu ja kuluttajien järjestäytymistä ja kuluttajansuojaa on vahvistettu. Euroopan unionin yhteiskunnallis-ammatillisten ta- 3. 2. 2. hojen edustajat ovat korostaneet aktiivista ja myönteistä panostaan yhtenäismarkkinoiden laajenemiseen sekä haluaan laajentaa toimintakenttäänsä ja investointejaan sekä vahvistaa kumppanuuksiaan ja keskinäistä mielipiteenvaihtoa. Todetut ongelmat 3. 3. Yhtenäismarkkinoiden laajentumisen molemminpuoli- sia etuja ja havaittavaa edistystä koskevan yhteisymmärryksen lisäksi on myös mainittu huolenaiheita. 3. 3. 1. Niitä ovat molemmin puolin ensisijaisesti alulle pan- nun poliittisen prosessin tuntemattomat tekijät. Edelleen kysy- myksiä herättävät neuvottelujen edistyminen maittain eri tah- dissa, liittymisaikataulut, toistuvien laajentumisten ulottuvuus sekä laajentumisprosessin täysi ja lopullinen laajuus. On painotettu suunniteltua pidemmäksi osoittautuvan prosessin moninaisia vaikeuksia sekä myös ajattelutavan muutoksia ja siirtymistä ohjatusta valvontataloudesta oma-aloitteellisuuden ja vastuunjaon talouteen. Tulevien laajentumisten toimintae- dellytysten huolellinen selvittäminen auttaisi yhteiskunnallis- taloudellisia toimijoita varmasti valmistautumaan laajentumi- seen aiempaa tehokkaammin. rakenteiden mukauttamisvaikeuksista, 3. 3. 2. Mitä talouteen tulee, molemmin puolin ollaan huolis- saan etenkin kauppa- ja kilpailuehtojen epävakauden vaaroista, sääntelyn ja ym- päristönsuojeluongelmista, ajantasaistamisen kustannuksista, työvoiman kouluttamisesta, ammattikoulutuksen ja pätevöity- misen viipeistä, tuotantokoneiston ja kauppajärjestelmien ny- kyaikaistamistarpeista sekä maataloudessa liian runsaan mutta muilla aloilla liian vähäisen työvoiman sopeutumisedellytyk- sistä. Vaikeudet korostuvat niissä hakijamaissa, jotka ovat lykänneet uudistusten toteuttamista. On myös todettu, etteivät Keski- ja Itä-Euroopan maat tee riittävästi yhteistyötä (niiden keskinäinen kauppavaihto on pysynyt suhteellisen pienenä, ja sen osuus koko ulkomaankaupasta on vuosina 1993-1997 jopa pienentynyt 15 prosentista 13 prosenttiin) rajaseuduilla saavutetusta edistyksestä huolimatta. Kaiken kaikkiaan näyttää siltä, että samanaikaisesti on huolehdittava kovin monista asioista, ryhdyttävä varotoimiin ja erotettava prosessin vaiheet toisistaan. 3. 4. Hakijoiden taholta todetut ongelmat ovat lukuisat. 3. 2. 3. Hakijamaiden yhteiskunnallis-ammatillisten tahojen edustajat ovat tähdentäneet, ettei tarkoituksena ole tavoitella lisää suojelua sinänsä, vaan nykyistä parempia keinoja sopeu- tua markkinoiden avautumiseen ja kilpailuun sekä parempia asemia Euroopan yhtenäismarkkinoilla. Kyseiset tahot ovat valmiit mukautumisensa edellyttämiin toimiin ja luottavat kykyynsä hoitaa tehtävänsä täysipainoisesti yhtenäismarkki- noilla. Lisäksi ne korostavat, että niiden on tarpeen kehittää täydentävyyttään Euroopan unionin kanssa, jotta laajentuneis- ta yhtenäismarkkinoista voidaan hyötyä molemmin puolin. 3. 4. 1. Yleisesti ottaen esiin tuodut ongelmat koskevat yh- teisön säännöstön moniulotteisuutta ja sen toimeenpanovel- voitteita, varsinkin kun otetaan huomioon, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden on kurottava kiinni 40 vuoden viive. On painotettu kilpailukyvyn jälkeenjääneisyyttä kovassa kilpai- lussa, kauppataseen vajeita, rajoituksia maataloustuotteiden C 329/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 pääsyssä EU:n markkinoille, yhteisötukien rajallisuutta, huolta ammattitaitoisen työvoiman maastamuutosta ja harmaan ta- louden kehittymiseen liittyviä ongelmia. On todettu perusra- kenteiden olevan edelleen usein heikkotasoisia ja haittaavan kauppavaihdon kasvua (vrt. liikenne, televiestintä, energia, vesi). On myös tuotu esiin tarve parantaa varsinkin julkisen sektorin ja sen hallinnon toimivuutta, nehän kärsivät etenkin suurista palkkaeroista verrattuna yksityiseen sektoriin. On myös ilmaistu huoli palkkaerojen kasvusta hakijamaissa eri tahtia edistyvien työntekijäryhmien välillä. 3. 4. 2. Erityisesti on korostettu pk-yritysten ongelmia. Useimmilla niistä on kehitysvaikeuksia. Useimmat ovat valmis- tautuneet huonosti kansainvälisyyteen, niiltä puuttuu pääomaa ja luotonsaantimahdollisuuksia, ne hyötyvät vain vähän Euroo- pan unionin rahoitustuista eikä niillä ole riittävästi tietoa liittymisen todellisesta merkityksestä. Yhteisön säädösten so- veltamisen monitahoisuus, erityisesti mukauttamisen sosiaali- nen hinta, on kovin arka kohta näille pk-yrityksille. On myös ilmaistu huoli, että siirrytään valtion monopolien hallitsemasta tilanteesta toiseen, jossa yksityiset, varsinkin ulkomaiset mono- tai oligopolit hallitsevat liian voimakkaasti tiettyjä aloja. Tämä edellyttää, että paikallisyrityksille tarjotaan keinoja kehittyä jotta ne voisivat pitää puolensa ja mukauttaa rakenteensa, markkinoilla. joka aiheuttaa tiettyjen alojen (vrt. tekstiili teknisten ja kirjanpitostandardien yhdenmukaisuusongelmat, sijoittumisrajoitukset (lisenssit, sivuliikkeet) ja aukot henkisen omaisuuden suojassa. Esiin on tuotu valtionavun korkea ja teräs) taso, ylikapasiteettia Euroopan ja jopa maailman tasolla. On viitattu myös etenkin entisen Neuvostoliiton alueella sijaitsevista mais- ta peräisin olevan kauppatavaran transitotullimenettelyjä kos- keviin ongelmiin. Hintojen polkumyyntiin, ympäristövaati- musten täyttämättä jättämiseen ja laittomaan työntekoon perustuva kilpailu on epänormaalia. On korostettu työmarkki- noiden kahnauksia lännessä (etenkin Saksan uusissa osavalti- oissa ja unionin rajalla sijaitsevissa jäsenvaltioissa), valvonnan puutteesta aiheutuvien sosiaalisten jännitteiden vaaroja sekä ongelmia, joita uhkaa kehittyä Keski- ja Itä-Euroopan maiden raja-alueilla, mikäli niitä ei avusteta. Lisäksi on mainittu yritysten ja toimintojen siirtyminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin. 3. 5. 2. Esiintyvien sopeutumisongelmien ja jopa epäterveen kilpailun vuoksi hakijamaiden hallinnon institutionaalinen kapasiteetti on toisinaan asetettu kyseenalaiseksi. Hallinnon ongelmia ovat liian byrokraattiset menettelyt ja muutoksenha- kumahdollisuuden puuttuminen, valvontaviranomaisten toi- mivalta- ja riippumattomuusongelmat, jatkuva tulliprotektio- nismi, tiettyjen sääntely-, vakiointi- ja sertifiointi-instanssien tehottomuus, keskinäiset tunnustamisvaikeudet sekä vilpin ja jopa lahjonnan esiintyminen. 3. 4. 3. On pantu merkille, että yhteiskunnallis-ammatillisilta tahoilta, yrityksiltä ja kuluttajilta puuttuu konkreettisia mah- dollisuuksia tiedon saamiseksi innovaatioista, jotka yhtenäis- markkinoihin integroituminen saa aikaan. Ei ole niinkään kyse rahoitustuesta vaan virkamatkoille ja komennuksille lähetettyjen asiantuntijoiden ja luennoitsijoiden tarjoamasta tuesta itse paikalla sekä ohjauksesta Internetin kaltaisten uusien viestinten käytössä. Euroopan unionin sekä eurooppalaisten organisaatioiden ja yritysten tulisi lisätä aloitteita näillä aloilla amerikkalaisen mallin mukaisesti. On erityisen välttämätöntä vahvistaa laajenemisprosessin ymmärtämistä, siihen osallistu- mista ja hakijamaiden julkisen mielipiteen täyttä kannatusta sille. Yhteiset vaateet 3. 5. Myös Euroopan unionin taholta todetut ongelmat ovat lukuisat. 3. 6. Eräs painopiste on varmasti vuoropuhelun tiivistämi- nen ja molemmin puolin ilmenevien pelkojen ehkäiseminen, varsinkin kun pelot koskevat jo nykyisiä ongelmia, kun taas mahdollisuuksien voidaan toisinaan katsoa toteutuvan pikemminkin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. 3. 5. 1. Erityisesti on tähdennetty sääntelyn mukauttamisen ja talouden avautumisen viipeitä hakijamaissa. Mainittakoon tulleihin liittymättömien kaupan esteiden sitkeys, sijoittautu- misvapauden rajoittaminen, oikeus- ja verotuskehyksen nou- dattamatta jättäminen tai kyseenalaistaminen, hintasääntelyn ylläpitäminen, avoimuuden puute julkishankinnoissa, verotuk- sen monimutkaisuus ja taso, kiinteistöjen ja maan hankintara- joitukset, yksityistämisen viivästyminen varsinkin vakuutusa- lalla, usein vanhentuneen rahoitusjärjestelmän mukautumatto- muus sekä vastaavat ongelmat kaupan jakelujärjestelmässä, 3. 7. Yhtenä yhteisenä tavoitteena on varmistaa, että yhte- näismarkkinat laajenevat talouden ja yhteiskunnan kannalta tasapainoisesti ja järjestelmällisesti ja että molemmin puolin noudatetaan asetettua ja painostetaan pitämään kiinni määräajoista. Laajentumisen ei varsinkaan tule vaikuttaa sosiaali-, ympäristö- ja kuluttaja-alan yhteisöllisiä standardeja alentavasti, vaan päinvastoin ulottaa standardit hakijamaihin. Kaikki hyötyvät, kun laajennettujen yhtenäis- markkinoiden taloudellinen kilpailukyky vaikuttaa kaikkien eurooppalaisten elämänlaatuun. tärkeysjärjestystä 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/43 3. 8. Yhtenäismarkkinoiden laajentumisnäkymiä ajatellen on aiheellista pohtia hakijamaiden edellytyksiä integroitua talous- ja rahaliittoon. Yhtäältä on ilmeistä, että yhtenäisvaluu- tan käyttöönotto on vain uusien jäsenmaiden integraation viimeinen vaihe. Toisaalta, vaikka tämä näköala onkin vielä kaukainen, sitä ei tule unohtaa laajentumisia valmisteltaessa, ja se tulee liittää tuleviin tavoitteisiin. Euro on itse asiassa ja on sovittu yhtenäismarkkinoiden olennainen saavutus, selvästi, ettei uusilla jäsenvaltioilla ole mahdollisuutta jättäytyä talous- ja rahaliiton ulkopuolelle, kun ne täyttävät sen liittymi- sen taloudelliset ehdot. Euroopan unionilla olisi näin ollen aihetta ryhtyä asianmukaisesti tarkkailemaan hakijamaiden talouden päälinjojen kehittymistä tulevaisuutta ajatellen ja asettaa avustustensa ehdoksi vähimmäisohjeiden noudattami- nen tällä alalla ottaen huomioon hakijoiden oma kehitystaso ja pitkä taival, joka niillä on vielä edessään ennen EMU:un liittymistä. 3. 9. Yhteiskunnallis-ammatillisilla tahoilla on erityisvastuu tämän laajan integraatioprosessin helpottamisessa: yhtenäis- markkinoiden laajeneminen koskee niitä suoraan, hallituksille ja viranomaisille kuuluvasta vastuusta riippumatta. Laajenemi- sen onnistuminen riippuu suuresti näiden tahojen suorasta osallisuudesta. 4. Hakijamaiden painopisteet 4. 1. Komitea korostaa, että hakijamaiden tulee jatkaa sit- keästi mukautumistaan yhtenäismarkkinoihin, joiden ensim- mäisistä osingoista ne jo nauttivat talouskehityksen ja kohon- neen elintason muodossa. Yhteisön säännöstön omaksumista koskevan tavoitteen tulee olla kokonaisvaltainen, jotta taataan laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden yhteenkuuluvuuden säi- lyminen ja toimivuus. Tietyissä tapauksissa ja tietyin edellytyk- sin voidaan kaavailla siirtymäkausia, mutta niiden ala ja kesto tulee supistaa mahdollisimman vähäiseksi varsinaisten Euroopan unioniin liittymisten yhteydessä. Jotta varmistetaan yhteisön säännöstön omaksuminen parhain edellytyksin ja mahdollisimman nopeasti, tarvittavan kansallisen lainsäädän- nön ja sääntelyn hyväksymisen lisäksi on erityisesti syytä edistää ko. säännösten edellyttämiä taloudellisia ja sosiaalisia uudistuksia ja valvoa, että säädösten siirtämisessä ollaan tehok- kaita ja toimitaan laadukkaasti. Ensisijaiset tehtäväkentät 4. 3. Komitea painottaa myös tarvetta paneutua esille tuotui- hin ongelmiin, mikä edellyttää suuria uudistuksia seuraavilla aloilla: 4. 3. 1. Liittymisen ehtona olevaa kilpailun vapauttamista on tuettava nykyistä tehokkaammin erilaisin toimin. Erityisesti on syytä vahvistaa valtion- ja hallinnonuudistusta, nopeuttaa hajauttamista, lujittaa sopimussitoumuksiin kykeneviä riippu- mattomia ja edustavia yhteiskunnallis-ammatillisia organisaati- oita, jatkaa ja nopeuttaa yksityistämistoimia, vapauttaa hinnat, aloittaa markkinatalouden toimivuutta tukevat verotusuudis- tukset, noudattaa valuuttakuria ja lisätä taloudellisten toimijoi- den liikkumavapautta. On taattava talouden toimivuuden kannalta välttämättömät oikeudelliset menettelyt (mm. velko- jen periminen), ja tämä edellyttää näiden maiden oikeusjärjes- telmän tehostamista. Kilpailupolitiikka on aiheellista mukaut- taa Euroopan unionissa voimassa oleviin säädöksiin. Tätä varten kaikkiin hakijamaihin on perustettava tehokkaita kan- sallisia elimiä, joiden tehtävänä on valvoa kilpailuedellytyksiä. Standardointia on tehostettava lisäämällä eurooppalaisten standardien ja varmistusten käyttöönottamista sekä keskinäistä tunnustamista. Tullimenettelyjä on syytä yhdenmukaistaa unionin menettelyjen kanssa. Tämä käsittää kolmansista mais- ta (etenkin entisistä Neuvostoliiton maista) tulevien transito- tuotteiden tehokkaan valvonnan. 4. 3. 2. On nopeutettava rakenteiden nykyaikaistamista. Semminkin tulee jatkaa perusrakenteiden kehittämistä (liiken- ne, vesi, energia ja televiestintä) ja yhdistää hakijamaiden perusrakenteet nykyistä paremmin Euroopan unionin maiden rakenteisiin Euroopanlaajuisten verkkojen muodossa. Lisäksi tulee ponnistella voimakkaasti tutkimuksen ja innovaation parantamiseksi nykyisestä. Talouden tehostamiseksi täytyy myös jatkaa myynti- ja asiakaspalvelurakenteiden nykyaikaista- mista. 4. 3. 3. Erityisesti pk-yritysten tukea tulee tehostaa erilaisin toimin. Niitä ovat yrittäjähengen ja nykyaikaisten johtamistai- tojen opettaminen, pääoman ja hyödyn kannustaminen, luo- tonsaantimahdollisuuksien parantaminen, yritysten kehitystä haittaamaton suotuisa verojen ja veroihin verrattavien maksu- jen kehys, sääntelyn yksinkertaistaminen, tiedottaminen ja kansainvälisyyteen kannustaminen. 4. 3. 4. Ympäristönsuojelua on parannettava erityisesti yh- teisön avustuksin siitä huolimatta, että usein on kyse pitkäjän- nitteisemmästä toiminnasta. 4. 2. Ensinnäkin tulee jatkaa ja vahvistaa jo todettua edis- tystä, varsinkin tiukkaa taloushallintoa, hyödykkeiden ja palve- luiden tuottavuuden ja laadun parantamista, yrityskulttuuria sekä kuluttajavalistusta. 4. 3. 5. On taattava yhteiskunnallisen edistymisen edellytyk- set kehittämällä yhteiskunnallista vuoropuhelua, siirtämällä yhteisön sosiaalisäännöstöä asteittain ko. maiden lainsää- däntöön ja kehittämällä ammattikoulutusta. On toivottavaa, että muuttoliikkeet pystytään hallitsemaan ja kanavoimaan, C 329/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 jotta yhtäältä hakijamaille tarjotaan mahdollisuus pitää koulut- tamansa työvoima maassaan ja toisaalta estetään häiritsevien paineiden voimistuminen lännen työmarkkinoilla, vaikka työ- voima-alalla jouduttaisiin järjestämään pitkiä siirtymäaikoja. Harmaan talouden vastaista toimintaa tulee vahvistaa. Siinä onnistuminen riippuu erityisesti aloitettujen talousuudistusten onnistumisesta. Etusijalle asetettavat aloitteet 4. 4. Jotta edellä mainitut ensisijaiset toimet voitaisiin toteut- taa asianmukaisesti, komitea suosittaa, että hakijamaat omak- suvat käytännönläheisen lähestymistavan, joka perustuu toi- minnallisiin aloitteisiin tietyillä avainalueilla. Talous- ja yhteis- kuntaelämän edustajat, joiden mielestä heidän omat hallituk- sensa ja Euroopan unioni eivät assosioi heitä riittävän tiiviisti laajentumisprosessiin, tulisi ottaa mukaan näihin aloitteisiin täysimääräisinä kumppaneina. 4. 5. Hakijamaiden sopeutuminen yhtenäismarkkinoihin ei riipu pelkästään kunkin hakijamaan ja Euroopan unionin välisistä pyrkimyksistä. Keski- ja Itä-Euroopan maiden välille on lisäksi luotava yhteinen vapaakaupan ja yhteistyön alue. Esimerkkinä mainittakoon CEFTA (Keski-Euroopan vapaa- kauppaliitto), jota on rakennettu jo useamman vuoden ajan Visegrad-ryhmän ympärille. Yhteistyön syventämistä ja vapaa- kaupan lisäämistä olisi kannustettava CEFTA-alueella, ja alueen laajentamista ympäröiviin EU:n jäsenyyttä hakeneihin maihin olisi edistettävä. Romanian liittyminen CEFTAan on rohkaise- vaa ja oikeansuuntaista kehitystä, joka edellyttää mm. raja- alueyhteistyön tehostamista sekä talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien tekemien aloitteiden ohjaamista tähän suuntaan. Euroopan unionin tukiohjelmissa tulisi ottaa tämä tarve huo- mioon ja edistää entisestään ristikkäistä yhteistyötä. Koko yhteisön säännöstö tulee omaksua, mutta tämä 4. 6. ei voi tapahtua yhdellä kertaa. Liittymistä edeltävänä aikana tietyt toimet ovat toisia kiireellisempiä. Ei ole tarpeen yrittää omaksua kaikkien alojen sääntöjä yhdellä kertaa, vaan yrittää saada nopeasti toimimaan tietyt rajalliset alueet, joita voidaan täydentää asteittaisin jatkotoimin tulevina vuosina. Yhteisön säännöstön omaksuminen edellyttää, että 4. 7. Keski- ja Itä-Euroopan maissa on vahvat ja riippumattomat hallinto- ja oikeusviranomaiset, jotka valvovat uudistusten toimeenpanoa ja niiden edistystä, ja että näiden valvontaviran- omaisten ja unionin elinten välillä on yhteistyörakenteet, joihin myös asianomaiset ammattialat kytkeytyvät. Jotta hakijamaiden integroitumista yhtenäismarkkinoi- 4. 8. hin voitaisiin seurata, komitea suosittaa, että laaditaan säännöllisesti – vähintään kerran vuodessa – tulostauluja (scoreboards), joista käy ilmi yhteisön säännöstön omaksumisas- te hakijamaissa. Tämä voisi tapahtua samaan tapaan kuin EU:n nykyisissä 15 jäsenvaltiossa viime vuosina toteutettu seuranta, joka koskee jäsenvaltioiden edistymistä yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamisessa. Yhteiskunnallis-ammatillisten järjestö- jen edustajia olisi kuultava, ja heidät olisi otettava mukaan seurannan järjestämiseen ja valvontaan. On tärkeää kuulla heidän arvionsa uudistusten tosiasiallisesta toimeenpanosta, eikä tyytyä tarkastelemaan toimeenpanon edistymistä lainsää- däntö- ja sääntelyteksteissä. 4. 9. Komitea suosittaa hakijamaille ehdotettavan niin ikään, että ne avaisivat yhtenäismarkkinoiden koordinaatiokeskuksia sekä yrityksille ja kansalaisille suunnattuja yhteyspisteitä sa- maan tapaan kuin niitä on avattu viime aikoina Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Toiminnan laajentamisesta olisi useita etuja. Yleisesti ottaen edellä mainitulla aloitteella olisi mer- 4. 9. 1. kittävä psykologinen ja toiminnallinen vaikutus. Se vahvistaisi hakijamaiden kuulumisen yhtenäismarkkinoiden vaikutuspii- riin tuomalla ne mukaan laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden organisointiin ja tarjoamalle niille toiminnalliset edellytykset, jotta hakijamaiden viranomaiset, yritykset ja kansalaiset voisi- vat sopeutua yhtenäismarkkinoihin parhaalla mahdollisella tavalla. 4. 9. 2. Yhtenäismarkkinoiden koordinaatiokeskusten perus- taminen hakijamaihin mahdollistaisi useiden konkreettisten ongelmien ratkaisemisen sopuisasti osapuolten välillä. Kyseiset ongelmat näet vahingoittavat Euroopan unionin ja hakijamai- den välistä vaihtoa, etenkin raskaan hallinnon ja byrokratian vuoksi (jota voi siis esiintyä sekä Euroopan unionissa että hakijamaissa). 4. 9. 3. Yrityksille ja kansalaisille suunnattujen yhtenäis- markkinoiden yhteyspisteiden rinnakkainen perustaminen ha- kijamaihin auttaisi muodostamaan käytännön tietoa yhtenäis- markkinoiden mahdollisuuksista etenkin pk-yrityksiä, kulutta- jia ja talous- ja yhteiskuntaelämän edustajia varten sekä korjaamaan kuulemistilaisuuksissa esiin tulleet viestinnälliset puutteet. 4. 9. 4. Yhteiskunnallis-ammatilliset tahot hyötyisivät välit- tömästi koordinaatiokeskusten ja yhteyspisteiden sijoittamises- ta valtioihinsa, ja niiden tulisi toimia etualalla koordinaatiokes- kusten ja yhteyspisteiden toiminnan kehittämisessä. On myös tärkeää edistää hakijamaissa käytävää yh- 4. 10. teiskunnallista vuoropuhelua yleensä sekä EU:n ja hakijamai- den talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien välistä sosiaalidia- logia, kuten Varsovassa maaliskuussa 1999 järjestetyssä Euroo- pan talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien konferenssissa todettiin. Useissa jäsenvaltioissa olevia talous- ja sosiaalineu- vostoja vastaavien elinten perustaminen hakijamaihin voisi osaltaan edistää tämänsuuntaista kehitystä. 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/45 4. 11. Yhtenäismarkkinoiden yhtenäisyys edellyttää myös Keski-Euroopan hakijamaiden ja Euroopan unionin välisen tulliyhteistyön kehittämistä ilman että tarvitsisi odottaa yhteis- en kauppapolitiikan yhdenmukaistamista. Yhteistyötä tulisi kehittää kaikilla aloilla: tulliasemien toiminta (unionin ulko- puolisiin maihin suuntautuvan valvonnan lisääminen, koordi- nointi Euroopan unionin kanssa), menettelyjen parantaminen, unionin myöntämän kohtelun synnyttämän vastavuoroisuu- den parantaminen, vapaa-alueiden ja -satamien valvonta, pe- tosten ja väärennösten torjunta, alkuperää koskevien sääntöjen valvonta, tilastojärjestelmän luotettavuus ja yhteisen kauppa- politiikan asteittaisen yhdenmukaistamisen aloittaminen. Yh- teistyön tulisi perustua hallinnollista apua koskeviin sopimuk- siin, tutkintamatkoihin sekä tullialan koulutusohjelmiin. Tätä varten komitea ehdottaa, että perustetaan tulliyhteistyön seu- rantakeskus, joka auttaisi osaltaan valvomaan sopimusten molemminpuolista soveltamista ja jonka toimintaan yhteis- kunnallis-ammatillisten tahojen tulisi voida osallistua. 4. 12. Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja entisen Neuvostoliiton maista muo- dostuvien naapurimaiden suhteita tulisi viimeinkin tarkastella useasta näkökulmasta: edellä mainittujen maiden välisen kau- pan viimeaikainen ja tämänhetkinen kehitys, Keski- ja Itä- Euroopan maiden yhtenäismarkkinoihin liittymisen vaikutuk- set kyseiseen kauppaan, laajentuneen EU:n ja entisen Neuvosto- liiton maiden välisten taloussuhteiden tuleva kehitys. ja Turkki) välisiä talous- 4. 13. Olisi myös syytä tutkia unionin hakijamaiden ja osallistuvien yhtenäismarkkinoihin assosiaatiosopimuksin unionin ulkopuolisten Euroopan maiden (kolme Eta-maata, Sveitsi ja kauppasuhteita. Olisi hyödyllistä kuulla yhtenäismarkkinoita koskevan yhteisön säännöstön omaksuneiden maiden integraatiomenetelmistä ja -tuloksista. Myös tulevaisuudentutkimus ja pohdinnat laajentu- misen jälkeisistä keskinäisistä suhteista olisivat aiheellisia. 5. Euroopan unionin painopistealat Toimielinten ennakkotoimet 5. 2. Euroopan unionin on ensisijaisesti uudistettava toimie- limensä ja päätösmenettelynsä voidakseen sopeutua uuteen laajenemiseen. Olisi ennen kaikkea päästävä siihen, että yksi- mieliset päätökset olisivat pakollisia ainoastaan harvoissa poikkeustapauksissa, koska ne tulevat muodostamaan todelli- sen esteen yhtenäismarkkinoilla, joilla toimii tulevaisuudessa valtioita. Määräenem- melkein jotta mistöpäätökset näyttävät väistämättömältä ratkaisulta, 20:n, 25:n tai jopa 30:n jäsenvaltion yhtenäismarkkinat voisi- vat toimia asianmukaisesti. kaksinkertainen määrä ilmaisee Komitea tyytyväisyytensä 5. 3. Eurooppa- neuvoston Kölnissä tekemään päätökseen hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta vuonna 2000. Konferenssi on määrä saada päätökseen ennen vuoden 2000 loppua, ja siinä on tarkoitus tarkistaa perustamissopimus institutionaali- silla avainalueilla Euroopan unionin yhteenkuuluvuuden lisää- miseksi ja päätöksentekokyvyn vahvistamiseksi ennen seuraa- via laajentumisia. Yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattaminen Euroopan unionin tulee pitää yllä painetta yhtenäis- 5. 4. markkinoiden loppuunsaattamiseksi ja taata vuonna 1998 päättyneen toimintasuunnitelman sisältämien toimien toteut- taminen menettelyin, joista on vielä tehtävä päätös. Paineen ylläpitäminen on oleellista, koska tehtävää on vielä paljon. Komitea muistuttaa, että sääntelyn yhdenmukaistamisessa esiintyneet viipeet on kurottava kiinni, etenkin seuraavilla aloilla: lopullinen alv-järjestelmä, kansainvälisestä toiminnasta aiheutuvan kaksinkertaisen verotuksen poistaminen, yritysfuu- siot mahdollistava järjestely, toimiva ja vetovoimainen euroop- palaisyhtiön perussääntö, rahoituspalvelujen vapauttaminen, julkisten hankintojen, liikennealan, televiestintäalan ja julkisten monopolien avaaminen kilpailulle sekä henkistä omaisuutta koskevan yhteisöpatentin laatiminen. Olisi myös sopeuduttava uudentyyppiseen elektroniseen kaupankäyntiin ja online- palveluihin, jotka mullistavat kaupankäynnin ehdot, sekä otettava huomioon euron käyttöönottoon liittyvä, entistä suurempi yhdenmukaistamisen tarve mm. verotuksen alalla. 5. 1. Myös itse Euroopan unionin on valmistauduttava yhtenäismarkkinoiden laajentumiseen uudistamalla toimieli- miään, vauhdittamalla yhtenäismarkkinoiden loppuunsaatta- mista avainalueilla ja pohtimalla yhdessä hakijamaiden edusta- jien kanssa laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden tulevaa orga- nisointia. Euroopan unioni vastaa edellä mainittuihin haastei- siin ja vahvistaa, että yhtenäismarkkinoiden laajentaminen ei ole ristiriidassa niiden syventämisen kanssa, vaan nimenomaan kasvaneiden vaatimusten vuoksi auttaa niitä kehittymään. Komitean mielestä samanaikaisesti on myös taattava, 5. 5. että kaikki jäsenvaltiot siirtävät kaikki direktiivit kurinalaisesti ja ajallaan, mitä ei aina tapahdu. Vuoden 1998 loppuun mennessä 15 % yhtenäismarkkinoita koskevista direktiiveistä oli panematta täytäntöön tietyissä jäsenvaltioissa. Tällaisten valtioiden on tiedostettava, että yhteisön koko säännöstön omaksumisen vaatiminen hakijamailta edellyttää unionin jäsenvaltioilta tiettyä kurinalaisuutta ja esimerkillisyyttä! C 329/46 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 5. 6. Komitea korostaa lisäksi, että laajentuneiden yhtenäis- markkinoiden toimivuuden vuoksi on pyrittävä parempaan tasapainoon valittaessa yhtenäismarkkinoilla sovellettavan säännöstön luomiseen tarvittavia oikeusvälineitä ja huolehdit- tava yhteisten sääntöjen tehostamisesta. Komitea viittaa aiem- paan lausuntoonsa, jossa se suosittaa, että kun kysymys on suoranaisesti yhtenäismarkkinoiden koheesiota koskevasta lisätä edusta, yhteisön lainsäädännössä yhteisestä välittömästi ja yhdenmukaisesti toimeenpantavien asetusten käyttöä sen sijaan, että suositaan järjestelmällisesti direktiivejä. tulee 5. 7. Komitea korostaa myös tarvetta varmistaa mitä huolel- lisimmin keskinäisten tunnustamisten moitteeton toimivuus. Tämä käy laajentumisen myötä yhä tärkeämmäksi, vaikka käytännön soveltamisen tiellä on nykyisinkin liikaa esteitä, kuten komissio hyvin osuvasti muistuttaa aiheesta äskettäin antamassaan tiedonannossa. 5. 8. joilla Komitean mielestä on myös lisättävä toimia, pyritään yksinkertaistamaan yhteisön sääntelyä. Toimet on ennen kaikkea muutettava nopeasti oikeaksi sääntelyksi. Tämä on erittäin tärkeää hakijamaiden pk-yrityksille, joiden on omaksuttava yhteisön säännöstö. 5. 9. Myös uusien kansallisten esteiden syntyminen on eh- käistävä, mikä on entistä tärkeämpää jäsenvaltioiden lu- kumäärän kasvaessa. Komitea palauttaa mieliin tästä kysymyk- sestä aiemmin antamansa suosituksen jonkinlaisesta jäsenval- tioiden välisestä ”yhtenäismarkkinoiden hyvien käytänteiden ohjeistosta”, jonka avulla varmistettaisiin sääntelyn yhteensopi- vuus yhteisön sääntelyn kanssa. Sääntelyn yhteensopivuuden takaaminen Euroopan tasolla auttaa sovittamaan yhteen kaksi tarvetta: laajentumisen tuloksena entisestään monipuolistuvien erilaisten poliittisten, kulttuuristen ja yhteiskunnallisten ym- päristöjen säilyttäminen sekä hyvin toimivat yhtenäismark- kinat. 6. Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden yh- teiset painopisteet Hakijamaiden tukeminen Euroopan unionin myöntämä tuki hakijamaille on 6. 1. erittäin tärkeä. Todettakoon, että vuoteen 2006 ohjelmoitu monivuotinen budjetti, joka on tulosta Agenda 2000:sta Berliinissä tehdylle sopimukselle, on varsin rajallinen, kun otamme huomioon hakijamaiden menestyksekkään integroi- tumisen synnyttämät valtavat tarpeet. Komitea korostaa, että tuet on käytettävä parhaalla mahdollisella tavalla. Tämä edel- lyttää järjestelmällisiä arviointeja tukien vaikutuksista, tukien täsmällisempää kohdentamista ratkaiseviin tekijöihin (mm. yritystoiminnan kehyksen parantaminen sekä yhteisön sään- nöstön soveltamista valvovien elinten tukeminen), tukien asianmukaisen käytön ja ehdollisuusvaatimusten noudattami- sen valvomista, kilpailuväärentymien ehkäisemistä sekä petos- ten vastaisen toiminnan lisäämistä. Yleisesti ottaen toiminta on pyrittävä keskittämään kehittämistyöhön eikä pelkkään tukemiseen, pitkällä aikavälillä on pyrittävä tukien vähentämi- seen niiden jatkuvan ylläpitämisen ja lisäämisen sijaan, on turvauduttava entistä enemmän lainoihin tai korkohyvityksiin sekä edistettävä yksityispääomainvestointeja, jotka ovat kehi- tyksen kannalta ratkaisevia. Lisäksi Phare-ohjelman suuntausta kohti sosiaalipoliittisten toimien tuen tehostamista tulee laajen- taa ja vahvistaa edelleen. 6. 2. Integraatio-prosessin onnistuminen edellyttää, että unionin ja hakijamaiden väliset neuvottelut ja yhteistyö eivät rajoitu jäsenvaltioiden, hallitusten ja viranomaisten välille. Niiden tulisi koskea välittömästi myös yhteiskunnallis- ammatillisia järjestöjä ja yrityksiä. Komitea korostaa, että vahvojen ja edustavien, aktiivisesti eurooppalaisen talous- ja yhteiskuntamallin mukaiseen vastuuntuntoiseen talouteen osallistuvien yhteiskunnallis-ammatillisten järjestöjen vakiintu- minen kussakin hakijamaassa on yhtenäismarkkinoiden laajen- tamisen ehdoton edellytys. 6. 2. 1. Komitean mielestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteiskunnallis-ammatillisia järjestöjä tulee kannustaa tuke- maan hakijamaissa toimivia kumppaneitaan yhtenäismarkki- noihin opastamisen ja sopeutumisen alalla. Tämä voi tapahtua yhteisön ohjelmien, etenkin Phare-ohjelman tuella. Järjestöjen välille tulisi luoda kumppanuussopimuksia, joiden avulla yh- teistyö ja keskinäinen avunanto järjestetään sekä vaihtoa helpotetaan. Pk-yritysten tukemista on painotettava erityisesti. 6. 2. 2. Yhä useampi yrityksille suunnatuista tärkeimmistä eurooppa- laisista ohjelmista (tutkimuksen puiteohjelma, pk- ja käsiteolli- suusyritysten tukiohjelma, Euroopan investointipankin rahoi- tus jne. ) tulisi avata hakijamaiden yrityksille, niitä tulisi auttaa rahoittamaan toimintaansa parhaissa oloissa (riskipääoman saatavuus, korkohyvitykset, eurooppalaisten rahoituslaitosten takuu jne. ), niitä tulisi kannustaa käyttämään eurooppalaisia juridisia välineitä (eurooppalainen patentti, yhteisön tavara- merkki, CE-merkinnät jne. ), jotka helpottavat niiden liittymistä yhtenäismarkkinoihin, sekä valtakunnan rajat ylittävää kump- panuutta tulisi edistää Euroopan unionissa toimivien yritysten kanssa. 6. 2. 3. Myös yhteiskunnallis-ammatillisten tahojen yhteis- toimintaa tulisi luoda Euroopan tasolla käytävän sosiaalidialo- gin puitteissa. Tämä olisi jatkoa Euroopan komission tuella Varsovassa maaliskuussa 1999 järjestetylle talous- ja yhteis- kuntaelämän edustajien ensimmäiselle kokoukselle. 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/47 Yhtenäismarkkinoiden tulevaisuutta koskevia yhteispohdintoja 7. Talous- ja sosiaalikomitean aloitteet Ei riitä, että hakijamaita kehotetaan sopeutumaan 6. 3. nykyisiin yhtenäismarkkinoihin. Hakijamailla tulee olla mah- dollisuus valmistautua yhtenäismarkkinoiden tulevaan kehi- tykseen sekä ottaa kantaa yhteiseen tavoitteeseen, joka yhte- näismarkkinoille asetetaan 10-20 vuoden aikavälillä. 25:stä tai jopa 30:sta jäsenvaltiosta koostuvat yhtenäismarkkinat tulevat luonnollisesti asettamaan erilaisia vaatimuksia ja sisältämään erilaisia piirteitä kuin nykyiset viidentoista jäsenvaltion yhte- näismarkkinat. Tämän vuoksi komitean mielestä on syytä: kutsua hakijamaiden edustajat mukaan yhtenäis- 6. 3. 1. markkinoiden tulevaisuutta koskeviin pohdintatilaisuuksiin kuten neuvoston sisämarkkinaneuvoston kokouksiin, 6. 3. 2. noiden toimintaa valvoviin komiteoihin ja foorumeihin, kutsua hakijamaiden tarkkailijoita yhtenäismarkki- kutsua hakijamaat 6. 3. 3. yhteiskunnallis- ammatillisten järjestöjen edustajat mukaan hallinnon yksinker- taistamista ja uusien esteiden torjuntaa koskeviin keskuste- luihin, niiden ja 6. 3. 4. jatkaa yhteisiä pohdintoja yhteisön politiikan uudis- tamisesta (maatalouspolitiikka mukaan luettuna) myös Agenda 2000:n ja ohjelmakauden 2006 jälkeen, aloittaa viimein tulevaisuutta koskevat pohdinnat 6. 3. 5. laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden täydentävyydestä ja kauppasuuntauksista naapureiden, niin Eta-maiden, Sveitsin, entisen Neuvostoliiton maiden kuin Välimeren alueen maiden kanssa. Bryssel 22. syyskuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitea on tietoinen erityistehtävistä, 7. 1. jotka sille lankeavat pyrittäessä tukemaan hakijamaiden inte- groitumista yhtenäismarkkinoihin ja Euroopan unioniin. Koska komitea on järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edus- taja, sille kuuluu ennen kaikkea Keski- ja Itä-Euroopan maiden talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien todellisten osallistu- mismahdollisuuksien valvominen tässä valtavassa prosessissa. 7. 2. Komitea aikoo toteuttaa lähivuosina seuraavat aloitteet: 7. 2. 1. Komitea aikoo jatkaa yhteyksien ylläpitämistä hakija- maiden yhteiskunnallis-ammatillisten järjestöjen kanssa luotu- jen kahdenvälisten hallintokomiteoiden välityksellä sekä seura- ta tilanteen ja erityispainopistealueiden kehitystä. 7. 2. 2. Komitea tulee jatkamaan vuosittaisten tapaamisten järjestämistä Keski- ja Itä-Euroopan maiden yhteiskunnallis- ammatillisten tahojen kanssa. Tapaamisissa pyritään mm. seuraamaan tässä lausunnossa annettujen suositusten toteu- tusta. 7. 2. 3. Komiteassa toimiva yhtenäismarkkinoiden seuranta- ryhmä jatkaa tulevina vuosina hakijamaiden assosiaatioproses- sin sekä yhteiskunnallis-ammatillisten järjestöjen toiminnan seurantaa yhtenäismarkkinoiden laajentumisprosessissa. Ko- mitea aikoo vähitellen laajentaa PRISM-tiedotusraportin (Prog- tutkimuskentän ress Report hakijamaihin. Kyseisellä tutkimuksella kartoitetaan aloitteita ja parhaita kehittämistä varten. Initiatives in the Single Market) yhtenäismarkkinoiden käytänteitä Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI C 329/48 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 Asukasluku (milj. ) Pinta-ala (km2) BKT (mrd. euroa) BKT/hlö (100 euroa) BKT/hlö ovp. (100 euroa) BKT/hlö (%:a EU-15:stä) BKT:n kasvu (%:a vuodessa) LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Laajentumiseen liittyviä tilastoja Vuosi 1997 Tsˇekki Slovakia Puola Viro Latvia Liettua Unkari Slovenia Bulgaria Romania em-10 EU15 10,3 5,38 38,64 1,5 2,5 3,7 10,3 2 8,3 22,75 105,37 374,565 78 866 49 034 312 685 45 227 64 589 65 301 93 030 20 253 110 994 238 391 1 078 370 3 236 180 45,9 17,2 119,7 8,4 39,6 16,1 30,6 295,6 7 130 ,4 4,2 28 37 15 31 40 16 4,9 20 27 10 6,5 45 63 23 1 32 47 17 6,5 81 68 43 23 30 12 5,7 39 47 21 4,4 9 11 23 6 14 31 7 6,9 11,4 3,8 −6,9 −6,6 28,1 189,83 — — — — — — — — — 157,1 — 10 Elintarvikehintaindeksi 104,4 105,4 112,6 89,3 102,5 106,1 117,5 108,6 1 224 ,6 Keskimäär. kuukausipalkka (USD) 337,4 274,6 302,0 249,5 203,4 255 305,0 989,0 94,0 Työttömyysaste (%) 4,7 11,6 11,2 10,5 14,4 14,1 8,1 7,3 15 249,7 118,0 6 Kauppatase (MEUR) 20,084 7,754 22,707 2,567 1,429 3,382 16,842 7,382 3,126 7,434 92,707 10 737 Inflaatio (%) Vienti EU:hun (%) Tuonti EU:sta (%) ALV (%) 8,6 6,1 15 11,2 8,4 8,8 18,3 8,3 1 082,3(1) 154,8 59,90 45,00 63,50 48,60 48,90 36,70 69,90 63,60 44,10 61,50 39,51 63,00 59,10 53,20 47,70 62,40 67,40 42,10 — — — 18 — — 25/12 — — 56,60 52,30 — — — — — — — — — MEUR = miljoonaa euroa ovp = ostovoimapariteettina em-10 = kymmenen ehdokasmaata yhteensä (Kyprosta ei ole otettu huomioon tilastoissa) (1) 1996: 123 %


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1647/99 esittäjä(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle. Lentokentän aiheuttama vahinko erityissuojelualueelle.

eurovoc_concepts:
Northern Ireland
United Kingdom
airport
bird
competence of the Member States
economic support
environmental impact
impact study
protected area
protection of animal life
transport infrastructure

formats: html pdf print

text: 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 225 E/5 Euroopan tasolla PCB:lle ei ole asetettu yhteisi(cid:228) viitenormeja. Belgialaisiin vientituotteisiin sovellettavaa ankaraa normia voidaan sis(cid:228)markkinoilla pit(cid:228)(cid:228) my(cid:246)s kilpailua v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) tekij(cid:228)n(cid:228). Eik(cid:246) komissio katsokin, ett(cid:228) optimaalisen terveyden suojelun ja sis(cid:228)markkinoiden vilpitt(cid:246)mien kilpailusuh- teiden vuoksi on toivottavaa, ett(cid:228) yhteis(cid:246)ss(cid:228) m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228)(cid:228)n viitenormit PCB:lle? Tuleeko komissio tekem(cid:228)(cid:228)n ehdotuksia t(cid:228)t(cid:228) koskevaksi lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ksi? David Byrnen komission puolesta antama vastaus (9. marraskuuta 1999) Elintarvikkeiden saastuminen, josta Belgia ilmoitti 27. toukokuuta 1999 komissiolle ja muille j(cid:228)senvalti- oille, johtui tavallista korkeammasta dioksiinipitoisuudesta kierr(cid:228)tetyiss(cid:228) rasvoissa, joita k(cid:228)ytettiin erehdyk- sess(cid:228) siipikarjan, sikojen ja nautael(cid:228)inten ruokinnassa. Lihan ja el(cid:228)imist(cid:228) saatujen tuotteiden PCB-taso 200 ng grammassa rasvaa liittyy erityistapaukseen, jossa belgialaisten Verkest- ja Fogra-yritysten toimittamat rasvat saastuttivat elintarvikkeita. T(cid:228)ss(cid:228) tapauksessa tuotteita pidet(cid:228)(cid:228)n saastuneina, jos niist(cid:228) l(cid:246)ytyy 7 samaan ryhm(cid:228)(cid:228)n kuuluvaa PCB-yhdistett(cid:228). Belgian kriisi(cid:228) koskeviin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiin valittiin yhteis(cid:246)n tasolla arvo 200 ng grammassa rasvaa, jotta vientiin tai yhteis(cid:246)n sis(cid:228)iseen kauppaan tarkoitetulle belgialaiselle lihalle voitaisiin antaa analyysien perusteella todistus. Elin- tarvikealan tiedekomitea on arvioinut, ett(cid:228) valitut arvot olivat kriisin hallintaan n(cid:228)hden asianmukaisia. Er(cid:228)it(cid:228) ihmisravinnoksi tai el(cid:228)inten rehuksi tarkoitettuja dioksiinin saastuttamia sioista tai siipikarjasta per(cid:228)isin olevia tuotteita koskevista suojatoimenpiteist(cid:228) 23 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) syyskuuta 1999 tehdyss(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 1999/640/EY (1) poistetaan kaikki Belgiasta per(cid:228)isin olevaa naudanlihaa ja siit(cid:228) johdettuja tuotteita koskevat rajoitukset. Siksi ei ole syyt(cid:228) pit(cid:228)(cid:228) voimassa naudanlihan osalta rajoitusta 200 ng grammassa rasvaa, eik(cid:228) sit(cid:228) ole otettu mukaan uuden p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen liitteisiin. PCB-arvojen vahvistaminen ihmisravinnoksi tai el(cid:228)inten rehuksi tarkoitetuissa elintarvikkeissa liittyy kiin- te(cid:228)sti dioksiiniarvojen vahvistamiseen n(cid:228)iss(cid:228) elintarvikkeissa. Elintarvikkeiden dioksiinipitoisuuksien raja- arvojen m(cid:228)(cid:228)ritt(cid:228)misen osalta komissio on k(cid:228)ynnist(cid:228)nyt kes(cid:228)kuussa 1998 perusteellisen selvityksen elin- tarvikkeiden saastuneisuudesta useissa j(cid:228)senvaltioissa. Selvitys kuuluu j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen tieteelliseen yhteisty(cid:246)ohjelmaan (SCOOP). Alustavat tulokset, joiden on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) olla saatavilla l(cid:228)hiaikoina, auttavat arvioimaan kansanterveydelle aiheutuvan riskin paremmin ja muodostavat yhden perustan harkittaessa yhteis(cid:246)n enimm(cid:228)ism(cid:228)(cid:228)rien vahvistamista my(cid:246)hemmin. Jos ei oteta huomioon Belgian dioksiinikriisi(cid:228) koskevissa komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksiss(cid:228) vahvistettuja pitoisuuksia, yhteis(cid:246)n oikeuden nykytilassa dioksiinien enimm(cid:228)ispitoisuudesta sitruspulpassa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n haitallisista ai- neista ja tuotteista el(cid:228)inten ruokinnassa 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/ 29/EY (2) liitteess(cid:228) I olevan B kohdan 21 alakohdassa. Parhaillaan keskustellaan my(cid:246)s ehdotuksesta, jossa annetaan dioksiinin enimm(cid:228)ispitoisuudet el(cid:228)inten rehuksi tarkoitetuissa raaka-aineissa ja valmiissa tuot- teissa. Tutkittaessa mahdollisuutta ottaa k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n t(cid:228)llaiset tasot ihmisravinnon osalta on otettava huomioon kaikki k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset tiedot sek(cid:228) niiden merkitys kuluttajansuojelun kannalta. (1) (2) EYVL L 253, 28. 9. 1999. EYVL L 115, 4. 5. 1999. (2000/C 225 E/006) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1647/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): John Bowis (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Lentokent(cid:228)n aiheuttama vahinko erityissuojelualueelle Onko komission tietoinen, ett(cid:228) Euroopan unionin 75-prosenttisesti rahoittama suunnitelma Derryn kaupungin lentokent(cid:228)n kiitoradan pident(cid:228)miseksi Lough Foyleen vahingoittaa erityissuojelualuetta? Onko C 225 E/6 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 8. 8. 2000 komissio tietoinen millaiseen taloudelliseen arvioon suunnitelma perustuu? Ent(cid:228) mihin toimiin komissio aikoo ryhty(cid:228) varmistaakseen, ettei EU:n varoja my(cid:246)nnet(cid:228) todistettavasti ymp(cid:228)rist(cid:246)(cid:228) vahingoittaville suunnitelmille? Margot Wallstr(cid:246)min komission puolesta antama vastaus (22. marraskuuta 1999) Komissio ei ole tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) ehdotus pident(cid:228)(cid:228) kiitorataa Lough Foyleen vahingoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 4 artiklan mukaisesti luokittelemaa erityist(cid:228) suojelualuetta. Komissio on tietoinen siit(cid:228), ett(cid:228) taloudellinen arviointi on suoritettu, mutta toissijaisuusperiaatteen mukai- sesti sen sis(cid:228)lt(cid:228)mien asioiden arvioinnista vastaavat kansalliset viranomaiset, t(cid:228)ss(cid:228) tapauksessa Pohjois- Irlannin ymp(cid:228)rist(cid:246)ministeri(cid:246). Lough Foylen erityissuojelualueeseen sovellettavista suojelutoimista on s(cid:228)(cid:228)detty luontotyyppien sek(cid:228) luonnonvaraisen el(cid:228)imist(cid:246)n ja kasviston suojelusta 21 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa. T(cid:228)m(cid:228)n vuoksi kaikkien suunnitelmien tai hankkeiden osalta, jotka eiv(cid:228)t liity suoranaisesti alueen k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n mutta jotka saattavat vaikuttaa alueeseen merkitt(cid:228)v(cid:228)sti, on teht(cid:228)v(cid:228) asianmukainen ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arviointi alueen suojelutavoitteet huomioi- den. Parlamentin j(cid:228)senen mukaan kiitoradan pident(cid:228)mist(cid:228) koskeva ehdotus vahingoittaa erityst(cid:228) suojelualuetta. Komissio pyyt(cid:228)(cid:228) h(cid:228)nt(cid:228) toimittamaan lis(cid:228)tietoja linnuille ja niiden elinymp(cid:228)rist(cid:246)lle aiheutuvan uhkan jotta komissio voisi tutkia asiaa perinpohjaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan luonteesta ja laajuudesta, viranomaisten kanssa. Vastauksena kysymykseen, pit(cid:228)isik(cid:246) hankkeen saada yhteis(cid:246)n tukea, voidaan todeta, ett(cid:228) rakennerahastojen p(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)rist(cid:228) ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta kesken(cid:228)(cid:228)n ja Euroopan investointi- pankin toiminnan sek(cid:228) muiden rahoitusv(cid:228)lineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 muutta- misesta 20 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) hein(cid:228)kuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/93 (3) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksien mukaan rakennerahastoista rahoitusta saavien toimenpiteiden on oltava yhteis(cid:246)n ymp(cid:228)rist(cid:246)politiikan mukaisia. (1) (2) (3) EYVL L 103, 25. 4. 1979. EYVL L 206, 22. 7. 1992. EYVL L 193, 31. 7. 1993. (2000/C 225 E/007) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1675/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Marialiese Flemming (PPE-DE) komissiolle (22. syyskuuta 1999) Aihe: Eksoottiset el(cid:228)imet Eksoottiset el(cid:228)imet joutuvat usein k(cid:228)rsim(cid:228)(cid:228)n sanoinkuvaamattomia tuskia kuljetuksen aikana, koska niit(cid:228) kuljetetaan eritt(cid:228)in huonoissa olosuhteissa kuin tavaraa. Monet n(cid:228)ist(cid:228) el(cid:228)imist(cid:228) ovat m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)np(cid:228)(cid:228)h(cid:228)n saapuessaan kuolleita tai vakavasti loukkaantuneita. Mihin toimiin komissio ryhtyy t(cid:228)llaisen el(cid:228)inr(cid:228)(cid:228)kk(cid:228)ykseen verrattavan menettelyn lopettamiseksi? Mit(cid:228) toimia komissio toteuttaa eksoottisten el(cid:228)inten laittomien kuljetusten valvomiseksi? Aikooko komissio kannattaa eksoottisten el(cid:228)inten tuontikiellon k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottoa Euroopan unionin j(cid:228)senval- tioissa?