title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan yritysten kilpailukyky ja maailmanlaajuistumisen haaste Kannustuskeinot"

text: 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/49 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan yritysten kilpailukyky ja maailmanlaajuistumisen haaste Kannustuskeinot” (1999/C 329/12) Komissio päätti 22. tammikuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, 22. heinäkuuta 1999. Esittelijä oli Peter Morgan. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 92 ääntä puolesta, 23 vastaan, ja 21 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto Komission tiedonanto on pohdinta-asiakirja, jossa ei 1. 1. pyritä millään tapaa järjestelmällisesti luokittelemaan siinä tarkoitettuja eurooppalaisia yrityksiä. Komitea käyttää omassa lausunnossaan seuraavaa luokitusta: A. suuryritykset A1. valtionyhtiöt A2. julkiset osakeyhtiöt, joiden kotipaikka on Euroopassa A3. Eurooppaan sijoittuneet julkiset osakeyhtiöt, joiden kotipaikka on Euroopan ulkopuolella B. pienet ja keskisuuret yritykset B1. pörssissä noteeratut yritykset B2. muut yksityisyritykset B3. riskirahoituksella finansioidut yritykset. 1. 2. Tiedonannon tarkoituksena on tutkia, miten Euroopan tulee vastata maailmanlaajuistumisen haasteisiin siitä hyötyäk- seen. Tämä edellyttää arviota kaikkien edellä luokiteltujen yritystyyppien kilpailukyvystä maailmantaloudessa ja siitä, miten ne voivat osaltaan edistää BKT:n kasvua ja työpaikkojen luomista EU:ssa. Tiedonannossa oletetaan kilpailukyvyn edel- lyttävän yrityksiltä sopeutumista ja EU:lta ja jäsenvaltioilta poliittisia päätöksiä. 1. 4. Tiedonannossa viitataan useaan otteeseen myöntei- sessä sävyssä Yhdysvaltojen talousmalliin. Tässä lausunnossa keskitytäänkin pohtimaan, miten Euroopassa voitaisiin saavut- taa Yhdysvaltojen kaltaisia tuloksia Euroopan yhteiskuntamal- lin rakenteiden ja siihen liittyvän sääntelyn puitteissa. Ongel- maan liittyy etenkin kulttuurinen haaste riskinoton rohkaise- miseksi hyvinvointivaltiossa vaarantamatta itse hyvinvointival- tiota. 1. 5. Maailmanlaajuistuminen tarkoittaa, että maailman kaikki tuottajat voivat toimia kaikilla markkinoilla ja että edullisesti tuottavat maat saavat näin ollen etulyöntiaseman perusteollisuudessa ja sarjatuotannossa. Kehityksen liikevoimat edellyttävät, että teollisuusvaltiot asettuvat johtoon huipputek- niikassa sekä suurta lisäarvoa tuottavilla aloilla, missä käytetään pitkälle koulutettua työvoimaa. Tämä aiheuttaa myös epäva- kautta, koska muilla kuin huipputeknologian aloilla menestys jää helposti saavuttamatta, mikä puolestaan kasvattaa paineita kaikenlaista talouden jäykkyyttä ja joustamattomuutta koh- taan. Euroopan kyky vastata näihin haasteisiin on komission tiedonannossa ja tässä lausunnossa toistuva aihe. Euroopan kyky suoriutua tulee riippumaan myös siitä, miten komissio onnistuu neuvotteluissa kansainvälisen kaupan uudesta maail- manlaajuisesta järjestelystä ja kansainvälisten pääomamarkki- noiden toiminnan parantamisessa. 1. 6. Kilpailukyky edellyttää, että yritys tuottaa tuotannonte- kijöiden avulla lisäarvoa ja saa uusia asiakkaita vapailla markki- noilla. Hallituksen tehtävänä on taata, että lainsäädäntöym- päristö on myönteinen eikä yrittämisestä rangaista liian kor- kein elinkeinoveroin ja työnantajan maksuin. Yleisesti ottaen kaikkien asianosaisten etu on turvattava sekä työllisyyttä vaalittava ja kohennettava 2. Eurooppalaiset yritykset ja markkinakapitalismi 2. 1. Suuryritykset Tämä lausunto on TSK:n muiden lausuntojen tapaan 1. 3. uskollinen eurooppalaisen yhteiskuntamallin tavoitteille, jotka koskevat kansanterveyttä, koulutusta, sosiaaliturvaa ja työlli- syyttä ja joista EU:n kansalaisten taidot ja hyvinvointi ovat riippuvaisia. Lausunnossa pohditaan kuitenkin mallin toteutta- miseen liittyviä ongelmia, etenkin sosiaalijärjestelmän rahoitta- mista palkkatyöstä johtuvin maksuin tuloveron sijaan, sekä työpaikkojen turvaamiseksi sovellettavan sääntelyn luonnetta. 2. 1. 1. Useat eurooppalaiset suuryritykset olivat valtiollisia monopoleja vielä jokin aika sitten, minkä johdosta Eurooppa ei vaikuttanut ollenkaan tietyillä maailmantalouden sektoreilla. Useat Euroopan talouden avainalat ovat pirstoutuneet yhteisön 15 jäsenvaltion kesken valtiollisten rajojen vuoksi. Yhtenäis- markkinoiden kehittyminen on poistanut useita näistä hai- toista. C 329/50 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 2. 1. 2. Viime vuosikymmenen aikana käynnistetty markki- noiden eri sektorien avaaminen kilpailulle ja yritysten yksityis- täminen ovat alkaneet vähitellen korjata tilannetta, mutta tehtävää on vielä paljon: 2. 1. 6. TSK kannattaa näkemystä, jonka mukaan Euroop- paan sijoittuneet yritykset ovat ”eurooppalaisia yrityksiä” koti- paikastaan riippumatta. a) Tiedonannossa viitataan Euroopan puolustusteollisuuteen, joka ei ole onnistunut vahvistamaan asemiaan. Toisin kuin Yhdysvalloissa, Euroopan puolustusteollisuuden sulautu- mien ja yritysostojen (mergers and acquisitions, M&A) esteinä on ollut suoranainen valtionomistus tai valtion puuttumi- nen yritystoimintaan, usein osake-enemmistön valtiolle takaavien golden share -järjestelyjen muodossa. b) Tiedonannossa puhutaan verkottuneesta maailmasta suu- rin odotuksin, mutta televiestintäalan liberalisoinnin ja yksityistämisen kohtuuton hitaus pitää hinnat korkeina Euroopassa, mikä ei kannusta suurta yleisöä Internetin käyttöön. c) Energiantuotannon ja rautatiealan valtakunnalliset mono- polit ovat yhä omiaan jarruttamaan Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) kehittämistä ja kaupallista hyödyntämistä. d) Teollisuus ja toimialat, jotka olivat aiemmin valtiollisia tai sääntelyn alaisia, ovat monessa tapauksessa korkealaatuis- ten ja edullisten yritysinfrastruktuurien keskeisiä tarjoajia Euroopassa. Viime vuosikymmenellä alkanut infrastruk- tuurien rakentaminen ei ole vielä läheskään loppusuoralla, mikä haittaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä yleis- esti. Televiestintä- ja radiointialan avaaminen kilpailulle 2. 1. 3. on viimein johtanut useiden uusien, nopeasti kasvavien ja menestyvien huipputekniikkayritysten syntymiseen. Tietotek- niikkaa, biotekniikkaa ja uusiutuvien energiavarojen tekniikkaa hyödyntävien yritysten jatkuva runsastuminen ja kasvu vaatii harkitun sääntelyn purkamisen jatkamista ja suojaa määräävän aseman väärinkäyttöä vastaan. Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuunottamatta 2. 1. 4. pörssiyttäminen on EU:ssa hämmästyttävän vähäistä. Tämä johtuu osaksi siitä, että jotkut suuryritykset ovat yhä osittain valtion omistuksessa, mutta monia yksityisiäkään suuryrityk- siä, joiden kotipaikka on Euroopassa, ei noteerata pörssissä. Pörssiyttämättömyydestä on tietysti useita etuja, etenkin omis- tajille. Haittapuolena on vaikeus saada kansainvälistä pääomaa. Tämä saattaa muodostaa esteen eurooppalaisten yritysten maailmanlaajuistumispyrkimyksille. Tilanteen korjaaminen edellyttää poliittista päätöstä verotuksen muuttamiseksi siten, että se ei jarruta yksityisyritysten myymistä tai niiden osakkei- den liikkeeseenlaskua. Yksityisyritysten saattaminen arvopape- rimarkkinoille on myös kaikkien asianosaisten kannalta hyö- dyllistä, koska se lisää liikkeenjohdon avoimuutta. 2. 1. 5. Osakkeenomistus ei ole useissa Euroopan maissa riittävän avointa monimutkaisen ristiinomistuksen johdosta, jossa myös pankit ovat usein mukana. Tästä syystä osakkeeno- mistajat eivät ole kovin voimakkaasti painostaneet yritysjohtoa tehostamaan suorituskykyään. 2. 1. 7. Maailmanlaajuistuessaan yritykset vaikuttavat työ- paikkojen luomiseen tai häviämiseen Euroopassa. EU:sta on viety paljon työpaikkoja viime vuosikymmenen aikana. Maail- manlaajuistuvat yritykset vertailevat Euroopan kiinnostavuutta yhä enemmän maailman muihin tuotantopaikkoihin. Eurooppaan suunnattavat 2. 1. 8. investoinnit vaikuttavat merkittävästi EU:n työllisyystilanteeseen ja BKT:hen, ja asiano- maiset yritykset ovat luonnollisesti huolissaan EU:ssa sijaitse- vien tytäryhtiöidensä kilpailukyvystä. Kun maailmanlaajuistu- minen yleistyy ja sama yritysryhmä (jonka kotipaikka voi olla Euroopassa, Aasiassa, Yhdysvalloissa tai muualla) toimii kaikkialla, mainituntyyppisten yritysten todellisella kotipaikal- la on yhä vähemmän merkitystä. Yritykset tekevät investoin- tipäätöksensä maailmanlaajuisesti, eri maissa ja alueilla sijaitse- vien tuotantopaikkojen kiinnostavuuden mukaan. ”Yritysystävällisen” sijainnin määräytymiseen vaikut- 2. 1. 9. tavat ennen kaikkea työvoiman pätevyys, työn kustannukset, verotus, fyysiset perusrakenteet sekä lainsäädäntökehys. Myös hyvin toimivan yhteiskunnallisen vuoropuhelun, yhteiskunta- rauhan, työmotivaation ja paikallisten markkinoiden merkitys on suuri. Poliitikkojen tulisi panostaa näihin tekijöihin. Yksi EU:hun sijoittumista koskevista haasteista on tasapainon löytä- minen yhtäältä ylivoimaisen pätevän työvoiman, perusraken- teiden ja ympäristön laadun sekä toisaalta liiketoiminnasta aiheutuvien kustannusten välillä (ks. tämän lausunnon kohdat 1. 4:stä 1. 6:teen). 2. 2. Pienet ja keskisuuret yritykset Suurin osa yrityksistä on pieniä tai keskikokoisia. Suuryrityksiä on todellisuudessa hyvin vähän. Suurin osa pörssinoteeratuista pk-yrityksistä on keskikokoisia, joissa työntekijöiden määrä on lähempänä 200:ta kuin 20:ta. Tämän selvityksen tarkoituspe- rien kannalta ne olisi luokiteltava suuryrityksiksi. Pörssissä noteeraamattomat pk-yritykset ovat olleet 2. 2. 1. tiettyjen valtioiden kuten Saksan ja Italian talouden selkäranka. Niitä on perinteisesti rahoitettu perhepääomalla riskipääoman sijaan. Sulkupolven vaihtuessa monet näistä yrityksistä ovat ryhtyneet etsimään ulkopuolista pääomaa ja ulkopuolisia omistajia. Todettakoon jälleen kerran, miten tärkeää on, että tätä kehitystä ei estetä. On tietenkin tärkeää, että pääoma ohjataan tuottaviin investointeihin eikä keinotteluun. 2. 2. 2. Tiedonannossa käsitellään paljon riskirahoitusta etenkin siinä muodossa kuin se käsitetään Yhdysvalloissa ja 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/51 sen mahdollista roolia pk-yritysten perustamisessa ja kas- vussa (1). Yhdysvaltojen mallin mukaisessa riskikapitalismissa riskit ja hyödyt ovat suuret sekä sijoittajille, yrittäjille että työntekijöille. Yrittäjillä ja yritysten työntekijöillä on osakeopti- oita tiettyyn osaan yrityksen pääomasta huomattavasti yli Länsi-Euroopan institutionaalisten normien. Järjestelmälle on tyypillistä, että yritykset voivat yhtä hyvin onnistua kuin epäonnistua. Tämä ei kuitenkaan estä yrittäjiä yrittämästä uudestaan. NASDAQ:n(2) tehtävänä on kannustaa riskisijoitta- jia myymään osuutensa osakkaille heti kun yritys on kehittynyt myyntikelpoiseksi, jotta riskipääoma voidaan siten käyttää uudelleen uusiin yrityksiin. 2. 2. 3. Eurooppalainen yritys voidaan myydä useiden mai- den pörsseissä. Myynti voi tapahtua myös EASDAQ:n (3) ja NASDAQ:n kautta. Eurooppalaiset suhtautuvat hyvin myötä- mielisesti tämäntyyppisiin investointeihin, joten riskirahoituk- sen ”ulosajo” on taattu. Euroopan pääomamarkkinoiden raken- teesta puuttuu vielä kriittinen massa, minkä vuoksi yrityksillä on vaikeuksia saada pääomaa. Euroopassa on myös suhteelli- sen vähän huipputekniikkayrityksiä, joiden puuttuessa riski- pääomasijoittajien täytyy tyytyä lisärahoittamaan perheyrityk- siä ja edistämään Euroopan yritysten rakennemuutosta tuke- malla yritysjohdon yritysostoja (MBO) (4). 2. 2. 4. Korkean työttömyyden vuoksi uusien yritysten pe- rustamista ja siihen liittyvää työpaikkojen luomista tulisi arvostaa yhteiskunnallisesti osoituksena ”ihmisen luomisky- vystä”. Valitettavasti tilanne ei kuitenkaan aina ole tämä, vaan havaittavissa on monien yrittäjäkandidaattien ”aivovuoto” EU:n ulkopuolelle. Komitea tukee useita tiedonannon sisältämiä ajatuksia tilanteen korjaamiseksi: – – riskinottoa on kannustettava rehellisen yrittämisen epäonnistumisesta johtuvaa leimau- tumista tulisi lieventää konkurssia ja maksukyvyttömyyttä koskevin uusin säädöksin (vaikka tämä saattaakin olla vaikea toteuttaa) – pienyrityksiin sovellettavaa verojärjestelmää ja palkka- työhön kohdistuvia kustannuksia tulisi tarkistaa – myyntivoiton verotusjärjestelmä ei saisi rangaista yrittäjiä tai työntekijöitä, jotka vaurastuvat yrityksen omistajuuden tai osakeoptioiden avulla – perintöverotusta (death duties ja inheritance taxes) tarkistaa perheyritysten jatkuvuuden varmistamiseksi tulisi – merkittävästi työpaikkoja luovat yrittäjät tulisi saattaa kansallisten tunnustusjärjestelmien piiriin – huipputekniikka-alan yrittäjistä on kehittymässä maail- manlaajuisia esikuvia, joten EU:n jäsenmaiden tulisi tukea omiaan – – – opiskelijat on perehdytettävä yrityskulttuuriin ja yrityshal- linnosta on tehtävä tärkeä osa yliopisto-opintoja yliopistojen tulee pyrkiä hyödyntämään teknologiaansa yritysmäisesti teknologian siirtoa harjoittavissa yrityspuistoissa on paljon potentiaalia, ja ne pitäisi saattaa suurten teknologiayliopis- tojen yhteyteen. Yhdysvallat ei vedä puoleensa pelkästään yrittäjiä 2. 2. 5. vaan myös työtilaisuuksia havittelevia teknologeja. Tähän suuntaukseen tulee vastata tekemällä teknisen alan työpaikat ja edistymismahdollisuudet yhtä kiinnostaviksi EU:ssa. 2. 2. 6. Tiedonannossa ollaan oikeutetusti huolissaan käyn- nistysvaiheessa olevien, kasvupotentiaalia omaavien huippu- tekniikkayritysten toiminnan tukemisesta, jotta ne voisivat kilpailla maailmanlaajuisesti ja luoda työpaikkoja. On erittäin tärkeää huolehtia siitä, että kyllin monet opiskelevat tieteitä ja tekniikkaa ja saavat opetusta yritysympäristössä. Olisi järjes- tettävä kilpailuja ja jaettava palkintoja, jotta opiskelijat saatai- siin kiinnostumaan innovaatioista ja niiden hyödyntämisestä. Yksittäiset pienyritykset, jotka eivät saa taloudellista tukea viidennestä puiteohjelmasta ilman ulkopuolisia yhteistyö- kumppaneita, tarvitsevat tukea oman maansa hallitukselta. Aloittelevien teknologia-alan riskiyritysten tulisi saada talou- dellista lisätukea sekä suorina avustuksina että tutkimus- ja kehittämistoimintaa koskevina poistoina. Myös henkisen omaisuuden suojelujärjestelmää tulee parantaa etenkin huip- putekniikka-alan yrittäjien auttamiseksi. 2. 2. 7. Tarjonnan stimuloiminen kehittämällä yrittäjähen- keä teknologia-aloilla ei tietenkään riitä poistamaan Euroopan jälkeenjääneisyyttä suhteessa Yhdysvaltoihin, kun kysymys on uusien huipputekniikkayritysten perustamisvauhdista. Myös kysyntä muodostaa ongelman yhtä lailla tietotekniikan, biotek- niikan kuin energiatekniikan alalla. Viranomaiset voivat tie- tyssä määrin luoda kysyntää, mutta yritysten ja suuren yleisön asenteet ovat ratkaisevia. (1) Ks. TSK:n lausunto 459/98, EYVL C 157, 25. 5. 1998, s. 65. aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työ- paikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä – Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite”. (2) NASDAQ = National Association of Securities Dealers Automated Quotation. (3) EASDAQ = European Association of Securities Dealers Automated Quotation. (4) EYVL C 235, 27. 7. 1998, s. 13. 2. 2. 8. Yrittäjät ovat kaikkialla Euroopassa tuohtuneita sääntelyn ja hallinnon taakasta. Alkuvaiheessa yrityksellä on ainoastaan yksi tai kaksi johtajaa. Heillä on täysi työ yrityksen perustamisessa ja työpaikkoja mahdollistavien markkinoiden luomisessa. Hallinnollisia velvoitteita on vähennettävä, koska ne haittaavat yritysten perustamista ja aloittelevien yritysten selviytymismahdollisuuksia. Eräissä maissa viranomaisten suh- tautuminen on ala-arvoista, kun kyse on yritysten käynnistämi- seen liittyvästä lupamenettelystä tai niiden toiminnan ylläpitä- misestä. C 329/52 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 3. Tiedonantoa koskevia erityishuomioita c) Kulttuuri-identiteetti ja audiovisuaaliala – Haaste ja tilai- suus 3. 1. Osa I – Suuntaukset: maailmanlaajuistumisilmiö d) Tiede- ja teknologiapolitiikka: riittämättömät toimenpiteet, mutta kehityskelpoinen organisaatio Komitea hyväksyy tiedonannon trendianalyysin pääpiirteittäin ja lisää siihen seuraavat huomiot: e) Tehoton järjestelmä patenttien ja käyttölupien kaupan alalla Tiedonannossa korostetaan teollisuudenaloja, joiden 3. 1. 1. ”kasvu, markkina-arvo ja vientikapasiteetti ovat suuremmat kuin perinteisemmillä teollisuudenaloilla”. Kyseisten alojen yrityksillä on henkisen pääoman lisäksi vain vähän muita valtteja. Vuosikymmenen ajan Yhdysvalloissa tapahtunut työl- lisyyden koheneminen on nähty Euroopassa pelkkänä ”Mac”- työpaikkojen lisäyksenä. Komission tiedonannosta ilmenee Yhdysvalloissa tapahtuneen työllistämisen todellinen luonne: ”Yhdysvaltain tietotekniikan ja elektroniikkateollisuuden alalla syntyi 250 000 työpaikkaa vuosina 1995/1996. Ohjelmisto- teollisuuden alalla toimii yli 44 000 yritystä, jotka työllistävät vuosittain 2 miljoonaa henkeä. ” Euroopan haasteena on luoda yrityskulttuuri, jossa tällaiset yritykset voivat menestyä. 3. 1. 2. Tiedonannossa pohditaan Euroopan kilpailukykyä uusilla teollisuusaloilla. Vaikka kysymys on nähtävä haasteena, sen ratkaiseminen ei ole helppoa. Tietoteollisuus ja sähköinen kaupankäyntihän kehittyvät Yhdysvalloissa esikuvallisen va- pailla markkinoilla, jotka ”testaavat” itse sen, mikä myy ja mikä ei, mikä toimii ja mikä ei, mikä onnistuu ja mikä epäonnistuu. Siksi monet riskiyritykset onnistuvat, mutta vielä useammat epäonnistuvat. Useat onnistujat ryhtyvät viemään menes- tystään. Mutta vaikka yritys ei harjoittaisikaan vientiä, Yhdys- valtojen yhtenäiset markkinat ovat paljon helpommin hallitta- vat käynnistysvaiheessa oleville yrityksille kuin Euroopan pirstaleiset markkinat. 3. 1. 3. Tiedonannosta ei käy ilmi, miten komission mukaan Euroopan tulisi kilpailla ja miten Yhdysvaltojen mallin piirteitä voidaan omaksua omaksumatta sen taustalla olevaa talouslibe- ralismia. Mikäli yhdysvaltalainen yritys epäonnistuu, kaikki siinä mukana olleet voivat yrittää uudestaan. ”Testausprosessi” sulkee piiriinsä yrittäjän, joka voi jatkaa yrittämistä, ja työnte- kijät, jotka voivat ryhtyä muodostamaan yritystä uudestaan. Amerikkalaista mallia ei voi kuitenkaan siirtää sellaisenaan Eurooppaan. EU:ssa on saavutettava tasapaino tarvittavan yrityskulttuurin luomisen ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteen- kuuluvuuden säilyttämisen välillä. f) Haluttomuus toteuttaa liittoutumia, sulautumia ja yritysos- toja kehittyneillä aloilla g) Euroopassa ei arvosteta riskinottoa tarpeeksi. Komitea kannattaa kysymyksenasettelua pääpiirteissään, mutta huomauttaa seuraavaa: 3. 2. 2. T i e t o t e k n i i k a n v ä h ä i n e n k ä y t t ö 3. 2. 2. 1. Tietotekniikan käytön vähäisyyteen vaikuttavat merkittävästi televiestinnän korkeat tariffit. Tätäkin tärkeämpi huolenaihe on yrityksissä tarvittavat muutokset, jotta tietotek- niikasta voitaisiin hyötyä parhaalla mahdollisella tavalla. Muu- tokset koskevat mm. organisaatiorakenteita, työn sisältöä ja työmenetelmiä. Komitea ymmärtää, että tietotekniikan käytön edistäminen riippuu osittain johtamisen ja yritysilmaston laadusta. On tutkittava, mukautuuko eurooppalainen lainsää- däntö muussa suhteessa riittävän hyvin tällaisiin työprosessin uudelleenjärjestelyihin. Tässäkin asiassa haasteena on tasapai- non luominen, kuten edellä on todettu. Kiistatonta on, että EU:ssa tulee varmistaa kunnolliset elin- ja työolot. 3. 2. 2. 2. Tietotekniikan tehokas käyttö edellyttää käyttäjiltä henkilökohtaisesti erinomaista käyttötaitoa. Asiaan vaikuttaa EU:n markkinoilla yritysten käytettävissä olevien tietotekniikan ammattilaisten määrä ja taidot. Naisten urakehitysmahdolli- suudet alalla ovat olemattomat. Ammattilaisten pätevyyden lisäksi tietotekniikan käyttötaitojen yleinen taso sekä yritysjoh- don että työntekijöiden keskuudessa on eurooppalaisten yritys- ten kilpailukyvyn tärkeimpiä tekijöitä. Tietoteknisten taitojen ja tietoteknisen ymmärryksen lisääminen edellyttävät, että kilpailukykyään parantamaan pyrkivät yritykset tarjoavat sii- hen mahdollisuuden ja että yksilöillä on kunnianhimoa ke- hittyä. 3. 2. Osa II – Euroopan yritysten asema 3. 2. 1. seuraavia tekijöitä: Tiedonannossa ehdotetaan analyysin lähtökohdaksi a) Kilpailukyky: uusien määritelmien tarve b) Pikemmin tavanomainen kuin tuottava teollisuuden ase- mointi 3. 2. 3. Y r i t y s p a l v e l u j e n m a a i l m a n l a a j u i s t u - m i s v i i v e 3. 2. 3. 1. Tiedonannossa todetaan Euroopan olevan Yhdys- valloista jäljessä yrityspalvelujen saralla, mutta syytä ei selitetä. Viive johtunee pääomamarkkinoiden kehittymisen hitaudesta Euroopassa. Tästä syystä pörssiyttämistarjouksia (Initial Public Offerings, IPO), sulauttamisia ja yritysostoja (M&A) koskevat palvelut, yritysraportointi ja muu julkisten osakeyhtiöiden harjoittama palvelutoiminta on huonosti kehittynyttä. Alaa hallitsevat ulkomaiset investointipankit, asianajotoimistot, ar- vopaperivälittäjät, kirjanpitäjät, tilintarkastajat ja rahoitusalan 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/53 PR-toimistot. Eurooppalaisissa yrityksissä ei harrasteta kovin paljon henkilökohtaisia rahoituspalveluita, koska eläkekassat ovat perinteisesti valtiollisia useimmissa jäsenvaltioissa ja osa- kemarkkinat soveltuvat huonosti henkilökohtaisten säästöjen talletukseen. 3. 2. 3. 2. Palveluyritysten kehityksen toinen ulottuvuus on palvelujen ulkoistaminen, jonka ansiosta yritykset voivat kes- kittyä varsinaiseen toimintaansa ja ostaa tarvitsemansa sivutoi- minnot alihankkijoilta. Riippumattomia palveluyrityksiä on luotu erilaisiin tarkoituksiin kuten materiaali-, kiinteistöhuol- to-, ateria-, tietotekniikka- ja PR-palveluja varten. Euroopassa erikoistuminen alkoi hieman myöhemmin. 3. 2. 3. 3. Tiedonannossa todetaan, että ”palvelualojen työl- listämismahdollisuuksien hyödyntämiseen tähtäävä toiminta on tärkeä osa Euroopan työllistämisstrategiaa”. EU ja sen jäsenvaltiot voisivat tukea tätä prosessia luomalla tarvittavat puite-edellytykset. Tämä voisi tapahtua esim. kannustamalla viranomaisia teettämään palvelusektorin töitä ulkopuolisilla, mikä saattaisi myös parantaa sekä viranomaisille että yleisölle tarjottavien palvelujen laatua. 3. 2. 4. T i e d e - j a t e k n o l o g i a p o l i t i i k k a Tiedonannon sisältämät tiedot eivät riitä selittämään tutkimus- ja kehittämistoiminnan rahoituksen eritasoisuutta Yhdysval- loissa, EU:ssa ja Japanissa. Tutkimus- ja kehittämistoiminta kohdistuu teollisuudenaloihin, joilla yritykset ovat aktiivisia. Avaintekijöitä kullakin alalla käytettävien varojen ja toimivien yritysten määrä. Saman alan yritysten tutkimus- ja kehittämis- panostuksen riittävyyttä voitaisiin vertailla seuraavankaltaisten yritysparien avulla: Rolls Royce ja General Electric, Volkswagen ja Ford, Philips ja Sony tai Glaxo ja Merck. Mikäli Euroopan huipputekniikkateollisuudessa käytetään riittämättömästi va- roja tutkimus- ja kehittämistoimintaan, syynä lienee osittain alan yritysten vähäinen lukumäärä. Yleisesti ottaen eurooppa- laiset yritykset eivät uskaltaudu uusille aloille eikä uusia yrityksiä perusteta riittävästi. Aina on tietysti olemassa SAP:n ja Nokian kaltaisia poikkeuksia (ks. myös tämän lausunnon kohta 3. 3. 5 g). 3. 3. Osa III – Teollisuuspolitiikan uudet suuntaviivat Tiedonannon osan III avauskappale kuuluu seuraavasti: ”Yleismaailmallisten suuntausten ja Euroopan kilpailuase- man tarkastelu osoittavat teollisuuspolitiikan mukautta- mistarpeen. Tavoitteena on kohentaa yrittäjyyden ja riski- noton houkuttelevuutta ja edistää sellaisten innovatiivisten yritysten perustamista, joilla on mahdollisuudet ja halu saavuttaa johtoasema maailmanmarkkinoilla. ” 3. 3. 1. toimin: Edellä mainittuun tavoitteeseen pyritään seuraavin a) Ammattitaidon hankkimista koskevien järjestelmien mu- kauttaminen ja yrittäjyyden edistäminen b) Tutkimustulosten hyödyntämisjärjestelmän parantaminen c) Riskinoton helpottaminen d) Yrityksille myönnettävien valtiontukien ohjaaminen aine- ettomiin investointeihin e) Henkisen pääoman käyttöönotto f) Henkilöiden liikkuvuuden lisääminen g) Sisämarkkinoiden kilpailuetujen hyödyntäminen h) Markkinoiden maailmanlaajuisuuden ja innovatiivisuuden huomioon ottavan tehokkaan kilpailun varmistaminen i) Myönteisten toimenpiteiden jatkaminen julkisten laitosten vapauttamisessa j) Maailmanlaajuisten kilpailusääntöjen laatimisen edistä- minen k) Sääntöjen noudattamisen valvonta l) Euroopan aseman turvaaminen: valppauden lisääminen, neuvottelujen valmistelu, yhteistyö m) Pyrkimys perusteellisen yhteensovittamisen käyttöönot- toon maailmanlaajuisesti n) Teollisuuden vastuullistaminen o) Kuluttajien ja käyttäjien etujen ajaminen. 3. 3. 2. Edellä mainittujen toimien j–o otsikkona on ”Maail- manlaajuisen yhteisymmärryksen ja tasapuolisten pelisääntö- jen edistäminen”. Ne merkitsevät EU:lle ennakoivaa roolia WTO:ssa ja muissa maailmanlaajuisissa kauppaneuvotteluissa, joille komitea antaa täyden tukensa. EU:lla on selvästi tärkeä tehtävä uuden maailmanjärjestyksen luomisessa. Voidakseen toteuttaa tehtäväänsä EU:n tulee tinkimättä säilyttää henkinen johtoasemansa, etenkin kun pelissä on eurooppalainen yhteis- kuntamalli. Viimeaikaiset ristiriidat WTO:ssa, jossa banaania ja naudanlihaa koskevat päätökset hylättiin, voivat vaarantaa EU:n aseman tulevissa kiistoissa, joissa EU itse saattaa haluta turvautua WTO:n apuun muita osapuolia vastaan. 3. 3. 2. 1. Eurooppalaisten yritysten maailmanlaajuinen kil- pailukyky paranisi, mikäli myös muualla maailmassa noudatet- taisiin vastaavia kilpailuehtoja etenkin työntekijöiden perusoi- keuksien osalta. EU:n olisikin vaadittava tulevissa WTO- neuvotteluissa työntekijöiden perusoikeuksien parantamista maailmanlaajuisesti ILO:n määritelmien pohjalta. Työmarkkinaosapuolten tulisi edistää Euroopan 3. 3. 2. 2. yhteiskuntamallin hyväksymistä maailmanlaajuisesti hyö- dyntämällä yhteyksiään muiden maiden vastaaviin järjestöihin. Kauppakumppanimme ovat luonnollisesti huolis- 3. 3. 2. 3. saan siitä, että saatamme yrittää siirtää niiden kannettavaksi talous- ja yhteiskuntamallistamme aiheutuvia tiettyjä kustan- nuksia. Euroopan yritysten kilpailukyvyn tehostamiseksi ko- mission on mietittävä tapoja keventää yrityksille aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia, joita ei voida siirtää edellä mainitulla tavalla. Ensisijaisena tavoitteena on kuitenkin oltava eurooppa- laisen yhteiskuntamallin sosiaalisten standardien levittäminen. C 329/54 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 3. 3. 3. Tutkimusta koskevassa b-kohdassa ehdotetaan kol- mea toimenpidettä, joille komitea antaa täyden tukensa. Komi- lausunnon viidennestä puiteohjelmasta (1). tea on antanut I-TEC -investointikoehankkeen onnistuminen on rohkaisevaa, ja komitea odottaa kiinnostuneena kyseisen aloitteen laajenta- mista viidennen puiteohjelman kehyksessä. Tiedonannossa myönnetään tarve parantaa patenttijärjestelmää, ja komitea odottaakin asiaa koskevia komission uusia aloitteita. 3. 3. 4. henkisen pääoman lisäämisestä (kohta e). TSK antaa täyden tukensa komission suositukselle 3. 3. 4. 1. Jotta EU voisi kehittää ja hyödyntää teknologiaansa sekä turvata laadun ja korkean lisäarvon, sen on asetettava kansalaisten kouluttaminen ja kehittäminen ensisijaiseen ase- maan (ks. lausunnon kohta 1. 5). Myös yrittäjähengen edistämi- nen tulee ottaa tässä yhteydessä erityisesti huomioon. Kilpailukyky edellyttää, että ihmisten voimavaroin 3. 3. 4. 2. luodaan yrittäjän johtama yritys. Vaikka työvoima olisi kuinka ammattitaitoista, tulee sillä kuitenkin olla johtaja, jotta työvoi- ma pääsee oikeuksiinsa. Asiakkaat työpaikkoja ja yrittäjät luovat asiakkaita; yhteiskunnan velvollisuus on luoda yrittäjiä. Yrittäjähengen luomisen tulee olla ensisijaista henkistä pääomaa kehitettäessä. luovat Yrittäjähengen luominen on aloitettava koulussa, 3. 3. 4. 3. ja opetukseen on sisällytettävä työelämään asennoitumisen näkökohdat. EU-maiden koululaisia ei yleensä perehdytetä yritystoimintaan ja yrittäjähenkeen, jotta he oppisivat arvosta- maan yritysten roolia yhteiskunnassa. Poikkeuksen muodosta- joissa yritysten sponsoroimat ”yrit- vat täjäkoulutusohjelmat” ovat yleistyneet kouluopetuksessa ja antaneet ilmeisen hyviä tuloksia. jäsenvaltiot, tietyt TSK:n mielestä komission tulisi aktiivisin toimin 3. 3. 4. 4. tehdä tunnetuksi esimerkkejä esikuva-analyyseistä, edistää ky- seisen käytännön leviämistä eri maihin ja ottaa mallia tietyissä jäsenvaltioissa peruskoulutuksen yhteydessä menestyksekkääs- järjestetystä ”yrittäjäkoulutuksesta”, esimerkiksi sellaisista ti ohjelmista kuin ”Young Enterprise” Yhdistyneessä kuningaskun- nassa, ”Jeune Entreprise” Ranskassa ja ”Ung Företagsamhet” Ruot- sissa. Euroopan sosiaalirahasto lienee sopivin rahoitusväline tämäntyyppisiä aloitteita varten. 3. 3. 5. Komitea yhtyy g-kohdan (sisämarkkinoiden kilpai- luetujen hyödyntäminen) sisältämään käsitykseen, jonka mu- kaan ”sisämarkkinat ovat unionin yrityksille kilpailuetu”. a) Eurooppalainen standardointi on todellinen valtti. GSM- järjestelmä on tästä hyvä esimerkki. b) Useissa unionin jäsenvaltioissa toimivat yritykset suhtautu- nevat myönteisesti eurooppalaisen yhtiön perussääntöön. c) Yhteiset kirjanpitostandardit olisivat varsin hyödylliset. Epätietoisuus kohdeyritysten arvosta haittaa huomattavasti rajanylittävien sulautumien muodostumista ja rajanylittä- viä yritysostoja (M&A). d) Verotuksen yhteensovittaminen on kaksipiippuinen asia. Elinkeinoverotus ja työn teettämisestä työnantajille aiheu- tuvat maksut vaihtelevat suuresti. Yhteensovittaminen saat- taa johtaa tietyissä maissa veroasteen kohoamiseen, mikä olisi haitallista yritysten kilpailukyvylle. Kaikkia uudistuksia on mietittävä tarkkaan kilpailukyvyn ja työllisyyden näkökulmista. e) Sääntelykehyksen mukauttaminen tietoyhteiskuntaan olisi todennäköisesti varsin hyödyllistä. Tiettyjä näistä seikoista käsiteltiin toissa vuonna annetussa viestinnän ja tietoteknii- kan lähentymistä koskevassa vihreässä kirjassa (2). Neuvos- to on kehottanut komissiota jatkamaan tietoyhteiskunnan kehystä koskevaa työtä, ja TSK on halukas arvioimaan kaikkia tulevia ehdotuksia. f) Euroon siirtymisestä on hyvin myönteisiä vaikutuksia, koska se luo yleiset pääomamarkkinat, joilla on todellista syvyyttä ja likviditeettiä osakkeita ja joukkolainoja ajatel- len. On kuitenkin luotava kunnolliset puite-edellytykset, jotta nämä markkinat voisivat toimia asianmukaisesti. Avoin euromääräinen hinnoittelu tulee antamaan aikanaan sisämarkkinoiden kilpailukyvylle merkittävän sysäyksen. g) Komitean mielestä institutionaalista ja teollisuuspoliittista integraatiota voidaan kuitenkin vielä vahvistaa tietyillä aloilla, kuten tutkimus- ja kehittämistoimintaan myön- nettävän valtakunnallisen tuen, puolustushankintojen sekä perusrakenteiden alalla. 3. 3. 6. Kohta h koskee kilpailua, ja komitea yhtyy kohdassa esitettyyn käsitykseen, jonka mukaan ”yritykset, jotka kehit- tyvät tehokkaan kilpailun ympäristössä jo alkuperäisillä mark- kinoillaan, ovat valmistautuneet maailmanlaajuistumiseen muita paremmin”. Tiedonannossa osoitetaan, että markkinara- jojen määrittäminen voi nykyisin olla maailmanlaajuista. Tämä oletus todentuu, kun tarkastellaan esim. BP:n ja Amocon tai Daimlerin ja Chryslerin välisiä sulautumia. Ei tule kuitenkaan unohtaa, että kilpailukyky perustuu usein alueellisiin yritysk- lustereihin, joita tytäryritykset tukevat. Tästä syystä kilpailupo- litiikalla tulee pyrkiä ylläpitämään ja edistämään mahdollisim- man kilpailukykyistä ympäristöä EU-maiden yritysten alkupe- räisillä markkinoilla. Komitea yhtyy tiedonannon toteamuk- seen johtavasta markkina-asemasta. Markkinoillepääsyä ei saa jarruttaa paitsi ja siitä lähtien kun uusi tuote tai palvelu on vakiintunut. Antitrust-lainsäädäntö on kuitenkin otettava asianmukaisesti huomioon ja luotava erityissuoja hallitsevaan markkina-asemaan päässeitä yrityksiä vastaan. 3. 3. 7. Kohdan n (teollisuuden vastuullistaminen) suhteen komitean katsoo, että yritysten lisäksi myös pk- ja suuryrityksiä edustavat järjestöt on saatava mukaan. Niiden olisi pyrittävä luomaan yhteyksiä vastaaviin järjestöihin maailmanlaajuisesti. (1) EYVL C 355, 21. 11. 1997, s. 38. (2) EYVL C 214, 10. 7. 1998, s. 79. 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/55 4. Päätelmät 4. 1. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komission tiedonan- toon. Komitea yhtyy täysin kohdassa 3. 3 esitettyyn analyysiin sekä moniin ehdotettuihin toimiin. 4. 2. Tiedonannon päätelmissä todetaan seuraavaa: ”Maailmanlaajuistumisen vaikutuksesta syntyy uusia kilpai- lun muotoja, joissa korostuvat yhä enemmän teknologian hallinta, maailmanmarkkinoille pääsy, toiminnan nopeus, innovointi sekä aineettomat investoinnit. Euron vahvista- man Euroopan on hyödynnettävä näiden talouden mullis- tusten tuomat mahdollisuudet yrittäjävoimavarojen va- pauttamiseksi sekä uuden vireän työllisyyden luomiseksi. Euroopan on ajettava kansainvälisissä yhteyksissä omia arvojaan, kuten markkinoiden yhdentymistä, kulttuuri- identiteettiä ja sosiaaliturvaa. ” 4. 3. Komitean odotetaan osallistuvan yhdessä komission, neuvoston, parlamentin ja alueiden komitean kanssa keskuste- luun siitä, miten edellä mainitut tavoitteet voidaan saavuttaa. Komitea esittää keskustelun käynnistämiseksi seuraavat kysy- mykset: 4. 3. 1. Miten kaikkien Euroopassa toimivien kotipaikaltaan Euroopan ulkopuolisten yritysten luokitteleminen ”eurooppa- laisiksi” vaikuttaa teollisuuspolitiikkaan? 4. 3. 2. Missä määrin Manner-Euroopan pääomamarkkinoi- den kehitysviive yhä pidättelee Euroopan yrityksiä toimimasta Bryssel 23. syyskuuta 1999. maailmanmarkkinoilla ja osallistumasta maailmanlaajuiseen M&A -toimintaan? 4. 3. 3. Miten EU ja jäsenvaltiot voivat auttaa nykyisiä ja entisiä valtionyrityksiä osallistumaan Euroopan yritysten ratio- naalistamiseen kilpailukykyisiksi, maailmanlaajuisiksi yhty- miksi? Miten tällaisen uudelleenjärjestelyn vaikutuksia kaikkiin asianosaisiin voidaan lieventää? 4. 3. 4. joka on sopii yhteen sosiaalisen markkinatalouden kanssa? Voiko Eurooppa kehittää riskipääoman muodon, jotta Euroopan 4. 3. 5. Millaisiin toimiin voidaan ryhtyä, markkinoiden kysyntää voitaisiin kehittää huipputekniikka- tuotteiden ja -palvelujen suuntaan siten, että ”kysyntä vetää tekniikan työntäessä”? 4. 3. 6. Mitä EU:n tulisi tehdä arvojensa, etenkin sosiaalisen markkinatalouden mallin edistämiseksi kansainvälisesti? Mitä vaihtoehtoja EU:lla on, mikäli tässä epäonnistutaan tai onnistu- taan vain osittain? 4. 3. 7. Riittävätkö tiedonannon osassa III hahmotellut toi- met helpottamaan uuden yrityskulttuurin leviämistä, rohkaise- maan riskinottoa sekä edistämään sellaisten innovatiivisten yritysten lisääntymistä, jotka kykenevät ja haluavat valloittaa maailmanmarkkinat? Voidaanko teollinen kehys ja yrityskult- tuuri mukauttaa ja samanaikaisesti säilyttää taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus? Vaakalaudalla on Euroopan kyky luoda yrityksiä, jotka kykenevät kilpailemaan tehokkaasti 21. vuosisadalla. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI C 329/56 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 17. 11. 1999 LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat hylätyt muutosehdotukset saivat tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä. Kohta 3. 2. 3. 3 Korvataan viimeinen virke seuraavalla virkkeellä: ”Etenkin työvoimaa vaativalla henkilökohtaisten palvelujen alalla on suuri työvoimatarve ja vastaavat työllistämismah- dollisuudet. ” Perustelu Pelkkä ulkoistaminen ei enää ole laadun tae. Korkean työttömyyden huomioon ottaen ei voida pyrkiä vain nykyisten työpaikkojen ulkoistamiseen vaan uusien työllistämismahdollisuuksien löytämiseen. Kunkin maan talouden voima – ja siten myös kilpailukyky – piilee kyvyssä löytää tavaroiden ja palvelujen kysyntä. A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 61, ei-ääniä: 67, tyhjiä: 7. Kohta 3. 3. 2. 3 Poistetaan. Perustelu Kohta on talouden näkökulmasta katsottuna järjetön. Siinä sekoitetaan mikro- ja makrotaloutta koskevia seikkoja. A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 64, ei-ääniä: 66, tyhjiä: 9. Kohta 3. 3. 4. 2 Poistetaan. A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 58, ei-ääniä: 68, tyhjiä: 12. Seuraavat jaoston lausunnon tekstikohdat, jotka saivat tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä, korvattiin täysistunnon hyväksymillä muutosehdotuksilla. Kohta 1. 6 ”Kilpailukyky edellyttää, että yritys lisää toiminnallaan tuotannontekijöiden arvoa, jotta se saa uusia asiakkaita vapailla markkinoilla myymällä tuotteitaan hintaan, investoimisen ja osingon maksamisen osakkaille. Täten kaikkien asianosaisten etu turvataan, työllisyyttä vaalitaan ja kohennetaan. Hallituksen tehtävänä on taata, että lainsäädäntöympäristö on myönteinen eikä yritysten ja palkkojen verotusta koeta rangaistukseksi. Niinpä EU-maiden hallitukset takaavat sosiaaliturvan, jonka tarkoituksena on lieventää maailmanlaa- juisessa kilpailuympäristössä toimivien yritysten mahdollisen epäonnistumisen seurauksia työntekijöiden kannalta. ” joka mahdollistaa verojen suorittamisen, 17. 11. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 329/57 A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 79, ei-ääniä: 62, tyhjiä: 3. Kohta 2. 2. 4, kolmas luetelmakohta ”Pienten yritysten verotusta tulisi keventää ja yksinkertaistaa entisestään ja palkkatyön kohdistuva kustannuksia tulisi tarkistaa. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 69, ei-ääniä: 67, tyhjiä: 2. Kohta 2. 2. 4, viides luetelmakohta ”Perintöverotusta (death duties ja inheritance taxes) tulisi alentaa ja mukauttaa siten, että perheyritykset tai niiden myyntiarvo säilyy omistajilla. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 73, ei-ääniä: 66, tyhjiä: 4. Kohta 3. 1. 3 ”Tiedonannosta ei käy ilmi, miten komission mukaan Euroopan tulisi kilpailla ja miten Yhdysvaltojen mallin piirteitä voidaan omaksua omaksumatta sen taustalla olevaa talousliberalismia. Yritysten luominen on erittäin helppoa Yhdysvalloissa, jossa mm. työllistämistä ja työaikaa koskevia rajoituksia on hyvin vähän. Yrittäjä ja työntekijät voivat ryhtyä todelliseen ‘yritykseen‘. Mikäli yritys epäonnistuu, kaikki siinä mukana olleet voivat yrittää uudestaan. ‘Testausprosessi‘ sulkee piiriinsä yrittäjän, joka voi jatkaa yrittämistä, ja työntekijät, jotka voivat ryhtyä muodostamaan yritystä uudestaan. EU:ssa on saavutettava tasapaino tarvittavan yrityskulttuurin luomisen ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttämisen välillä. ” A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 76, ei-ääniä: 62, tyhjiä: 4


title: Regolamento (CE) n. 2032/1999 della Commissione, del 23 settembre 1999, che fissa la restituzione massima all'esportazione d'orzo nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1701/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

formats: pdf print

text: 24. 9. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 251/9 REGOLAMENTO (CE) N. 2032/1999 DELLA COMMISSIONE del 23 settembre 1999 che fissa la restituzione massima all'esportazione d'orzo nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1701/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all'esportazione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2513/98 (4), e in parti- colare l'articolo 4, (1) (2) considerando che una gara per la restituzione e/o la tassa all'esportazione d'orzo verso qualsiasi paese terzo è stata indetta con il regolamento (CE) n. 1701/1999 della Commissione (5); considerando che, a norma dell'articolo 7 del regola- mento (CE) n. 1501/95, la Commissione può, secondo la procedura di cui all'articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92, decidere di fissare una restituzione massima all'esportazione, tenendo conto dei criteri precisati all'ar- ticolo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95; che in tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concor- renti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima, nonché il concorrente o i concorrenti la cui offerta verta su una tassa all'esportazione; (3) (4) considerando che l'applicazione degli anzidetti criteri all'attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all'esportazione al livello di cui all'articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 17 al 23 settembre 1999, nell'am- bito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1701/1999, la restituzione massima a 28,89 EUR/t. all'esportazione d'orzo è fissata Il presente regolamento entra in vigore il 24 settembre 1999. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 23 settembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. (5) GU L 201 del 31. 7. 1999, pag. 27


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2032/1999 av den 23 september 1999 om fastställande av det högsta exportbidraget för korn inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1701/1999

text: 24. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 251/9 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2032/1999 av den 23 september 1999 om fastställande av det högsta exportbidraget för korn inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1701/1999 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av mark- naden för spannmål (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1253/1999 (2), med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som skall vidtas vid störningar inom spannmålssektorn (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2513/98 (4), särskilt artikel 4 i denna, och av följande skäl: 1. 2. En anbudsinfordran för bidrag och/eller avgift för export av korn till alla tredje länder har inletts genom kommis- sionens förordning (EG) nr 1701/1999 (5). I artikel 7 i förordning (EG) nr 1501/95 föreskrivs att kommissionen på grundval av de meddelade anbuden och i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92, kan besluta att fast- ställa ett högsta exportbidrag, varvid hänsyn tas till de kriterier som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1501/ 95. I detta fall tilldelas kontraktet den eller de anbudsgi- vare vars anbud är på samma nivå eller lägre än det högsta bidraget, samt den eller de anbudsgivare vars anbud avser en exportavgift. 3. 4. Tillämpningen av ovannämnda kriterier på det nuva- rande marknadsläget för ifrågavarande spannmål medför att det högsta exportbidraget fastställs till det belopp som anges i artikel 1. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 För de anbud som meddelats från och med den 17 till och med den 23 september 1999 inom ramen för den anbudsinfordran förordning (EG) nr 1701/1999 är det högsta som avses i exportbidraget för korn fastställt till 28,89 EUR/t. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 24 september 1999. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 23 september 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EGT L 313, 21. 11. 1998, s. 16. (5) EGT L 201, 31. 7. 1999, s. 27


title: Monatliches Panorama Europäischer Unternehmen. 8-9/1999.

eurovoc_concepts:
consumer price
foreign trade
industrial statistics
price index
trade balance


title: Suomen tasavallan aloite neuvoston päätöksen tekemiseksi europolin henkilöstösäännöistä 3 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston säädöksen muuttamisesta palkkauksen, eläkkeiden ja muiden taloudellisten etuuksien vahvistamiseksi euromääräisinä

eurovoc_concepts:
Europol
Finland
monetary union
pension scheme
regulations for civil servants
remuneration of work

formats: html pdf print

text: 23. 9. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 269/3 Suomen tasavallan aloite neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tekemiseksi europolin henkil(cid:246)st(cid:246)s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228) 3 p(cid:228)i- v(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998 annetun neuvoston s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksen muuttamisesta palkkauksen, el(cid:228)kkeiden ja muiden taloudellisten etuuksien vahvistamiseksi eurom(cid:228)(cid:228)r(cid:228)isin(cid:228) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka (1999/C 269/02) ottaa huomioon Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europolyleissopimus) (1) ja erityisesti sen 30 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon Suomen tasavallan aloitteen, ottaa huomioon Europolin hallintoneuvoston lausunnon, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), sek(cid:228) katsoo seuraavaa: 1) On otettava huomioon euron ja euron k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n ottavien j(cid:228)senvaltioiden valuuttojen v(cid:228)lisist(cid:228) muunto- kursseista 31 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2866/98 (3). 2) On toivottavaa, ett(cid:228) kaikki Europolin henkil(cid:246)st(cid:246)s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228) 3 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998 annetun neu- voston s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksen (4) summat ilmaistaan euroina. ON P˜˜TT˜NYT SEURAAVAA: 1 artikla 1. Korvataan 3 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998 annetussa neuvoston s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)ksess(cid:228) olevat sanat (cid:148)Alankomaiden guldenia(cid:148) sanalla (cid:148)euroa(cid:148), ja korvataan Alankomaiden guldeneissa ilmaistut summat niit(cid:228) vastaavilla euro- m(cid:228)(cid:228)rill(cid:228) neuvoston vahvistaman muuntokurssin mukaisesti. Europolin ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden palkkauksen ja lisien mukauttamisesta. tehdyn neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen (5) 2. perusteella Europolin johtaja huolehtii henkil(cid:246)st(cid:246)s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)iss(cid:228) tarkoitettujen eri taloudellisten etuuksien muuntamisesta eurom(cid:228)(cid:228)r(cid:228)isiksi euron ja euron k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n ottavien j(cid:228)senvaltioiden valuuttojen v(cid:228)lisist(cid:228) muuntokursseista 31 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2866/98 mukaisesti. Edell(cid:228) olevan 2 kohdan mukaisesti vahvistetut m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t julkaistaan Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa leh- 3. dess(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s julkaistaan Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228). 3 artikla 2 artikla T(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s tulee voimaan sit(cid:228) p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228) seuraavana p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228), jona neuvosto tekee sen. Tehty. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja. (1) EYVL C 316, 27. 11. 1995, s. 2. (2) Lausunto annettu. (ei viel(cid:228) julkaistu virallisessa lehdess(cid:228)). (3) EYVL L 359, 31. 12. 1998, s. 1. (4) EYVL C 26, 30. 1. 1999, s. 23. (5) Katso t(cid:228)m(cid:228)n virallisen lehden s. 1


title: Uredba Europske središnje banke (EZ) br. 2157/1999 od 23. rujna 1999. o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (ESB/1999/4)

eurovoc_concepts:
European Central Bank
administrative sanction
fine
infringement procedure (EU)
statutory power
type of business

text: L_1999264HR. 01002101. xml 01/Sv. 008 HR Službeni list Europske unije 3 31999R2157 L 264/21 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 23. 09. 1999. UREDBA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE (EZ) br. 2157/1999 od 23. rujna 1999. o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (ESB/1999/4) UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice (dalje u tekstu„Ugovor”), a posebno njegov članak 110. stavak 3. ,Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje utekstu „Statut”), a posebno njegov članak 34. stavak 34. 3. i članak 19. stavak 19. 1. te Uredbu Vijeća (EZ) br. 2532/98 od 23. studenoga 1998. o ovlastima Europske središnje bankeza izricanje sankcija (1) (dalje u tekstu „UredbaVijeća”), a posebno njezinčlanak 6. stavak 2. , budući da: (1) U skladu s člankom 34. stavkom 34. 3. Statuta, u vezi s člankom 43. stavkom43. 1. Statuta, stavkom 8. Protokola br. 25 o određenim odredbama koje seodnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske te stavkom2. Protokola br. 26 o određenim odredbama koje se odnose na Dansku, ovaUredba ne daje nikakva prava i ne nameće nikakve obveze državama članicamanesudionicama. (2) Uredbom Vijeća određene su granice i uvjeti pod kojima je Europskasredišnja banka (ESB) ovlaštena izricati novčane kazne ili periodične penalepoduzetnicima koji ne ispunjavaju obveze u skladu s njezinim uredbama iodlukama. (3) Člankom 6. stavkom 2. Uredbe Vijeća ESB-u se daje regulatorna ovlast daodređuje modalitete na temelju kojih je moguće izreći sankcije u skladu sUredbom Vijeća. (4) Drugim uredbama Vijeća ili ESB-a mogu se predvidjeti posebne sankcije uposebnim područjima, te upućivati na ovu Uredbu s obzirom na načela ipostupke koji se odnose na izricanje takvih sankcija. (5) U provođenju postupka za izricanje odgovarajuće sankcije, ESB moraosigurati najšire moguće poštovanje prava trećih osoba na obranu, u skladu sopćim načelima prava i sudskom praksom Suda Europskih zajednica o tompitanju, a posebno u skladu s postojećom sudskom praksom koja se odnosi naistražne ovlasti Europske komisije u području tržišnog natjecanja. (6) Ne postoje pravne prepreke za razmjenu informacija unutar Europskog sustavasredišnjih banaka (ESSB) u vezi s otkrivanjem povreda uredaba ili odlukaESB-a. (7) Pri pokretanju postupka radi utvrđivanja povrede mora se poštovati načelone bis in idem. (8) Pravila o ovlastima ESB-a i nadležne nacionalne središnje banke u sklopupostupka radi utvrđivanja povrede moraju osigurati djelotvorno provođenjetemeljite istrage o navodnoj povredi, a u isto vrijeme trebaju osigurati ivisoku razinu zaštite prava na obranu dotičnog poduzetnika i povjerljivostpostupka radi utvrđivanja povrede. (9) Pomoć tijela država članica može biti potrebna da bi se osiguralodjelotvorno izvršavanje ovlasti ESB-a i nadležne nacionalne središnje bankeu provođenju postupka radi utvrđivanja povrede. (10) Dotični poduzetnik ima pravo biti saslušan kada istražna faza postupka radiutvrđivanja povrede, ako do nje dođe, bude dovršena i kada primi obavijest očinjeničnom stanju nakon provedene istrage i obavijest o prigovorima. (11) Postupak radi utvrđivanja povrede provodi se uz poštovanje načelapovjerljivosti i poslovne tajne; povjerljivost i poslovna tajna ne utječu naprava dotičnog poduzetnika na obranu. (12) Upravno vijeće ESB-a može naknadno preispitati odluku o povredi; potrebnoje odrediti postupovne uvjete pod kojima se provodi takvo naknadnopreispitivanje. (13) Za potrebe jačanja transparentnosti i učinkovitosti svojih ovlasti daizriče sankcije, ESB može odlučiti da objavi svoje konačne odluke osankcijama ili sve informacije koje se na njih odnose; s obzirom naposebnosti financijskih tržišta objava odluke o izricanju sankcije jestiznimna mjera, koju ESB poduzima tek nakon pomnog razmatranja okolnostiodređenog slučaja te vjerojatnih učinaka takve odluke na ugled dotičnogpoduzetnika i njegove opravdane poslovne interese; takva odluka o objavimora poštivati načelo nediskriminacije i jamčiti jednaka pravila igre zasve; u tom smislu, poželjno je savjetovanje s nadležnim nadzornim tijelimaprije donošenja odluke o objavi; pri objavljivanju odluke o izricanjusankcije ni u kojem se slučaju ne smiju otkriti bilo kakve informacijepovjerljive naravi. (14) Odluka o izricanju novčane obveze mora biti izvršena u skladu s člankom256. Ugovora; budući da se na nacionalne središnje banke može prenijetiovlast za donošenje svih mjera potrebnih u tu svrhu. (15) S ciljem dobrog i učinkovitog upravljanja pri kažnjavanju manjih povredačini se primjerenim predvidjeti pojednostavnjeni postupak radi utvrđivanjapovrede. (16) Ova Uredba primjenjuje se na slučajeve nepridržavanja predviđene u članku7. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2531/98 od 23. studenoga 1998. o primjeni odredbi o minimalnim pričuvama odstrane Europske središnje banke (2) (dalje u tekstu „Uredba Vijeća o minimalnim pričuvama”) u granicama i pod uvjetima definiranim u istomčlanku 7. stavku 2. ; posebne značajke slučajeva nepridržavanja odredbi ominimalnim obveznim pričuvama, utvrđenih u članku 7. stavku 1. Uredbe Vijećao minimalnim pričuvama, opravdavaju donošenje posebnog pravnog režima kojiomogućuje brz postupak izricanja sankcija pri čemu, istodobno, ne dolazi dopovrede prava dotičnog poduzetnika na obranu. (17) ESB djeluje u skladu s Uredbom Vijeća i ovom Uredbom pri izvršavanju svojihovlasti utvrđenih u članku 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2533/98 od 23. studenoga 1998. o prikupljanju statističkihpodataka od strane Europske središnje banke (3), DONIJELO JE OVU UREDBU: Članak 1. Definicije Za potrebe ove Uredbe, izraz „nadležna nacionalna središnja banka” znači nacionalna središnja banka države članicena čijem je području nadležnosti nastala navodna povreda. Ostali izrazi koji seupotrebljavaju imaju isto značenje kako je utvrđeno člankom 1. UredbeVijeća. Članak 2. Pokretanje postupka radi utvrđivanja povrede 1. Protiv istog poduzetnika ne smije se, na temelju istih činjenica, pokrenutiviše od jednog postupka radi utvrđivanja povrede. U tu svrhu, Izvršni odborESB-a ili nadležna nacionalna središnja banka ne smije donijeti nikakvu odluku opokretanju postupka radi utvrđivanja povrede sve dok se nisu međusobnoobavijestili i savjetovali o tome. 2. Prije donošenja odluke o pokretanju postupka radi utvrđivanja povrede, ESBi/ili nadležna nacionalna središnja banka mogu zatražiti od dotičnog poduzetnikasve informacije koje se odnose na navodnu povredu. 3. Izvršni odbor ESB-a ili nadležna nacionalna središnja banka, ovisno oslučaju, ovlašteni su na zahtjev pružati si međusobno pomoć i surađivati uprovođenju postupka radi utvrđivanja povrede, a posebno prenositi sveinformacije koje se mogu smatrati relevantnim. 4. Osim ako se zainteresirane strane sporazumiju drukčije, sva komunikacijaizmeđu ESB-a ili nadležne nacionalne središnje banke, ovisno o slučaju, idotičnog poduzetnika odvija se na službenom jeziku Zajednice (ili na jednom odslužbenih jezika Zajednice) one države članice na čijem je području nadležnostinastala navodna povreda. Članak 3. Ovlasti ESB-a i nadležne nacionalne središnje banke 1. Ovlasti koje su na temelju Uredbe Vijeća dodijeljene ESB-u i nadležnojnacionalnoj središnjoj banci u provođenju istrage uključuju, za prikupljanjebilo kakvih informacija koje se odnose na navodnu povredu, pravo na traženjebilo kakvih informacija i pravo na obavljanje pretrage bez prethodne najavedotičnom poduzetniku. 2. Osoblje ESB-a ili nadležne nacionalne središnje banke, ovisno o slučaju,koje je u skladu s njihovim internim pravilima ovlašteno tražiti informacije uprostorijama dotičnog poduzetnika, izvršava svoje ovlasti nakon predočenjaformalnog pisanog odobrenja izdanog u skladu s njihovim internimpravilima. 3. Svaki zahtjev upućen dotičnom poduzetniku na temelju ovlasti dodijeljenihESB-u ili nadležnoj nacionalnoj središnjoj banci, ovisno o slučaju, sadržavapredmet i svrhu istrage. Članak 4. Pomoć tijela država članica 1. ESB ili nadležna nacionalna središnja banka, ovisno o slučaju, moguzatražiti pomoć tijela država članica kao mjeru opreza. 2. Nijedno tijelo države članice ne može djelovati kao zamjena za ESB ilinadležnu nacionalnu središnju banku, ovisno o slučaju, pri procjeni potrebe zaistragama. Članak 5. Obavijest o prigovorima 1. ESB ili nadležna nacionalna središnja banka, ovisno slučaju, pisanim putemobavješćuje dotičnog poduzetnika o činjeničnom stanju nakon svih provedenihistraga i prigovorima protiv dotičnog poduzetnika prije donošenja odluke oizricanju sankcije. 2. ESB ili nadležna nacionalna središnja banka, ovisno o slučaju, pri davanjuobavijesti o prigovorima određuje rok u kojem dotični poduzetnik može pisanimputem obavijestiti ESB ili nadležnu nacionalnu središnju banku, ovisno oslučaju, o svojim stajalištima u vezi s podnesenim prigovorima, ne dovodeći upitanje mogućnost dorađivanja tih stajališta na usmenoj raspravi ako jepoduzetnik bude zatražio u svojem pisanom očitovanju. Ovaj rok ne smije bitikraći od 30 radnih dana, a počinje teći od primitka obavijesti iz stavka 1. ovogčlanka. 3. Nakon primitka odgovora od dotičnog poduzetnika, ESB ili nadležna nacionalnasredišnja banka, ovisno o slučaju, odlučuje o tome hoće li se provoditi daljnjeistrage radi rješavanja svih neriješenih pitanja. Dodatna obavijest oprigovorima, u skladu sa stavkom 1. , šalje se dotičnom poduzetniku samo ako sena temelju ishoda daljnjih istraga koje je proveo ESB ili nadležna nacionalnasredišnja banka, ovisno o slučaju, moraju uzeti u obzir nove činjenice protivdotičnog poduzetnika ili ako se izmijene dokazi za sporne povrede. 4. U svojoj odluci o izricanju sankcije, ESB postupa samo po prigovorima okojima je dostavljena obavijest na način opisan u stavku 1. ovog članka i zakoje je dotičnom poduzetniku dana mogućnost iznošenja stajališta. Članak 6. Prava i obveze dotičnog poduzetnika 1. Dotični poduzetnik surađuje s ESB-om ili nadležnom nacionalnom središnjombankom, ovisno o slučaju, u istražnoj fazi postupka radi utvrđivanja povrede. Dotični poduzetnik ima pravo podnositi sve dokumente, poslovne knjige ilievidencije, odnosno njihove preslike ili izvatke, te pružiti sva pisana iliusmena obrazloženja. 2. Ako dotični poduzetnik ometa, ne poštuje ili ne izvršava obveze koje ESB ilinadležna nacionalna središnja banka, ovisno o slučaju, određuje u sklopuizvršavanja svojih ovlasti tijekom postupka radi utvrđivanja povrede, takvoponašanje može biti dovoljna osnova za pokretanje postupka radi utvrđivanjapovrede u skladu s pravilima ove Uredbe i dovesti do izricanja periodičnihpenala. 3. Dotični poduzetnik ima pravo na zastupanje po punomoćniku tijekom postupkaradi utvrđivanja povrede. 4. Kad je obaviješten u skladu s člankom 5. stavkom 1. , dotični poduzetnik imapravo pristupa dokumentima i ostalim materijalima koje prikupi ESB ili nadležnanacionalna središnja banka, ovisno o slučaju, a koji čine osnovu za dokazivanjenavodne povrede. 5. Ako u svom pisanom očitovanju dotični poduzetnik zatraži i usmenosaslušanje, to obavljaju, na određeni dan, osobe koje za to imenuje ESB ilinadležna nacionalna središnja banka, ovisno o slučaju. Usmena se saslušanjaodržavaju u prostorijama ESB-a ili nadležne nacionalne središnje banke. Usmenasaslušanja nisu javna. Osobe se saslušavaju odvojeno ili u prisutnosti drugihosoba koje su pozvane da prisustvuju saslušanju. Dotični poduzetnik možepredložiti, u razumnim granicama, da ESB ili nadležna nacionalna središnjabanka, ovisno o slučaju, sasluša osobe koje mogu potvrditi bilo koji aspektnjegova pisanog očitovanja. 6. Bitan sadržaj izjava saslušanih osoba bilježi se u zapisniku koji su teosobe dužne pročitati i odobriti samo u dijelu koji se odnosi na njihovevlastite izjave. 7. Informacije i zahtjevi ESB-a ili nadležne nacionalne središnje banke, ovisnoo slučaju, za prisustvovanje usmenom saslušanju šalju se adresatima preporučenompoštom s potvrdom primitka ili se dostavljaju osobno uz potvrduprimitka. Članak 7. Povjerljivost postupka radi utvrđivanja povrede 1. Postupak radi utvrđivanja povrede provodi se uz poštovanje načelapovjerljivosti i poslovne tajne. 2. Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 4. , dotični poduzetnik nema pristupdokumentima ili drugim materijalima u posjedu ESB-a ili nadležne nacionalnesredišnje banke koji se smatraju povjerljivim u odnosu na treće osobe ili na ESBili na nadležnu nacionalnu središnju banku. Oni posebno obuhvaćaju dokumente ilidruge materijale koji sadrže informacije koje se odnose na poslovne interesedrugih poduzetnika ili na interne dokumente ESB-a, nadležne nacionalne središnjebanke, drugih institucija ili tijela Zajednice ili drugih nacionalnih središnjihbanaka, kao što su bilješke, nacrti i drugi radni materijali. Članak 8. Preispitivanje odluke od strane Upravnog vijeća ESB-a 1. Upravno vijeće ESB-a može zatražiti od dotičnog poduzetnika, Izvršnog odboraESB-a i/ili nadležne nacionalne središnje banke da pruže dodatne informacijekako bi preispitalo odluku Izvršnog odbora ESB-a. 2. Upravno vijeće ESB-a određuje rok u kojem se moraju dostaviti informacije,pri čemu taj rok ne smije biti kraći od 10 radnih dana. Članak 9. Izvršenje odluke 1. Kad odluka o izricanju sankcije postane konačna, Upravno vijeće ESB-a, nakonsavjetovanja s nadležnim nacionalnim nadzornim tijelima, može odlučiti da objaviodluku ili informacije koje se na nju odnose u Službenom listuEuropskih zajednica. Pri donošenju odluke o objavi poštuje se opravdaniinteres dotičnog poduzetnika da zaštiti svoje poslovne interese i svaki drugipojedinačni interes. 2. Odlukom ESB-a utvrđuje se način na koji će se izvršiti plaćanjesankcije. 3. ESB može zatražiti od nacionalne središnje banke države članice na čijem sepodručju nadležnosti sankcija mora izvršiti da donese sve mjere potrebne u tusvrhu. 4. Nacionalne središnje banke izvješćuju ESB o izvršenju sankcije. 5. ESB pohranjuje sve informacije koje su bitne za izricanje i izvršenjesankcije u spis koji se čuva najmanje pet godina od dana kada odluka o izricanjusankcije postane konačna. Kako bi ESB ispunio ovu dužnost, nadležna nacionalnasredišnja banka dostavlja ESB-u svu izvornu dokumentaciju i materijale kojeposjeduje, a koji se odnose na postupak radi utvrđivanja povrede. Članak 10. Pojednostavnjeni postupak za manje povrede 1. U slučaju manje povrede, Izvršni odbor ESB-a može odlučiti da primijenipojednostavnjeni postupak radi utvrđivanja povrede. Sankcija koja se izriče usklopu ovakvog postupka ne smije prelaziti iznos od 25 000eura. 2. Pojednostavnjeni postupak obuhvaća sljedeće korake: (a) Izvršni odbor ESB-a obavješćuje dotičnog poduzetnika o navodnojpovredi; (b) obavijest sadrži sve činjenice koje čine dokaz o navodnojpovredi i odgovarajuću sankciju; (c) obaviješću se dotični poduzetnik obavješćuje o činjenici da seprimjenjuje pojednostavnjeni postupak i o njegovom pravupodnošenja prigovora na ovakav postupak u roku od 10 radnih danaod primitka obavijesti; i (d) ako je prigovor podnesen prije isteka roka utvrđenog u točki(c) ovog stavka, postupak radi utvrđivanja povrede smatra sepokrenutim, a rok od 30 radnih dana u kojem je moguće ostvaritipravo na raspravu počinje teći s danom isteka krajnjeg rokautvrđenog u točki (c) ovog stavka. Ako se prije krajnjeg rokautvrđenog u točki (c) ne podnese nikakav prigovor, odlukaIzvršnog odbora ESB-a o izricanju sankcije postajekonačna. 3. Ovaj članak ne dovodi u pitanje postupak koji se primjenjuje u slučajunepridržavanja odredbi o minimalnim obveznim pričuvama kako je utvrđeno u članku11. ove Uredbe. Članak 11. Postupak u slučaju nepridržavanja odredbi o minimalnim obveznimpričuvama 1. U slučaju nepridržavanja predviđenom u članku 7. stavku 1. Uredbe Vijeća ominimalnim pričuvama, ne primjenjuju se članak 2. stavci 1. i 3. , članci 3. , 4. i 5. te članak 6. , s iznimkom stavka 3. , ove Uredbe. Rok predviđen člankom 8. stavkom 2. skraćuje se na pet radnih dana. 2. Izvršni odbor ESB-a može odrediti i objaviti kriterije prema kojima ćeprimjenjivati sankcije iz članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća o minimalnimpričuvama. Ti se kriteriji mogu objaviti putem obavijesti u Službenom listuEuropskih zajednica. 3. Prije izricanja sankcije u skladu s člankom 7. stavkom 1. Uredbe Vijeća ominimalnim pričuvama Izvršni odbor ESB-a ili, u njegovo ime, nadležna nacionalnasredišnja banka, obavješćuje dotičnog poduzetnika o navodnom nepridržavanju iodgovarajućoj sankciji. Obavijest sadržava sve relevantne činjenice navodnognepridržavanja i njome se dotični poduzetnik obavješćuje da se, ako ne podnesenikakav prigovor, sankcija smatra izrečenom na temelju odluke Izvršnog odboraESB-a. 4. Nakon primitka obavijesti, dotičnom poduzetniku daje se pet radnihdana: — da prizna navodno nepridržavanje i pristane na plaćanje izrečenesankcije, u kojem slučaju se postupak radi utvrđivanja povredesmatra završenim, ili — da predoči sve pisane informacije, objašnjenja ili prigovore koji semogu smatrati relevantnim za odluku o izricanju ili neizricanjusankcije. Dotični poduzetnik može također priložiti svu relevantnudokumentaciju kao dokaz o sadržaju svojeg odgovora. Nadležnanacionalna središnja banka bez nepotrebnog odgađanja prosljeđujespis Izvršnom odboru ESB-a, koji tada odlučuje o tome treba li iline izreći sankciju. 5. Ako dotični poduzetnik ne podnese nikakav pisani prigovor u utvrđenom roku,sankcija se smatra izrečenom na temelju odluke Izvršnog odbora ESB-a. Nakon štoodluka postane konačna u skladu s odredbama Uredbe Vijeća, dotičnom sepoduzetniku naplaćuje iznos sankcije utvrđen u obavijesti. 6. U slučajevima predviđenima u prvoj alineji stavka 4. i stavku 5. , ESB ilinadležna nacionalna središnja banka uime ESB-a, ovisno o slučaju, daje pisanuobavijest nadležnim nadzornim tijelima. Članak 12. Rokovi 1. Ne dovodeći u pitanje članak 4. Uredbe Vijeća, rokovi predviđeni ovomUredbom počinju teći od dana nakon primitka obavijesti, odnosno njezine osobnedostave. Adresat mora primiti svaku obavijest od dotičnog poduzetnika ili mu seona mora poslati preporučenom poštom prije isteka odgovarajućeg roka. 2. U slučaju da rok istječe u subotu, nedjelju ili na praznik, produžava se dokraja sljedećeg radnog dana. 3. Za potrebe ove Uredbe, praznici relevantni za ESB jesu oni predviđeni uPrilogu ovoj Uredbi, a praznici relevantni za nacionalne središnje banke jesuoni utvrđeni u skladu sa zakonom na području države članice u kojoj se nalazidotični poduzetnik. Izraz „radni dan” tumači se uskladu s tim. ESB ažurira Prilog ovoj Uredbi kad god je to potrebno. Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 23. rujna 1999. Uime Upravnog vijeća ESB-a Predsjednik Willem F. DUISENBERG (1)  SL L 318,27. 11. 1998. , str. 4. (2)  SL L 318, 27. 11. 1998. , str. 1. (3)  SL L 318, 27. 11. 1998. , str. 8. PRILOG (informativno) Popis praznika (iz članka 12. stavka 3. ) ESB se pridržava sljedećih praznika: Nova godina 1. siječnja Pokladni utorak (pola dana) datum se mijenja Veliki petak datum se mijenja Uskrsni ponedjeljak datum se mijenja Praznik rada 1. svibnja Obljetnica deklaracije Roberta Schumana 9. svibnja Uzašašće datum se mijenja Duhovi datum se mijenja Tijelovo datum se mijenja Dan ujedinjenja Njemačke 3. listopada Svi sveti 1. studenoga Badnjak 24. prosinca Božić 25. prosinca 26. prosinca 26. prosinca Stara godina 31. prosinca


title: Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 2157/1999, annettu 23 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia (EKP/1999/4)

text: 12. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 264/21 EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 2157/1999, annettu 23 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia (EKP/1999/4) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka päätösten rikkomisen selvittämiseen, ei ole mitään oikeudellisia esteitä, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä ’perustamissopimus’) ja erityisesti sen 110 artiklan 3 kohdan, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’perussääntö’) ja erityi- sesti sen 34. 3 ja 19. 1 artiklan sekä Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2532/98 (1) (jäljempänä ’neuvoston asetus’) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo, että 1) 2) 3) 4) 5) 6) perussäännön 34. 3 ja 43. 1 artiklan, eräistä Ison-Britan- nian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 25 8 kohdan ja eräistä Tanskaa koskevista määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 26 2 kohdan mukaisesti tässä asetuksessa ei anneta oikeuksia eikä aseteta velvolli- suuksia rahaliittoon osallistumattomille jäsenvaltioille, neuvoston asetuksessa säädetään ne rajat ja ehdot, joita noudattaen Euroopan keskuspankki (EKP) voi määrätä yrityksille sakkoja tai uhkasakkoja, jos ne laiminlyövät EKP:n asetusten tai päätösten mukaisia velvoitteitaan, neuvoston asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa EKP:lle anne- taan säädösvaltaa niiden järjestelyjen täsmentämiseksi, joilla neuvoston asetuksen mukaisesti voidaan määrätä seuraamuksia, muissa neuvoston tai EKP:n asetuksissa voidaan säätää yksittäisten alojen erityisseuraamuksista ja niissä voidaan viitata tällaisten seuraamusten määräämisen periaat- teiden ja menettelyjen osalta tähän asetukseen, osapuolten että otetaan määritellessään sovellettavia seuraamuksia EKP:n on oikeus varmistettava, kolmansien laajasti puolustautua sekä huomioon soveltaen yleisiä oikeusperiaatteita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja erityisesti olemassa olevaa oikeuskäytäntöä, joka koskee Euroopan komission tutkinnallista toimivaltaa kilpailun alalla, mahdollisimman Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tietojenvaihdolle, sisäiselle EKP:n asetusten tai liittyy joka (1) EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 4. 7) 8) 9) ne bis in idem -periaatetta on noudatettava aloitettaessa määräysten rikkomisesta johtuva menettely, sääntöjen, jotka koskevat EKP:n ja toimivaltaisen kansal- lisen keskuspankin toimivaltuuksia määräysten rikkomi- sesta johtuvassa menettelyssä, on oltava sellaiset, että väitettyä määräysten rikkomista voidaan tutkia tehok- kaasti ja perusteellisesti, ottamalla kuitenkin samalla mahdollisimman hyvin huomioon yrityksen oikeus puolustautua ja määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä noudatettava salassapitovelvollisuus, jäsenvaltioiden viranomaisten apua saatetaan tarvita, jotta EKP ja toimivaltainen kansallinen keskuspankki voisivat määräysten rikkomisesta johtuvassa menette- lyssä käyttää tehokkaasti toimivaltuuksiaan, 10) kun määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn mahdollinen tutkintavaihe on saatu päätökseen ja kun yritys on saanut tutkinnan tulokset ja ilmoituksen sitä vastaan esitetyistä väitteistä, sillä on oikeus tulla kuul- luksi, 11) määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä on noudatettava luottamuksellisuuden ja salassapitovelvolli- suuden periaatteita; luottamuksellisuus tai salassapito eivät saa vaikuttaa yrityksen oikeuteen puolustautua, 12) 13) EKP:n neuvosto voi käsitellä määräysten rikkomista koskevan päätöksen uudelleen; uudelleen käsittelyä varten on luotava ehdot, erityispiirteet lisätäkseen seuraamusten täytäntöönpanovaltansa avoi- muutta ja tehokkuutta EKP voi päättää julkistaa seuraa- muksia koskevat lopulliset päätöksensä tai mitä tahansa niihin liittyviä tietoja; ottaen huomioon rahoitusmark- kinoiden seuraamuksen määräämistä koskevan päätöksen julkistamisen tulee olla poikkeuksel- johon EKP saa ryhtyä ainoastaan linen toimenpide, harkittuaan kyseiseen tapaukseen liittyviä olosuhteita ja päätöksen todennäköisiä vaikutuksia yrityksen maineelle sekä sen oikeutetuille liiketaloudellisille eduille; julkista- mista koskevan päätöksen yhteydessä on noudatettava syrjimättömyysperiaatetta ja taattava yhdenmukainen L 264/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 12. 10. 1999 14) 15) 16) toimintaympäristö; ottaen huomioon edellä mainitun on toivottavaa, että asianomaisia valvontaviranomaisia kuul- laan ennen julkistamispäätöksen tekemistä; seuraa- muksen määräämistä koskevan päätöksen julkistaminen ei saa missään tapauksessa johtaa salassa pidettävien tietojen ilmituloon, päätös, jossa määrätään maksuvelvollisuus, on pantava täytäntöön perustamissopimuksen 256 artiklan mukai- sesti; kansalliset keskuspankit voidaan valtuuttaa ryhty- mään kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin päätöksen täytäntöönpanemiseksi, järkevän ja tehokkaan hallinnon kannalta vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta soveltaa vähäisiin määräysten rikkomisiin yksinkertaistettua menettelyä, tätä asetusta sovelletaan sellaisiin määräysten rikkomi- siin, jotka on määritelty Euroopan keskuspankin sovelta- mista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 (1) ’vähimmäisvarantoja koskeva neuvoston (jäljempänä asetus’) 7 artiklan 1 kohdassa noudattaen kyseisen 7 artiklan 2 kohdan mukaisia rajoja ja ehtoja; vähimmäis- varantoja koskevan neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisen vähimmäisvarantovelvoitteen laimin- lyönnin erityispiirteet oikeuttavat antamaan erikoissään- nöksiä, jotka mahdollistavat nopean menettelyn seuraa- siten, että yrityksen oikeutta musten määräämiseksi ja puolustautua ei loukata, 17) käyttäessään toimivaltuuksiaan, joista on määrätty Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (2) 7 artiklassa, EKP:n on noudatettava neuvoston asetuksen ja tämän asetuksen säännöksiä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Määritelmät ilmaisulla asetuksessa ’toimivaltainen Tässä kansallinen keskuspankki’ tarkoitetaan sen jäsenvaltion kansallista keskus- pankkia, jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella väitetty määräysten rikkominen on tapahtunut. Muilla käytetyillä ilmai- suilla on sama merkitys kuin niille on määritelty neuvoston asetuksen 1 artiklassa. (1) EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 1. (2) EYVL L 318, 27. 11. 1998, s. 8. 2 artikla Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloitta- minen 1. Samojen tosiseikkojen perusteella yritystä vastaan voidaan aloittaa enintään yksi määräysten rikkomisesta johtuva menet- tely. Sen vuoksi EKP:n johtokunta tai toimivaltainen kansal- linen keskuspankki ei saa tehdä päätöstä määräysten rikkomi- sesta johtuvan menettelyn aloittamisesta ennen kuin ne ovat ilmoittaneet asiasta toisilleen ja kuulleet toisiaan. 2. Ennen kuin EKP ja/tai toimivaltainen kansallinen keskus- pankki päättää aloittaa määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn, se voi pyytää yritykseltä mitä tahansa väitettyyn määräysten rikkomiseen liittyviä tietoja. 3. Määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä EKP:n johtokunta tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki voivat pyynnöstä auttaa toisiaan ja toimia yhteistyössä, erityisesti toimittamalla toisilleen kaikki tärkeinä pidettävät tiedot. Jolleivät osapuolet ole muuta sopineet, kaikessa viestin- 4. nässä EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ja yri- tyksen välillä on käytettävä sen jäsenvaltion virallista yhtei- sökieltä (tai yhtä jäsenvaltion virallisista yhteisökielistä), jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella väitetty määräysten rikko- minen on tapahtunut. 3 artikla EKP:n ja toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimival- tuudet Väitettyyn määräysten rikkomiseen liittyvien tietojen 1. hankkimiseksi EKP:lle ja toimivaltaiselle kansalliselle keskuspan- kille neuvoston asetuksessa annettuihin toimivaltuuksiin kuuluu oikeus etsiä tutkintaa suoritettaessa mitä tahansa tietoa sekä oikeus etsiä tietoja ilmoittamatta siitä yritykselle etukäteen. 2. EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin henki- löstö, jolla on sisäisten sääntöjensä mukaisesti valtuudet etsiä tietoja yrityksen tiloissa, saa käyttää toimivaltaansa esittämällä sisäisten sääntöjensä mukaisesti kirjallisena annetun virallisen luvan. joka 3. Jokaisessa toimivaltaisen kansallisen keskuspankin perustuu EKP:n tai toimivaltuuksiin, on mainittava tutkimuksen aihe ja tarkoitus. pyynnössä, osoitetussa yritykselle 4 artikla Jäsenvaltioiden viranomaisten apu EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki voi varo- 1. toimenpiteenä pyytää apua jäsenvaltioiden viranomaisilta. 2. Mikään jäsenvaltion viranomainen ei voi arvioida tutki- musten tarpeellisuutta EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin puolesta. 12. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 264/23 5 artikla Ilmoitus väitteistä Heti kun yritys on saanut edellä olevan 5 artiklan 1 4. kohdan mukaisen ilmoituksen, sillä on oikeus saada nähtäväk- seen EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ko- koamat asiakirjat ja muun aineiston, johon väitetyn määräysten rikkomisen näyttö perustuu. Ennen kuin minkäänlaisia päätöksiä seuraamuksen 1. toimivaltaisen kansallisen määräämisestä tehdään, EKP:n tai keskuspankin on tehtävä kirjallinen ilmoitus mahdollisten tutkimusten tuloksista ja yritystä vastaan esite- tyistä väitteistä. yritykselle 2. Ilmoittaessaan yritykselle sitä vastaan esitetyistä väitteistä EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on annettava jonka kuluessa yritys voi esittää näkemyksensä määräaika, esitetyistä väitteistä kirjallisesti EKP:lle toimivaltaiselle kansalliselle keskuspankille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yrityksen mahdollisuutta selostaa näitä näkemyksiään suulli- sessa kuulemisessa, jos yritys vaatii sellaista kirjallisessa vasti- neessaan. Määräaika on vähintään 30 työpäivää, ja se alkaa siitä, kun yritys vastaanottaa edellä 1 kohdassa mainitun ilmoi- tuksen. tai EKP:n tai 3. toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on päätettävä, onko yritykseltä saadun palautteen lisäksi syytä tehdä lisätutkimuksia mahdollisten avointen kysymysten selvit- tämiseksi. Yritykselle voidaan lähettää uusi 1 kohdan mukainen ilmoitus väitteistä ainoastaan siinä tapauksessa, että EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin suorittamat lisätutki- mukset että uusia seikkoja on otettava huomioon yritystä vastaan tai että todistusaineisto muuttuu kiistanalaisissa määräysten rikkomistapauksissa. johtavat siihen, seuraamuksen EKP voi ottaa 4. Päättäessään määrätä huomioon ainoastaan ne väitteet, joista on ilmoitettu edellä olevan 1 kohdan mukaisesti ja joista yritys on voinut esittää oman näkemyksensä. 5. Mikäli yritys pyytää kirjallisessa vastineessaan myös suul- lisen kuulemisen järjestämistä, EKP:n tai toimivaltaisen kansal- lisen keskuspankin tehtävään nimeämien henkilöiden on järjes- tettävä kuuleminen erikseen määrättävänä ajankohtana. Suul- liset kuulemiset järjestetään EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin tiloissa. Suulliset kuulemiset eivät ole julkisia. Henkilöitä kuullaan yksitellen tai kuulemiseen kutsuttujen muiden henkilöiden läsnäollessa. Yritys voi kohtuullisuuden rajoissa ehdottaa EKP:lle tai toimivaltaiselle kansalliselle keskus- pankille voivat vahvistaa yrityksen kirjallisessa vastineessa mainittuja seikkoja. sellaisten henkilöiden kuulemista, jotka Kunkin henkilön antaman lausunnon olennainen sisältö ja 6. kirjataan pöytäkirjaan, hyväksyy ainoastaan oman lausuntonsa osalta. jonka kyseinen henkilö lukee EKP:n tai 7. toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on toimitettava tiedot ja pyynnöt osallistua suullisiin kuulemisiin vastaanottajille kirjattuna kirjeenä tai henkilökohtaisesti kuittia vastaan. 7 artikla Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn salassapito 1. Määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä nouda- tetaan salassapitovelvollisuuden periaatteita. luottamuksellisuuden ja 6 artikla Yrityksen oikeudet ja velvoitteet 1. Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn tutkintavai- heessa yrityksen on toimittava yhteistyössä EKP:n tai toimival- taisen kansallisen keskuspankin kanssa. Yrityksellä on oikeus esittää mitä tahansa asiakirjoja tai tositteita kirjanpidosta tai arkistoista tai niistä otettuja kopioita tai otteita ja antaa mitä tahansa kirjallisia tai suullisia selvityksiä. Yritystä vastaan voidaan aloittaa määräysten rikkomisesta 2. johtuva menettely tämän asetuksen mukaisesti ja sille voidaan määrätä uhkasakkoja pelkästään sillä perusteella, että se vastustaa, laiminlyö tai jättää noudattamatta velvoitteita, joita EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki on sille aset- tanut määräysten rikkomisesta johtavaan menettelyyn liittyvien toimivaltuuksiensa nojalla. Yrityksellä on oikeus käyttää asiamiestä määräysten 3. rikkomisesta johtuvassa menettelyssä. Yritys ei voi saada nähtäväkseen sellaisia EKP:n tai toimi- 2. valtaisen kansallisen keskuspankin hallussa olevia asiakirjoja tai muuta aineistoa, joita pidetään luottamuksellisina kolmansien osapuolten tai EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskus- pankin kannalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä mainitun 6 artiklan 4 kohdan soveltamista. Tällaiseen luotta- muksellisena pidettävään aineistoon kuuluvat erityisesti asia- kirjat tai muu aineisto, joka sisältää muiden yritysten liiketalou- dellisiin etuihin liittyvää tietoa, tai EKP:n, toimivaltaisen kansal- lisen keskuspankin, muiden yhteisön toimielinten tai laitosten tai muiden kansallisten keskuspankkien sisäiset asiakirjat, kuten luonnokset ja muut valmisteluasiakirjat. muistiot, 8 artikla Päätöksen uudelleenkäsittely EKP:n neuvostossa EKP:n neuvosto voi pyytää yritystä, EKP:n johtokuntaa 1. ja/tai toimivaltaista kansallista keskuspankkia toimittamaan lisätietoja EKP:n johtokunnan päätöksen uudelleenkäsittelyä varten. L 264/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 12. 10. 1999 EKP:n neuvoston on annettava määräaika, johon 2. mennessä tiedot pitää toimittaa; määräajan tulee olla vähintään 10 työpäivää. 9 artikla Päätöksen täytäntöönpano Sen jälkeen kun seuraamuksen määräämistä koskevasta 1. päätöksestä on tullut lopullinen, EKP:n neuvosto voi, kuultuaan ensin asianomaisia kansallisia valvontaviranomaisia, päättää julkistaa päätöksen tai siihen liittyviä tietoja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätettäessä julkistaa tietoja on otettava huomioon yrityksen oikeutus suojella liiketaloudellisia etujaan sekä mitkä tahansa muutkin yksityiset edut. EKP:n päätöksellä määrätään, miten seuraamuksen maksu 2. on suoritettava. 3. EKP voi pyytää sen jäsenvaltion kansallista keskus- pankkia, jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella seuraamus on määrä panna täytäntöön, ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin seuraamuksen täytäntöönpanemiseksi. Kansallisten keskuspankkien on tiedotettava EKP:lle 4. seuraamuksen täytäntöönpanosta. EKP:n on säilytettävä kaikki seuraamuksen määrittelemi- 5. seen ja täytäntöönpanoon liittyvät tiedot vähintään viiden vuoden ajan siitä päivästä lähtien, jona seuraamuksen määrää- mistä koskevasta päätöksestä tulee lopullinen. Jotta EKP voisi täyttää tämän velvoitteen, toimivaltaisen kansallisen keskus- pankin on toimitettava EKP:lle kaikki sen hallussa olevat alku- peräiset asiakirjat joka liittyy määräysten ja muu aineisto, rikkomisesta johtuvaan menettelyyn. 10 artikla Yksinkertaistettu menettely vähäisissä määräysten rikko- misissa 1. Vähäisissä määräysten rikkomisissa EKP:n johtokunta voi päättää soveltaa yksinkertaistettua määräysten rikkomisesta johtuvaa menettelyä. Tällaisessa menettelyssä määrättävä seuraamus saa olla enintään 25 000 euroa. määräaika, jona yritys voi käyttää oikeuttaan tulla kuulluksi, alkaa c kohdassa mainitun määräajan umpeutuessa. Mikäli yritys ei esitä c kohdassa määritellyn määräajan kuluessa vastaväitettä, seuraamuksen määräämistä koskevasta EKP:n johtokunnan päätöksestä tulee lopullinen. 3. Mitä tässä artiklassa säädetään, ei rajoita tämän asetuksen 11 artiklan mukaisen vähimmäisvarantovelvoitteiden laimin- lyönnistä johtuvan menettelyn soveltamista. 11 artikla Vähimmäisvarantovelvoitteiden laiminlyönnistä johtuva menettely 1. Vähimmäisvarannoista annetun neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisen laiminlyönnin osalta ei sovelleta tämän asetuksen 2 artiklan 1 ja 3 kohdan, 3, 4 ja 5 artiklan sekä 6 artiklan säännöksiä, lukuun ottamatta sen 3 kohtaa. Edellä olevan 8 artiklan 2 kohdan mukaista määräaikaa lyhen- netään viiteen työpäivään. 2. EKP:n johtokunta voi määritellä ja julkistaa periaatteet, joiden mukaisesti se soveltaa vähimmäisvarannoista annetun neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisia seuraa- muksia. Kyseiset periaatteet voidaan julkistaa ilmoittamalla niistä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Ennen annetun vähimmäisvarannoista 3. neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisten seuraamusten määräämistä EKP:n johtokunnan tai sen puolesta toimivan toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on ilmoitettava yrityk- selle väitetyistä laiminlyönnistä ja siihen sovellettavasta seuraa- muksesta. Ilmoituksessa on mainittava kaikki olennaiset väitet- tyyn laiminlyöntiin liittyvät seikat sekä mainittava, että mikäli yritys ei esitä mitään vastaväitteitä, seuraamus katsotaan määrä- tyksi EKP:n johtokunnan päätöksellä. Yrityksen vastaanotettua 4. työpäivää aikaa joko ilmoituksen sillä on viisi — myöntää väitetty laiminlyönti ja suostua maksamaan siitä jolloin määräysten ilmoituksessa määritelty seuraamus, rikkomista johtuvan menettelyn katsotaan päättyneen, 2. Yksinkertaistetun menettelyn vaiheet ovat seuraavat: tai a) EKP:n johtokunta ilmoittaa yritykselle väitetystä määräysten rikkomisesta, b) ilmoituksessa on mainittava kaikki tosiseikat, joita käytetään määräysten rikkomista koskevan väitteen perusteeksi esitet- tynä näyttönä, sekä sovellettava seuraamus, c) ilmoituksessa on mainittava, että tapauksessa sovelletaan yksinkertaistettua menettelyä ja että yrityksellä on oikeus esittää menettelyä koskeva vastaväite 10 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, ja d) mikäli vastaväite esitetään ennen c kohdassa määritetyn rikkomisesta umpeutumista, määräysten ja 30 työpäivän määräajan johtuvan menettelyn katsotaan alkaneen, — esittää mitä tahansa kirjallista tietoa, selvityksiä tai vasta- väitteitä, joita voidaan pitää olennaisina päätettäessä siitä, tullaanko seuraamus määräämään. Yritys voi liittää toimit- tamaansa vastineeseen todistusaineistoksi mitä tahansa asia- kirjoja. Vastineen vastaanottavan toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on toimitettava asiakirjat viipymättä edelleen EKP:n johtokunnalle, jonka on sen jälkeen tehtävä päätös seuraamuksen määräämisestä tai määräämättä jättämisestä. 5. Mikäli yritys ei esitä annetun määräajan kuluessa kirjal- lista vastaväitettä, seuraamus katsotaan määrätyksi EKP:n johto- kunnan päätöksellä. Kun päätöksestä on tullut lopullinen neuvoston asetuksen säännösten mukaisesti, yritykseltä peri- tään ilmoituksessa määritelty seuraamus. 12. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 264/25 Edellä olevan 4 kohdan 1 luetelmakohdan ja 5 kohdan 6. mukaisissa tilanteissa EKP:n tai EKP:n puolesta toimivan toimi- valtaisen kansallisen keskuspankin on ilmoitettava lopullisesta päätöksestä kirjallisesti asianomaisille valvontaviranomaisille. 12 artikla Määräajat 1. Tämän asetuksen mukaiset määräajat alkavat sitä päivää seuraavasta päivästä, jona tiedonanto on saapunut vastaanotta- jalle tai se on toimitettu tälle henkilökohtaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen 4 artiklan sovel- tamista. Kaikkien yrityksen toimittamien tiedonantojen on oltava perillä vastaanottajalla tai lähetettynä kirjattuna kirjeenä ennen kulloinkin sovellettavan määräajan umpeutumista. 2. Mikäli määräaika umpeutuu lauantaina, sunnuntaina tai yleisenä vapaapäivänä, määräajan katsotaan jatkuvan tätä seuraavan työpäivän päättymiseen saakka. Tässä asetuksessa EKP:n huomioon ottamilla yleisillä 3. vapaapäivillä tarkoitetaan tämän asetuksen liitteessä lueteltuja päiviä, kun taas kansallisten keskuspankkien huomioon otta- milla yleisillä vapaapäivillä tarkoitetaan yrityksen sijaintivaltion voimassa olevien lakien mukaisia vapaapäiviä alueella, jolla yritys sijaitsee. Termin ”työpäivä” merkitys määräytyy edellä sanotun mukaisesti. EKP päivittää tämän asetuksen liitettä tarvittaessa. Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä syyskuuta 1999. EKP:n neuvoston puolesta Willem F. Duisenberg Puheenjohtaja L 264/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 12. 10. 1999 LIITE (viitteellinen) Luettelo yleisistä vapaapäivistä (12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut vapaapäivät) EKP ottaa huomioon seuraavat yleiset vapaapäivät: uudenvuodenpäivä laskiaistiistai (½ päivää) pitkäperjantai 2. pääsiäispäivä vappu Eurooppa-päivä helatorstai helluntain jälkeinen maanantai Kristuksen ruumiin juhla (Corpus Christi) Saksan yhdistymisen muistopäivä pyhäinpäivä jouluaatto joulupäivä 2. joulupäivä uudenvuodenaatto 1. tammikuuta päivä vaihtelee päivä vaihtelee päivä vaihtelee 1. toukokuuta 9. toukokuuta päivä vaihtelee päivä vaihtelee päivä vaihtelee 3. lokakuuta 1. marraskuuta 24. joulukuuta 25. joulukuuta 26. joulukuuta 31. joulukuuta


title: Regulamento (CE) n° 2032/1999 da Comissão, de 23 de Setembro de 1999, que fixa a restituição máxima à exportação de cevada no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n° 1701/1999

text: 24. 9. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 251/9 REGULAMENTO (CE) N. o 2032/1999 DA COMISSÃO de 23 de Setembro de 1999 que fixa a restituição máxima à exportação de cevada no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n. o 1701/1999 A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regula- mento (CE) n. o 2513/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 4. o, (1) (2) Considerando que, pelo Regulamento (CE) n. o 1701/ /1999 da Comissão (5), foi aberto um concurso para a restituição e/ou a imposição à exportação de cevada para todos os países terceiros; Considerando que o artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95 prevê que a Comissão pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/ /92, decidir sobre a fixação duma restituição máxima à exportação, tendo em conta os critérios previstos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95; que, neste caso, será (serão) declarado(s) adjudicatário(s) o(s) propo- nente(s) cuja(s) proposta(s) se situa(m) a um nível igual ou inferior ao da restituição máxima, assim como o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposição de exportação; (3) (4) Considerando que a aplicação dos critérios acima refe- ridos à situação actual dos mercados do cereal em questão leva a fixar a restituição máxima à exportação no montante referido no artigo 1. o; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o No que diz respeito às propostas comunicadas de 17 a 23 de Setembro de 1999 no âmbito do concurso referido no Regula- mento (CE) n. o 1701/1999, a restituição máxima exportação de cevada é fixada em 28,89 EUR/t. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 24 de Setembro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 23 de Setembro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 201 de 31. 7. 1999, p. 27


title: Initiativ från Republiken Finland inför antagandet av rådets beslut om justering av löneförmåner och tillägg för anställda vid Europol

eurovoc_concepts:
Europol
Finland
allowances and expenses
national implementing measure
remuneration of work

text: 23. 9. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 269/1 (F(cid:246)rberedande r(cid:228)ttsakter med till(cid:228)mpning av avdelning VI i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen) R¯DET Initiativ fr(cid:229)n Republiken Finland inf(cid:246)r antagandet av r(cid:229)dets beslut om justering av l(cid:246)nef(cid:246)rm(cid:229)ner och till(cid:228)gg f(cid:246)r anst(cid:228)llda vid Europol (1999/C 269/01) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av r(cid:229)dets akt av den 3 december 1998 om antagande av tj(cid:228)stef(cid:246)reskrifter f(cid:246)r anst(cid:228)llda vid Europol (1), s(cid:228)rskilt artikel 44 i dessa, med beaktande av Republiken Finlands initiativ, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), med beaktande av den (cid:246)versyn av Europol tj(cid:228)nstem(cid:228)nnens l(cid:246)nef(cid:246)rm(cid:229)ner som gjorts av Europols styrelse, och av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: (1) Den n(cid:228)mnda (cid:246)versynen av styrelsen tog h(cid:228)nsyn till f(cid:246)r(cid:228)ndrade levnadskostnader i Haag, l(cid:246)nef(cid:246)r(cid:228)nd- ringar i offentligt tj(cid:228)nst i medlemsstaterna och Europols behov av rekrytering. (2) Denna (cid:246)versyn motiverar en (cid:246)kning med 8,5 % av l(cid:246)nef(cid:246)rm(cid:229)nerna f(cid:246)r perioden mellan det datum d(cid:229) den ursprungliga l(cid:246)nen fastst(cid:228)lldes och den 1 juli 1999. (3) Det (cid:228)r r(cid:229)det som enh(cid:228)lligt skall fatta beslut om justering av l(cid:246)nef(cid:246)rm(cid:229)ner och till(cid:228)gg f(cid:246)r anst(cid:228)llda vid Europol p(cid:229) grundval av (cid:246)versynen. (4) Denna justering utesluter inte ytterligare justeringar som (cid:228)r till(cid:228)mpliga fr(cid:229)n det datum d(cid:229) Europol inleder sin verksamhet, om levnadskostnaderna i Haag skulle motivera s(cid:229)dana justeringar. H˜RIGENOM F(cid:214)RESKRIVS F(cid:214)LJANDE. Fr(cid:229)n och med den 1 juli 1999 skall r(cid:229)dets akt av den 3 december 1998 (cid:228)ndras p(cid:229) f(cid:246)ljande s(cid:228)tt: Artikel 1 a) Tabellen f(cid:246)r m(cid:229)natliga grundl(cid:246)ner i artikel 45 skall ers(cid:228)ttas med f(cid:246)ljande: (1) EGT C 26, 30. 1. 1999, s. 23. (2) Yttrande avgivet den. ((cid:228)nnu ej offentliggjort i EGT). C 269/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 9. 1999 L(cid:246)negrad 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 L(cid:246)neklass 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 (cid:148)26 583 23 870 16 384 16 807 17 230 17 686 18 142 18 619 19 094 19 596 20 100 20 632 21 158 14 268 14 648 15 022 15 418 15 814 16 232 16 644 17 084 17 523 17 984 18 445 11 756 12 066 12 369 12 695 13 020 13 368 13 709 14 073 14 431 14 811 15 190 10 075 10 341 10 606 10 888 11 165 11 458 11 751 12 060 12 369 12 695 13 020 8 398 8 621 8 838 7 140 7 330 7 514 6 293 6 462 6 630 5 458 5 605 5 290 5 431 5 746 5 567 9 071 7 715 6 803 5 897 5 713 4 199 4 313 4 422 4 536 3 608 3 706 3 798 3 901 9 304 7 910 6 977 6 044 5 859 4 650 3 999 9 548 8 116 7 161 6 207 6 017 4 774 4 107 9 793 8 322 7 346 6 369 6 169 4 899 4 210 10 053 10 308 10 579 10 850 8 545 7 541 6 538 6 331 5 029 4 324 8 762 7 731 6 700 6 494 5 154 4 433 8 995 9 223 7 937 6 879 6 668 5 290 4 552 8 138 7 053 6 836 5 425 4 666(cid:148) b) c) d) e) f) g) h) i) j) k) l) I artikel 59. 3 skall beloppet (cid:148)1 650 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)1 791 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 59. 3 skall beloppet (cid:148)3 300 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)3 581 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 60. 1 skall beloppet (cid:148)440 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)478 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 2. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)460 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)500 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 3. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)20 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)21 700 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 3. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)4 500 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)4 883 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 3. 2 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)27 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)29 295 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 4. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)2 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)2 170 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 4. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)1 500 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)1 628 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 4. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)1 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)1 085 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 4. 1 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)800 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)868 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). m) I artikel 5 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)3 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)3 255 nederl(cid:228)ndska n) o) p) gulden(cid:148). I artikel 5 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)4 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)4 340 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 5 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)5 000 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)5 425 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). I artikel 7. 3 i bilaga 5 skall beloppet (cid:148)0,40 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148) ers(cid:228)ttas med (cid:148)0,44 nederl(cid:228)ndska gulden(cid:148). Artikel 2 Detta beslut skall offentligg(cid:246)ras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta beslut tr(cid:228)der i kraft dagen efter det att det har antagits av r(cid:229)det. Utf(cid:228)rdat i. Artikel 3 P(cid:229) r(cid:229)dets v(cid:228)gnar Ordf(cid:246)rande


title: Family directory.

eurovoc_concepts:
EU Member State
family
yearbook