title: Regionkommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen om en nordlig dimension i unionens politik"

eurovoc_concepts:
EU policy
Northern Europe

text: 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/1 II (Forberedande ra¨ttsakter) REGIONKOMMITTE´ N Regionkommitténs yttrande om ”Meddelande från kommissionen om en nordlig dimension i unionens politik” (1999/C 374/01) BAKGRUND ”Kommissionens meddelande om en nordlig dimension i unionens politik” KOM(1998) 589 slutlig. Presidiets beslut av den 10 mars 1999 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i detta ärende och att ge utskott 1 (”Regionalpolitik, strukturfonder, ekonomisk och social sammanhållning, samarbete över nations- och regiongränser”) i uppdrag att förbereda ärendet. Det utkast till yttrande (CdR 107/99 rév. 1) som utskott 1 antog den 30 juni 1999 (föredragande: Markku Kauppinen, FIN/ELDR, och Jorma Virtanen, FIN/PSE). Regionkommitténs yttrande om ”Europeiska unionens nordiska dimension samt politik för gränssamar- bete vid gränsen mellan Europeiska unionen och Ryska republiken och området kring Barents hav” (CdR 10/96 fin) (1). Regionkommitténs yttrande om ”EU:s nuvarande och framtida unionspolitik för O¨ stersjöområdet med särskild betoning på lokala och regionala aspekter” (CdR 141/96 fin) (2). Regionkommitténs yttrande om ”Lokal och regional planering och utveckling i Europa” (CdR 340/96 fin) (3). Regionkommitténs yttrande om ”Samarbete över gränserna mellan lokala myndigheter” (CdR 145/98 fin) (4). GD XVI:s rapport av den 28 juli 1997 från det första ”Northern Dimension”-mötet som kommissionen arrangerade i Rovaniemi den 18 mars 1997. Europaparlamentets betänkande om ”En ny strategi för jordbruk i arktiska områden” (1999). Europaparlamentets utkast till betänkande om ”Meddelandet från kommissionen — En nordlig dimension i unionens politik”. (1) EGT C 337, 11. 11. 1996, s. 7. (2) EGT C 42, 10. 2. 1997, s. 6. (3) EGT C 116, 14. 4. 1997, s. 1. (4) EGT C 51, 22. 2. 1999, s. 21. C 374/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 30:e plenarsession den 15–16 september 1999 (sammanträdet den 15 september). Allmänt gemensamma verksamheten i gränsområdet (och över gränser- na) mellan EU och Ryssland skall utvecklas. Regionkommittén hälsar med tillfredsställelse att kommissio- nen i enlighet med kommitténs förslag vid plenarsessionen den 12 juni 1996 skridit till handling för att fastställa verksam- hetspolitiken inom EU:s nordliga dimension. 1. 4. Det är dock väsentligt även för EU att nordvästra Ryssland knyts närmare EU och att samarbetet intensifieras, särskilt när det gäller energi, transport, miljö och säkerhetspoli- tik samt avlägsnande av handelshinder. Ett initiativ från Finlands regering den 12 december 1998 och Europeiska rådets beslut i anslutning till detta har lagt en solid grund för Regionkommitténs förslag att fastställa unionens nordliga dimension och att beakta denna i unionens politik. 1. Inledning: upphovet till den nordliga dimensionen 1. 1. Finlands och Sveriges anslutning till EU innebar att en ny nordlig dimension uppstod inom unionen. Regionen avviker betydligt från andra områden i unionen i fråga om läge, ekonomisk geografi och geopolitik. Till de klimat, nordliga områdenas särdrag hör glesbygd och långa avstånd, vilket också innebär att regionala och lokala myndigheter i Norden har en egen karaktär som avviker från det övriga Europa. 1. 2. Geografiskt sett refererar den nordliga dimensionen till en region med svåra förhållanden. Den nordliga periferin ligger långt från unionens kärnområden, vilket innebär merkostnader för dess aktörer. Dessutom är naturen och klimatförhållandena karga, vilket innebär låg produktivitet. Tillsammans medverkar dessa faktorer till att ekonomin och näringarna i dessa områden inte har lyckats nå upp till de mer välmående EU-områdenas nivå, varför de nordliga områdenas medverkan på den gemensamma marknaden i likhet med andra svagt utvecklade områden kräver särskilda resurser och stöd. Sett ur EU-politikens perspektiv uppstår frågan om hur EU i sin interna politik vid sidan av de yttre förbindelserna kan beakta de särskilda krav som den nordliga dimensionen ställer. finländska medlemskapet O¨ sterrikes, Sveriges och Finlands medlemskap inverka- 1. 3. de på ett betydande sätt på EU:s geopolitiska ställning. Det kommer också nästa anslutningsomgång att göra. I och med det fick EU en 1 300 km lång gemensam gräns med Ryssland. Denna gräns är anmärknings- värd med tanke på skillnaderna i levnadsstandard, den kultu- rella betydelsen, naturresurserna och miljöproblemen i nord- västra Ryssland. Denna region har sina starka sidor och sina problem som bör beaktas i samband med utvecklingen av regionen. En fråga som särskilt hänför sig till de yttre förbindelserna inom den nordliga dimensionen är hur den 1. 5. EU:s nästa utvidgning sker mot öster och mot norr, om man bortser från Malta och Cypern. De baltiska länderna och O¨ stersjön är utvidgningsområden. O¨ stersjön blir ett innanhav i unionen. Man har hävdat att en strategi av samma modell som Medelhavsstrategin kunde vara behövlig även i norr eftersom EU genom Finland och de nya medlemsländerna kommer att ha en gemensam gräns med Ryssland och många OSS-länder. Den nordliga dimensionen har kommit fram i flera 1. 6. olika politiska sammanhang. Vad gäller glesbygden och de klimatologiska faktorerna behandlades den nordliga dimen- sionen i samband med Finlands och Sveriges förhandlingar om medlemskap. Området är föremål för region-, struktur- och jordbrukspolitiskt stöd som beviljas på basis av perifert läge, strängt klimat, mycket gles befolkning samt gränssamar- betet med Ryssland. Genom besluten i anslutning till Agen- da 2000 under våren 1999 bekräftades kontinuiteten i dessa beslut. 1. 7. De nordliga områdenas roll har globalt sett blivit viktigare under det senaste decenniet. I dag är samarbetet i O¨ stersjö- och Barentsområdet ett enastående exempel på regional utveckling i Europa; det omfattar nästan samtliga sektorer inom politik, samhällsliv och ekonomi. 2. De nordliga områdena och deras särskilda förhål- landen 2. 1. Begreppet den nordliga dimensionen omfattar ett område som sträcker sig från Island i väst till nordvästra Ryssland, från Norska havet, Barents hav och Karahavet i norr till O¨ stersjöns södra kust. Den nordliga dimensionens geografiska fokus ligger på länderna kring O¨ stersjön samt nordvästra Ryssland och Kaliningrad. 2. 2. Sverige och Finland är till sin yta anmärkningsvärt stora EU-länder. Deras sammanlagda areal är 800 000 km2. De nordliga områdena bidrar med 2,5 % av den brukade jordbruksmarken i EU och 38 % av EU:s skogsareal. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/3 EU:s befolkningstäthet är i medeltal 115 invånare/km2. 2. 3. Sveriges och Finlands nordligaste områden Norrbotten och Lappland uppvisar båda en yta på ca 100 000 km2. Därmed är detta område större än Luxemburg, Belgien, Nederländerna, Danmark och Irland sammanlagt. Befolkningstätheten i nämn- da länder är i medeltal 184 invånare/km2 medan EU:s två nordliga län i Finland och Sverige har två invånare/km2. Glesbygd innebär att de lokala marknaderna är begränsade och att avstånden till exportmarknaderna är långa, vilket begränsar näringsverksamhetens utveckling. På motsvarande sätt är kostnaderna för att upprätthålla offentliga tjänster, bastjänster samt infrastruktur för medborgarna oundvikligen högre än i tätbefolkade områden. Växtperioden är på 60:e breddgraden ca 170 dygn och 2. 4. i unionens nordligaste delar endast ca 130 dygn. Till EU:s arktiska och subarktiska områden hör Finland, Sverige norr om Stockholm, delar av Skottland och vissa områden i Alperna vars årliga temperatursumma stannar kring 400o–1 300o C. De klimatologiska nackdelarna som yttrar sig i form av korta växt- och betessäsonger i EU:s arktiska och subarktiska områden utgör en ständig konkurrensnackdel för jordbruket i dessa områden. Dessutom höjs produktionskostnaderna p. g. a. den fåtaliga befolkningen, det perifera läget och de spridda jordlotterna. Det arktiska jordbrukets styrka består i den rena miljön, de speciella växtförhållandena, den låga husdjurstät- heten, den etiskt och djurskyddsmässigt hållbara skötseln av produktionsdjur samt en begränsad användning av växtskydds- medel och antibiotika. 2. 5. Finlands och Sveriges medlemskap innebar en avsevärd ökning av EU:s skogsresurser: EU blev självförsörjande i fråga om produktion av skogsbruksprodukter. Unionen fick i norr en helt ny barrskogszon, ett område där förnyelsen av skogarna och ett hållbart skogsbruk har varit såväl den regionala ekonomins som nationalekonomins grundpelare. I dessa om- råden finns också Västeuropas sista ödemarksområden, vars värde i rekreationssyfte är betydande även i ett europeiskt perspektiv. Naturen i norr är säregen och sårbar, men rik på 2. 6. naturtillgångar. 2. 7. I de nordliga förhållandena måste klimatet beaktas vid mark-, anläggnings- och byggnadsarbeten samt vid utbyggnad av servicenätet, med kostnadsökning som följd. Uppvärm- ningskostnaderna och de olägenheter som vintertrafiken med- för begränsar såväl den enskilda medborgarens som företagens verksamhetsmöjligheter i de nordliga områdena. De stränga klimatförhållandena har särskilt i Sveriges och Finlands norra delar gett upphov till specialkunnande, verksamhetsmodeller och olika former av teknik, vars tillämpning skulle kunna erbjuda möjligheter även på andra håll än i områden med svåra klimatförhållanden. Särskilt de norra delarna av Finland och Sverige är till sina naturförhållanden utmärkta försöksla- boratorier för lösning av problem som är specifika för nordliga områden och för utvecklande av specialkunnande. 2. 8. Vintersjöfarten bildar ett särskilt specialområde. T. ex. i Finland sker huvuddelen av exporttransporterna sjövägen. För att säkerställa regelbundna transporter måste det finnas effektiva isbrytare. De områden i Ryssland som omedelbart gränsar till 2. 9. unionen omfattar staden S:t Petersburg (4,8 milj. inv. ) och den omgivande Leningradregionen (1,7 milj. inv. ), Republiken Karelen (750 000 inv. ) samt Murmanskregionen (1,1 milj. inv. ). Funktionellt hör även Archangelskområdet (1,6 milj. inv. ) — som gränsar till Murmansk — till detta område. I detta nordvästra gränsområde i Ryssland bor det sammanlagt omkring 10 milj. invånare, vilket är 6,7 % av hela Rysslands invånarantal. Som en enklav på O¨ stersjökusten hör även Kaliningradområdet mellan Litauen och Polen till Ryssland med 913 000 invånare. Det cirkumpolära området delas i en arktisk och en 2. 10. subarktisk zon. Detta vidsträckta område har befolkats och befolkas fortfarande av grupper som ekonomiskt sett är mycket olika. Dessa grupper utgörs av uppskattningsvis 600 000–800 000 människor som hör till ursprungsbefolk- ningarna: jägare–fiskare, jägare–renskötare samt de stora flo- dernas fiskare. Dessa folks traditionella livsföring är för sin del ett vittnesbörd om människans anpassning till naturförhållan- dena. De nordliga ursprungsfolken har sedan urminnes tider levt av marken, havet, isen och av förnybara naturresurser. 3. Naturresurserna och energinätverken Europas nordliga områden har betydande naturresurser 3. 1. som utgör en väldig ekonomisk potential. Naturresurserna består av stora reserver i form av skog, malm, mineraler, olja och gas samt fisk. 3. 2. EU:s beroende av importenergi ökar. Man uppskattar att EU år 2020 kommer att importera över 70 % av den gas som konsumeras och över 90 % av oljan. Detta understryker behovet av att göra källorna och nätverken för EU:s energipro- duktion mångsidigare. Situationen leder till att den strategiska betydelsen av energikällorna i nordvästra Ryssland framhävs. EU är redan nu den största köparen av rysk energi och ryska råvaror. 3. 3. För att naturresurserna i nordvästra Ryssland skall kunna utnyttjas på ett hållbart sätt krävs det forskning samt betydande internationell finansiering för nyinvesteringar och för förnyelse av de nuvarande produktionsanläggningarna. C 374/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 3. 4. I fråga om att bygga ut energinätverk är det mest centrala att ett omfattande och täckande gasnätverk skapas. När det gäller elnätet bör tyngdpunkten i utvecklingen ligga i Baltikum och i nordvästra Ryssland. Dessutom bör man framhäva vikten av åtgärder för energisparande samt för främjande av alternativa lokala och förnybara energikällor. Dessa åtgärder skulle få omedelbara effekter i form av förbätt- rad sysselsättning bland den lokala befolkningen och i form av sänkta kostnader. 4. Säkerheten 4. 1. Målet för det samarbete som växt fram mellan de nordliga områdena bör vara att öka den politiska, medborgerli- ga och militära säkerheten. Ur den lokala befolkningens synvinkel är förbättrad säkerhet en central fråga. 4. 2. Den ökade öppenheten och det tilltagande samarbetet har även medfört ökad brottslighet. Kampen mot organiserad brottslighet är även i norr viktig för medborgarna och för företagssamarbetet. Också drogmissbruket är ett ökande problem i Europas norra delar. 4. 3. Klyftan i fråga om levnadsstandard i gränsområdet mellan EU och Ryssland skapar problem för hälsovården och den sociala välfärden. För gränsområdets medborgare är det av största vikt att satsa på att utveckla primärvården i det ryska gränsområdet. Det är också en absolut förutsättning för att göra samhället stabilt. 5. Miljön 5. 1. Den nordliga miljön är mycket sårbar. Tyvärr är miljön i många områden i nordvästra Ryssland, i O¨ stersjöområdet och i de arktiska områdena svårt förorenad. Problemen hänför sig till utvinningen av naturresurser, jordbrukets tillsatsämnen, trafiken och det orenade avfallsvattnet. Den lokala befolkning- en berörs direkt av ifrågavarande problem. 5. 2. En fråga som berör hela EU är kärn- och strålsäkerhe- ten. Ett centralt problem består i kärnkraftverkens delvis otillräckliga säkerhetsåtgärder. A¨ ven förvaringen av radioaktivt avfall och förbrukat kärnbränsle är ofta bristfälligt skött. A¨ ven det arbete som utförs av Kommissionen för 5. 4. skydd av O¨ stersjöområdets marina miljö, Helcom, är av betydelse. Samtliga O¨ stersjöstater och Europeiska kommissio- nen deltar i denna verksamhet. 6. Transportnäten och den regionala planeringen 6. 1. I ekonomiskt och funktionellt hänseende är det största problemet för Europas nordliga områden det långa avståndet till EU:s centrala områden. Därför är det synnerligen viktigt att skapa goda trafikförbindelser mellan transportinfrastrukturen i Nordeuropa och det övriga Europa. I det nordligaste Europa är problemet de dåliga förbindelserna i öst-västlig riktning. Av denna anledning fortsätter EU att utveckla TEN-modellen (transeuropeiska nät). Barents euro-arktiska transportområde är ett av de nya 6. 2. projektpaket som skall utveckla förbindelserna i öst-västlig riktning. Archangelsk- och Barentskorridorerna utgör delar i detta paket. A¨ ven luftfarten måste ses som en viktig utvecklingssatsning. Den bristfälliga luftfarten försvårar särskilt trans- utvecklingen av samarbetet portområde som består av Via Baltica och den nordiska triangeln är andra viktiga projekt som bör utvecklas. Å andra sidan är även utvecklandet av järnvägstransporterna och en förbättrad funktionell kompatibilitet mellan nätverken en viktig fråga i norr. inom näringslivet. Det 6. 3. De stora avstånden, det perifera läget, sjöfartens cent- rala roll inom handel samt behovet av snabba förbindelser ställer speciella krav på den nordliga dimensionen, och måste tas i beaktande både i utvecklingen av TEN och i användningen av informationsteknologi. 6. 4. Den nordliga dimensionen bör i fortsättningen även klart beaktas då det nyligen färdigställda programmet med riktlinjer för markanvändningen i EU (ESDP, utvecklingsplane- ring i europeiskt perspektiv) sätts i verket, särskilt då det gäller transportnät och energinätverk. Politiken för den nordliga dimensionen bör även användas för att bidra till att skapa en polycentrisk, konkurrenskraftig region i detta perifert belägna område. 7. Handelshinder 7. 1. Handelshindren mellan EU och Ryssland är strukturella och tekniska hinder, traditionella gränshandelshinder, hinder till följd av brottslighet samt hinder som sammanhänger med utbildning och kultur. 5. 3. Som en positiv aspekt kan man nämna den s. k. Rovaniemiprocessen, de arktiska områdenas miljösamarbete som sorterar under Arktiska rådet. Processen inleddes redan 1990. A¨ ven i O¨ stersjö- och Barentssamarbetet prioriteras miljöfrågorna. 7. 2. Ett av de största strukturella hindren är avsaknaden av tillförlitlig information från de ekonomiska aktörerna. Därför är riskerna och kostnaderna i samband med affärsverksamhet i Ryssland stora. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/5 Ryssland har ingen lagstiftning som i praktiken skulle 7. 3. möjliggöra försäljning, köp eller inteckning av mark. 9. Nuvarande redskap för utvecklingsarbetet 7. 4. Ett centralt problem vid anskaffning av såväl kortsiktig som långsiktig finansiering i Ryssland är att det egentligen inte finns något som kan utgöra säkerhet för krediter. Den oklara äganderätten och avsaknaden av äganderättsregistrering gör det omöjligt att inteckna egendom. Möjligheterna för utlän- ningar att få säkerhet för krediterna är synnerligen begränsade. 7. 5. Rysslands orimliga standarder och certifieringskrav försvårar handeln. Dessutom kan certifieringskostnaderna vara överraskande höga och överstiga förhandsbedömningarna. 7. 6. Några av de största hindren inom den traditionella gränshandeln är utdragna tullformaliteter och -kostnader, oskäliga avgifter, svårigheter vid gränsövergången och ständigt växlande tariffer. 8. Geografisk avgränsning och nuvarande samarbets- organ 8. 1. Den nordliga dimensionens geografiska definition om- fattar ett område som sträcker sig från Island i väst till från Norska havet, Barents hav och nordvästra Ryssland, Karahavet i norr till O¨ stersjöns södra kust. De centrala samarbetsorganen för dessa områden är de 8. 2. multilaterala O¨ stersjörådet, Barents-rådet, Nordiska ministerrå- det, Arktiska rådet och Kommissionen för skydd av O¨ stersjö- områdets marina miljö. Exempel på bilateralt samarbete är de finländska och ryska regeringarnas arbetsgrupp för utveckling av närområdessamarbetet, där även de landskap som ligger vid riksgränserna är representerade. På motsvarande sätt är de centrala samarbetsorganen 8. 3. på lokal nivå BSSSC (O¨ stersjökommissionen), Barents region- råd, O¨ stersjöområdets olika samarbetsorganisationer, region- samarbetsorgan i anslutning till Nordiska ministerrådet (t. ex. Nordkalottenrådet), den internationella organisationen för nordliga områden Northern Forum samt Nordsjökommissionen (North Sea Commission, NSC). Förutom dessa spelar uppfölj- nings- inom Interreg- programmen en mycket central roll för det praktiska samarbe- tet mellan regioner. förvaltningskommittéerna och 8. 4. Syftet med utvecklingsarbetet inom den nordliga di- mensionen är inte att skapa nya samarbetsformer utan att genomföra arbetet inom ramarna för den nuvarande struk- turen. 9. 1. I den region som omfattas av begreppet nordlig dimension finns det ett mycket mångfasetterat samarbete över nations- och regiongränserna. Detta samarbete stöds såväl från EU som nationellt. De viktigaste av EU:s program är Interreg II-programmet, som är till för O¨ stersjöregionen, Norden och gränsområdet mellan Finland och Ryssland, samt de Tacis- och Phare-program som genomförs i internationellt samarbete med Ryssland och de baltiska länderna. 9. 2. EU:s medlemsstater och t. ex. Norge har bilaterala samarbetsprogram med Ryssland och de baltiska länderna. Via dessa beviljas bistånd, exportkrediter och teknisk hjälp. A¨ ven Förenta staterna har deltagit t. ex. i utvecklingsprojekten för Barentsområdet. A¨ ven internationella finansieringsorganisationer har 9. 3. finansierat utvecklingsprogram i regionen, t. ex. Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), Europeiska investeringsbanken (EIB), Nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) och Nordiska investeringsbanken (NIB). 9. 4. Med tanke på Sveriges och Finlands anslutning till unionen 1995 inrättade Europeiska gemenskapen 1995 ett strukturstöd som var skräddarsytt för att lösa problemen i EU:s nordliga delar i områden där befolkningstätheten var extremt låg (mål 6). Programmen i anslutning till mål 6 spelar en central roll i utvecklingssamarbetet i ifrågavarande regioner. Vid sidan av BNP-kriteriet kan ett område enligt de nya strukturfondsbestämmelserna omfattas av mål 1 om det är fråga om utomeuropeiska områden eller om det gäller de nordligaste särskilt glest befolkade områden som inte omfattas av mål 1 enligt BNP-kriteriet, men som nu omfattas av mål 6. 9. 5. Jordbruks- och skogsbrukspolitiken hänger nära sam- man med strävandena att upprätthålla bebyggelse och närings- livsverksamhet i de nordliga områdena. På basis av kommissio- nens beslut har Finland fått rätt att betala ut ett långsiktigt nationellt stöd till de nordliga områden som befinner sig norr om 62:a breddgraden samt till de områden som direkt gränsar till dessa och som har liknande klimatologiska förhållanden, vilket avsevärt försvårar jordbruksverksamhet. A¨ ven framöver kommer stödet till de nordliga områdena att behövas i syfte att upprätthålla basproduktionen och därmed stödja sysselsättningen, saluföringen och förädlingen av jordbruks- i syfte att hålla landsbygden produkter samt i synnerhet bebodd. EU har antagit sin skogsbruksstrategi som lägger en 9. 6. gemensam grund för ett ekologiskt skogsbruk och för att dra nytta av skogen som en resurs för landsbygden. Kommissionen stöder en alleuropeisk certifieringsprocess som grundar sig på godkännande av nationella modeller. Därmed kan den hållbara utvecklingen definieras enligt förhållandena i respektive land och är även lämpad för de nordliga områdena. C 374/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 10. Utvecklingen av de regionala och lokala myndighe- ternas roll 10. 1. De regionala och lokala myndigheternas grad av utveckling, funktionsduglighet och betydelse i det internatio- nella samarbetet är mycket växlande i de länder som omfattas av den nordliga dimensionen. Vad gäller EU:s medlemsländer kan de lokala och regionala nivåernas roll traditionellt konsta- teras vara stark. 10. 2. Däremot är en viktig fråga när det gäller t. ex. Rysslands övergång till demokrati och marknadsekonomi hur Ryssland lyckas uppnå sina mål att skapa ett fungerande system för lokal och regional förvaltning enligt europeisk modell. 10. 3. Utvecklingsprojekten är alltid i praktiken regionala i sista hand. Projektens genomförande riktar sig därför alltid till befolkningen i regionen. Av den anledningen är det synnerligen viktigt att skapa verksamhet och principer som tillåter den regionala och lokala förvaltningen samt medborgarrörelser att delta i verksamheten och beslutsfattandet. 11. 3. Den nordliga dimensionen skall ses som ett vidsträckt geografiskt område som sträcker sig från Island i väst till nordvästra Ryssland, och från Norska havet, Barents hav och Karahavet i norr till O¨ stersjöns södra kust. 11. 4. Å andra sidan måste den nordliga dimensionen ses som en helhet som omfattar både utrikes- och inrikesfrågor. Vad gäller inrikesaspekterna bör de särskilda behoven inom den nordliga dimensionen manifesteras framför allt i region-, struktur- och jordbrukspolitiken. 11. 5. Man bör göra utredningar om hur naturresurserna i Europas norra delar kan utvinnas samtidigt som miljöskydds- aspekterna beaktas. Vidare bör man utreda hur regionerna själva — deras befolkning inklusive ursprungsbefolkningarna samt deras näringsliv — kan gagnas av att resurserna börjar utvinnas. Vid genomförandet av mycket stora projekt bör den regionala och lokala nivån från början vara delaktig i hög grad. 11. 6. Man bör utveckla ett system som gör det möjligt för EBRD och EIB att utvidga sin finansiering till nya verksamhets- fält och att ta större risker i utvecklingsprojekten. 10. 4. Inom den nordliga dimensionen utförs ofta det praktiska utvecklingsarbetet under särskilt svåra förhållanden, varvid de regionala och lokala myndigheternas sakkunskap och roll är av central betydelse. I synnerhet krävs den regionala och lokala nivåns medverkan för att säkra en hållbar utveckling. 11. 7. Man bör göra upp en heltäckande plan för att bekämpa den organiserade brottsligheten i regionen. Det är viktigt att börja genomföra de rekommendationer som en arbetsgrupp vid O¨ stersjöstaternas råd presenterat i fråga om organiserad brottslighet och penningtvätt. 11. Slutsatser Sammanfattningsvis konstaterar Regionkommittén följande: 11. 1. EU har i samband med den senaste utvidgningen inlemmat en nordlig dimension i sin verksamhet och en plan för relationerna med kandidatländerna och Ryssland. Norra Europa uppvisar särdrag som å ena sidan kräver särskilda stödåtgärder men som å andra sidan utgör en viktig utveck- lingspotential för hela EU. Lokala och regionala företrädare i de nordiska medlemsstaterna har viktiga erfarenheter att bidra med för att etablera en integrerad plattform för den nordliga dimensionen, något som är särskilt viktigt i utbytet med kandidatländerna. 11. 2. Det är synnerligen viktigt att med utgångspunkt i kommissionens meddelande ge mer utrymme åt den nordliga dimensionen i unionens politik i syfte att dra nytta av den befintliga utvecklingspotentialen och lösa problem som är viktiga för hela EU. EU bör i enlighet med principen om en gemensam handlingsstrategi sammanställa utvecklingsåtgärder för samarbetet inom den nordliga dimensionen och effektivise- ra användningen av de nuvarande instrumenten. 11. 8. Man bör i samband med utvecklingen av Barents transportområde skapa ett system av logistiska centra som främjar utbyggnaden av förbindelser som nu saknas och uppkomsten av en regelbunden trafik mellan dessa centra. Man bör särskilt främja byggandet av nya väg- och järnvägsför- bindelser och rusta upp dem som redan finns mellan områdena i norra Skandinavien och norra Ryssland. Man bör säkerställa att flygförbindelserna i öst-västlig riktning bibehålls och ut- vecklas samt att det skapas en trygg verksamhetsmiljö för luftfarten. Man bör också skapa effektiva databaserade system för de snabba godstransporterna inom transportområdet. Slutligen bör man också främja det kommersiella utnyttjandet av nordostpassagen. 11. 9. För att kunna säkerställa regelbundna transporter i de nordliga områdena även vintertid krävs det effektiva isbrytare. En öppen sjöväg garanteras genom subventioner för sjöfarten med hjälp av farledsavgifter, lotsavgifter och andra avgifter som uppbärs på annat håll. 11. 10. I samband med utvecklingen av det transeuropeiska transportnätet måste även O¨ stersjöregionen tas i beaktande som ett gemensamt europeiskt transportområde, och utbygg- naden av O¨ stersjöns hamnar och tillhörande landförbindelser måste stödjas inom ramen för EU:s transportpolitik. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 374/7 11. 11. Det perifera läget måste beaktas då den nordliga dimensionen utvecklas, genom att man inrättar ett transport- stödsystem som subventionerar de små och medelstora företa- gens kostnader för transport av sina produkter. Periferibegrep- pet omfattar för övrigt alla EU:s randområden. 11. 19. Det territorium som omfattas av nordliga dimensio- nen skall kunna ingå i Interreg III B-programmen för O¨ stersjö- och Barentsområdet. Ifrågavarande program skulle ytterligare förstärka det redan nu välfungerande samarbetet i dessa regioner. I Interreg III B-programmen bör den regionala nivån ges en viktigare roll än för närvarande. För att trygga luftfarten i det norra området måste 11. 12. man acceptera principen om att alla flygfält inte behöver vara ekonomiskt lönsamma, utan att verksamheten på dessa kan subventioneras av regionalpolitiska skäl med trafikavgifter som uppbärs på annat håll. 11. 13. Vad gäller transportfrågor är det viktigt för lokalise- ringsorterna i EU att kandidatländerna vid tidpunkten för anslutning faktiskt infört sociala, säkerhetstekniska och andra tekniska krav (avseende alla transportslag) samt bestämmelser om tillgång till marknaden och till arbetstillfällen (framför allt inom vägtransporter). Det är därför särskilt viktigt att konsekvent följa linjen ”harmonisering före liberalisering”. Detta gäller även principen om och den faktiska tillämpningen av ersättning för användning av infrastruktur. 11. 14. I syfte att kunna erhålla tillförlitlig information om de ekonomiska aktörerna i Ryssland måste man upprätta ett interregionalt informationssystem som hålls ajour och som är lätt att använda. Detta informationssystem skall tillhandahålla uppgifter om företagens ägarstruktur och även kredituppgifter om dessa. Ryssland måste snabbt få hjälp med att skapa ett 11. 15. rättsligt och praktiskt registreringssystem för markägande och fastigheter samt bestämmelser som skyddar de registrerade rättigheterna. 11. 16. De nya Interreg-programmen bör kunna godkännas för områden som redan under den tidigare programperioden haft ett etablerat samarbete (kontinuitet). Det är viktigt att programmen kan administreras av de regioner de riktar sig till. Det vore önskvärt att nya samarbetsformer bildas, men det bör vara möjligt att acceptera att förvaltnings- och samarbetsmo- dellerna är olika (flexibilitet). 11. 17. Gemenskapens nya Interreg-initiativ måste liksom tidigare entydigt lägga tyngdpunkten på programmen för samarbete över gränserna. Avgränsningen av de regioner som omfattas kan i princip bibehållas. 11. 20. Administrationen av Tacis-programmet bör utveck- las och förenklas, och dess åtgärder bör målinriktas genom att man beaktar regionernas egna synpunkter. Randområdespro- grammet inom Tacis (Tacis CBC) bör få mer utrymme. Samtidigt bör beslutsfattandet flyttas närmare den regionala nivån. O¨ verensstämmelsen mellan Interreg-programmen 11. 21. och Tacis CBC/Phare CBC bör förbättras. Programmet Tacis CBC bör dessutom göras om till ett flerårigt program genom att det anpassas till de nya Interreg-programmen. Ifall program- men Tacis CBC och Phare CBC kan utvecklas och förenklas blir det möjligt att välja gemensamma beslutsfattande organ för ifrågavarande program. Då vore det även ändamålsenligt att skapa en gemensam fond för Interreg, Tacis CBC och Phare CBC. 11. 22. Samarbetet mellan EU och Ryssland i gränsområdet när det gäller kultur, ekonomi och miljö kunde främjas avsevärt om det skapas en frihandelszon över gränsen mellan Finland och Ryssland. Enligt Regionkommittén bör EU främja och delta i utredningsarbetet inför inrättandet av en frihan- delszon. Ur europeisk synvinkel är det viktigt att de nordliga 11. 23. områdena i allt högre grad satsar på att utveckla den arktiska sakkunskapen och forskningen samt teknologin som en del av det gemensamma europeiska kunnandet. Det skulle förstärka möjligheterna att utveckla miljö- och näringspolitiken i det nordliga områdena samt förstärka Europas ställning globalt. 11. 24. När man kartlägger de arktiska områdenas outnytt- jade naturrikedomar, och när man på ett hållbart sätt utnyttjar naturen, kan man genom forskning säkerställa att man vid exploateringen bevarar naturlandskapet, den biologiska mång- falden, genresurserna, ursprungsfolkens rättigheter och de nordliga kulturernas vitalitet. När man forskar i globala förändringar bör särskild uppmärksamhet fästas vid minsk- ningen av den biologiska mångfalden, nedsmutsningen av atmosfären och marken samt de påfrestningar som den nordliga naturen utsätts för av trafik, turism och näringsverk- samhet. 11. 18. För att stödja de regionala och lokala myndigheterna i norra Polen, de baltiska republikerna och Ryssland i samarbe- tet med motsvarande regioner på den nordliga dimensionens område måste man gå vidare med resurser för baltiska projekt inom ramen för EU:s Phare- och Tacis-program. För att stärka de regionala och lokala myndigheterna i nordvästra Ryssland — och andra delar av Ryssland — bör särskilda åtgärder för ”institution building” införas i Tacis-programmet. 11. 25. I forskning som berör de arktiska folkens samhällen bör större uppmärksamhet fästas vid den nordliga regionstruk- turens dynamik samt vid strategierna för regional utveckling, i syfte att skapa samhällen som är effektiva, mångsidiga, livsdug- liga och sunda för alla befolkningsgrupper. Forskningen bör ge svar på hur förändringarna i samhällsstrukturen skall kunna ske på ett sätt som är skonsamt i ekologiskt, ekonomiskt och socialt hänseende. Samhällenas sociala problem bör identifieras och lösningsmodeller bör utarbetas. C 374/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 11. 26. Det är viktigt för hela Europa att närings- och energipolitiken har som mål att exploatera naturresurserna i de nordliga områdena på ett hållbart sätt. Användningen av området för turism och rekreation bör ses som en klar utvecklingspotential. 11. 27. Till utvecklingsproblemen i de nordliga områdena hör även den ojämna könsfördelningen bland befolkningen. En kraftig flyttningsrörelse har numera bidragit till denna situation. Utvecklingsåtgärderna bör därför stödja en förbätt- ring av kvinnors möjligheter till arbete. A¨ ven jämställdhetsfrå- gan är till sin natur sådan att den kräver att subsidiaritetsprinci- pen i högre grad beaktas inom den nordliga dimensionen. områden. Därför bör kulturen i alla dess olika former införlivas i den nordliga dimensionen. I den kommande utvecklingen av den nordliga 11. 29. dimensionen är det viktigt att man ger regioner och lokala myndigheter eller deras samarbetsorganisationer möjlighet att bidra till processen. Detta skulle man kunna börja med vid den ministerkonferens om den nordliga dimensionen som hålls i Helsingfors i november. 11. 30. Kommissionen bör överväga att delta i dessa organs/organisationers verksamhet, eftersom denna verksam- het utgör ett viktigt bidrag till förverkligandet av den nordliga dimensionens mål. Regionerna inom den nordliga dimensionen skiljer 11. 28. inte bara när det gäller social sig åt i många avseenden, utveckling och levnadsstandard, utan även i fråga om kultur. Den ömsesidiga förståelsen av kulturella olikheter ökar även möjligheterna till ett givande samarbete på olika verksamhets- 11. 31. I syfte att förstärka EU:s roll med avseende på den nordliga dimensionen är det nödvändigt att den nya kommissionen inrättar en officiell enhet för samordning av EU-politiken i detta område, där även behovet av lokal och regional kompetens tillgodoses. Bryssel den 15 september 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER


title: Der Kohäsionsfonds und die Umwelt : Portugal.

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
EU financial instrument
Portugal
drinking water
environmental policy
rail network
road network
transport policy
waste management
wastewater


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-1615/99 di Caroline Jackson (PPE-DE) alla Commissione. Carne di bisonte e premi a titolo del regime UE per la carne bovina.

eurovoc_concepts:
World Trade Organisation
agricultural guidance
beef
common agricultural policy
external competence (EU)

formats: html pdf print

text: C 203 E/10 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 18. 7. 2000 (2000/C 203 E/011) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1603/99 di Ioannis Mar(cid:237)nos (PPE-DE) alla Commissione (7 settembre 1999) Oggetto: Terremoto in Turchia e centrale nucleare di Akkuyu Il 16 agosto 1999 la Turchia Ł stata colpita da un terremoto che ha quasi raggiunto i 7 gradi sulla scala Richter, tra i piø disastrosi che sono stati registrati nel paese. Le vittime di Encelado ammontano, tra morti e feriti, a parecchie migliaia, mentre innumerevoli sono gli edifici distrutti a Istanbul, Izmit, Eskisehir e altrove. E(cid:146) opportuno osservare che tale terremoto va ad aggiungersi alla lunga serie di scosse telluriche dagli effetti devastanti che ha interessato la regione intesa in senso ampio negli ultimi anni, facendo s(cid:236) che tale area fosse annoverata tra le piø sismiche del mondo. Qual Ł la posizione della Commissione riguardo alla prevista costruzione di una centrale nucleare ad Akkuyu (Turchia), regione che, circa un anno fa, Ł stata anch(cid:146)essa colpita da un terremoto devastante che ha causato decine di vittime tra la popolazione e gravi danni agli edifici e agli impianti in un raggio di parecchi chilometri? Risposta data dal sig. Verheugen in nome della Commissione (15 ottobre 1999) Le informazioni raccolte dalla Commissione portano alla conclusione che le autorit(cid:224) turche non hanno ancora preso una decisione definitiva riguardo all(cid:146)assegnazione dell(cid:146)appalto relativo alla costruzione della centrale di Akkuyu. Queste informazioni non indicano neppure una data in cui tale decisione verr(cid:224) presa. Riguardo alle questioni di sicurezza relative a questo progetto, le autorit(cid:224) turche hanno riferito in passato che la zona di Akkuyu Ł stata scelta in seguito a studi approfonditi, in particolare di natura sismica, geologica e ambientale. Piø precisamente, secondo l(cid:146)Agenzia internazionale per l(cid:146)energia atomica (AIEA), per quanto concerne la sismicit(cid:224) della regione di Akkuyu, i progetti della centrale nucleare tengono conto dell(cid:146)eventualit(cid:224) di un terremoto piø forte di quelli fino ad ora registrati nella regione, ipotizzando che l(cid:146)epicentro si trovi sul luogo stesso della centrale, e non sulla linea di faglia piø vicina che si trova a 20 km dalla centrale. Secondo l(cid:146)AIEA, il terremoto disastroso che si Ł verificato nel mese d(cid:146)agosto nel nord-est della Turchia e quindi molto lontano da Akkuyu non invaliderebbe sul piano tecnico le ipotesi considerate per questi calcoli. ¨ bene infine ricordare che la Commissione, che pure segue con attenzione la costruzione della centrale di Akkuyu, non ha competenza per partecipare alle decisioni relative alla costruzione e alla zona scelta per la centrale. Le autorit(cid:224) turche, e in particolare l(cid:146)Autorit(cid:224) turca per l(cid:146)energia atomica (TAEA), sono responsabili di tali decisioni. (2000/C 203 E/012) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1615/99 di Caroline Jackson (PPE-DE) alla Commissione (15 settembre 1999) Oggetto: Carne di bisonte e premi a titolo del regime UE per la carne bovina Pu(cid:242) la Commissione comunicare se esiste eventualmente la possibilit(cid:224) che decida di estendere il sistema dei premi titolo del regime UE per la carne bovina alla carne di bisonte? In caso contrario pu(cid:242) spiegarne i motivi? Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (8 ottobre 1999) La decisione di includere il bisonte nel regime di premi del settore della carne bovina non Ł di competenza della Commissione. E(cid:146) chiaro che nØ l(cid:146)attuale regolamento di base concernente la carne bovina (regola- mento (CEE) n. 805/68) (1), nØ la nuova organizzazione comune dei mercati (OCM) «carne bovina» definita 18. 7. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 203 E/11 dal regolamento del Consiglio (CE) n. 1254/1999 (2) conseguente all(cid:146)accordo sull(cid:146)Agenda 2000, non prevede la concessione di premi bovini per i bisonti. In effetti, per quanto riguarda gli animali vivi, la definizione di bovini di cui all(cid:146)articolo 1 paragrafo 2 del sopraccitato regolamento (CEE) n. 805/68 (come anche all(cid:146)articolo corrispondente del regolamento (CE) n. 1254/1999) si riferisce soltanto agli «animali vivi della specie bovina delle specie domestiche» la cui designazione appare nella nomenclatura combinata (NC) (3). In pratica gli altri bovini (tra cui il bisonte) risultano esclusi dal campo di applicazione degli aiuti destinati ai bovini domestici. L(cid:146)inclusione dei bisonti nel regime di sostegno ai bovini domestici incontrerebbe due tipi di difficolt(cid:224). La prima Ł dovuta all(cid:146)aumento del numero delle specie animali che beneficiano del sostegno comunitario. Gli Stati membri hanno piø volte espresso riserve nei confronti di un simile aumento. Per di piø, durante le discussioni sull(cid:146)Agenda 2000, l(cid:146)argomento Ł stato trattato e si Ł giunti alla conclusione di non modificare la situazione normativa dei bisonti per quanto concerne l(cid:146)attribuzione dei premi bovini. La seconda difficolt(cid:224) si situa nel quadro delle relazioni internazionali della Comunit(cid:224). In effetti, nel novembre 1999 saranno avviati nuovi negoziati sul commercio internazionale (OMC-Organizzazione mondiale del commercio) e la Communit(cid:224) sar(cid:224) probabilmente interrogata dai suoi partners sul tema degli aiuti diretti nel quadro della politica agricola comune. Pertanto, in queste circostanze, non sembra opportuno allargare il campo di applicazione di questi aiuti. (1) GU L 148 del 28. 6. 1968. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999. (3) Vedi note esplicative nella GU C 287 del 15. 9. 1998. (2000/C 203 E/013) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1620/99 di Olivier Dupuis (TDI) alla Commissione (15 settembre 1999) Oggetto: Controllo esercitato dalle autorit(cid:224) tunisine su Internet La Tunisia figura tra i paesi che controllano e censurano maggiormente l(cid:146)accesso a Internet allo scopo di evitare la diffusione di «idee sovversive» o per proteggere la «sicurezza dello Stato». Tali controlli sono esercitati tramite un monopolio di Stato sull(cid:146)accesso, mediante controlli sui providers, prevedendo l(cid:146)obbligo di registrazione degli utenti e mediante filtri e controlli sulla posta elettronica. Il cittadino tunisino che desideri esercitare la sua libert(cid:224) d(cid:146)informazione e di espressione rischia cos(cid:236) sanzioni penali estremamente pesanti. La Commissione non ritiene che mediante tali pratiche le autorit(cid:224) tunisine violano lo spirito e la lettera dell(cid:146)accordo di associazione concluso tra la Tunisia e l(cid:146)Unione europea? Quali misure ha adottato o intende adottare la Commissione per indurre la Tunisia a abolire il monopolio di Stato sull(cid:146)accesso a Internet, a sopprimere i filtri «firewall», ad annullare i controlli sui providers e l(cid:146)obbligo di registrazione degli utenti nonchØ i controlli sulla posta elettronica? Risposta data dal sig. Patten in nome della Commissione (18 ottobre 1999) La Commissione Ł al corrente del controllo esercitato dalle autorit(cid:224) tunisine sull(cid:146)utilizzo di Internet in Tunisia. L(cid:146)agenzia tunisina di Internet (ATI) canalizza tutte le richieste di abbonamento alla rete, oltre ad operare come server dell(cid:146)amministrazione e di alcune missioni diplomatiche. Due societ(cid:224) private (Planet Tunisie e Global Tunisie) sono autorizzate a servire gli abbonamenti privati. Alcuni settori di attivit(cid:224) pubbliche (istruzione, istituti di ricerca, ecc. ) si affidano ad altri server istituzionali. La percentuale di collegamenti


title: Verordening (EG) nr. 1977/1999 van de Commissie van 15 september 1999 inzake de stopzetting van de visserij op kabeljauw/schelvis door vaartuigen die de vlag van Duitsland voeren

eurovoc_concepts:
Faroe Islands
Germany
authorised catch
catch quota
sea fish
ship's flag

text: 17. 9. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 245/3 VERORDENING (EG) Nr. 1977/1999 VAN DE COMMISSIE van 15 september 1999 inzake de stopzetting van de visserĳ op kabeljauw/schelvis door vaartuigen die de vlag van Duitsland voeren DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van 12 oktober 1993 tot invoering van een controleregeling voor het gemeenschappelĳk visserĳbeleid (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2846/98 (2), en met name op artikel 21, lid 3, (1) (2) (3) Overwegende dat bĳ Verordening (EG) nr. 53/1999 van de Raad van 18 december 1998 houdende verdeling, voor 1999, van bepaalde vangstquota over de lidstaten voor vaartuigen die in de wateren van de Faeröer vissen (3), gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1619/1999 van de Commissie (4), quota voor kabeljauw/schelvis voor 1999 zĳn vastgesteld; Overwegende dat de Commissie, om te garanderen dat de bepalingen inzake de kwantitatieve beperking van de vangsten van een bestand waarvoor een quotum geldt, in acht worden genomen, de datum moet vaststellen waarop de vangsten van de vaartuigen die de vlag van een lidstaat voeren, geacht worden het toegewezen quotum te hebben bereikt; Overwegende dat, volgens de aan de Commissie meege- deelde gegevens, de hoeveelheden kabeljauw/schelvis die in de wateren van de Faeröer zĳn opgevist door vaar- tuigen die de vlag van Duitsland voeren of die in Duits- land zĳn geregistreerd, het voor 1999 toegewezen quotum hebben bereikt; dat Duitsland de visserĳ op dit bestand met ingang van 1 september 1999 heeft verboden; dat deze datum derhalve in aanmerking moet worden genomen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De hoeveelheden kabeljauw/schelvis die in de wateren van de Faeröer zĳn gevangen door vaartuigen die de vlag van Duits- land voeren of die in Duitsland zĳn geregistreerd, worden geacht het aan Duitsland toegewezen quotum voor 1999 te hebben bereikt. De visserĳ op kabeljauw/schelvis in de wateren van de Faeröer door vaartuigen die de vlag van Duitsland voeren of die in Duitsland zĳn geregistreerd, alsmede het aan boord houden, het overslaan en het lossen van vis uit dit bestand door deze vaartuigen, is verboden vanaf de datum waarop deze verorde- ning van toepassing wordt. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zĳ is van toepassing met ingang van 1 september 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 15 september 1999. Voor de Commissie Padraig FLYNN Lid van de Commissie (1) PB L 261 van 20. 10. 1993, blz. 1. (2) PB L 358 van 31. 12. 1998, blz. 5. (3) PB L 13 van 18. 1. 1999, blz. 79. (4) PB L 192 van 24. 7. 1999, blz. 14


title: Sklep predstavnikov vlad držav članic Evropskih skupnosti z dne 15. septembra 1999 o imenovanju predsednika in članov Komisije Evropskih skupnosti

eurovoc_concepts:
European Commission
European Commissioner
President of the Commission
appointment of staff

text: 01/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 133 41999D0627 L 248/30 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 21. 9. 1999 SKLEP PREDSTAVNIKOV VLAD DRŽAV čLANIC EVROPSKIH SKUPNOSTI z dne 15. septembra 1999 o imenovanju predsednika in članov Komisije Evropskih skupnosti (1999/627/ES, ESPJ, Euratom) PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC EVROPSKIH SKUPNOSTI SO – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti tretjega pododstavka člena 214(2) in člena 215 Pogodbe, ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za premog in jeklo in zlasti tretjega pododstavka člena 10(2) in člena 12 Pogodbe, ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti tretjega pododstavka člena 127(2) in člena 128 Pogodbe, ob upoštevanju naslednjega: (1) Glede na kolektivni odstop predsednika in članov Komisije dne 16. marca 1999, ki so bili imenovani do 22. januarja 2000, so predstavniki vlad držav članic z izjavo, sprejeto ob zasedanju Evropskega sveta dne 24. marca 1999, soglasno predlagali g. Romana Prodija za osebo, ki so jo nameravali imenovati za predsednika Komisije. (2) Evropski parlament je to imenovanje potrdil z resolucijo z dne 5. maja 1999. (3) G. Romano Prodi je z izjavo z dne 9. julija 1999 oznanil rezultate svojih stikov z vladami držav članic. (4) S Sklepom 1999/499/ES, ESPJ, Euratom (1) z dne 19. julija 1999 so predstavniki vlad držav članic s kandidatom za mesto predsednika Komisije soglasno predlagali druge osebe, ki so jih nameravali imenovati za člane Komisije, da bi nadomestili sedanje člane Komisije, ki so odstopili, tako za preostanek njihovega mandata, ki traja do 22. januarja 2000, kot za naslednjih pet let od 23. januarja 2000 do 22. januarja 2005. (1) UL L 194, 27. 7. 1999, str. 45. 134 SL Uradni list Evropske unije 01/Zv. 3 (5) (6) Z glasovanjem dne 15. septembra 1999 je Evropski parlament potrdil tako predlaganega predsednika in druge člane Komisije tako za obdobje od 16. septembra 1999 do 22. januarja 2000 kot za nadaljnjih pet let od 23. januarja 2000 do 22. januarja 2005. Novi Komisiji je treba čimprej omogočiti prevzem funkcije in nadaljevanje njenega dela v celotnem mandatu od 23. januarja 2000 za naslednjih pet let; zato je treba s tem Sklepom opraviti imenovanja istočasno za oba mandata – SKLENILI: V Komisijo Evropskih skupnosti se za obdobje od 16. septembra 1999 do 22. januarja 2000 in za obdobje od 23. januarja 2000 do 22. januarja 2005 imenujejo: Člen 1 — predsednik: — g. Romano PRODI — člani: — g. Michel BARNIER — g. Frits BOLKESTEIN — g. Philippe BUSQUIN — g. David BYRNE — ga. Loyola DE PALACIO DEL VALLE LERSUNDI — ga. Anna DIAMANTOPOULOU — g. Franz FISCHLER — g. Neil KINNOCK — g. Pascal LAMY — g. Erkki LIIKANEN — g. Mario MONTI — g. Poul NIELSON — g. Christopher PATTEN — ga. Viviane REDING — ga. Michaele SCHREYER — g. Pedro SOLBES MIRA — g. Günter VERHEUGEN — g. António VITORINO — ga. Margot WALLSTRÖM. Ta sklep začne učinkovati 16. septembra 1999. Člen 2 Člen 3 Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. V Bruslju, 15. septembra 1999 Predsednik A. SATULI


title: Parere del Comitato delle regioni in merito alla «Proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica la Decisione n. 1254/96/CE che stabilisce un insieme di orientamenti relativi alle reti transeuropee nel settore dell'energia"

eurovoc_concepts:
electrical energy
energy grid
management of resources
natural gas
security of supply
trans-European network

text: C 374/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 23. 12. 1999 Parere del Comitato delle regioni in merito alla «Proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica la Decisione n. 1254/96/CE che stabilisce un insieme di orientamenti relativi alle reti transeuropee nel settore dell’energia» (1999/C 374/07) IL COMITATO DELLE REGIONI, vista la «Proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio recante modifica della Decisione n. 1254/96/CE del Parlamento e del Consiglio che stabilisce un insieme di orientamenti relativi alle reti transeuropee nel settore dell’energia (COM(1998) 542 def. — 98/0284 (COD) (1)»; vista la decisione del Consiglio in data 23 ottobre 1998 di consultare il Comitato delle regioni su tale argomento conformemente al disposto degli articoli 129 D e 198 C, primo paragrafo del Trattato che istituisce la Comunità europea; vista la propria decisione del 15 luglio 1998 di assegnare la preparazione del parere alla Commissione 3 «Reti transeuropee, trasporti, società dell’informazione»; visto il progetto di parere (CdR 59/98 riv. 1) adottato all’unanimità dalla Commissione 3, il 15 aprile 1999 in base al rapporto introduttivo del relatore Koukoulo´ poulos (EL-PSE), ha adottato all’unanimità il 15 settembre 1999, nel corso della 30a sessione plenaria, il seguente parere. 1. Introduzione 1. 1. Il Parlamento europeo e il Consiglio hanno adottato il 5 giugno 1996 la Decisione n. 1254/96/CE che stabilisce un insieme di orientamenti relativi alle reti transeuropee nel settore dell’energia. Questa decisione contiene in allegato l’elenco indicativo dei progetti di interesse comune identificati nel settore dell’energia. 1. 2. L’elenco indicativo dei progetti di interesse comune è stato aggiornato con la Decisione n. 1047/97/CE adottata dal Parlamento europeo e dal Consiglio il 29 maggio 1997. Tale aggiornamento si è reso necessario a seguito dell’adesione dei tre nuovi Stati membri all’UE, dell’espansione in continua accelerazione delle reti interconnesse su scala europea, nonché dello sviluppo particolarmente rapido del mercato del gas naturale. Attualmente l’elenco indicativo comprende 74 pro- getti di interesse comune. 1. 3. La Commissione europea propone di aggiornare nuo- vamente l’elenco indicativo dei progetti di interesse comune allegato alla Decisione n. 1254/96/CE, quale modificata dalla Decisione n. 1047/97/CE, per i seguenti motivi: — la rapida evoluzione del mercato, principalmente del gas naturale, e dell’esigenza di infrastrutture di reti per assicurare i necessari collegamenti (ad esempio diversifica- zione delle fonti di approvvigionamento e maggiore imma- gazzinamento); — la prosecuzione della realizzazione delle reti di energia interconnesse su scala europea. Concretamente, queste esigenze comportano la neces- 1. 4. sità di: — adattare in alcuni casi la descrizione dei progetti di interesse comune che figurano già sull’elenco; — aggiungere all’elenco nuovi progetti che hanno raggiunto una maturità avanzata. 2. Osservazioni di carattere generale Il Comitato delle regioni giudica importante la proget- 2. 1. tazione e la realizzazione delle reti transeuropee nel settore dell’energia non solo per garantire il corretto funzionamento del mercato interno, ma anche per favorire la coesione delle regioni frontaliere e delle regioni periferiche dell’UE. Il Comitato del resto ha già espresso in due pareri precedenti (2) (3) la propria posizione in merito alle reti transeuropee dell’e- nergia. 2. 2. L’adozione di misure in materia di reti transeuropee dell’energia è particolarmente importante, specie se le misure introducono una concezione realistica degli investimenti. Più in particolare, si rende oggi auspicabile un aumento del contributo comunitario per quanto concerne il finanziamento delle reti di distribuzione di energia nelle regioni frontaliere e nelle regioni periferiche dell’UE. Oltre alle regioni periferiche, specie quelle più isolate 2. 3. il finanziamento dei progetti che come le regioni insulari, riguardano il transeuropee loro collegamento con le reti dell’energia favorisce la continuità negli approvvigionamenti energetici. Tale continuità, oltre a costituire un obiettivo comune dell’UE, contribuisce allo sviluppo economico e sociale di queste regioni promuovendo in ultima analisi il concetto di coesione. (1) GU C del 17. 10. 1998, pag. 12. (2) CdR 46/94 fin — GU C 217 del 6. 8. 1994, pag. 26. (3) CdR 367/96 fin — GU C 116 del 14. 4. 1997, pag. 96. 23. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 374/31 2. 4. Nella fase di pianificazione delle reti transeuropee dell’energia non si è tenuto conto delle posizioni degli enti locali e regionali. Tale mancanza di dialogo puo` rallentare in misura considerevole la realizzazione delle reti. Il Comitato raccomanda alla Commissione di tener conto delle posizioni degli enti locali e regionali al momento di adottare le misure appropriate, le quali devono garantire i presupposti concreti per la realizzazione delle reti transeuropee dell’energia. 2. 5. La corretta valutazione dell’impatto ambientale e il rispetto dei requisiti richiesti contribuiscono all’approvazione delle reti transeuropee dell’energia da parte degli enti locali e regionali. Secondo il Comitato si dovrebbe procedere alla valutazione dell’impatto ambientale di tali reti, nonché formu- lare alcuni requisiti tecnici di base per la tutela dell’ambiente in fase di progettazione e realizzazione delle reti. Oltre all’adozio- ne di requisiti, un parametro altrettanto importante è costituito dal fatto di favorire la penetrazione sul mercato dell’energia di forme alternative di energia. Il Comitato ha già chiesto alla Commissione europea 2. 6. di promuovere l’accesso dei produttori di energia a livello locale e regionale alle reti per il trasporto di energia elettrica e gas naturale a livello nazionale e comunitario. Per il buon funzionamento del mercato interno e lo sfruttamento efficiente dell’energia, le decisioni comunitarie concernenti l’interconnes- sione di tutte le reti transeuropee dell’energia devono contem- plare tale criterio. 3. Proposte Nel documento della Commissione europea si propone di aggiungere due nuovi progetti, e più precisamente: 3. 2. All’allegato I — Reti del gas naturale — va inserito il seguente punto: Grecia: Connessione delle isole con la terrafer- ma e tra loro. 4. Conclusioni Il Comitato accoglie con soddisfazione la proposta 4. 1. della Commissione europea che stabilisce alcuni orientamenti relativi alle reti transeuropee nel settore dell’energia e l’aggior- namento delle decisioni adottate finora per conformarle alle esigenze attuali. 4. 2. Il Comitato giudica particolarmente importante l’intro- duzione di sistemi di finanziamento funzionali per l’intercon- nessione delle reti transeuropee dell’energia, specie nelle regioni periferiche e in quelle frontaliere dell’UE. 4. 3. Il Comitato, da parte sua, si dichiara disponibile a collaborare con la Commissione europea e con gli enti locali e regionali al fine di adottare le decisioni più appropriate in questa fase di definizione degli orientamenti in materia. La valutazione dell’impatto ambientale, i requisiti tecnici per la tutela dell’ambiente e il dialogo costruttivo con gli enti locali e regionali contribuiscono tutti alla realizzazione delle reti secondo criteri funzionali. Alle reti transeuropee dell’energia devono aver accesso 4. 4. anche i produttori di energia a livello locale e regionale. 4. 5. Il Comitato chiede l’applicazione della proposta di decisione del Consiglio per introdurre tecniche di pianificazio- ne razionale nei settori della distribuzione dell’elettricità e del gas (1) e nei progetti compresi nel quadro delle reti transeuropee dell’energia. 3. 1. All’allegato I — Reti di elettricità — va inserito il seguente punto: Spagna: Rafforzamento e sviluppo delle connessioni interne (1) COM(95) 369 def. Bruxelles, 15 settembre 1999. Il Presidente del Comitato delle regioni Manfred DAMMEYER


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1623/99 υποβολή: Gerhard Hager (NI) προς την Επιτροπή. Μέτρα επείγουσας βοήθειας για το Κοσσυφοπέδιο.

eurovoc_concepts:
Kosovo
award of contract
emergency aid
humanitarian aid
invitation to tender

text: C 219 E/12 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των EL 1. 8. 2000 (2000/C 219 E/016) GRAPTH ERVTHSH E-1623/99 ypobolh·: Gerhard Hager (NI) prow thn Epitroph· (15 Septembri·oy 1999) Ue·ma: Με΄τρα επει΄γουσας βοη΄θειας για το Κοσσυφοπε΄διο Στο πλαι΄σιο της ανασυγκρο΄τησης του Κοσσυφοπεδι΄ου ανατι΄θενται συµβα΄σεις εκατοµµυρι΄ων οι οποι΄ες χρηµατο- δοτου΄νται (cid:129) ο΄πως ενδει΄κνυται α΄λλωστε (cid:129) απο΄ την ΕΕ. Προκειµε΄νου να καλυφθου΄ν το ταχυ΄τερο οι επιτακτικο΄- τερες ανα΄γκες απαιτου΄νται αποτελεσµατικε΄ς ενε΄ργειες. Ωστο΄σο, και στην περι΄πτωση αυτω΄ν των µε΄τρων επει΄γουσας βοη΄θειας δεν θα πρε΄πει να αναληφθου΄ν α΄σκοπες, µη αποδοτικε΄ς η΄ αφειδω΄λευτες ενε΄ργειες. Στο πλαι΄σιο αυτο΄, µπορει΄ να απαντη΄σει η Επιτροπη΄ στις ακο΄λουθες ερωτη΄σεις: 1. Ποια΄ διαδικασι΄α εφαρµο΄ζεται κατα΄ την ανα΄θεση των συµβα΄σεων για την ανασυγκρο΄τηση; 2. Πο΄σο καιρο΄ πριν απο΄ την ανα΄θεση των συµβα΄σεων πρε΄πει να προκηρυ΄σσονται επι΄σηµα οι συµβα΄σεις; 3. Που΄ µπορει΄ κα΄θε ενδιαφερο΄µενος να λα΄βει γνω΄ση των συµβα΄σεων αυτω΄ν; 4. Βα΄σει ποιω΄ν αντικειµενικω΄ν κριτηρι΄ων ανατι΄θενται οι συµβα΄σεις αυτε΄ς; 5. Πο΄σοι φορει΄ς εκµετα΄λλευσης της ΕΕ αναπτυ΄σσουν δραστηριο΄τητες στο πλαι΄σιο του προγρα΄µµατος για την ανασυκρο΄τηση του Κοσσυφοπεδι΄ου; 6. Πο΄σα µεµονωµε΄να σχε΄δια προβλε΄πονται στο πλαι΄σιο της χρηµατοδοτου΄µενης απο΄ την ΕΕ ανασυγκρο΄τησης του Κοσσυφοπεδι΄ου; 7. Σε ποιο΄ υ΄ψος ανε΄ρχονται οι δαπα΄νες για τα µεµονωµε΄να προγρα΄µµατα; Apa·nthsh toy kyri·oy Patten ej ono·matow thw Epitroph·w (19 Oktvbri·oy 1999) Η Επιτροπη΄ ε΄χει συγκροτη΄σει ειδικη΄ υπηρεσι΄α (task force) για το Κοσσυφοπε΄διο (TAFKO) µε σκοπο΄ την υλοποι΄ηση της ανασυγκρο΄τησης και την παροχη΄ διαρθρωτικη΄ς συνδροµη΄ς. Η ειδικη΄ αυτη΄ υπηρεσι΄α (task force) αποτελει΄ται απο΄ 21 υπαλλη΄λους της Επιτροπη΄ς, µε µια οµα΄δα εµπειρογνωµο΄νων και τοπικου΄ς υπαλλη΄λους που ανε΄ρχονται, συνολικα΄ σε πα΄νω απο΄ 40. Εξουσιοδοτηµε΄νος για την υπογραφη΄ των συµβα΄σεων και των εντολω΄ν πληρωµη΄ς ει΄ναι ο προι¤στα΄µενος της task force. Η ανα΄θεση των συµβα΄σεων θα λαµβα΄νει χω΄ρα συ΄µφωνα µε το δηµοσιονοµικο΄ κανονισµο΄ του προγρα΄µµατος Obnova. Η συµµετοχη΄ µιας εταιρει΄ας επιβα΄λλει την εγγραφη΄ της στα µητρω΄α ενο΄ς κρα΄τους µε΄λους της Κοινο΄τητας η΄ σε µια απο΄ τις συµµετε΄χουσες στο προ΄γραµµα Obnova χω΄ρες. Εταιρει΄ες απο΄ τις χω΄ρες που συµµετε΄χουν στο προ΄γραµµα PHARE θα µπορου΄ν επι΄σης να συµµετα΄σχουν επιλεκτικα΄ κατα΄ περι΄πτωση. Η πιθανη΄ υλοποι΄ηση της πρω΄της κοινοτικη΄ς συνεισφορα΄ς προβλε΄πεται να λα΄βει χω΄ρα µε΄σω τοπικω΄ν εταιρειω΄ν η΄ εταιρειω΄ν του αµε΄σως εγγυ΄ς περιβα΄λλοντος για να εξασφαλισθει΄ η ταχει΄α χορη΄γηση της συνδροµη΄ς καθω΄ς και για να διασφαλισθει΄ εκ νε΄ου η εκκι΄νηση της τοπικη΄ς οικονοµι΄ας. Οι διεθνει΄ς µειοδοτικοι΄ διαγωνισµοι΄ θα δηµοσιευ΄ονται στις σχετικε΄ς κοινοτικε΄ς δηµοσιευ΄σεις και ειδικο΄τερα στην ιστοσελι΄δα της Κοινο΄τητας και της Παγκο΄σµιας Τρα΄πεζας http://www. seerecon. org. Όλα τα προγρα΄µµατα που χρηµατοδοτου΄νται απο΄ την Κοινο΄τητα καθορι΄ζονται σε στενη΄ συνεργασι΄α µε την προσωρινη΄ διοι΄κηση των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν στο Κοσσυφοπε΄διο (UNMIK) και τη διοι΄κηση της δυ΄ναµης στο Κοσσυφοπε΄διο (KFOR). Η ανθρωπιστικη΄ βοη΄θεια στην περιοχη΄ (που αφορα΄ ειδικα΄ την κρι΄ση στο Κοσσυφοπε΄διο) η οποι΄α ε΄χει διατεθει΄ µε΄σω της ECHO ανη΄λθε ως τω΄ρα σε 378 εκατ. €. Επι΄σης α΄λλα προγρα΄µµατα υ΄ψους 10 εκατ. € ξεκι΄νησαν κατα΄ το 1998 υπε΄ρ της επαρχι΄ας του Κοσσυφοπεδι΄ου, µε ε΄µφαση στην επει΄γουσα αποκατα΄σταση (προµη΄θεια ξυλει΄ας), στις ζωοτροφε΄ς και στην ανοικοδο΄µηση του πανεπιστηµι΄ου της Πρι΄στινα. Η συνολικη΄ δηµοσιονοµικη΄ επιδο΄τηση για τις δραστηριο΄τητες της TAFKO στο Κοσσυφοπε΄διο κατα΄ τη δια΄ρκεια του 1999 ανη΄λθε σε 137 εκατ. € απο΄ τα οποι΄α 46 εκατ. € δεσµευ΄τηκαν ως ση΄µερα για τη ∆ιεθνη΄ Οµα΄δα ∆ιαχει΄ρισης (International management group=IMG) την εκτι΄µηση των καταστροφω΄ν (3. 5 εκατ. €), τη διευκο΄- λυνση της διοικητικη΄ς και τεχνικη΄ς βοη΄θειας (ATA) (6 εκατ. €), την παροχη΄ τεχνικη΄ς υποστη΄ριξης, τις προµη΄θειες για την αποκατα΄σταση των οικιω΄ν και των δηµο΄σιων κτιρι΄ων που θα επιτρε΄ψουν τη στε΄γαση ο΄σο το δυνατο΄ν µεγαλυ΄τερου αριθµου΄ προσφυ΄γων που επιστρε΄φουν (14 εκατ. €), την υποστη΄ριξη σε βασικε΄ς κοινωφελει΄ς υπηρεσι΄ες (επισκευε΄ς, µισθοι΄, εξοπλισµο΄ς (9 εκατ. €), την αφαι΄ρεση των ναρκω΄ν (4 εκατ. €), τη βοη΄θεια αποκατα΄στασης µιας τελωνειακη΄ς υπηρεσι΄ας (3 εκατ. €), τις επιχειρη΄σεις µικρη΄ς κλι΄µακας για την ταχει΄α ανταπο΄κριση στις τοπικε΄ς πρωτοβουλι΄ες (1 εκατ. €), το προ΄γραµµα απασχο΄λησης και αποκατα΄στασης σε χωρια΄ (village employment & rehabilitation programme=VERP) την αντιµετω΄πιση του υψηλου΄ επιπε΄δου ανεργι΄ας και των συνεπειω΄ν του πολε΄µου (4. 5 εκατ. €) Επι΄ πλε΄ον, ε΄να ε΄ργο µεγα΄λης σηµασι΄ας και συµβολικη΄ς αξι΄ας, που ε΄χει η΄δη ξεκινη΄σει, ει΄ναι η αποκατα΄σταση του νοσοκοµει΄ου της Μιτροβι΄τσα (1 εκατ. €). 1. 8. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των C 219 E/13 Έχουν προσδιοριστει΄ οι προτεραιο΄τητες του τρι΄του µε΄ρους της χρηµατοδο΄τησης απο΄ το προ΄γραµµα του 1999 µεταξυ΄ της Επιτροπη΄ς και της UNMIK. Οι κυ΄ριες προτεραιο΄τητες περιλαµβα΄νουν τη δηµο΄σια διοι΄κηση, τις υποδοµε΄ς και την οικονοµικη΄ ανα΄πτυξη. (2000/C 219 E/017) GRAPTH ERVTHSH E-1628/99 ypobolh·: Antonio Tajani (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE) kai Guido Podestà (PPE-DE) prow thn Epitroph· (15 Septembri·oy 1999) Ue·ma: Συµφωνι΄α CanalPlus-ENEL: ει΄σοδος του µεγαλυτε΄ρου δηµοσι΄ου οµι΄λου στον τοµε΄α του ηλεκτρισµου΄ στον κο΄σµο της επικοινωνι΄ας και της ψηφιακη΄ς τηλεο΄ρασης Στο πλαι΄σιο της συµφωνι΄ας CanalPlus-Enel, o ιταλικο΄ς οργανισµο΄ς ηλεκτρικη΄ς ενεργει΄ας απε΄κτησε το 30 % του τηλεοπτικου΄ δικτυ΄ου Telepiø καταβα΄λλοντας ποσο΄ν υ΄ψους 900 δισ. λιρετω΄ν περι΄που. Ταυτο΄χρονα, η Enel αυ΄ξησε τις τιµε΄ς ηλεκτρικου΄ ρευ΄µατος µε µι΄α ετη΄σια επιβα΄ρυνση υ΄ψους 1 εκατ. λιρετω΄ν για κα΄θε νοικοκυριο΄. Πω΄ς αξιολογει΄ η Επιτροπη΄ την ει΄σοδο του µεγαλυτε΄ρου δηµοσι΄ου οµι΄λου στον τοµε΄α του ηλεκτρισµου΄ στον κο΄σµο της επικοινωνι΄ας και της ψηφιακη΄ς τηλεο΄ρασης; Μπορει΄ να εξακριβω΄σει τους λο΄γους της επιλογη΄ς αυτη΄ς και τα κριτη΄ρια που υιοθετη΄θηκαν, καθω΄ς και τις αξιολογη΄σεις ο΄σον αφορα΄ τη διοχε΄τευση κεφαλαι΄ου σε α΄λλους τοµει΄ς της οικονοµι΄ας; Θεωρει΄ ο΄τι µπορει΄ µι΄α δηµο΄σια επιχει΄ρηση να χρησιµοποιει΄ δηµο΄σια κεφα΄λαια µε αµφι΄βολες µε΄χρι ση΄µερα προοπτικε΄ς, δηµιουργω΄ντας στον ευρωπαι΄ο πολι΄τη την εντυ΄πωση και την επι΄γνωση του ο΄τι δηµο΄σιοι πο΄ροι επενδυ΄ονται σε επισφαλει΄ς επιχειρη΄σεις; Θεωρει΄ δικαιολογηµε΄να την ταυτο΄χρονη αυ΄ξηση των τιµολογι΄ων µπροστα΄ σε µι΄α εκταµι΄ευση που ουδεµι΄α σχε΄ση ε΄χει µε τον συγκεκριµε΄νο τοµε΄α αρµοδιο΄τητας της δηµο΄σιας επιχει΄ρησης ηλεκτρικη΄ς ενε΄ργειας; Μπορει΄ να εξακριβω΄σει η Επιτροπη΄ εα΄ν σε α΄λλα κρα΄τη της ΕΕ ε΄χουν σηµειωθει΄ ανα΄λογες περιπτω΄σεις; Μπορει΄ τε΄λος η Επιτροπη΄ να αξιολογη΄σει εα΄ν η υπο΄θεση CanalPlus-Enel εµπι΄πτει σε µι΄α οπτικη΄ αγορα΄ς η΄ προκαλει΄ στρεβλω΄σεις στις κανονικε΄ς συνθη΄κες ελευ΄θερου ανταγωνισµου΄ και να εξακριβω΄σει, εα΄ν υφι΄σταται, τα ο΄ρια της οικονοµικη΄ς δραστηριο΄τητας µιας κρατικη΄ς επιχει΄ρησης στην ελευ΄θερη αγορα΄ και του΄το (cid:129) πε΄ραν ο΄λων (cid:129) παρα΄λληλα µε µι΄α α΄λλη δηµο΄σια επιχει΄ρηση (RAI); Apa·nthsh toy k. Monti Ej ono·matow thw Epitroph·w (18 Oktvbri·oy 1999) Η Επιτροπη΄, συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 295 (πρω΄ην α΄ρθρο 222) της Συνθη΄κης ΕΚ, δεν ει΄ναι αρµο΄δια να κρι΄νει τις επιλογε΄ς κρα΄τους µε΄λους σχετικα΄ µε το ιδιοκτησιακο΄ καθεστω΄ς των επιχειρη΄σεων. Κατα΄ συνε΄πεια, δεν ει΄ναι αρµο΄δια να κρι΄νει ου΄τε τις αποφα΄σεις που αφορου΄ν επενδυ΄σεις που πραγµατοποιου΄ν δηµο΄σιες η΄ ιδιωτικε΄ς εταιρι΄ες, ου΄τε τις δια΄φορες στρατηγικε΄ς διαφοροποι΄ησης των δραστηριοτη΄των τους. Συ΄µφωνα µε τις διατα΄ξεις περι΄ κρατικω΄ν ενισχυ΄σεων καµι΄α κρατικη΄ ενι΄σχυση δεν µπορει΄ να εντοπισθει΄ ο΄ταν οι επενδυ΄σεις πραγµατοποιου΄νται σε συνθη΄κες που θεωρου΄νται αποδεκτε΄ς για ε΄ναν ιδιωτικο΄ επενδυτη΄ που ενεργει΄ σε περιβα΄λλον οικονοµι΄ας της αγορα΄ς, δηλαδη΄ ο΄ταν η αναµενο΄µενη απο΄δοση της επε΄νδυσης ει΄ναι συγκρι΄σιµη µε την αναµενο΄µενη απο΄δοση της επε΄νδυσης ενο΄ς ιδιωτικου΄ επενδυτη΄ που ενεργει΄ σε οικονοµι΄α αγορα΄ς, λαµβα΄νοντας υπο΄ψη τον επιχειρηµατικο΄ κι΄νδυνο της επε΄νδυσης. Η Επιτροπη΄ ζη΄τησε απο΄ τις ιταλικε΄ς αρχε΄ς να παρα΄σχουν προκαταρκτικε΄ς πληροφορι΄ες για την εξαγορα΄ της Telepiø απο΄ την ENEL, ω΄στε να κρι΄νει κατα΄ πο΄σον υφι΄σταται παρα΄νοµη χορη΄γηση κρατικη΄ς ενι΄σχυσης. Ειδικο΄τερα, η Επιτροπη΄ θα διασφαλι΄σει ο΄τι η επε΄νδυση της ENEL στην Telepiø δεν θα πραγµατοποιηθει΄ µε τη χρησιµοποι΄ηση διασταυρου΄µενων επιδοτη΄σεων που προε΄ρχονται απο΄ τις δραστηριο΄τητες της ENEL στον κλα΄δο της ηλεκτρικη΄ς ενε΄ργειας


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1601/99 från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen. Genomförande av EG: s televisionsdirektiv ‐ tyskt delstatsavtal.

eurovoc_concepts:
advertising
application of EU law
broadcasting
national implementing measure
television

text: C 170 E/48 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 20. 6. 2000 F(cid:246)r att hj(cid:228)lpa Armenien att uppfylla de f(cid:246)rpliktelser i fr(cid:229)ga om r(cid:228)ttsstatliga principer och m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter som landet har enligt partnerskaps- och samarbetsavtalet och ans(cid:246)kan om medlemskap i Europar(cid:229)det, kommer kommissionen inom kort att inleda ett program omfattande 1 miljon euro f(cid:246)r utbildning av det armeniska r(cid:228)ttsv(cid:228)sendet. Dessutom har kommissionen anslagit medel f(cid:246)r att tillsammans med Europar(cid:229)det inom ramen f(cid:246)r ett gemensamt program hj(cid:228)lpa Armenien att f(cid:246)rb(cid:228)ttra efterlevnaden av den europeiska konventionen om de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna. (2000/C 170 E/053) SKRIFTLIG FR¯GA E-1601/99 fr(cid:229)n Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen (15 september 1999) ˜mne: Genomf(cid:246)rande av EG: s televisionsdirektiv (cid:129) tyskt delstatsavtal Artikel 10. 1 i EG:s TV-direktiv (direktiv 89/0552/EEG (1)) s(cid:229)som (cid:228)ndrat genom direktiv 97/0036/EG (2) kr(cid:228)ver att reklam och program skall h(cid:229)llas klart (cid:229)tskilda. Denna princip om att h(cid:229)lla reklam och program klart (cid:229)tskilda har sedan ocks(cid:229) inf(cid:246)rlivats i den tyska radio- och TV-s(cid:228)ndningslagstiftningen. I den tredje fattningen fr(cid:229)n 1997 av radio- och TV-s(cid:228)ndningsavtalet mellan delstaterna har samma princip fastlagts i artikel 7. 4. Man h(cid:229)ller f(cid:246)r n(cid:228)rvarande p(cid:229) att utarbeta ett nytt radio- och TV-s(cid:228)ndningsavtal. Den 24 juni 1999 godk(cid:228)nde de tyska delstaternas regeringschefer f(cid:246)rslaget till det fj(cid:228)rde radio- och TV-s(cid:228)ndningsavtalet. Detta f(cid:246)rslag m(cid:229)ste nu ratificeras av samtliga 16 delstaters parlament och (cid:228)r planerat att tr(cid:228)da ikraft den 1 april 2000. F(cid:246)ljande nya artikel (7. 4) infogades: Vid s(cid:228)ndningar f(cid:229)r en del av bilden utg(cid:246)ras av reklam om reklamen (cid:228)r entydigt optiskt (cid:229)tskiljd fr(cid:229)n det (cid:246)vriga programmet och klart markeras som reklam. Artikel 7. 4 g(cid:246)r det allts(cid:229) till(cid:229)tet f(cid:246)r TV-bolagen att dela bildsk(cid:228)rmen i en programdel och samtidigt fylla en del av den med ett reklamf(cid:246)nster. H(cid:228)r handlar det om den tekniska m(cid:246)jligheten att i efterhand (cid:228)ndra en bild i en riktning d(cid:228)r antingen hela reklambudskap infogas eller den reklam som finns (cid:228)ndras. Genom artikel 7. 6 i det fj(cid:228)rde radio- och TV-s(cid:228)ndningsavtalet skall det vara till(cid:229)tet att infoga virtuell reklam i s(cid:228)ndningar om man g(cid:246)r en h(cid:228)nvisning till detta i b(cid:246)rjan och slutet av s(cid:228)ndningen och om man d(cid:228)rigenom ers(cid:228)tter reklam som redan fanns i s(cid:228)ndningen. Detta leder till f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor: 1. Anser kommissionen att det bryter mot principen om att program och reklam skall h(cid:229)llas klart (cid:229)tskilda i enlighet med artikel 10 i TV-direktivet om samtidig s(cid:228)ndning av program och reklam till(cid:229)ts och dessa endast visas p(cid:229) olika delar av bildsk(cid:228)rmen? 2. Anser kommissionen att virtuell reklam (cid:228)r f(cid:246)renlig med EG:s TV-direktiv? 3. K(cid:228)nner kommissionen till de expertutl(cid:229)tanden som lett till en (cid:228)ndring av den hittills allm(cid:228)nna inte (cid:228)r tvingande att (cid:229)tskilja reklamdelen fr(cid:229)n r(cid:228)ttsuppfattningen och i enlighet med vilka det programdelen? 4. Vilka expertutl(cid:229)tanden r(cid:246)r det sig i s(cid:229) fall om? 5. Vilken bed(cid:246)mning g(cid:246)r kommission om de planerade (cid:228)ndringarna i det fj(cid:228)rde radio- och TV-s(cid:228)nd- ningsavtalet som skall tr(cid:228)da ikraft i Tyskland den 1 april 2000? (1) (2) EGT L 298, 17. 10. 1989, s. 23. EGT L 202, 30. 7. 1997, s. 60. 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 170 E/49 Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Viviane Reding (27 oktober 1999) R(cid:229)dets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa best(cid:228)mmelser som 1. fastst(cid:228)llts i medlemsstaternas lagar och andra f(cid:246)rfattningar om utf(cid:246)randet av s(cid:228)ndningsverksamhet f(cid:246)r television (cid:228)ndrades genom Europaparlamentets och r(cid:229)dets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997. Artikel 10. 1 i direktivet lyder enligt f(cid:246)ljande: (cid:148)TV-reklam och k(cid:246)p-TV skall vara l(cid:228)tta att k(cid:228)nna igen som s(cid:229)dana och h(cid:229)llas klart (cid:229)tskilda fr(cid:229)n andra delar av programtj(cid:228)nsten med optiska och/eller akustiska hj(cid:228)lpmedel. (cid:148) Detta utesluter inte samtidig s(cid:228)ndning av program och TV-reklam. D(cid:228)remot skulle en del av bildrutan f(cid:229) utg(cid:246)ras av reklam endast om reklamen klart markeras som reklam och (cid:228)r klart (cid:229)tskild fr(cid:229)n det (cid:246)vriga programmet. Det (cid:228)r sj(cid:228)lvklart att denna reklam m(cid:229)ste uppfylla alla kraven i direktivet n(cid:228)r det g(cid:228)ller TV- reklam, s(cid:228)rskilt de begr(cid:228)nsningar som g(cid:228)ller uts(cid:228)ndningstid och som avses i artiklarna 11 och 18. 2. S. k. virtuell reklam f(cid:246)rbjuds inte i direktivet. Direktivet t(cid:228)cker alla former av TV-reklam som i artikel 1. c definieras som (cid:148)varje form av s(cid:228)nt meddelande antingen mot betalning eller mot liknande ers(cid:228)ttning(cid:148). Direktivet g(cid:228)ller (cid:228)ven sponsring av televisionsprogram som skall uppfylla s(cid:228)rskilda villkor. Virtuell reklam (cid:228)r en relativt ny f(cid:246)reteelse som, beroende p(cid:229) de s(cid:228)rskilda omst(cid:228)ndigheterna, kan omfattas antingen av definitionen av TV-reklam eller av sponsring. Det (cid:228)r sk(cid:228)l att notera att smygreklam klart f(cid:246)rbjuds i artikel 10. 4 i direktivet. Med beaktande av de m(cid:229)nga olika m(cid:246)jligheter p(cid:229) vilka s. k. virtuell reklam kan genomf(cid:246)ras och att TV- producenter f(cid:246)rst nu b(cid:246)rjat utveckla dessa metoder kan man endast fr(cid:229)n fall till fall g(cid:246)ra en bed(cid:246)mning av vilka de r(cid:228)ttsliga f(cid:246)ljderna av direktivet (cid:228)r. Enligt det (cid:228)ndrade direktivet (cid:228)r det inte obligatoriskt att tidsm(cid:228)ssigt skilja (cid:229)t reklamtid och 3. och 4. sj(cid:228)lva programmet. I artikel 10. 1 f(cid:246)reskrivs endast att reklam b(cid:246)r h(cid:229)llas (cid:229)tskilt fr(cid:229)n andra delar av programtj(cid:228)nsten med optiska och/eller akustiska hj(cid:228)lpmedel. Kommissionen k(cid:228)nner inte till det expertutl(cid:229)- tande som parlamentsledamoten h(cid:228)nvisar till. 5. Enligt artikel 27 i direktiv 89/0552/EEG, s(cid:229)som (cid:228)ndrat, skulle medlemsstaterna senast den 30 decem- ber 1998 s(cid:228)tta i kraft de lagar och andra f(cid:246)rfattningar som (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r att f(cid:246)lja detta direktiv, och underr(cid:228)tta kommissionen om detta. Tyskland har inte underr(cid:228)ttat kommissionen om att den har antagit alla best(cid:228)mmelser som (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av direktivet. Kommissionen har inte heller n(cid:229)gra ytterligare uppgifter enligt vilka den har sk(cid:228)l att tro att de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga best(cid:228)mmelserna formellt har antagits. D(cid:228)rf(cid:246)r har kommissionen s(cid:228)nt Tyskland ett motiverat yttrande. Kommissionen har d(cid:228)rf(cid:246)r ingen m(cid:246)jlighet att bed(cid:246)ma eventuella (cid:228)ndringar i det tyska TV-s(cid:228)ndningsavtalet mellan delstaterna. (2000/C 170 E/054) SKRIFTLIG FR¯GA P-1605/99 fr(cid:229)n Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen (7 september 1999) ˜mne: Utvidgning av den r(cid:228)ttsliga grunden f(cid:246)r gemenskapsst(cid:246)d Gemenskapsr(cid:228)tten inneh(cid:229)ller f(cid:246)r n(cid:228)rvarande endast en r(cid:228)ttslig grund f(cid:246)r gemenskapsst(cid:246)d till f(cid:246)retag som drabbas av kriser som g(cid:246)r det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att man plockar bort produkter fr(cid:229)n marknaden. Vad som avses (cid:228)r djur- eller v(cid:228)xtsjukdomar som kan spridas fr(cid:229)n djur till m(cid:228)nniskor. Gemenskapsst(cid:246)det till hanteringen av BSE-krisen utgick med st(cid:246)d av denna r(cid:228)ttsliga grund


title: 1999/644/CE: Décision de la Commission, du 15 septembre 1999, relative à certaines mesures de protection concernant les équidés enregistrés provenant de Malaisie (péninsule) [notifiée sous le numéro C(1999) 2976] (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
Malaysia
animal disease
equidae
health control
import

text: 30. 9. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 255/39 DÉCISION DE LA COMMISSION du 15 septembre 1999 relative à certaines mesures de protection concernant les équidés enregistrés provenant de Malaisie (péninsule) [notifiée sous le numéro C(1999) 2976] (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE) (1999/644/CE) LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu la directive 91/496/CEE du Conseil du 15 juillet 1991 fixant les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les animaux en provenance des pays tiers introduits dans la Communauté et modifiant les directives 89/662/CEE, 90/ 425/CEE et 90/675/CEE (1), modifiée en dernier lieu par la directive 18, paragraphe 1, 96/43/CE (2), notamment article son et (1) (2) la considérant que, dans sa décision 1999/240/CE (3), Commission a arrêté certaines mesures de protection concernant les équidés enregistrés provenant de Singa- pour et de Malaisie (péninsule), en raison de la présence de la maladie de Nipah; considérant que, sur la base des informations fournies par les autorités vétérinaires malaisiennes, il semble approprié d'autoriser les importations d'équidés enregis- trés provenant de Malaisie (péninsule), à la condition que ces équidés aient présenté des résultats négatifs à un test pour la détection d'anticorps contre le virus de la maladie de Nipah et n'aient pas séjourné dans des lieux infectés par la maladie de Nipah; (3) considérant que la présente décision est conforme à l'avis du comité vétérinaire permanent, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION: Le certificat prévu au paragraphe 1 doit fournir les garan- 2. ties suivantes: — au cours des 60 derniers jours, l'équidé n'a pas séjourné dans des exploitations dans lesquelles des cas de maladie de Nipah ont été confirmés par les autorités compétentes au cours des 60 derniers jours, — l'équidé a été soumis à un test agréé — test de séroneutrali- sation ou test ELISA — pour la détection d'anticorps contre le virus de la maladie de Nipah, effectué dans un laboratoire désigné par les autorités compétentes, avec un résultat négatif, sur un échantillon sanguin prélevé dans les 14 jours précédant l'expédition vers la Communauté européenne, le … (date du prélèvement sanguin). Article 2 Les États membres modifient les mesures qu'ils appliquent à l'égard de la Malaisie (péninsule) pour les rendre conformes à la présente décision. Ils en informent la Commission. Article 3 La présente décision est applicable jusqu'au 31 décembre 1999. Article 4 Les États membres sont destinataires de la présente décision. Article premier Fait à Bruxelles, le 15 septembre 1999. 1. Un certificat supplémentaire, signé par les autorités vétéri- naires compétentes centrales de Malaisie, est exigé pour l'ad- mission temporaire, la réintroduction après exportation tempo- raire et les importations d'équidés enregistrés provenant de Malaisie (péninsule). Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 268 du 24. 9. 1991, p. 56. (2) JO L 162 du 1. 7. 1996, p. 1. (3) JO L 89 du 1. 4. 1999, p. 72


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1625/99 van Esko Seppänen (GUE/NGL) aan de Commissie. Afluisteren van telefoons.

eurovoc_concepts:
Internet
confidentiality
consumer protection
document
protection of privacy
publication
telecommunications

text: C 170 E/54 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 20. 6. 2000 (2000/C 170 E/059) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1622/99 van Antonio Tajani (PPE-DE) aan de Commissie (15 september 1999) Betreft: Inbreukprocedure jegens de Italiaanse staat wegens de verkoop van de zuivelcentrale van Rome Kan de Commissie de resultaten verstrekken van het onderzoek dat is verricht in verband met de inbreukprocedure jegens de Italiaanse staat en de gemeente Rome wegens de verkoop van de zuivelcentrale van Rome? Antwoord van de heer Fischler Namens de Commissie (8 oktober 1999) Na onderzoek van de opmerkingen die de Italiaanse autoriteiten in het kader van de procedure van artikel 88, (oud artikel 93) van het EG-Verdrag hebben meegedeeld, heeft de Commissie die autoriteiten verzocht aanvullende informatie te verstrekken met betrekking tot de maatregelen die door de gemeente Rome worden uitgevoerd. lid 2, De Commissie wacht nu op die aanvullende gegevens. Zij zal over de betrokken maatregelen pas een definitief besluit nemen, zodra zij alle meegedeelde gegevens heeft kunnen analyseren. (2000/C 170 E/060) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1624/99 van Markus Ferber (PPE-DE) aan de Commissie (15 september 1999) Betreft: EU-subsidies pluimveebedrijf Tsjechiº Een Duits consortium is voornemens aan de grens tussen Beieren en Tsjechiº een pluimveebedrijf voor 1,2 miljoen legkippen en 200 000 kuikens te bouwen. Van de zijde van de bevolking bestaan hiertegen grote bezwaren vanwege de mogelijke overdracht van ziekteverwekkers door de wind. Wordt het pluimveebedrijf in Vseruby direct of indirect gesubsidieerd met Europese (bijvoorbeeld PHARE-) of andere middelen? Antwoord van de heer Verheugen namens de Commissie (29 oktober 1999) De Commissie kan bevestigen dat het pluimveebedrijf waarnaar het geachte Parlmentslid verwijst geen steun verkrijgt van het PHARE-programma. De Commissie is evenmin op de hoogte van eventuele andere subsidies die de Gemeenschap voor dit doel zou gebruiken. (2000/C 170 E/061) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1625/99 van Esko Sepp(cid:228)nen (GUE/NGL) aan de Commissie (15 september 1999) Betreft: Afluisteren van telefoons Voor de buitengewone Europese Raad in Tampere worden specifieke pakketten maatregelen voorbereid op het gebied van binnenlandse zaken. Heeft de Commissie na de bijeenkomst van de Raad geheim te houden documenten voorbereid betreffende de legalisering van het afluisteren van telefoongesprekken per satelliet en van Internet-verbindingen, of zullen alle documenten over dit onderwerp na de bijeenkomst openbaar worden gemaakt? 20. 6. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 170 E/55 Antwoord van Mr. Vitorino namens de Commissie (25 oktober 1999) De Commissie stelt geen enkel vertrouwelijk of enig ander document betreffende het afluisteren van telefoongesprekken per satelliet en Internet-verbindingen op bij de voorbereiding van de Europese Raad in Tampere. Het enige document dat door de Commissie is opgesteld ter voorbereiding van de Europese Raad in Tampere is een mededeling (SEC(1999) 1518) inzake de voorbereiding van deze speciale bijeenkomst van de Europese Raad die gewijd zal zijn aan de behandeling van de ontwikkeling van de Europese Unie als gebied van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid. Op basis van deze mededeling heeft voorzitter Prodi op 23 september 1999 een brief gestuurd aan eerste minister Lipponen. Op dit gebied, en ook op andere gebieden, streeft de Commissie ernaar haar werkzaamheden zo doorzichtig mogelijk te houden en zullen zienswijzen inzake zowel de voorbereiding als de resultaten van de Europese Raad in Tampere met het Parlement worden uitgewisseld. Wat betreft de kwestie van het afluisteren van telecommunicatie, wil de Commissie het geachte parle- mentslid graag verwijzen naar het debat over het verslag van dhr. Schmid inzake het afluisteren van telecommunicatie dat op 6 mei 1999 gevoerd werd door het Parlement. De Commissie deelde haar standpunt over deze kwestie het Parlement mede tijdens bedoeld debat. Om kort te gaan, de Commissie begrijpt het belang van dit onderwerp, met name als men in gedachte houdt dat er zich op het gebied van telecommunicatie in Europa constant snelle en radicale veranderingen voordoen. De Commissie vindt dat, met betrekking tot deze specifieke kwestie van het afluisteren, enerzijds rekening gehouden moet worden met de gewettigde bezorgdheid van de diensten die voor rechtshandhaving moeten zorgen (door de ontwikkeling van telecommunicatie en het Internet mag de capaciteit van de lidstaten om criminaliteit te bestrijden en de nationale veiligheid te waarborgen, niet afnemen). Anderzijds constateert de Commissie een indrukwekkende groei van de telecommunicatiediensten, met name van het Internet, waarbij het enorm belangrijk is dat de gebruikers vertrouwen hebben in de aangeboden diensten, wil men verdere groei van de sector verwezenlijken. De Commissie is van mening dat het van cruciaal belang is om aan alle betrokken belangen evenveel aandacht te schenken. Dit kan alleen gebeuren als er een dialoog plaatsvindt tussen de autoriteiten die voor rechtshandhaving moeten zorgen, exploitanten, het bedrijfsleven en al diegenen die het meest te maken hebben met vraagstukken inzake gegevensbescherming. Bovendien wordt op dit moment een ontwerp-overeenkomst ter verbetering van wederzijdse rechtshulp in strafzaken tussen de lidstaten besproken in de Raad. Hierbij zijn ook een aantal bepalingen opgenomen betreffende het afluisteren van telecommunicatie. Doel is dat maatregelen voor het afluisteren ten behoeve van strafrechtelijk onderzoek worden getroffen om rekening te houden met de nieuwe telecommunicatie- systemen via de satelliet. (2000/C 170 E/062) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1627/99 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie Betreft: Steunmaatregelen voor de rijstteelt in Griekenland (15 september 1999) In Verordening 2072/98 (1)worden twee basisarealen voor de rijstteelt in Griekenland ingesteld. De toepas- sing van deze verordening in 1998 had als resultaat dat aan de producenten van het tweede areaal, waar het vastgelegde contingent overschreden is, geen steun is uitbetaald ook al is het totale contingent van de 24. 891 ha dat voor Griekenland was vastgelegd, niet overschreden. De combinatie van het systeem van de opsplitsing van het areaal in zones en de extreem hoge medeverantwoordelijkheidsheffing heeft de rijstproducenten ernstig benadeeld. Overweegt de Commissie in het licht hiervan de mogelijkheid dat het contingent van het ene areaal wordt overgedragen naar het andere, zoals dat ook wordt gedaan voor de durumtarwe? Welke andere maatregelen denkt zij te nemen (verhoging van het totale maximum, verdeling van de contingenten per departement, toezicht op de massale en ongecontroleerde invoer uit derde landen) om de rijstteelt te steunen? (1) PB L 265 van 30. 9. 1998, blz. 4


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1631/99 från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen. Sockerkvot i den autonoma regionen Azorerna.

eurovoc_concepts:
Azores
import restriction
processing industry
production quota
sugar

text: 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 170 E/57 St(cid:246)det f(cid:246)r bearbetning av sockerbetor har h(cid:246)jts med 10 euro till 27 euro per 100 kg genom kommis- sionens f(cid:246)rordning (EG) nr 562/98 av den 12 mars 1998 om anpassning av beloppet p(cid:229) det s(cid:228)rskilda st(cid:246)det f(cid:246)r framst(cid:228)llning av vitsocker ur s(cid:229)dana sockerbetor sk(cid:246)rdade p(cid:229) Azorerna som avses i artikel 25 i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 1600/92 (1). Trots dessa (cid:229)tg(cid:228)rder (cid:228)r odlingen av sockerbetor p(cid:229) tillbakag(cid:229)ng sedan 1994 efter det att den till en b(cid:246)rjan hade b(cid:246)rjat (cid:246)ka i och med Poseima-programmet. Bearbetningsindustrin p(cid:229)verkas dock inte direkt av denna ned(cid:229)tg(cid:229)ende trend eftersom den kan importera och raffinera r(cid:229)socker f(cid:246)r att fylla Azorernas behov. De ekonomiska villkoren f(cid:246)r industrin har snarast f(cid:246)rb(cid:228)ttrats, eftersom den kan importera detta socker till v(cid:228)rldsmarknadspris (eller med motsvarande st(cid:246)d om sockret kommer fr(cid:229)n gemenskapskvoterna). Om Azorernas jordbrukare v(cid:228)ljer att producera annat (cid:228)n sockerbetor, m(cid:229)ste f(cid:246)rklaringen till detta s(cid:246)kas i jordbruksproduktionens allm(cid:228)nna villkor. Sockerindustrins b(cid:228)rkraft h(cid:228)nger snarare samman med socker- konsumtionen, som har minskat under de senaste (cid:229)ren. Det (cid:228)r principerna i det s(cid:228)rskilda f(cid:246)rs(cid:246)rjnings- systemet, och d(cid:229) fr(cid:228)mst principen om att t(cid:228)cka de lokala behoven, som styr anv(cid:228)ndandet av kapacitet att raffinera importerat r(cid:229)socker. Om de portugisiska myndigheterna beg(cid:228)r det kommer kommissionen att granska dessa fr(cid:229)gor inom ramen f(cid:246)r den p(cid:229)g(cid:229)ende (cid:246)versynen av Poseima. (1) EGT L 76, 13. 3. 1998. (2000/C 170 E/064) SKRIFTLIG FR¯GA E-1631/99 fr(cid:229)n Paulo Casaca (PSE) till kommissionen (15 september 1999) ˜mne: Sockerkvot i den autonoma regionen Azorerna I band II avsnitt XIV stycke c), sidorna 210-213 i anslutningsakten f(cid:246)r Portugal tilldelades det socker- producerande bolaget i den autonoma regionen Azorerna en kvot p(cid:229) 10 000 ton betsocker. Denna kvot (cid:229)tf(cid:246)ljdes av r(cid:228)tten att importera r(cid:229)socker motsvarande skillnaden mellan denna tillverkning och 20 000 ton till s(cid:228)nkt avgift. F(cid:246)rordning (EEG) nr 3484/92 (1) av den 27 november minskade dock denna m(cid:228)ngd till 10 000 ton, och denna m(cid:228)ngd (cid:228)r den som f(cid:246)reskrivs (cid:228)ven i f(cid:246)rordning nr 1600/92 (2). Senare tolkade kommissionen g(cid:228)llande best(cid:228)mmelse som att denna m(cid:228)ngd skulle minskas p(cid:229) nytt till 6 500 ton raffinerat socker fr(cid:229)n importerat r(cid:229)socker och utesl(cid:246)t inte ens m(cid:246)jligheten att f(cid:246)resl(cid:229) ytterligare nedsk(cid:228)rningar i kvoten f(cid:246)r den autonoma regionen Azorerna. Kan kommissionen ange om den anser att denna stegvisa och systematiska minskning av kvoterna f(cid:246)r sockerraffinering i den autonoma regionen Azorerna (cid:228)r f(cid:246)renlig med artikel 299. 2 i EG-f(cid:246)rdraget? (1) (2) EGT L 353, 3. 12. 1992, s. 8. EGT L 173, 27. 6. 1992, s. 1. Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Franz Fischler (18 oktober 1999) F(cid:246)re genomf(cid:246)randet av programmet Poseima hade sockerindustrin i Azorerna tillst(cid:229)nd att raffinera upp till 20 000 ton r(cid:229)socker, minus utvinning av socker av lokalt odlade sockerbetor. I och med inf(cid:246)randet av den s(cid:228)rskilda f(cid:246)rs(cid:246)rjningsordningen Poseima, som g(cid:246)r det m(cid:246)jligt att importera r(cid:229)socker fr(cid:229)n sockerbetor till v(cid:228)rldsmarknadspris (eller i vilken det f(cid:246)reskrivs ett motsvarande st(cid:246)d i de fall d(cid:229) man anv(cid:228)nder sig av kvoterat r(cid:229)socker fr(cid:229)n gemenskapen), begr(cid:228)nsades detta tillst(cid:229)nd till h(cid:246)gst 10 000 ton socker, vilket var menat att t(cid:228)cka Azorernas behov av socker p(cid:229) dessa f(cid:246)rm(cid:229)nliga villkor. C 170 E/58 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 20. 6. 2000 Inom dessa gr(cid:228)nser g(cid:246)r kommissionen (cid:229)rligen prelimin(cid:228)ra ber(cid:228)kningar f(cid:246)r Azorernas behov och fastst(cid:228)ller importkvoten med h(cid:228)nsyn till framf(cid:246)r allt den lokala sockerproduktionen av sockerbetor. D(cid:229) man fastst(cid:228)llde 6 500 ton f(cid:246)r reglerings(cid:229)ret 1999/2000 (samma som f(cid:246)r 1998/1999) innebar detta inte en s(cid:228)nkning av den h(cid:246)gsta till(cid:229)tna kvoten f(cid:246)r sockerproduktion. Den h(cid:246)gsta kvoten kan fortfarande anv(cid:228)ndas f(cid:246)r den lokala produktionen av socker av sockerbetor. Det (cid:228)r endast importen av r(cid:229)socker som har begr(cid:228)nsats genom den s(cid:228)rskilda f(cid:246)rs(cid:246)rjningsordningen. Det finns s(cid:229)ledes ingen anledning att tala om en stegvis och systematisk s(cid:228)nkning av kvoterna f(cid:246)r raffinering av socker i den autonoma regionen Azorerna och kommissionen anser f(cid:246)ljaktligen att pro- grammet Poseima inte strider mot artikel 299. 2 (f(cid:246)re detta artikel 227) i EG-f(cid:246)rdraget. (2000/C 170 E/065) SKRIFTLIG FR¯GA E-1632/99 fr(cid:229)n Paulo Casaca (PSE) till kommissionen (15 september 1999) ˜mne: Missbruk av dominerande st(cid:228)llning p(cid:229) sockermarknaden i den autonoma regionen Azorerna Det sockerproducerande f(cid:246)retaget i den autonoma regionen Azorerna st(cid:229)r f(cid:246)r en mycket begr(cid:228)nsad och sjunkande del av de sockerkvoter som de europeiska institutionerna har beviljat Portugal. Under de senaste m(cid:229)naderna har socker fr(cid:229)n raffinaderier p(cid:229) kontinenten dykt upp i butikerna p(cid:229) Azorerna till ett pris som (cid:228)r betydligt l(cid:228)gre (cid:228)n det i aff(cid:228)rerna p(cid:229) kontinenten, och detta trots trans- portkostnaderna f(cid:246)r denna autonoma region. Anser inte kommissionen att det f(cid:246)rfarande som till(cid:228)mpas av de marknadsdominerande f(cid:246)retagen att h(cid:229)lla differentierade sockerpriser mellan kontinenten och den autonoma regionen Azorerna kan vara ett fall av missbruk av dominerande st(cid:228)llning? Vad avser kommissionen att g(cid:246)ra i denna situation? Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Franz Fischler (18 oktober 1999) Sockermarknaden p(cid:229) Azorerna utg(cid:246)r en del av gemenskapsmarknaden. Den (cid:228)r allts(cid:229) (cid:246)ppen f(cid:246)r leveranser fr(cid:229)n andra regioner. D(cid:228)remot har socker som producerats p(cid:229) Azorerna inte samma m(cid:246)jligheter, d(cid:229) det produceras p(cid:229) s(cid:228)rskilda f(cid:246)rm(cid:229)nsvillkor. Enligt syftena f(cid:246)r programmet Poseima (cid:228)r dessa f(cid:246)rm(cid:229)ner f(cid:246)rbe- h(cid:229)llna den lokala betproduktionen, bearbetningsindustrin och regionens konsumenter. Om det fr(cid:229)n kontinenten fraktas socker till Azorerna, (cid:228)r det f(cid:246)r att de p(cid:229) Azorerna till(cid:228)mpade priserna g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r de aktuella f(cid:246)retagen att g(cid:246)ra vinster som (cid:228)r j(cid:228)mf(cid:246)rbara med dem som (cid:228)r m(cid:246)jliga p(cid:229) kontinenten. De speciella villkor som sockerbolaget p(cid:229) Azorerna kommer i (cid:229)tnjutande av borde normalt g(cid:246)ra det m(cid:246)jligt f(cid:246)r det att leverera till den inhemska marknaden till konkurrenskraftiga priser. Detta eftersom de n(cid:228)mnda villkoren medger att sockerfabriken k(cid:246)per till v(cid:228)rldsmarknadspris och s(cid:228)ljer det raffinerade sockret till konsumentpris. r(cid:229)socker D(cid:229) den lokala betproduktionen f(cid:246)r n(cid:228)rvarande (cid:228)r mycket begr(cid:228)nsad p(cid:229) Azorerna, omfattas st(cid:246)rsta delen av det producerade sockret av denna raffineringsgrad. Kommissionen anser allts(cid:229) inte att den b(cid:246)r ingripa p(cid:229) det s(cid:228)tt som antyds av parlamentsledamoten. Parlamentsledamoten ombeds ocks(cid:229) ta del av de svar som kommissionen gett p(cid:229) hans skrivna fr(cid:229)gor E-1630/9 (1) och E-1631/9 (2). (1) (2) Se sida 56. Se sida 57