title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om europæisk erhvervslivs konkurrenceevne i den globale økonomi - forslag til styrkelse af erhvervslivets konkurrenceevne»

eurovoc_concepts:
European undertaking
competition
competitiveness
world economy

text: 17. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 329/49 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om europæisk erhvervslivs konkurrenceevne i den globale økonomi — forslag til styrkelse af erhvervslivets konkurrenceevne« (1999/C 329/12) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 22. januar 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Peter Morgan til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 22. juli 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 366. plenarforsamling af 22. -23. september 1999, mødet den 23. september 1999, følgende udtalelse med 92 stemmer for, 23 imod og 21 hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. Kommissionen har i sit debatoplæg ikke forsøgt at foretage en systematisk klassifikation af det europæiske er- hvervsliv, som meddelelsen omhandler. Af hensyn til denne udtalelses formål foreslår ØSU følgende klassifikation: A. Store virksomheder: A1 statsejede virksomheder; A2 aktieselskaber med sæde i Europa; A3 aktieselskaber med sæde uden for Europa, men lokali- seret i Europa. B. Små og mellemstore virksomheder: B1 børsnoterede virksomheder; B2 privatejede virksomheder; B3 virksomheder finansieret med risikokapital. 1. 2. Formålet med meddelelsen er at undersøge, hvordan man kan løse de problemer, der forhindrer Europa i at udnytte globaliseringen. Dette kræver, at man undersøger hver af ovenstående virksomhedstypers evne til at konkurrere i den globale økonomi og dermed bidrage til at skabe BNP-vækst og nye arbejdspladser i EU. Meddelelsen bygger på den tese, at virksomhederne kun har mulighed for dette gennem tilpasning, samt at EU og medlemsstaterne parallelt hermed er nødt til at føre en aktiv politik på dette område. 1. 3. Som alle ØSU’s udtalelser støtter også denne udtalelse målene for den europæiske samfundsmodel — dvs. sundhed, uddannelse, social sikring og beskæftigelse — der er en forudsætning for EU-borgernes faglige kvalifikationer og vel- færd. Udtalelsen peger imidlertid på flere problemer i forbindel- se med gennemførelsen af denne model, herunder navnlig finansieringen af sociale ydelser via lønskat snarere end indkomstskat og karakteren af de bestemmelser, som skal sikre tryghed i ansættelsen. USA’s økonomiske model bliver flere steder i meddelel- 1. 4. i sen omtalt i positive vendinger. Det centrale spørgsmål denne udtalelse er, hvordan man inden for den europæiske samfundsmodels strukturer og lovgivning kan opnå lignende resultater som USA. Der er især tale om en kulturel udfordring, når man skal tilskynde til større risikovillighed inden for velfærdsstaten uden at bringe denne i fare. 1. 5. Med globalisering menes, at producenter fra hele verden kan konkurrere på alle markeder, og at lavomkostnings- lande får en komparativ fordel i de primære og repetitive sektorer. For at fastholde den udvikling, som er sat i gang, er det nødvendigt, at industrilandene fører an i udviklingen inden for de højteknologiske sektorer med høj merværdi, som udnytter kvalificerede menneskelige ressourcer. Dette vil også virke forstyrrende. Der er en stor fare for, at virksomheder inden for lavteknologiområdet ikke kan klare sig, hvilket vil øge presset på stivhederne og ufleksibiliteten i økonomien. Europas evne til at tage disse udfordringer op er såvel i Kommissionens meddelelse som i denne udtalelse et tilbage- vendende tema, der også er afhængig af, om det lykkes for Kommissionen at forhandle sig frem til en ny verdensorden for den internationale handel og forbedre den måde, hvorpå de internationale kapitalmarkeder fungerer. Konkurrenceevne forudsætter, at en virksomhed kan 1. 6. udnytte produktionsfaktorerne bedre og erobre nye kunder på åbne markeder. Regeringernes opgave er at sikre, at lovrammerne støtter dette, og at skatterne på virksomheder og medarbejdere ikke føles som en straf. I det samlede billede må alle berørte gruppers interesser tilgodeses, og der må sikres og skabes arbejdspladser. 2. De europæiske virksomheder og markedsøkonomien 2. 1. Store virksomheder 2. 1. 1. Indtil for få år siden var mange af Europas større virksomheder statslige monopoler, hvilket medførte, at Europa ikke deltog i visse af den globale økonomis sektorer. Lande- grænserne har splittet nøglesektorer i den europæiske økonomi op i femten forskellige lande. Opbygningen af EU’s indre marked har ryddet mange af disse hindringer af vejen. C 329/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 11. 1999 2. 1. 2. Liberaliseringen af erhvervssektorer og privatiserin- gen af virksomheder i løbet af de seneste ti år er begyndt at rette op på situationen, om end der fortsat er meget, som mangler at blive gjort: 2. 1. 6. ØSU går ind for, at virksomheder, der er etableret i Europa, betragtes som »europæiske« virksomheder, uanset hvor de har sæde. (a) Meddelelsen henviser til den europæiske forsvarsindustri, som ikke har kunnet indgå alliancer. Men i modsætning til den amerikanske forsvarsindustri har fusioner og virksom- hedsovertagelser i den europæiske forsvarssektor været umulige på grund af statsligt ejerskab og indblanding fra regeringerne, der ofte sidder på en »golden share«, dvs. en aktiemajoritet på 51 %, i virksomhederne. (b) Meddelelsen fremhæver betydningen af en netværksbaseret verden, men den alt for langsomme liberalisering og privatisering af telesektoren har medført så høje priser i Europa, at borgernes lyst til at gå på Internettet lider under det. (c) Der er fortsat en risiko for, at udviklingen og den kommercielle udnyttelse af de transeuropæiske netværk (TEN) bremses af statslige monopoler inden for el- og jernbanesektorerne. (d) De tidligere statsejede virksomheder og regulerede industri- sektorer er i mange tilfælde af afgørende betydning for, at der kan skabes en infrastruktur for virksomhederne i Europa, der er omkostningseffektiv og af høj kvalitet. indledtes i Opbygningen af denne infrastruktur, der 1980’erne, er langtfra gennemført, hvilket generelt hæm- mer de europæiske virksomheders konkurrenceevne. Liberalisering af industrisektorer som telekommuni- 2. 1. 3. kation og tv- og radiospredning har langt om længe stimuleret fremkomsten af mange nye, hurtigt voksende og fremgangsrige højteknologi-virksomheder. Hvis der også fremover skal skabes og udvikles nye virksomheder inden for bl. a. informations- teknologi, bioteknologi og teknologi for vedvarende energi, er det nødvendigt med nye, velovervejede foranstaltninger med henblik på deregulering og beskyttelse mod, at dominerende stillinger misbruges. 2. 1. 4. Med undtagelse af Storbritannien er kursværdien på EU’s aktiemarkeder overraskende lav. Dette skyldes delvist, at nogle store virksomheder fortsat er delvist statsejede, men også at der findes mange store privatejede virksomheder med sæde i Europa, som ikke er børsnoterede. Selvfølgelig er der mange fordele ved privat ejerskab, især for ejerne. Ulempen er, at det begrænser adgangen til international kapital. Det udgør derfor en potentiel bremseklods for konkurrencedygtige europæiske virksomheders globale ambitioner. Her bør man politisk sikre, at skatteordninger ikke hæmmer salget og børsnoteringen af private virksomheder. Børsnotering af private virksomheder har også den fordel, at medejerne får øget indsigt i ledelsens beslutninger. 2. 1. 5. I mange europæiske lande er det svært at gennemskue ejerforholdene i forbindelse med aktiekapital på grund af kompliceret gensidig aktiebesiddelse, hvor banker ofte er involveret. Aktieejerne har derfor kun lagt forholdsvis begræn- set pres på virksomhedsledelserne for at forbedre effektiviteten. 2. 1. 7. Efterhånden som virksomheder udvikler en global dimension, får de også mulighed for at skabe eller ødelægge arbejdspladser i Europa. Mange arbejdspladser er blevet eks- porteret fra EU-landene i de seneste ti år. Disse virksomheder vil i stigende grad sammenligne fordelene ved at etablere sig i Europa med andre lokaliteter i verden. 2. 1. 8. Interne investeringer bidrager i vid udstrækning til EU’s beskæftigelse og BNP, og de pågældende virksomheder er naturligvis opmærksomme på deres EU-datterselskabers relative konkurrenceevne. Efterhånden som globaliseringen øges, og den samme gruppe af virksomheder, uanset om de er hjemmehørende i Europa, Asien, USA osv. , etablerer sig overalt, bliver det stadig mindre vigtigt, hvor sådanne virksom- heder konkret er placeret. Virksomhederne afpasser deres investeringsbeslutninger efter, hvor tiltrækkende en lokalitet i et land eller en region er, uanset hvorhenne i verden det er. 2. 1. 9. Nogle af de vigtigste faktorer for en »erhvervsvenlig« beliggenhed er arbejdskraftens kvalifikationer, lønomkostnin- ger, beskatning, fysisk infrastruktur og lovgivning. Det er også vigtigt, at der er en velfungerende social dialog og harmoniske forhold på arbejdsmarkedet samt arbejdsmotivation og lokale markeder. Det er disse områder, som politikerne bør give prioritet. Udfordringen for lokaliteter i EU er at sikre en balance mellem dels en højt kvalificeret arbejdsstyrke og infrastrukturens og miljøets kvalitet, dels omkostningerne ved at drive virksomhed. (Se punkt 1. 4-1. 6). 2. 2. Små og mellemstore virksomheder Næsten alle virksomheder hører ind under kategorien »små og mellemstore virksomheder«. Faktisk findes der kun meget få store virksomheder. De fleste børsnoterede SMV’er er mellemstore og har en medarbejderstab på nærmere 200 end 20 ansatte. I denne analyse vil disse blive placeret under kategorien »store virksomheder«. I 2. 2. 1. lande som Tyskland og Italien har privatejede SMV’er udgjort den økonomiske rygrad. De er traditionelt blevet finansieret med familiekapital, ikke risikokapital. Men som følge af generationsskifte søger mange af disse virksom- heder efter kapital og ejerskab uden for familien. Det er vigtigt, at man ikke hindrer en sådan udvikling. Det er selvfølgelig vigtigt, at kapitalen også anvendes til produktive investeringer og ikke blot til ren spekulation. Der føres en omfattende diskussion i meddelelsen 2. 2. 2. om risikokapital — navnlig den amerikanske udgave — og hvilken betydning risikokapital har for etableringen af SMV’er 17. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 329/51 og deres vækst (1). Det amerikanske system med risikokapital rummer potentielt store risici og stort udbytte for alle parter — risikokapitalinvestorer, iværksættere og ansatte. Iværksæt- terne og deres ansatte har aktietegningsretter for en del af virksomhedens kapital, der ligger langt ud over Vesteuropas institutionelle normer. Systemet kendetegnes ved, at risikofore- tagender lige såvel kan mislykkes som lykkes. Dette forhindrer dog ikke en iværksætter i at forsøge igen. Formålet med NASDAQ (2) er at lade risikokapitalinvestorerne sælge til aktieejerne, så snart risikoforetagendet er nået så vidt, at det kan sælges, hvorefter risikokapitalen kan genbruges til nye risikoforetagender. 2. 2. 3. Europæiske risikoforetagender kan sælges til offent- ligheden på en række nationale børser, og der er også adgang til EASDAQ (3) og NASDAQ. Den europæiske offentlighed er meget interesseret i denne type investering, således at risikokapitalen kan kanaliseres videre til andre projekter. De europæiske kapitalmarkeders infrastruktur mangler dog stadig væk kritisk masse, hvilket gør det vanskeligt for iværksætterne at få adgang til kapital. Der er også en relativ mangel på europæiske risikoforetagender inden for højteknologiområdet. I mangel af sådanne er man nødt til at anvende risikokapitalen til refinansiering af familievirksomheder og støtte af omstruk- tureringen af europæiske virksomheder via ledelsesopkøb (4). 2. 2. 4. Som et udtryk for »menneskets« kreative egenskaber og på baggrund af stor arbejdsløshed bør etablering af nye virksomheder og dermed nye arbejdspladser være genstand for stor samfundspolitisk anerkendelse. Dette er desværre ikke altid tilfældet, hvilket betyder, at Europa drænes for mange potentielle iværksættere. ØSU støtter mange af meddelelsens forslag til, hvordan der kan rettes op på denne situation: — det er nødvendigt at fremme større risikovilje; — der bør indføres hensigtsmæssige bestemmelser om kon- kurs og betalingsudygtighed for at modvirke, at virksom- heder, der går fallit på en hæderlig måde, stemples som uhæderlige (selv om det kan være vanskeligt); — systemet for beskatning af små virksomheder og for lønrelateret afgiftspålæggelse bør tages op til overvejelse; — skatterne på kapitalvinding skal ikke straffe iværksættere eller ansatte, der bliver rige ved at eje en virksomhed eller på grund af aktietegningsrettigheder; — afgifterne i forbindelse med arv og generationsskifte bør tages op til overvejelse for at sikre opretholdelsen af familievirksomheder; (1) Se »Forslag til Rådets afgørelse om finansielle støtteforanstaltnin- ger for innovative og jobskabende små og mellemstore virksom- heder (SMV) — Vækst- og beskæftigelsesinitiativet«, EFT C 157 af 25. 5. 1998, s. 65. (2) NASDAQ = National Association of Securities Dealers Automated Quotation. (3) EASDAQ = European Association of Securities Dealers Automated Quotation. (4) EFT C 235 af 27. 7. 1998, s. 13. — nationale systemer for offentlig anerkendelse skal omfatte iværksættere, som skaber mange nye arbejdspladser; — iværksættere inden for højteknologisektoren bliver globale forbilleder: EU-landene bør være bedre til at støtte deres egne forbilleder; — man bør give studerende mulighed for at stifte bekendtskab med iværksætterkulturen og indføre kurser i virksomhed- sledelse som et vigtigt led i universitetsuddannelsen; — universiteterne bør i højere grad tænke som iværksættere i forbindelse med den kommercielle udnyttelse af deres teknologier; — virksomhedsparker for teknologioverførsel rummer store udviklingsmuligheder og bør etableres i tilknytning til de større tekniske universiteter. 2. 2. 5. Ud over at »dræne« EU for iværksættere fungerer USA også som en magnet for teknologikyndige, der tiltrækkes af jobmulighederne. Formodentlig kan denne udvikling kun standses, hvis stillingerne på teknologiområdet og de personli- ge karrieremuligheder er lige så tiltrækkende i EU. 2. 2. 6. Meddelelsen lægger med rette stor vægt på behovet for at stimulere etableringen af nye højteknologiske virksom- heder, der har potentialet til at vokse, konkurrere globalt og skabe arbejdspladser. Det er vigtigt at sikre en tilstrækkelig strøm af nye studerende til de naturvidenskabelige fag og ingeniørstudiet og undervise dem i et iværksættervenligt miljø. Konkurrencer og priser bør anvendes til at få de studerende inden for naturvidenskab til at interessere sig for innovation og kommerciel udnyttelse. Små enkeltvirksomheder, der kun er berettiget til støttemidler fra det femte rammeprogram, hvis de samarbejder med en tredjepart, bør støttes af medlemsstater- ne. Der bør være adgang til yderligere støttemidler for nye teknologiprojekter i form af såvel direkte støtte som skatte- afskrivning for forskning og teknologisk udvikling. Systemet for beskyttelse af intellektuel ejendomsret bør også forbedres, især med henblik på at hjælpe iværksættere inden for højtekno- logiområdet. Stimulering af udbudssiden via teknologisk iværksæt- 2. 2. 7. terånd er selvfølgelig ikke tilstrækkeligt til at ændre den nuværende situation, hvor Europa halter bagefter USA, hvad angår etableringen af nye virksomheder på højteknologiområ- det. Der er også et efterspørgselsproblem, hvad enten der er tale om informationsteknologi, bioteknologi eller energiteknologi. De offentlige myndigheder kan i en vis udstrækning skabe denne efterspørgsel, men holdningerne i erhvervslivet og blandt borgerne er også af afgørende betydning. 2. 2. 8. Iværksættere overalt i Europa er vrede over at blive overbebyrdet med lovgivning og bureaukrati. I opstartsfasen vil en virksomhed kun have en eller to ledere, og disse vil være fuldt beskæftiget med at etablere virksomheden og skabe markeder, som kan støtte beskæftigelsen. Det er derfor nødven- digt at fjerne nogle af de bureaukratiske forhindringer, som hæmmer virksomhedsetablering og gør det vanskeligt for nye virksomheder at overleve. I visse lande reagerer myndighederne alt for sløvt, både hvad angår udstedelse af tilladelser til etablering af en virksomhed og i forbindelse med driften af denne. C 329/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 11. 1999 3. Særlige bemærkninger til Kommissionens meddelelse c) Den kulturelle identitet og den audiovisuelle sektor — en udfordring og en chance 3. 1. Afsnit I — Tendenser: globaliseringsfænomenet d) Forsknings- og teknologipolitik: en utilstrækkelig indsats og mangelfuld organisation ØSU accepterer i brede træk Kommissionens analyse af udviklingstendenserne, men foreslår følgende tilføjelser: e) Problemer med patenter og handel med licenser 3. 1. 1. Meddelelsen understreger vigtigheden af disse indu- strier, som har »overhalet de mere traditionelle sektorer med hensyn til vækst, kapitalværdi og eksportevne. « Virksomheder i disse sektorer har få værdier ud over menneskelig kapital. Efter et årti, hvor Europa udelukkende har sidestillet jobskabelse i USA med såkaldte »Mac-jobs« (beskæftigelse i burgerbarer o. l. ), afslører meddelelsen nu den reelle effekt: »Fra 1995 til 1996 skabte IT-industrien og elektronikindustrien 250 000 nye job i den amerikanske økonomi. 2 mio. job skyldes i dag softwareindustrien, som tæller over 44 000 virksomheder«. Udfordringen for Europa er at skabe en virksomhedskultur, der gør det muligt for sådanne virksomheder at trives her. 3. 1. 2. Meddelelsen diskuterer Europas forudsætninger for at konkurrere i disse nye sektorer. Selv om dette må ses som en udfordring, vil det ikke være nemt, eftersom videnindustrier- ne og den elektroniske handel i USA udvikles på et forbilledligt frit marked. Markedet opfylder sin klassiske funktion som en »opdagelsesproces«, hvor det viser sig, hvad der kan sælges, og hvad der ikke kan sælges, hvad som fungerer, og hvad som ikke fungerer, samt hvad der kan lykkes, og hvad der ikke kan lykkes. Nogle risikoforetagender har således haft succes, mens flertallet har måttet give op. Mange af dem, som har succes, eksporterer senere denne succes. Men selv uden at eksportere lettere ved at udnytte det har nye virksomheder meget ensartede amerikanske marked end det opsplittede europæiske marked. Det fremgår ikke klart af meddelelsen, hvordan 3. 1. 3. Kommissionen mener, at Europa skal konkurrere, og hvordan man kan overtage bestemte elementer fra den amerikanske model, hvis man ikke accepterer den liberalistiske filosofi, som ligger til grund for disse. Hvis en virksomhed går fallit i USA, kan alle berørte starte forfra. »Læreprocessen« omfatter således både iværksætteren, der kan blive ved med at forsøge, og dennes ansatte, der kan omdanne virksomheden igen og igen. Den amerikanske model kan dog ikke uden videre overføres til Europa. Det er nødvendigt at finde en balance i EU mellem gode rammer for erhvervslivet og bevarelse af den økonomiske og sociale samhørighed. 3. 2. Afsnit II — Europæisk erhvervslivs position 3. 2. 1. Meddelelsen foreslår en diagnose bestående af følgen- de elementer: a) Konkurrenceevne: der er brug for nye definitioner b) Virksomhederne foretrækker det »kendte« frem for det »nyskabende« f) Alliancer og fusioner og virksomhedsovertagelser inden for højteknologi — det er ikke så let i Europa g) Europa vil ikke tage nogen risici. ØSU er generelt enig i denne analyse, men har kommentarer til følgende punkter: 3. 2. 2. B e g r æ n s e t b r u g a f i n f o r m a t i o n s t e k n o - l o g i 3. 2. 2. 1. En vigtig bidragende faktor er de høje omkostnin- ger ved telekommunikation. Et mere grundlæggende problem er karakteren af de forandringer, som er nødvendige, hvis den enkelte virksomhed skal få fuldt udbytte af informationstekno- logien. Disse forandringer omfatter organisationsstruktur, jo- bindhold, arbejdsmetoder osv. ØSU anerkender, at fremme af brugen af informationsteknologi til dels er afhængig af kvalite- ten af ledelsen og klimaet i virksomheden. Det bør i øvrigt undersøges, om EU-lovgivningen er tilstrækkelig tilpasset sådanne reorganiseringer af arbejdsprocessen. Som nævnt tidligere gælder det også her om at skabe ligevægt. At der må sikres passende livs- og arbejdsvilkår i EU står uden for enhver tvivl. 3. 2. 2. 2. En god udnyttelse af informationsteknologien for- udsætter grundige IT-kundskaber hos de enkelte brugere. Dette er delvist et spørgsmål om antallet og kvaliteten af de IT-uddannede, der er til rådighed for virksomheder i EU’s indre marked. Samtidig er kvinders karrieremuligheder på dette område underudviklede. Ud over de IT-uddannedes faglige kundskaber er de almene brugerkundskaber, såvel i ledelsen som blandt de ansatte, et af de allervigtigste spørgsmål i forbindelse med europæiske virksomheders konkurrenceevne. Ambitiøse medarbejdere bør forbedre deres IT-kundskaber og forståelse for denne teknologi, og virksomheder, der ønsker at konkurrere, bør sikre, at dette kan lade sig gøre. 3. 2. 3. A l t f o r l a n g s o m g l o b a l i s e r i n g a f f o r - r e t n i n g s t j e n e s t e y d e l s e r 3. 2. 3. 1. Det oplyses i meddelelsen, at Europa halter langt bagefter USA, hvad angår forretningstjenesteydelser, men Kommissionen giver ingen forklaring på dette fænomen. Årsagen er, at de europæiske kapitalmarkeder har været langsomme til at udvikle sig. Tjenesteydelser i forbindelse med første aktietilbud, fusioner og virksomhedsovertagelser, virksomhedsrapportering og andre aktieselskabsaktiviteter er derfor underudviklede, og sektoren domineres af udenlandske investeringsbanker, advokater og børsmæglere, bogholdere og revisorer samt finansielle PR-virksomheder. Der er i relation 17. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 329/53 hertil en mangel på europæiske virksomheder inden for personlige finansielle tjenester, eftersom pensionssystemerne traditionelt har været statslige i de fleste medlemsstater, og aktiemarkederne ikke spiller nogen større rolle for den private opsparing. 3. 2. 3. 2. Det andet centrale aspekt i udviklingen af forret- ningstjenesteydelser er »outsourcing«, dvs. at virksomheder koncentrerer sig om deres kernefunktioner og overlader deres perifere servicefunktioner til andre. Uafhængige servicevirk- somheder etableres for at varetage en bred vifte af opgaver, f. eks. inden for logistik, anlægsopgaver, catering, informations- teknologi, PR osv. I Europa er er denne specialisering begyndt noget senere. 3. 2. 3. 3. Det hedder i meddelelsen, at en »indsats for at udnytte beskæftigelsespotentialet i servicesektoren vil være et vigtigt element i en europæisk beskæftigelsesstrategi«. EU og medlemsstaterne kan bidrage til at fremme denne proces ved at skabe de nødvendige rammebetingelser. Man kan bl. a. tilskynde de offentlige myndigheder til at lægge deres service- opgaver ud til private. Dette kunne også forbedre de tjenester, som leveres til såvel myndigheder som borgere. 3. 2. 4. F o r s k n i n g s - o g t e k n o l o g i p o l i t i k De oplysninger, der gives i meddelelsen, er ikke tilstrækkelige til at forklare forskellene mellem USA, EU og Japan hvad angår udgifter til forskning og teknologisk udvikling. Forskning og teknologisk udvikling finder sted i erhvervssektorer, hvor virksomhederne er aktive. De centrale spørgsmål er det relative beløb, som anvendes i hver sektor, og antallet af virksomheder pr. sektor. På denne måde kan vi i det mindste afgøre, om der er tilstrækkelig sammenlignelig forskning og teknologisk udvikling på virksomhedsniveau — f. eks. mellem Rolls Royce og General Electric, Volkswagen og Ford, Philips og Sony eller Glaxo og Merck. Hvis Europa ikke satser nok på forskning og teknologisk udvikling i højteknologisektorerne, skyldes dette delvist, at der er en mangel på europæiske virksomheder i disse sektorer. Generelt deltager europæiske virksomheder ikke i de nye sektorer, og der etableres heller ikke tilstrækkeligt mange nye virksomheder. Der er selvfølgelig undtagelser såsom SAP og Nokia [se også punkt 3. 3. 5(g)]. 3. 3. Afsnit III — Retningslinjer for en ny industripolitik Dette afsnit i meddelelsen indledes med følgende ord: »Ser man nærmere på de internationale tendenser og europæisk erhvervslivs position, må det konstateres, at der er behov for en tilpasning af industripolitikken, bl. a. for at skabe øget interesse for iværksætterkulturen og vilje til at løbe en risiko og støtte oprettelse af nyskabende virksomheder, der kan og vil erobre verdensmarkedet. « 3. 3. 1. ninger: Dette mål skal opnås ved hjælp af følgende foranstalt- a) Tilpasning af uddannelsessystemerne og øget interesse for iværksættere b) Forbedring af forløbet »forskning — udnyttelse af resulta- terne« c) Bedre vilkår for dem, der er villige til at løbe en risiko d) Offentlig støtte skal i højere grad gå til immaterielle investeringer e) Udnyttelse af den menneskelige kapital f) Øget mobilitet i arbejdsstyrken g) Fortsat udnyttelse af de konkurrencemæssige fordele ved det indre marked h) En mere effektiv konkurrence, der svarer til markedernes verdensomspændende og nyskabende karakter i) Fortsættelse af den positive indsats for at offentlige sektorer liberalisere j) Internationale konkurrenceregler k) Kontrol med reglernes anvendelse l) Europæisk erhvervslivs position skal forsvares gennem større årvågenhed, grundig forberedelse af de kommende forhandlinger og samarbejde m) Bedre koordinering på verdensplan n) Øget ansvar til erhvervslivet o) Forbruger- og brugerinteresser. rolle 3. 3. 2. Foranstaltningerne j) til o) falder ind under den overordnede rubrik »bred enighed og retfærdige spilleregler på verdensplan«. Disse foranstaltninger beskriver tilsammen EU’s proaktive inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO) og øvrige internationale forhandlinger om handel, der har ØSU’s fulde støtte. Det er indlysende, at EU har en vigtig rolle at spille i forbindelse med udviklingen af en ny verdensorden. Hvis dette skal være muligt, må EU værne om sin moralske autoritet, især nu hvor den europæiske samfundsmodel står på spil. Nylige uoverensstemmelser med Verdenshandelsorganisationen, hvor afgørelser om bananer og oksekød er blevet afvist, kan undergrave EU’s position i fremtidige tvister, hvor det ville være til EU’s fordel at kunne påberåbe sig afgørelser fra Verdenshandelsorganisationen, der går imod tredjeparter. 3. 3. 2. 1. Europæiske virksomheder ville være mere konkur- rencedygtige på verdensmarkedet, hvis der var sammenligneli- ge konkurrencevilkår i andre dele af verden, især hvad angår sociale og arbejdsrelaterede normer. I de kommende WTO-forhandlinger bør EU insistere på, at de sociale og arbejdsrelaterede normer over hele verden skal forbedres på grundlag af ILO’s arbejde. Gennem deres kontakter med tilsvarende organisa- 3. 3. 2. 2. tioner i andre dele af verden bør arbejdsmarkedets parter arbejde for, at den europæiske model anerkendes. Vore handelspartnere vil selvfølgelig være bange 3. 3. 2. 3. for, at EU i visse tilfælde vil forsøge at få dem til at bære visse af omkostningerne ved vores økonomiske og sociale model. For at sikre det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne bør Kommissionen overveje at indføre lettelser for alle yderligere omkostningsbyrder for europæiske virksomheder, der ikke kan overføres på denne måde. Fremme af den europæiske models sociale standard bør dog gives førsteprioritet. C 329/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 11. 1999 3. 3. 3. Hvad angår punkt (b) om forskning foreslås tre foranstaltninger, som ØSU giver sin fulde tilslutning til. ØSU har afgivet en udtalelse om det femte rammeprogram (1). Det er glædeligt, at pilotinvesteringsinitiativet I-TEC har været en succes, og ØSU håber, at dette initiativ forlænges under det femte rammeprogram. Behovet for at forbedre patentsystemet anerkendes, og ØSU ser frem til Kommissionens planlagte initiativer. 3. 3. 4. ØSU giver sin fulde tilslutning til Kommissionens henstillinger vedrørende udnyttelse af den menneskelige kapi- tal (e). 3. 3. 4. 1. For at udvikle og udnytte teknologien og sikre kvalitet og høj merværdi er Europa nødt til at prioritere uddannelsen og udviklingen af de menneskelige ressourcer (jf. punkt 1. 5). Hertil hører også, og i særdeleshed, udviklingen af iværksættermentaliteten. For at være konkurrencedygtig bør en virksomhed 3. 3. 4. 2. være baseret på menneskelige ressourcer og ledes af en iværksætter. Uanset hvor kvalificeret en arbejdsstyrke er, er det nødvendigt med lederskab, hvis den skal kunne udnytte sit fulde potentiale. Kunder skaber arbejdspladser, iværksættere skaber kunder, samfundet bør skabe iværksættere. I forbindelse med udviklingen af den menneskelige kapital bør fremme af en iværksætterkultur have høj prioritet. Iværksætterkulturen bør begynde i skolen og i vore 3. 3. 4. 3. holdninger til skolebørns erhvervsarbejde. Unge i EU lærer generelt ikke om virksomheder eller om det at være iværksætter og lærer heller ikke at værdsætte erhvervslivets samfundsrolle. Der er imidlertid visse undtagelser: Således gennemføres der på det sekundære skoletrin, og tilsyneladende med stor succes, stadig flere virksomhedssponsorerede uddannelsesprogram- mer om det at være iværksætter. ØSU mener, at Kommissionen bør træffe aktive 3. 3. 4. 4. foranstaltninger med henblik på at udbrede information om de bedste eksempler, tilskynde til, at denne viden formidles til flere lande og på forskellige måder, samt efterligne uddannelse- sprogrammer om det at være iværksætter, som er blevet gennemført med succes flere forskellige steder inden for det almene grundskolesystem — f. eks. programmerne »Young Enterprise« i Storbritannien, »Jeune Entreprise« i Frankrig og »Ung Företagsamhet« i Sverige. Sådanne initiativer bør støttes af Den Europæiske Socialfond. 3. 3. 5. Hvad angår punkt (g) (Fortsat udnyttelse af de kon- kurrencemæssige fordele ved det indre marked), er ØSU enig i bemærkningen om, at det »indre marked giver virksomheder i EU en konkurrencemæssig fordel«. c) Fastlæggelse af normer for regnskabsføring ville være en stor fordel. Grænseoverskridende fusioner og virksomhed- sovertagelser begrænses i vid udstrækning på grund af usikkerheden omkring værdien af de virksomheder, man er interesseret i at fusionere med eller overtage. d) Koordination af skattesystemer er et tveægget sværd. Den samlede erhvervsbeskatning og skatten på arbejde varierer betydeligt. Harmonisering kunne muligvis indebære højere skatter i visse lande, hvilket ville skade virksomhedernes konkurrenceevne. Enhver reform bør overvejes omhygge- ligt, idet der tages hensyn til konkurrenceevne og beskæfti- gelse. e) Fastlæggelse af lovgivningsmæssige rammer for informa- tionssamfundet ville være til stor nytte. Visse af problemer- ne i den forbindelse blev behandlet i grønbogen om konvergens (2), der offentliggjordes sidste år. Rådet har anmodet Kommissionen om at se på, hvordan man kan forbedre rammevilkårene for informationssamfundet, og ØSU ser frem til at behandle de forslag, der måtte blive fremlagt. f) Indførelsen af euroen har mange fordele, hvad angår etablering af universelle kapitalmarkeder med stor volumen og likviditet for aktier og obligationer. Der skal imidlertid skabes egnede rammebetingelser, for at disse markeder kan fungere fornuftigt. Gennemsigtig euro-prissætning vil med tiden medføre en reel styrkelse af konkurrenceevnen på det indre marked. g) ØSU mener ikke desto mindre, at der er muligheder for større institutionel og industripolitisk integration på områder som national støtte til forskning og udvikling og indkøb af forsvarsmateriel og infrastruktur. 3. 3. 6. Punkt (h) drejer sig om konkurrence, og ØSU er enig med meddelelsen i, at »de virksomheder, der udvikler sig i et stærkt konkurrencepræget miljø på deres oprindelige marked (vil) være bedre udrustet til at klare globaliseringen«. Meddelel- sen påpeger, at den geografiske afgrænsning af markedet muligvis er global nu. Dette bekræftes bl. a. af fusionerne mellem BP og Amoco og Daimler og Chrysler. Man bør imidlertid ikke glemme, at konkurrenceevne meget ofte er baseret på geografiske virksomhedsgrupperinger, der støttes af tilhørende datterselskaber. Konkurrencepolitikken bør derfor sigte mod at fremme og bevare et meget konkurrencepræget miljø for EU’s virksomheder på deres oprindelige marked. ØSU er enig i meddelelsens syn på spørgsmålet om domineren- de stilling. Hindringer for markedsadgangbør stoppes, undta- gen i den fase, hvor en ny vare eller tjenesteydelse etableres. Der bør dog tages passende hensyn til antitrustlovgivning, og beskyttelse mod virksomheder, der dominerer markedet, bør prioriteres højest. a) Europæisk standardisering er en styrke, som GSM er et tydeligt eksempel på. b) En statut for det europæiske selskab vil blive hilst velkom- men af virksomheder, der opererer i flere af EU’s medlems- stater. 3. 3. 7. Med hensyn til punkt n) (øget ansvar til virksomhed- erne) mener ØSU, at ikke blot virksomhederne selv, men også de organisationer, der repræsenterer såvel store som små og mellemstore virksomheder, bør inddrages. De bør derfor tilstræbe at etablere kontakter med tilsvarende organisationer på verdensplan. (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997, s. 38. (2) EFT C 214 af 10. 7. 1998, s. 79. 17. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 329/55 4. Konklusion ØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen og 4. 1. er fuldstændig enig i analysen, citeret i punkt 3. 3, og i mange af forslagene til foranstaltninger. 4. 2. Det hedder i meddelelsens konklusion: »Der er opstået nye former for konkurrence som følge af globaliseringen, og de er i højere grad baseret på beherskel- se af teknologi, adgang til verdensmarkeder, hurtige reak- tioner, innovation og immaterielle investeringer. Europa er blevet styrket med euroens indførelse og skal udnytte potentialet i disse økonomiske forandringer til at frigøre sine virksomhedsskabende kræfter og opnå en ny og dynamisk udvikling i beskæftigelsen; Europa skal fremhæve sine værdier i de internationale fora, og her tænkes især på integreringen af markederne, den kulturelle identitet og den sociale beskyttelse. « 4. 3. ØSU er blevet anmodet om at bidrage til diskussionen med Kommissionen, Rådet, Parlamentet og Regionsudvalget om, hvordan disse målsætninger kan opfyldes. Som en indled- ning på denne diskussion stiller ØSU følgende spørgsmål: 4. 3. 1. Hvad er konsekvenserne for industripolitikken, hvis alle ikke-europæiske virksomheder med operationer i Europa klassificeres som »europæiske«? 4. 3. 2. I hvor stor udstrækning hæmmer den langsomme udvikling af kapitalmarkeder på det europæiske kontinent Bruxelles, den 23. september 1999. fortsat europæisk erhvervslivs deltagelse på de globale marke- der og i internationale fusioner og virksomhedsovertagelser? Hvordan kan EU og medlemsstaterne hjælpe nuvæ- 4. 3. 3. rende og tidligere statsejede virksomheder til at deltage i rationaliseringen af europæiske virksomheder, så disse kan skabe konkurrencedygtige grupper i global målestok? Hvordan kan man afbøde de virkninger, som en sådan omlægning får for alle aktieejerne? 4. 3. 4. forenelig med en social markedsøkonomis normer? Kan Europa udvikle en form for risikokapital, der er 4. 3. 5. Hvilke foranstaltninger kan man træffe for at udvikle efterspørgslen efter højteknologiske produkter og tjenesteydel- ser på det europæiske marked, så efterspørgselens »pull«-effekt understøttes af en teknologisk »push«-effekt? 4. 3. 6. Hvilke foranstaltninger bør EU træffe for at fremme sine værdier, navnlig den sociale markedsmodel, i internationa- le sammenhænge? Hvilke alternativer har EU, hvis dette mislykkes eller kun delvist lykkes? 4. 3. 7. Er de foranstaltninger, som skitseres i afsnit 3 i meddelelsen, generelt tilstrækkelige til at fremme udbredelsen af en ny virksomhedskultur, øge risikovilligheden og tilskynde til, at der etableres innovative virksomheder, der kan og vil erobre verdensmarkederne? Kan man tilpasse erhvervslivets rammevilkår og virksomhedskultur, samtidig med at man bevarer den økonomiske og sociale samhørighed? Det, der står på spil, er Europas evne til at skabe virksomheder, der kan konkurrere effektivt i det 21. århundrede. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg C 329/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 11. 1999 BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Følgende ændringsforslag blev forkastet under debatten, men opnåede over en fjerdedel af de afgivne stemmer: Punkt 3. 2. 3. 3 De to sidste punktummer erstattes med følgende: »Især inden for arbejdsintensive personlige tjenesteydelser findes der et stort behov og et tilsvarende beskæftigelsespo- tentiale. « Begrundelse »Outsourcing« i sig selv er ikke garanti for kvalitet. På grund af den høje arbejdsløshed drejer det sig ikke om at »outsource« eksisterende arbejdspladser, men om at finde nye beskæftigelsesmuligheder. Et lands økonomiske styrke og dermed også konkurrenceevne ligger netop også i dets evne til at afdække efterspørgsel efter varer og tjenesteydelser. Afstemningsresultat For: 61, imod: 67, hverken for eller imod: 7. Punkt 3. 3. 2. 3 Punktet slettes. Begrundelse Dette giver ud fra en økonomisk betragtning ingen mening. Mikro- og makroøkonomiske forhold blandes sammen. Afstemningsresultat For: 64, imod: 66, hverken for eller imod: 9. Punkt 3. 3. 4. 2 Punktet udgår. Afstemningsresultat For: 58, imod: 68, hverken for eller imod: 12. Det blev vedtaget på plenarforsamlingen at erstatte følgende dele af sektionens udtalelse med ændringsforslag, selv om den oprindelige tekst opnåede mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer. Punkt 1. 6 »Konkurrenceevne forudsætter, at en virksomhed kan udnytte produktionsfaktorerne bedre for at erobre nye kunder på åbne markeder til priser, som gør det muligt at betale skatter, foretage investeringer og sikre aktieejernes interesser. Det vil gøre det muligt at sikre alle aktieejeres interesser og beskytte og øge beskæftigelsen. Regeringernes opgave er at sikre, at lovrammerne støtter dette, og at skatterne på virksomheder og medarbejdere ikke føles som en straf. I EU-landene yder staten også socialsikring for at afbøde følgerne for arbejdstagere, når virksomheder bukker under i det konkurrenceprægede og globaliserede erhvervsklima. « 17. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 329/57 Afstemningsresultat For: 79, imod: 62, hverken for eller imod: 3. Punkt 2. 2. 4 — 3. led »beskatningen af små virksomheder bør reduceres og forenkles, og byrden af arbejdsgiverafgifter bør tages op til overvejelse;« Afstemningsresultat For: 69, imod: 67, hverken for eller imod: 2. Punkt 2. 2. 4 — 5. led »der bør indføres lavere arveafgifter for at bevare virksomheder eller deres værdi i familiens eje;« Afstemningsresultat For: 73, imod: 66, hverken for eller imod: 3. Punkt 3. 1. 3 »Det fremgår ikke klart af meddelelsen, hvordan Kommissionen mener, at Europa skal konkurrere, og hvordan man kan overtage bestemte elementer fra den amerikanske model, hvis man ikke accepterer den liberalistiske filosofi, som ligger til grund for disse. Det er meget let at oprette virksomheder i USA. Der er meget få restriktioner hvad angår beskæftigelse, arbejdstid osv. Et rigtigt “foretagende” kan skabes af en iværksætter og dennes team af ansatte. Hvis en virksomhed går fallit, kan alle berørte starte forfra. “Læreprocessen” omfatter således både iværksætteren, der kan blive ved med at forsøge, og dennes ansatte, der kan omdanne virksomheden igen og igen. Det er nødvendigt at finde en balance i EU mellem gode rammer for erhvervslivet og bevarelse af den økonomiske og sociale samhørighed. « Afstemningsresultat For: 76, imod: 62, hverken for eller imod: 4


title: Reglamento (CE) n° 2033/1999 de la Comisión, de 23 de septiembre de 1999, por el que se fija la restitución máxima a la exportación de centeno en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1758/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rye

formats: pdf print

text: L 251/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 9. 1999 REGLAMENTO (CE) No 2033/1999 DE LA COMISIÓN de 23 de septiembre de 1999 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de centeno en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 1758/1999 LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisión, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determinadas disposi- ciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesión de las restituciones a la exportación y a las medidas que deben adoptarse en caso de perturbación en el sector de los cereales (3), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2513/98 (4), y, en particular, su artículo 7, (1) (2) Considerando que el Reglamento (CE) no 1758/1999 de la Comisión (5) ha abierto una licitación de la restitución y/o del gravamen a la exportación de centeno a todos los terceros países; Considerando que, en virtud del artículo 7 del Regla- mento (CE) no 1501/95, la Comisión, basándose en las ofertas comunicadas y con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/92, puede decidir fijar una restitución máxima a la exportación siguiendo los criterios a que se refiere el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95; que, en este caso, el contrato se adjudicará al licitador o licitadores cuya oferta sea igual o inferior a la restitución máxima, y licitador o licitadores cuya oferta se refiere a un al gravamen a la exportación; Considerando que la aplicación de los criterios preci- tados a la situación actual de los mercados de cereal considerado lleva a fijar la restitución máxima a la importe indicado en el artículo 1; exportación en el Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales, (3) (4) HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Para las ofertas comunicadas del 17 al 23 de septiembre de 1999 en el marco de la licitación contemplada en el Regla- mento (CE) no 1758/1999, la restitución máxima a la exporta- ción de centeno se fijará en 62,49 EUR/t. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 24 de septiembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 23 de septiembre de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) DO L 210 de 10. 8. 1999, p. 3


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2029/1999 της Επιτροπής, της 23ης Σεπτεμβρίου 1999, για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή των μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα σιτηρά και την όρυζα

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice

text: 24. 9. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 251/3 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2029/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 23ης Σεπτεµβρίου 1999 για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή των µεταποιηµένων προϊόντων µε βάση τα σιτηρά και την όρυζα Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 (2), και ιδίως το άρθρο 13 παράγραφος 3, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3072/95 του Συµβουλίου, της 22ας ∆εκεµβρίου 1995, περί κοινής οργανώσεως της αγοράς της όρυ- ζας (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2072/98 (4), και ιδίως το άρθρο 13 παράγραφος 3, Εκτιµώντας: (1) (2) (3) ότι, σύµφωνα µε το άρθρο 13 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 και το άρθρο 13 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95, η διαφορά µεταξύ των τιµών στη διεθνή αγορά των προϊόντων που αναφέρονται στο άρθρο 1 των κανο- νισµών αυτών και των τιµών των προϊόντων αυτών στην Κοινότητα είναι δυνατόν να καλύπτεται από µια επιστροφή κατά την εξαγωγή· ότι σύµφωνα µε το άρθρο 13 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95 οι επιστροφές καθορίζονται αφού ληφθούν υπόψη αφενός η κατάσταση και οι προοπτικές εξελίξεως των διαθέ- σιµων ποσοτήτων των σιτηρών, της όρυζας και των θραυσ- µάτων της, καθώς και οι τιµές τους στην αγορά της Κοι- νότητας, και αφετέρου οι τιµές των σιτηρών, της όρυζας, των θραυσµάτων της και των προϊόντων του τοµέα των σιτηρών στη διεθνή αγορά· ότι κατά τα ίδια αυτά άρθρα έχει επίσης σηµασία να εξασφαλισθεί στις αγορές των σιτηρών και της όρυζας ισορροπία και κανονική εξέλιξη των τιµών και των συναλλαγών και επιπλέον να ληφθεί υπόψη η οικο- νοµική πλευρά των σχεδιαζόµενων εξαγωγών και η ανάγκη για αποφυγή διαταραχών στην αγορά της Κοινότητας· ότι ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1518/95 της Επιτροπής (5) σχετικά µε το καθεστώς της εισαγωγής και εξαγωγής µετα- ποιηµένων προϊόντων µε βάση τα σιτηρά και την όρυζα, όπως τροποποιήθηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2993/ 95 (6), όριζει, στο άρθρο 4, τα ειδικά κριτήρια τα οποία πρέπει να ληφθούν υπόψη κατά τον υπολογισµό της επι- στροφής για τα προϊόντα αυτά· (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 329 της 30. 12. 1995, σ. 18. (4) ΕΕ L 265 της 30. 9. 1998, σ. 4. (5) ΕΕ L 147 της 30. 6. 1995, σ. 55. (6) ΕΕ L 312 της 23. 12. 1995, σ. 25. (4) (5) (6) (7) (8) ότι πρέπει να κλιµακωθεί η επιστροφή που παρέχεται σε ορισµένα µεταποιηµένα προϊόντα σε συνάρτηση, ανάλογα µε τα προϊόντα, µε την περιεκτικότητά τους σε τέφρες, σε ακατέργαστη κυτταρίνη, σε λευκώµατα, σε λιπαρές ουσίες ή σε άµυλο, η περιεκτικότητα δε αυτή είναι ειδικά αντιπροσω- πευτική για την ποσότητα του προϊόντος βάσεως που ενσω- µατώνεται πράγµατι στο µεταποιηµένο προϊόν· ότι για τις ρίζες µανιόκας και άλλες ρίζες και κονδύλους, καθώς και για τα άλευρα αυτών, η οικονοµική πλευρά των να σχεδιασθούν, αφού εξαγωγών που θα µπορούσαν ληφθούν ιδιαίτερα υπόψη η φύση και η προέλευση των προϊόντων αυτών, δεν καθιστά προς το παρόν αναγκαίο τον καθορισµό µιας επιστροφής κατά την εξαγωγή· ότι για ορι- σµένα µεταποιηµένα προϊόντα µε βάση τα σιτηρά η ασή- µαντη συµµετοχή της Κοινότητας στο διεθνές εµπόριο δεν καθιστά προς το παρόν αναγκαίο τον καθορισµό µιας επι- στροφής κατά την εξαγωγή· ότι η κατάσταση της διεθνούς αγοράς ή οι ειδικές απαιτή- σεις ορισµένων αγορών είναι δυνατόν να καταστήσουν ανα- γκαία τη διαφοροποίηση της επιστροφής για ορισµένα προϊόντα ανάλογα µε τον προορισµό τους· ότι η επιστροφή πρέπει να καθορίζεται µία φορά το µήνα· ότι είναι δυνατόν να τροποποιείται ενδιάµεσα· ότι ορισµένα µεταποιηµένα προϊόντα µε βάση τον αραβόσιτο είναι δυνατόν να υποστούν θερµική επεξεργασία από την οποία υπάρχει κίνδυνος να οδηγηθούµε στην χορήγηση επι- στροφής που δεν αντιστοιχεί στην ποιότητα του προϊόντος· ότι πρέπει να προσδιοριστεί ότι τα προϊόντα αυτά, τα οποία περιέχουν προζελατινοποιηµένο άµυλο δεν δύναται να επω- φεληθούν των επιστροφών κατά την εξαγωγή· (9) ότι τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι επιστροφές κατά την εξαγωγή των προϊόντων που αναφέρονται στο άρθρο 1 παράγραφος 1 στοιχείο δ) του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 και στο άρθρο 1 παράγραφος 1 στοιχείο γ) του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3072/95 και υπάγονται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1518/95 καθορίζονται σύµφωνα µε το παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. L 251/4 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 24. 9. 1999 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 24 Σεπτεµβρίου 1999. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 23 Σεπτεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ του κανονισµού της Επιτροπής, της 23ης Σεπτεµβρίου 1999, για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή των µεταποιηµένων προϊόντων µε βάση τα σιτηρά και την όρυζα Κωδικός προϊόντος Επιστροφή Κωδικός προϊόντος Επιστροφή (EUR/τόνο) (EUR/τόνο) 1102 20 10 9200 (1) 1102 20 10 9400 (1) 1102 20 90 9200 (1) 1102 90 10 9100 1102 90 10 9900 1102 90 30 9100 1103 12 00 9100 1103 13 10 9100 (1) 1103 13 10 9300 (1) 1103 13 10 9500 (1) 1103 13 90 9100 (1) 1103 19 10 9000 1103 19 30 9100 1103 21 00 9000 1103 29 20 9000 1104 11 90 9100 1104 12 90 9100 1104 12 90 9300 1104 19 10 9000 1104 19 50 9110 1104 19 50 9130 1104 21 10 9100 1104 21 30 9100 1104 21 50 9100 1104 21 50 9300 1104 22 20 9100 1104 22 30 9100 79,65 68,27 68,27 43,50 29,58 71,10 71,10 102,40 79,65 68,27 68,27 46,17 44,95 31,11 29,58 43,50 79,00 63,20 31,11 91,02 73,96 43,50 43,50 58,00 46,40 63,20 67,15 1104 23 10 9100 1104 23 10 9300 1104 29 11 9000 1104 29 51 9000 1104 29 55 9000 1104 30 10 9000 1104 30 90 9000 1107 10 11 9000 1107 10 91 9000 1108 11 00 9200 1108 11 00 9300 1108 12 00 9200 1108 12 00 9300 1108 13 00 9200 1108 13 00 9300 1108 19 10 9200 1108 19 10 9300 1109 00 00 9100 1702 30 51 9000 (2) 1702 30 59 9000 (2) 1702 30 91 9000 1702 30 99 9000 1702 40 90 9000 1702 90 50 9100 1702 90 50 9900 1702 90 75 9000 1702 90 79 9000 2106 90 55 9000 85,34 65,42 31,11 30,50 30,50 7,63 14,22 54,29 51,62 61,00 61,00 91,02 91,02 91,02 91,02 34,96 34,96 0,00 105,11 80,47 105,11 80,47 80,47 105,11 80,47 110,14 76,44 80,47 (1) ∆εν χορηγείται καµία επιστροφή στα προϊόντα που έχουν υποστεί θερµική επεξεργασία η οποία συνεπάγεται προζελατινοποίηση του αµύλου. (2) Οι επιστροφές χορηγούνται σύµφωνα µε τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 2730/75 του Συµβουλίου (ΕΕ L 281 της 1. 11. 1975, σ. 20), όπως τροποποιήθηκε. ΝΒ: Οι κωδικοί των προϊόντων, συµπεριλαµβανοµένων των υποσηµειώσεων, καθορίζονται στον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 της Επιτροπής (ΕΕ L 366 της 24. 12. 1987, σ. 1), όπως τροποποιήθηκε


title: Reglamento (CE) n° 2030/1999 de la Comisión, de 23 de septiembre de 1999, por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de piensos compuestos a base de cereales

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund

text: 24. 9. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 251/5 REGLAMENTO (CE) No 2030/1999 DE LA COMISIÓN de 23 de septiembre de 1999 por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de piensos compuestos a base de cereales LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 13, (1) (2) (3) Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el artí- culo 13 del Reglamento (CEE) no 1766/92, la diferencia entre las cotizaciones o los precios en el mercado mundial de los productos contemplados en el artículo 1 de dicho Reglamento y los precios de dichos productos en la Comunidad puede cubrirse mediante una restitu- ción a la exportación; Considerando que el Reglamento (CE) no 1517/95 de la Comisión, de 29 de junio de 1995, por el que se esta- blecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 1766/92 en lo relativo al régimen de importa- ción y exportación aplicable a los piensos compuestos a base de cereales y por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1162/95 por el que se establecen disposiciones especiales de aplicación del régimen de certificados de importación y de exportación en el sector de los cereales y del arroz (3), ha definido, en su artículo 2, los criterios específicos que deben tenerse en cuenta para calcular la restitución para dichos productos; Considerando que dicho cálculo debe tener en cuenta asimismo el contenido de productos de cereales; que no obstante, debe abonarse, por razones de simplificación, una restitución para el maíz, el cereal más utilizado habitualmente en los piensos compuestos exportados, y los productos derivados del maíz, y para otros cereales, los productos de cereales elegibles, con excepción del maíz y los productos derivados del maíz; que debe concederse una restitución en función de la cantidad de productos de compuestos; cereales contenida en los piensos Considerando que, además, el importe de la restitución debe tener en cuenta las posibilidades y las condiciones de venta de los productos de que se trate en el mercado interés por evitar perturbaciones en el mundial, el mercado de la Comunidad y el aspecto económico de las exportaciones; Considerando no obstante que, para fijar la restitución, parece adecuado, en el momento actual, basarse en la diferencia comprobada, en el mercado comunitario y en el mercado mundial, de los costes de las materias primas utilizadas generalmente en dichos piensos compuestos, lo que permite tener en cuenta con mayor precisión la realidad económica de las exportaciones de dichos productos; Considerando que la restitución debe fijarse una vez por mes; que puede modificarse en el intervalo; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales, (4) (5) (6) (7) HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Las restituciones por exportación de los piensos compuestos incluidos en el Reglamento (CEE) no 1766/92 y sujetos al Reglamento (CE) no 1517/95 quedan fijadas con arreglo al Anexo del presente Reglamento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 24 de septiembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 23 de septiembre de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 51. L 251/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 24. 9. 1999 del Reglamento de la Comisión, de 23 de septiembre de 1999, por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de piensos compuestos a base de cereales ANEXO Códigos de los productos a los que se aplican las restituciones por exportación (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Productos de cereales (2) Importe de las restituciones (2) (EUR/t) Maíz y productos derivados del maíz: Códigos NC 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1104 23, 1904 10 10 1103 29 40, 1104 19 50, Productos de cereales (2), excepto el maíz y los productos derivados del maíz 56,89 29,75 (1) Los códigos de los productos se establecen en el sector no 5 del Anexo del Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisión (DO L 366 de 24. 12. 1987, p. 1), modificado. (2) Para la percepción de la restitución sólo se tendrá en cuenta el almidón o la fécula de productos a base de cereales. Se considerarán «productos a base de cereales» los incluidos en las subpartidas 0709 90 60 y 0712 90 19, en el capítulo 10, en las partidas 1101, 1102, 1103 y 1104 (en su estado natural y sin transformar) con exclusión de la subpartida 1104 30 y el contenido en cereales de los productos comprendidos en las subpartidas 1904 10 10 y 1904 10 90 de la nomenclatura combinada. El contenido en cereales de los productos comprendidos en las subpartidas 1904 10 10 y 1904 10 90 de la nomenclatura combinada se considerará equivalente al peso de esos productos finales. Cuando el origen del almidón o la fécula no pueda determinarse con precisión mediante un análisis, no se abonará ninguna restitución para los cereales


title: Initiative der Republik Finnland im Hinblick auf die Annahme des Beschlusses des Rates zur Anpassung der Bezüge und Zulagen der Europol-Bediensteten

eurovoc_concepts:
Europol
Finland
allowances and expenses
national implementing measure
remuneration of work

formats: html pdf print

text: 23. 9. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 269/1 (Vorbereitende Rechtsakte in Anwendung von Titel VI des Vertrags (cid:252)ber die Europ(cid:228)ische Union) RAT Initiative der Republik Finnland im Hinblick auf die Annahme des Beschlusses des Rates zur Anpassung der Bez(cid:252)ge und Zulagen der Europol-Bediensteten (1999/C 269/01) DER RAT DER EUROP˜ISCHEN UNION (cid:151) gest(cid:252)tzt auf den Rechtsakt des Rates vom 3. Dezember 1998 zur Festlegung des Statuts der Bediensteten von Europol (1), insbesondere auf Artikel 44, auf Initiative der Republik Finnland, nach Stellungnahme des Europ(cid:228)ischen Parlaments (2), nach Kenntnisnahme der (cid:220)berpr(cid:252)fung der Bez(cid:252)ge der Europol-Bediensteten durch den Europol-Verwal- tungsrat, in Erw(cid:228)gung nachstehender Gr(cid:252)nde: (1) Der Verwaltungsrat hat bei der genannten (cid:220)berpr(cid:252)fung die ˜nderungen der Lebenshaltungskosten in Den Haag, die ˜nderungen der Geh(cid:228)lter im (cid:246)ffentlichen Dienst der Mitgliedstaaten sowie die Erforder- nisse der Gewinnung von Personal f(cid:252)r Europol ber(cid:252)cksichtigt. (2) Die (cid:220)berpr(cid:252)fung l(cid:228)(cid:223)t eine Erh(cid:246)hung der Bez(cid:252)ge um 8,5 % f(cid:252)r den Zeitraum zwischen der Festlegung der urspr(cid:252)nglichen Bez(cid:252)ge und dem 1. Juli 1999 als gerechtfertigt erscheinen. (3) Es ist Aufgabe des Rates, die Bez(cid:252)ge und Zulagen der Europol-Bediensteten auf der Grundlage dieser (cid:220)berpr(cid:252)fung durch einstimmigen Beschlu(cid:223) anzupassen. (4) Diese Anpassung schlie(cid:223)t weitere Anpassungen nicht aus, die ab dem Zeitpunkt der Aufnahme der T(cid:228)tigkeiten durch Europol gelten w(cid:252)rden, falls diese durch die Lebenshaltungskosten in Den Haag gerechtfertigt sind (cid:151) BESCHLIESST: Mit Wirkung vom 1. Juli 1999 wird der Rechtsakt des Rates vom 3. Dezember 1998 wie folgt ge(cid:228)ndert: Artikel 1 a) die Tabelle der Monatsgrundgeh(cid:228)lter in Artikel 45 erh(cid:228)lt folgende Fassung: (1) ABl. C 26 vom 30. 1. 1999, S. 23. (2) Stellungnahme vom. (noch nicht im Amtsblatt ver(cid:246)ffentlicht). C 269/2 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 23. 9. 1999 Besol- dungs- gruppe 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Besoldungsstufe (cid:132)26 583 23 870 16 384 16 807 17 230 17 686 18 142 18 619 19 094 19 596 20 100 20 632 21 158 14 268 14 648 15 022 15 418 15 814 16 232 16 644 17 084 17 523 17 984 18 445 11 756 12 066 12 369 12 695 13 020 13 368 13 709 14 073 14 431 14 811 15 190 10 075 10 341 10 606 10 888 11 165 11 458 11 751 12 060 12 369 12 695 13 020 8 398 8 621 8 838 7 140 7 330 7 514 6 293 6 462 6 630 5 458 5 605 5 290 5 431 5 746 5 567 9 071 7 715 6 803 5 897 5 713 4 199 4 313 4 422 4 536 9 304 7 910 6 977 6 044 5 859 4 650 9 548 8 116 7 161 6 207 6 017 4 774 9 793 8 322 7 346 6 369 6 169 4 899 10 053 10 308 10 579 10 850 8 545 7 541 6 538 6 331 5 029 8 762 7 731 6 700 6 494 5 154 8 995 9 223 7 937 6 879 6 668 8 138 7 053 6 836 5 290 5 425 3 608 3 706 3 798 3 901 3 999 4 107 4 210 4 324 4 433 4 552 4 666(cid:147) b) wird in Artikel 59 Absatz 3 der Betrag (cid:132)1 650 NLG(cid:147) durch (cid:132)1 791 NLG(cid:147) ersetzt; c) wird in Artikel 59 Absatz 3 der Betrag (cid:132)3 300 NLG(cid:147) durch (cid:132)3 581 NLG(cid:147) ersetzt; d) wird in Artikel 60 Absatz 1 der Betrag (cid:132)440 NLG(cid:147) durch (cid:132)478 NLG(cid:147) ersetzt; e) wird in Anhang 5 Artikel 2 Absatz 1 der Betrag (cid:132)460 NLG(cid:147) durch (cid:132)500 NLG(cid:147) ersetzt; f) wird in Anhang 5 Artikel 3 Absatz 1 der Betrag (cid:132)20 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)21 700 NLG(cid:147) ersetzt; g) wird in Anhang 5 Artikel 3 Absatz 1 der Betrag (cid:132)4 500 NLG(cid:147) durch (cid:132)4 883 NLG(cid:147) ersetzt; h) wird in Anhang 5 Artikel 3 Absatz 2 der Betrag (cid:132)27 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)29 295 NLG(cid:147) ersetzt; i) wird in Anhang 5 Artikel 4 Absatz 1 der Betrag (cid:132)2 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)2 170 NLG(cid:147) ersetzt; j) wird in Anhang 5 Artikel 4 Absatz 1 der Betrag (cid:132)1 500 NLG(cid:147) durch (cid:132)1 628 NLG(cid:147) ersetzt; k) wird in Anhang 5 Artikel 4 Absatz 1 der Betrag (cid:132)1 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)1 085 NLG(cid:147) ersetzt; l) wird in Anhang 5 Artikel 4 Absatz 1 der Betrag (cid:132)800 NLG(cid:147) durch (cid:132)868 NLG(cid:147) ersetzt; m) wird in Anhang 5 Artikel 5 der Betrag (cid:132)3 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)3 255 NLG(cid:147) ersetzt; n) wird in Anhang 5 Artikel 5 der Betrag (cid:132)4 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)4 340 NLG(cid:147) ersetzt; o) wird in Anhang 5 Artikel 5 der Betrag (cid:132)5 000 NLG(cid:147) durch (cid:132)5 425 NLG(cid:147) ersetzt; p) wird in Anhang 5 Artikel 7 Absatz 3 der Betrag (cid:132)0,40 NLG(cid:147) durch (cid:132)0,44 NLG(cid:147) ersetzt. Dieser Beschlu(cid:223) wird im Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften ver(cid:246)ffentlicht. Artikel 2 Dieser Beschlu(cid:223) tritt am Tag nach seiner Annahme durch den Rat in Kraft. Artikel 3 Geschehen zu. Im Namen des Rates Der Pr(cid:228)sident


title: Commission Regulation (EC) No 2036/1999 of 23 September 1999 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: 24. 9. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 251/13 COMMISSION REGULATION (EC) No 2036/1999 of 23 September 1999 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/1999 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 1253/ 1999 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4), and in particular Article 7 thereof, (1) Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of common wheat to certain ACP States was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 2010/1999 (5); (2) Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any tenderer whose bid is equal to or lower than the maximum refund, as well as to any tenderer whose bid relates to an export tax; (3) Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; (4) Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 21 to 23 September 1999, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 2010/ 1999, the maximum refund on exportation of common wheat shall be EUR 33,75/t. This Regulation shall enter into force on 24 September 1999. Article 2 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 23 September 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 18. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. (5) OJ L 248, 21. 9. 1999, p. 19


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2035/1999 της Επιτροπής, της 23ης Σεπτεμβρίου 1999, για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώμης στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

text: L 251/12 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 24. 9. 1999 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2035/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 23ης Σεπτεµβρίου 1999 για καθορισµό της µέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώµης στο πλαίσιο του διαγωνισµού που προβλέπεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί δηµιουργίας κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 (2), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1501/95 της Επιτροπής, της 29ης Ιου- νίου 1995, περί θεσπίσεως ορισµένων λεπτοµερών κανόνων εφαρ- µογής του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, όσον αφορά τη χορήγηση επιστροφών κατά την εξαγωγή, καθώς και τα µέτρα τα οποία πρέπει να λαµβάνονται σε περίπτωση διατα- ραχής της αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (3), όπως τροποποι- ήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2513/98 (4), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 της Επιτροπής, της 2ας Σεπτεµβρίου 1999, περί ειδικού µέτρου παρέµβασης για τα σιτηρά στη Φινλανδία και τη Σουηδία (5), και ιδίως το άρθρο 8, Εκτιµώντας: (1) (2) ότι, µε τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999, προκηρύ- χθηκε διαγωνισµός για τον καθορισµό της επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώµης που παράγεται στη Φινλανδία και στη Σουηδία και προορίζεται για εξαγωγή από τη Φινλανδία και τη Σουηδία προς όλες τις τρίτες χώρες· ότι το άρθρο 8 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1897/1999, προβλέπει ότι, µε βάση τις ανακοινωθείσες προσφορές, η Επιτροπή δύναται, σύµφωνα µε τη διαδικασία που προβλέπε- ται στο άρθρο 23 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92, να αποφασίσει να καθορίσει µια µέγιστη επιστροφή κατά την εξαγωγή, λαµβάνοντας υπόψη τα κριτήρια που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1501/95· ότι στην περίπτωση αυτή, ο διαγωνισµός κατακυρώνεται σ’ εκείνον ή σ’ εκείνους εκ των προσφερόντων των οποίων η προσφορά είναι µικρότερη ή ίση από τη µέγιστη επιστροφή· ότι η εφαρµογή των ανωτέρω κριτηρίων στην παρούσα κατάσταση της αγοράς του εν λόγω σιτηρού οδηγεί στον καθορισµό της µέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή στο ποσό που αναφέρεται στο άρθρο 1· ότι τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, (3) (4) ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Για τις προσφορές που ανακοινώνονται στο πλαίσιο του διαγωνι- σµού που προβλέπεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 από την 17η έως τις 23 Σεπτεµβρίου 1999, η µέγιστη επιστροφή κατά την εξαγωγή βρώµης καθορίζεται σε 59,60 EUR/t. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 24 Σεπτεµβρίου 1999. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 23 Σεπτεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 147 της 30. 6. 1995, σ. 7. (4) ΕΕ L 313 της 21. 11. 1998, σ. 16. (5) ΕΕ L 233 της 3. 9. 1999, σ. 10


title: Verordening (EG) nr. 2028/1999 van de Commissie van 23 september 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit
stone fruit

text: 24. 9. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 251/1 I (Besluiten waarvan de publicatie voorwaarde is voor de toepassing) VERORDENING (EG) Nr. 2028/1999 VAN DE COMMISSIE van 23 september 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprĳzen van bepaalde soorten groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, (2) Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3223/94 van de Commissie van 21 december 1994 houdende uitvoeringsbepalingen van de invoerregeling voor groenten en fruit (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1498/98 (2), en met name op artikel 4, lid 1, (1) Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 3223/94 op grond van de multilaterale handelsbesprekingen in het kader van de Uruguay-Ronde de criteria zĳn vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de periodes die in de bĳlage bĳ die verordening zĳn vermeld, de forfaitaire waarden bĳ invoer uit derde landen vaststelt; Overwegende dat op grond van de bovenvermelde criteria de forfaitaire invoerwaarden moeten worden vastgesteld op de in de bĳlage bĳ deze verordening vermelde niveaus, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3223/94 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld zoals aangegeven in de bĳlage bĳ deze verordening. in de tabel Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 24 september 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 23 september 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 337 van 24. 12. 1994, blz. 66. (2) PB L 198 van 15. 7. 1998, blz. 4. L 251/2 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 24. 9. 1999 bĳ de verordening van de Commissie van 23 september 1999 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprĳzen van bepaalde soorten groenten en fruit BĲLAGE GN-code Code derde landen (1) (in EUR/100 kg) Forfaitaire invoerwaarde 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 0809 30 10, 0809 30 90 0809 40 05 052 999 052 628 999 052 999 052 388 512 524 528 999 052 064 400 999 064 388 400 512 528 804 999 052 064 999 052 999 052 060 064 066 400 624 999 69,8 69,8 85,5 125,1 105,3 61,6 61,6 85,8 64,9 61,0 60,7 65,8 67,6 103,9 55,0 230,5 129,8 36,9 61,6 51,0 87,0 43,9 53,7 55,7 79,9 60,2 70,1 109,4 109,4 59,2 60,3 62,8 79,3 118,5 171,2 91,9 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bĳ Verordening (EG) nr. 2645/98 van de Commissie (PB L 335 van 10. 12. 1998, blz. 22). De code „999” staat voor „andere oorsprong”