title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne

eurovoc_concepts:
administrative formalities
agricultural guidance
beef
common organisation of markets
slaughter premium

text: L 281/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markeds- ordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — hensyn til sæsonpræmien bør disse dyr anses for at have modtaget den særlige præmie. under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 4, stk. 8, artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 7, artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 4, artikel 9, stk. 4, artikel 10, stk. 3, artikel 11, stk. 5, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 5, artikel 20, artikel 23, stk. 3 og artikel 50, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) Forordning (EF) nr. 1254/1999 fastsatte en ny præmie- ordning, som trådte i stedet for den præmieordning, som var fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 805/ 68 (2). Som følge af de nye ordninger er det nødvendigt at ændre Kommissionens forordning (EØF) nr. 3886/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for de præmieordninger, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 805/68 om den fælles markedsordning for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1244/82 og (EØF) nr. 714/89 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1410/1999 (4). Af klarhedshensyn bør forordning (EØF) nr. 3886/92 omarbejdes i forbindelse med disse ændringer. De i artikel 3 til 25 i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede præmie- og betalingsordninger bør indgå i anvendelsesområdet for Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger (5) (i det følgende benævnt »det integrerede system«), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1036/1999 (6). I nærvæ- rende forordning bør derfor kun de problemer løses, der endnu ikke er afklaret horisontalt integrerede system. i det (3) Bestemmelserne om det regionale loft og om belæg- ningsgraden betyder, at dyr, der er underlagt disse to foranstaltninger, ikke længere kan omfattes af en ansøg- ning om særlig præmie for samme aldersgruppe. Med (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 21. (2) EFT L 148 af 28. 6. 1968, s. 24. (3) EFT L 391 af 31. 12. 1992, s. 20. (4) EFT L 164 af 30. 6. 1999, s. 53. (5) EFT L 355 af 5. 12. 1992, s. 1. (6) EFT L 127 af 21. 5. 1999, s. 4. (4) (5) (6) (7) (8) Ved artikel 4, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/ 1999 er det fastsat, at der for hvert handyr, indtil det slagtes eller udføres, skal være udstedt et pas efter Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødspro- dukter (7) eller et tilsvarende administrativt dokument; det bør fastsættes, at nævnte administrative dokument udformes og udstedes på nationalt plan; for at der kan tages hensyn til de særlige forvaltnings- og kontrolvilkår i medlemsstaterne, bør der tillades forskellige udform- ninger af administrative dokumenter. Efter artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1254/1999 skal dyrene holdes i en vis periode, for at den særlige præmie kan udbetales; det er derfor nødvendigt at defi- nere og fastlægge nævnte periode. Betingelserne for ydelse af den særlige præmie ved slagt- ningen bør ligge på linje med betingelserne for ydelse af slagtepræmien; de typer dokumenter, der skal følge dyret indtil slagtning, forsendelse eller udførsel, bør anføres nærmere; for at der kan tages hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for den måde, hvorpå der ydes præmie ved slagtning, bør aldersbetingelserne for stude samt præsentationstypen for slagtekroppe af voksent kvæg anføres nærmere. Betingelserne for ydelse af sæsonpræmien bør anføres nærmere på linje med betingelserne for ydelse af slagte- præmien. Ved kommissionsbeslutning bør det på grundlag af de disponible oplysninger fastslås, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne præmieordning. Begrebet ammeko bør defineres, jf. artikel 6, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1254/1999; i denne forbindelse bør de samme racer vælges som under den foregående ordning; desuden kan de forvaltningsregler, der var gældende i den foregående ordning, i alt væsentligt fortsat anvendes, bl. a. med hensyn til den gennemsnit- lige mælkeydelse og den supplerende nationale præmie. (7) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 1. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/31 (9) (10) (11) For at ordningen med individuelle lofter kan iværksættes, bør der fastsættes regler for fastlæggelsen af nævnte lofter og meddelelsen heraf til producenterne; for at øge nævnte ordnings regulerende indvirkning på markedet bør det fastsættes, at præmierettigheder, som deres inde- løbet af en given periode, skal haver ikke anvendte i tilbageføres til den nationale reserve; der bør også træffes passende foranstaltninger for at sikre, at modta- gerne udelukkende anvender de rettigheder, der blev tildelt gratis fra den nationale reserve, til det fastsatte formål. staten have mulighed for at fastsætte et minimumsantal rettigheder, der kan overdrages endeligt eller midlerti- digt; reglerne skal også sikre overholdelse af forpligtelsen i artikel 8, sik. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 til at overføre en del af de overførte rettigheder til den natio- nale reserve ved hver overførsel af rettigheder uden over- dragelse af bedriften; den midlertidige overdragelse bør endvidere begrænses i tid for at forhindre, at overførsels- reglerne omgås. Tilvejebringelse af præmierettigheder og deres tildeling til producenter, som gør brug af dem, bør fremmes; i denne forbindelse bør der fastsættes en minimumspro- centsats for udnyttelse af præmierettighederne; denne procentsats skal være tilstrækkelig til at undgå en under- udnyttelse af de disponible rettigheder i visse medlems- stater, en situation, der kan medføre problemer for producenter med forrang, der ansøger om rettigheder fra reserve; medlemsstaterne bør derfor den nationale bemyndiges til at forøge minimumsprocentsatsen for udnyttelse af rettighederne, uden at denne procentsats dog må overstige 90 %. i de under tillades, frigjorte deltagelsen Ved artikel 22 og 23 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/ 1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdi- strikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garanti- fond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophæ- velse af visse forordninger (1) indføres der ekstensiverin- gsprogrammer; nævnte hele programmer bør udnyttelsen af de således frigjorte rettigheder til ammekopræmie suspenderes; det bør dog undtagelsesvis rettigheder at anvendes til at imødekomme behovet for præmierettig- heder i forbindelse med andre miljøforanstaltninger i landbruget; et af målene med den ordning for førtids- pensionering, der blev indført ved artikel 10 i nævnte forordning, er at fremme afløsning af ældre landbrugere med landbrugere, der kan forbedre de resterende land- brugsbedrifters økonomiske levedygtighed; det må befrygtes, at visse landbrugere ikke vil deltage i program- merne for førtidspensionering, hvis dette på længere sigt kan medføre tab af deres rettigheder til ammekopræmie; medlemsstaterne bør derfor kunne forlænge den samlede varighed af midlertidigt ophør på grundlag af nævnte programmer. (13) De administrative frister for overførsel af rettighederne bør lempes, når en producent kan godtgøre, at han har arvet rettigheder fra en afdød producent. (14) Det særlige tilfælde, hvor en producent, som kun driver offentlige eller fælles arealer, overfører alle sine rettig- heder til en anden producent og derpå indstiller produk- tionen, bør sidestilles med overdragelse af bedriften. (15) (16) En administrativ overførselsordning, hvor alle over- førsler af rettigheder uden overdragelse af bedriften samt midlertidige overdragelser kun kan foretages via den nationale reserve, forudsætter, at der fastlægges en retlig ramme, som giver samme økonomiske betingelser som den ordning, hvor rettigheder overdrages direkte mellem producenter; der bør navnlig fastsættes objektive krite- rier for bestemmelse af det beløb, som den nationale reserve skal betale en producent, som overfører rettig- heder, samt det beløb, der skal betales af en producent, som modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve. I artikel 10 i forordning (EF) nr. 1254/1999 er der for medlemsstater, der overholder betingelserne i nævnte artikel, fastsat en særlig valgfri ordning for ydelse af ammekopræmien til kvier. Ved kommissionsbeslutning bør det på grundlag af de disponible oplysninger fastslås, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne særlige præmieordning. De særlige betin- gelser for ydelse af præmien bør fastlægges; i overens- stemmelse med det generelle mål for ammekopræmien bør præmien udbetales til opdrættere, hvis kviebesæt- ning er beregnet til fornyelse af kobesætninger og ikke til produktion af kvier til slagtning; medlemsstaten bør med henblik herpå fastsætte kriterier, der bl. a. kan omfatte en aldersgrænse eller racebetingelser. (12) Bestemmelserne om overførsel og midlertidig overdra- gelse af rettigheder kan kun finde ensartet anvendelse, hvis der fastlægges en række administrative regler; for at undgå for meget administrativt arbejde bør medlems- (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 80. (17) Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan belægnings- graden beregnes; for at forenkle den praktiske anven- delse af belægningsgraden bør der fastsættes en dato, der lægges referencemælkemængden til bestemmes. grund, når L 281/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 (18) Ekstensiveringsbeløbet udbetales, hvis en eller to maksi- male belægningsgrader, som medlemsstaten vælger, overholdes; ved beregningen af belægningsgraden i forbindelse med ordningen for ekstensiveringsbeløbet bør der bl. a. tages hensyn til alle kreaturer på mindst seks måneder, der er til stede på bedriften; dette forud- sætter særlige bestemmelser for optælling af dyrene og en erklæring fra producenten om, at han deltager i ordningen; forvaltningen af denne ordning kan lettes i stor udstrækning ved anvendelse af den elektroniske database, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 820/97; nævnte database bør derfor anvendes, så vidt medlemsstaten mener, at dens database giver tilstræk- kelig garanti for, at dataene vedrørende ekstensiverings- beløbet er nøjagtige. for (19) Der er fare for, at producenter kunstigt overholder de gennemsnitlige belægningsgrader, der kræves for udbeta- ling af ekstensiveringsbeløbet, bl. a. ved hjælp af unor- malt lave belægningsgrader en del af året; der bør især sørges for, at ekstensiveringsbeløbet ikke udbetales til sådanne producenter; i denne forbindelse er det for klar- hedens skyld nyttigt at præcisere, at denne situation henhører under artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte (1), samt at medlemsstaterne derfor skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at anvende nævnte artikel i forbindelse med ordningen for eksten- siveringsbeløbet. (20) For at forenkle situationen for de mest ekstensive opdræt bør der fastsættes en valgfri forenklet ordning for udbe- taling af ekstensiveringsbeløbet. (22) Anvendelsen af visse bestemmelser i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsæt- telse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter (2) medfører, at de perioder, hvor dyrene skal holdes, udtrykt i måneder kunstigt forlænges med en eller flere dage; der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser i denne forbindelse. (23) Der skal normalt indgives ansøgning om en slagte- præmie; for at forenkle forvaltningen bør ansøgningen indgives i form af en ansøgning om husdyrstøtte som fastsat i det integrerede system, for så vidt den omfatter til udbetaling af alle de elementer, der berettiger præmien, hvad enten dyret i den samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller udføres. slagtes (24) Medlemsstaterne skal efter forordning (EF) nr. 820/97 fra den 31. december 1999 råde over en fuldt operati- onel elektronisk database; denne database skal kunne bruges til bl. a. at lette forvaltningen af slagtepræmien, for så vidt medlemsstaten mener, at dens database giver tilstrækkelig garanti for, at dataene for udbetaling af præmierne er nøjagtige. (25) (26) Slagtepræmien for kalve er betinget af overholdelse af en maksimumsvægt; det er derfor nødvendigt at fastlægge en standardpræsentation af slagtekroppen, som maksi- mumsvægten gælder for. Efter artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 skal dyrene holdes i en vis periode, for at slagtepræmien kan udbetales; det er derfor nødvendigt at definere og fastlægge nævnte periode. (27) De supplerende til Kommissionen med detaljeret oplysning om de nationale bestemmelser og deres gennemførelse. skal meddeles betalinger (21) I artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999 er der for medlemsstater, der overholder betingelserne i nævnte artikel, fastsat en særlig ordning for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet for malkekøer; beslutningsproce- duren for på grundlag af de disponible oplysninger at fastslå, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne særlige ordning, bør fastlægges; de særlige betingelser for udbetaling af ekstensiveringsbe- løbet bør fastlægges; for at opnå sammenhæng med den generelle ordning for ekstensiveringsbeløbet og for præcist at fastslå antallet af støtteberettigede malkekøer er det bl. a. nødvendigt at fastsætte en minimumsperiode, hvor malkekøerne skal holdes på bedriften. (28) (29) For at opdrætterne kan modtage betalinger hurtigst muligt, bør der udbetales forskud; det bør dog i betragt- ning af de nationale eller regionale lofter undgås, at forskuddet er større end den endelige betaling; medlems- staten bør derfor have mulighed for at nedsætte forskudsprocentsatsen for de præmieordninger, der er underlagt nævnte lofter. I forordning (EF) nr. 1254/1999 er der fastsat sanktioner i tilfælde af anvendelse eller ulovlig opbevaring af stoffer eller produkter, der ikke er tilladt ifølge veterinærlovgiv- ningen; sanktionernes varighed i gentagelsestilfælde bør fastsættes af medlemsstaterne, der har bedre forudsæt- ninger for at vurdere overtrædelsens alvor. (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 113. (2) EFT L 124 af 8. 6. 1971, s. 1. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/33 (30) (31) (32) tages i betragtning; I forbindelse med ordningerne for den særlige præmie og ammekopræmien benyttes kalenderåret som referen- ceperiode; der bør fastsættes en dato, der er bestem- mende for, fra hvornår de forhold, der omfattes af de nævnte ordninger, skal i denne forbindelse og for at sikre en effektiv og konsekvent forvaltning bør datoen for ansøgningens indgivelse gene- relt vælges; for den særlige præmie, der udbetales ved slagtning, bør der dog fastsættes særlige bestemmelser for at undgå, at producenterne foretager overførsler fra et år til det næste i den hensigt at opnå en større præmie; for slagtepræmien er slagte- eller udførselsdagen mere repræsentativ for transaktionernes faktiske forløb. Vekselkursen på dagen for den udløsende begivenhed for støtteordninger, præmier og beløb, som er omhandlet i artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2799/98 af 15. december 1998 om den agromonetære ordning for euroen (1), er defineret som kursen for en enkelt dag; det er hensigtsmæssigt at fastlægge den kurs, der gælder på dagen for den udløsende begivenhed, for at sikre, at disse støtteordninger, præmier og beløb, omregnet til national valuta, ikke undergår en brat ændring som følge af vekselkursen for en enkelt dag; i denne forbindelse er anvendelsen af et gennemsnit, beregnet i forhold til perioden, af de vekselkurser, der gælder i måneden forud for konteringsåret, en passende løsning. i princippet For at der kan føres tilsyn med de foranstaltninger, der træffes i forbindelse med reformen af ordningerne for præmier inden for oksekødssektoren, har Kommissionen behov for at være fuldt orienteret om medlemsstaternes gennemførelsesforanstaltninger samt om de kvantitative virkninger af anvendelsen af nævnte ordninger; der bør derfor fastsættes visse krav om meddelelser fra medlems- staterne; lette fremsendelsen og analysen af dataene bør der kræves en harmoniseret fremlæggelse af dem. for at (33) For at lette overgangen til den nye ordning er det fastsætte overgangsbestemmelser med nødvendigt at hensyn til bestemmelserne om meddelelser og kravene om mærkning og identifikation af dyr. (34) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Oksekød — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 KAPITEL I SÆRLIG PRÆMIE (Artikel 4 i forordning (EF) nr. 1254/1999) A f d e l i n g 1 Generel ordning Artikel 2 Ansøgninger 1. Ud over de krav, der stilles i forbindelse med det integre- rede system for forvaltning og kontrol (i det følgende benævnt »det integrerede system«), jf. forordning (EØF) nr. 3508/92, skal en ansøgning om husdyrstøtte som omhandlet i artikel 6, stk. 8, i nævnte forordning (i det følgende benævnt »ansøgning«) indeholde følgende: a) en opdeling af antallet af dyr efter aldersgruppe b) henvisninger til de pas eller administrative dokumenter, der følger de dyr, som ansøgningen vedrører. Der kan kun indgives en ansøgning for dyr, som på den 2. dato, der indleder den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften: a) med hensyn til tyre er mindst 7 måneder gamle b) med hensyn til stude er mindst 7 og højst 19 måneder gamle for den første aldersgruppe, eller mindst 20 måneder for den anden aldersgruppe. Artikel 3 Præmiens ydelse For dyr, som der ikke er ydet præmie for, enten fordi der er foretaget en forholdsmæssig nedsættelse som omhandlet i artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999, eller fordi jf. artikel 12 i nævnte bestemmelsen om belægningsgraden, forordning, er blevet anvendt, kan der ikke længere indgives en ansøgning om præmie for idet de betragtes som dyr, der er ydet præmie for. samme aldersgruppe, Artikel 4 Pas og administrative dokumenter I denne forordning fastlægges gennemførelsesbestemmelserne for de præmieordninger, der er omhandlet i artikel 3-25 i forordning (EF) nr. 1254/1999. (1) EFT L 349 af 24. 12. 1998, s. 1. 1. Foreligger passet ikke, jf. betingelserne i artikel 6 i forord- ning (EF) nr. 820/97, erstattes det af et nationalt administrativt dokument som fastsat i artikel 4, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/1999. L 281/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 2. Medlemsstatens myndigheder sørger for, at passet eller det administrative dokument sikrer, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe. rende del af præmiens enhedsbeløb. I denne forbindelse tages i betragtning. kun den første decimal Med henblik herpå yder medlemsstaterne hinanden den nødvendige gensidige bistand. 3. Medlemsstaterne kan fastsætte, at det nationale admini- strative dokument har form af: a) et dokument, der ledsager hvert enkelt dyr b) en samlet fortegnelse, som producenten fører, og som inde- holder alle de oplysninger, der er fastsat for det administra- tive dokument, på betingelse af, at dyrene fra første ansøg- nings indgivelse holdes hos samme producent, indtil de markedsføres med henblik på slagtning c) en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at den medlems- stat eller det område i en medlemsstat, der gør brug af denne mulighed, gennemfører kontrol på stedet af alle dyr, som er omfattet af en ansøgning, kontrol af flytning af disse dyr samt varig mærkning af alle kontrollerede dyr, hvilket producenterne skal acceptere d) en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for samme aldersgruppe og efter anmodning straks giver oplysning om status med hensyn til præmieydelse for hvert dyr. De medlemsstater, der beslutter at gøre brug af en eller flere af disse muligheder, underretter i god tid Kommissionen herom og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser. Ved anvendelsen af henholdsvis Nordirland for områder i en medlemsstat. litra c) anses kun Storbritannien og Artikel 5 Periode, hvor dyrene skal holdes Dyrene skal holdes i en periode på to måneder regnet fra dagen efter ansøgningens indgivelse. Medlemsstaterne kan dog fastsætte, at producenten kan fast- lægge andre begyndelsesdatoer, for så vidt de ikke ligger senere end to måneder efter ansøgningens indgivelse. Artikel 6 Regionale lofter 1. Fører den forholdsmæssige nedsættelse ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsva- litra c), 2. Beslutter medlemsstaterne at indføre særskilte områder eller ændre bestående områder på deres territorium, jf. artikel 3, i forordning (EF) nr. 1254/1999, underretter de Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende år, idet de samtidig angiver områdernes afgrænsning og de pågæl- dende skal meddeles lofter. Alle Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. senere ændringer Artikel 7 Lofter for antallet af dyr pr. bedrift 1. Ændrer en medlemsstat loftet på 90 kreaturer pr. bedrift og pr. aldersgruppe eller afviger herfra, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår. Fastlægger en medlemsstat et minimumsantal af dyr pr. bedrift, under hvilket den forholdsmæssige nedsættelse ikke foretages, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår. Alle senere ændringer stk. 1 skal 2. meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. i anvendelsen af A f d e l i n g 2 Præmiens ydelse ved slagtning Artikel 8 Ydelsesmåde 1. Medlemsstaterne kan yde den særlige præmie ved slagt- ning for tyre i den eneste aldersgruppe og for stude i første eller anden aldersgruppe eller samlet ydelse for de to alders- grupper tilsammen. 2. Medlemsstater, der har besluttet at anvende ordningen i stk. 1, fastsætter, at præmien også ydes, når præmieberettigede dyr forsendes til en anden medlemsstat eller udføres til et tredjeland. I tilfælde af anvendelse af ordningen i stk. 1 og 2 er 3. ydelse af præmien betinget af bestemmelserne i nærværende afsnit og i artikel 34 og 35, stk. 1 og 2, der finder tilsvarende anvendelse. 4. Støtteansøgningen skal ud over oplysningerne i artikel 35, stk. 1, indeholde oplysning om, hvorvidt dyret er en tyr eller en stud, og være ledsaget af et dokument med angivelserne med henblik på artikel 4, stk. 2. Dette dokument skal efter medlemsstatens valg være: 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/35 a) passet eller et eksemplar af passet, hvis den benyttede model omfatter flere eksemplarer måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen, forsendelsen eller udførslen. b) en kopi af passet, hvis den benyttede pasmodel kun omfatter et enkelt eksemplar, der skal leveres tilbage til den myndighed, der er ansvarlig for anvendelsen af artikel 6 i forordning (EF) nr. 820/97; i så tilfælde træffer medlems- staten foranstaltninger til at sikre, at oplysningerne på kopien svarer til oplysningerne i originalen c) det nationale administrative dokument, hvis passet ikke foreligger, jf. betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 820/97. Medlemsstaterne kan dog suspendere anvendelsen af det natio- nale administrative dokument. I så fald træffer de de nødven- dige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for den samme aldersgruppe for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne. Råder en medlemsstat over en database som omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 820/97, og indeholder denne database til medlemsstatens tilfredshed de nødvendige oplysninger til at sikre, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe, behøver støtteansøgningen ikke at være ledsaget af det i første afsnit omhandlede dokument. Uanset første afsnit træffer en medlemsstat desuden, hvis den gør brug af den i artikel 35, stk. 2, første afsnit, omhandlede mulighed for at afstå fra støtteansøgning, de nødvendige foran- staltninger til, at producenten kan angive, for hvilke dyr han anmoder om den særlige præmie. For tyre skal slagtebeviset indeholde oplysning om slagte- 5. kroppens vægt. Med hensyn til stude a) kan den første tranche kun udbetales, hvis producenten har holdt dyret på sin bedrift to måneder, idet dyret i denne periode skal ligge mellem det tidspunkt, hvor dyret var mindst 7 måneder gammelt, og et tidspunkt, hvor det er under 22 måneder gammelt i en periode på mindst b) kan den anden tranche kun udbetales, hvis producenten har holdt dyret, der skal være mindst 20 måneder gammelt, på sin bedrift i en periode på mindst to måneder c) kan de to trancher kun udbetales sammen, hvis producenten har holdt dyret på sin bedrift i mindst fire måneder i træk under overholdelse af de i litra a og b) led fastsatte aldersbe- tingelser d) kan kun den anden tranche udbetales, hvis dyret blev forsendt fra en anden medlemsstat, efter at det havde nået en alder af 19 måneder. Ved beregningen af belægningsgraden, jf. artikel 12 i 2. forordning (EF) nr. 1254/1999, medregnes alle dyr, for hvilke der indgives en samlet ansøgning for de to aldersgrupper, to gange. 3. Slagtekroppens vægt bestemmes på grundlag af en slagte- krop, der opfylder kravene i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 (1). 6. Forsendes et dyr, godtgøres forsendelsen ved en erklæring fra afsenderen, der bl. a. angiver den medlemsstat, som dyret forsendes til. Afviger slagtekroppens præsentation fra denne definition, anvendes korrektionerne i bilaget til Kommissionens forord- ning (EØF) nr. 563/82 (2). I så fald skal støtteansøgningen indeholde følgende: a) afsenderens navn og adresse (eller en tilsvarende kode) b) dyrenes identifikationsnumre c) en erklæring om, at dyret er mindst 9 måneder gammelt. inden dyret forlader den pågæl- Støtteansøgningen indgives, dende medlemsstats område, og beviset for forsendelsen frem- lægges senest tre måneder efter, at dyret har forladt medlems- statens territorium. Artikel 9 Særlige forhold i forbindelse med ordningen for ydelse af præmie 1. har holdt dyret på sin bedrift Uanset artikel 5 udbetales præmien til den producent, der to i en periode på mindst Sker slagtningen på et slagteri, der ikke er forpligtet til at anvende EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, kan medlemsstaten tillade, at vægten bestemmes på grundlag af det slagtede dyrs levende vægt. I så fald anses slagtekroppens vægt for at være lig med eller over 185 kg, hvis dyrets levende vægt var lig med eller over 340 kg. Artikel 10 Meddelelse Medlemsstater, der beslutter at anvende den i denne afdeling fastsatte ordning for ydelse af præmie, giver inden begyndelsen af det pågældende kalenderår Kommissionen meddelelse herom og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser. (1) EFT L 123 af 7. 5. 1981, s. 3. (2) EFT L 67 af 11. 3. 1982, s. 23. L 281/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 KAPITEL II SÆSONPRÆMIE artikel 3, litra f), og artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999. (Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1254/1999) Artikel 15 Artikel 11 Ordningens anvendelse Kommissionen afgør senest den 1. august hvert kalenderår, i hvilke medlemsstater sæsonpræmien kan ydes for det følgende kalenderår. Beslutter medlemsstaterne at anvende artikel 5, stk. 3, i forord- ning (EF) nr. 1254/1999, underretter de inden den 1. januar i kalenderåret for ydelse af præmien Kommissionen herom. Artikel 12 Retten til præmie Præmien kan kun ydes for stude, som der allerede er ydet 1. særlig præmie for, eller som i henhold til artikel 3 anses for at have modtaget den særlige præmie, i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes, for så vidt dyrene er slagtet i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes. Der kan kun ydes præmie til den producent, der som den 2. seneste har holdt dyret inden slagtningen. Artikel 13 Ansøgninger Producenten indgiver sin ansøgning til myndighederne i 1. den medlemsstat, hvor hans bedrift er beliggende. Ansøgningen udarbejdes efter bestemmelserne i artikel 2. 8, stk. 4, og artikel 35, der finder tilsvarende anvendelse. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, at den særlige præmie er ydet, og de gennemfører regelmæssig og uanmeldt kontrol af de i artikel 35 omhandlede attester. KAPITEL III AMMEKOPRÆMIE (Artikel 6-10 i forordning (EF) nr. 1254/1999) A f d e l i n g 1 Generel ordning Artikel 14 Køer af kødrace Individuel maksimumsreferencemængde 1. Ændrer en medlemsstat det i artikel 6, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/1999 nævnte maksimum på 120 000 kg individuel referencemængde eller fraviger fra den, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår. Alle senere ændringer 2. stk. 1 skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. i anvendelsen af Artikel 16 Periode, hvor dyrene skal holdes Den i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999 fast- satte periode på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter ansøgningens indgivelse. Artikel 17 Ansøgninger Ud over de krav, der stilles i forbindelse med det integre- 1. rede system, skal ansøgningen om husdyrstøtte eller efter jf. artikel medlemsstatens valg ansøgningen om arealstøtte, 6, stk. 1, følgende forordning (EØF) nr. 3508/92 (i det benævnt »ansøgning«), når der ansøges om præmie efter artikel i forordning (EF) nr. 1254/1999, omfatte 6, stk. 2, følgende: litra b), i a) en erklæring fra producenten med oplysning om den indivi- duelle referencemælkemængde, der er tildelt ham pr. 31. marts forud for begyndelsen af den periode på 12 måneder for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, som begynder i det pågældende kalenderår; er denne mængde ikke kendt på det ansøgningen indgives, meddeles mængden snarest muligt til myndighederne, og tidspunkt, hvor b) et tilsagn fra producenten om ikke at forøge sin individuelle i artikel forordning (EF) nr. 1254/1999 i referencemængde ud over det kvantitative loft 6, stk. 2, perioden på 12 måneder fra ansøgningens indgivelse. litra b), i Litra b) anvendes dog ikke, hvis medlemsstaten har ophævet nævnte kvantitative loft. 2. Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder inden for et kalenderår. Køer af de kvægracer, der er nævnt i bilag I til nærværende forordning, anses ikke for køer, der tilhører en kødrace efter Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/37 Artikel 18 Gennemsnitlig mælkeydelse Den gennemsnitlige mælkeydelse beregnes på grundlag af de gennemsnitlige ydelser, der er anført i bilag II. En medlemsstat kan til denne beregning dog anvende et dokument, som medlemsstaten har anerkendt, og som bekræfter den gennem- snitlige mælkeydelse for producentens malkekvægsbesætning. Artikel 19 Supplerende national præmie 1. Der kan kun ydes en supplerende national præmie til producenter, der for samme kalenderår modtager ammekopræ- mien. Den ydes for højst det antal dyr, der er omfattet af nævnte præmie, eventuelt efter anvendelse af den forholdsmæssige nedsættelse som fastsat i artikel 10, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999. 2. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere betingelser for ydelse af den supplerende nationale præmie. De underretter Kommissionen herom i god tid, inden disse betingelser bringes i anvendelse. Kommissionen afgør senest den 1. august i hvert kalen- 3. derår, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 6, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999. A f d e l i n g 2 Lofter, forbehold og overførsler Artikel 20 Individuelle lofter 1. Medlemsstaterne fastsætter et for hver producent efter bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1254/1999. individuelt loft Det individuelle loft meddeles hver producent snarest 2. muligt og senest en uge før begyndelsen af perioden for indgi- velse af støtteansøgninger for år 2000. Artikel 21 Meddelelser 1. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts 2000 Kommissionen, hvorledes de har foretaget nedsættelsen af de individuelle lofter i medfør af artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1254/1999, samt det samlede antal rettigheder, der er tildelt producenterne, og det antal rettigheder, der er henført til reserven. 2. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts 2000 Kommissionen måden for beregning af nedsættelsen efter artikel 8, stk. l, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999, og i givet fald de foranstaltninger, der er truffet efter artikel 8, stk. 2, litra a), samt inden den 1. januar hvert år eventuelle ændringer. 3. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts hvert år ved hjælp af tabellen i bilag IV Kommissionen de foreløbige oplysninger og senest den 31. juli hvert år de endelige oplys- ninger om: a) det antal præmierettigheder, der i det foregående kalenderår uden godtgørelse blev overført til den nationale reserve som følge af overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedriften b) antallet af de i artikel 23, stk. 2, omhandlede uudnyttede foregående kalenderår blev præmierettigheder, der i det overført til den nationale reserve c) det antal rettigheder, der i det foregående kalenderår blev i forordning (EF) nr. 1254/ tildelt efter artikel 9, stk. 3, 1999. Artikel 22 Gratis tildelte præmierettigheder Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestil- fælde, har en producent, der gratis har fået tildelt præmierettig- heder fra den nationale reserve, ikke ret til at endeligt og/eller midlertidigt at overdrage sine rettigheder i de følgende tre kalenderår. Artikel 23 Udnyttelse af rettigheder 1. En producent, der er i besiddelse af rettigheder, kan udnytte dem ved selv at gøre brug af dem og/eller ved midlerti- digt at overdrage dem til en anden producent. Gør en producent ikke hvert år brug af sine rettigheder 2. med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, overføres den uudnyttede del til den nationale reserve, medmindre: — producenten er i besiddelse af højst syv præmierettigheder; gør en producent ikke brug af sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af to på hinanden følgende kalenderår, overføres den del, der ikke blev udnyttet i det sidste kalenderår, til den natio- nale reserve — producenten deltager i et ekstensiveringsprogram, som Kommissionen har godkendt — producenten deltager i et program for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, og som ikke forpligter til endelig og/eller midlertidig overdragelse af rettigheder, eller — der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde. 3. Midlertidig overdragelse kan kun gælde hele kalenderår og skal mindst omfatte det antal dyr, der er fastsat i artikel 24, stk. 1. Ved udgangen af hver periode for midlertidig overdra- gelse, der ikke må overstige tre på hinanden følgende år, gen- erhverver en producent, medmindre der er sket endelig over- dragelse, alle sine rettigheder og selv skal gøre brug af dem i L 281/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 mindst to på hinanden følgende år. Udnytter producenten ikke selv sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, i hvert af de to ovennævnte år, der er fastsat efter stk. 4, fra behørigt begrundede inddrager medlemsstaten, bortset undtagelsestilfælde, hvert år de rettigheder, der ikke blev udnyttet, og overfører dem til den nationale reserve. For producenter, der deltager i programmer for førtidspensio- nering, som Kommissionen har godkendt, kan medlemsstaterne dog fastsætte en forlængelse af den samlede varighed for midlertidig overdragelse på grundlag af disse programmer. De producenter, der har forpligtet sig til at deltage i et eksten- siveringsprogram efter den i artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (1) omhandlede foranstaltning eller i et ekstensiveringsprogram efter artikel 22 og 23 i forord- ning (EF) nr. 1257/1999, må ikke midlertidigt eller endeligt overdrage deres rettigheder, så længe deres forpligtelse varer. Dette forbud gælder dog ikke, såfremt programmet gør det muligt endeligt og/eller midlertidigt at overdrage rettigheder til producenter, hvis deltagelse i andre foranstaltninger end de i nærværende afsnit omhandlede foranstaltninger forudsætter tildeling af rettigheder. 4. Minimumsprocentsatsen for udnyttelse af præmierettig- heder fastsættes til 70 %. Artikel 25 Ændring af det individuelle loft I tilfælde af endelig eller midlertidig overdragelse af præmieret- tigheder fastlægger medlemsstaterne det nye individuelle loft og underretter de pågældende producenter om antallet af deres præmierettigheder senest 60 dage efter den sidste dag i den periode, hvor producenten indgav sin præmieansøgning. Første afsnit anvendes ikke, såfremt overdragelsen sker i forbin- delse med arv. Artikel 26 Producenter, der ikke ejer de arealer, som de anvender Producenter, der kun anvender offentlige eller fælles arealer, og som beslutter at ophøre med driften på disse arealer og over- føre alle deres rettigheder til en anden producent, ligestilles med en producent, der sælger eller på anden måde overdrager sin bedrift. I alle andre tilfælde sidestilles sådanne producenter med producenter, der kun overfører deres præmierettigheder. Medlemsstaterne kan dog forhøje denne procentsats indtil 90 %. Overførsel via den nationale reserve Artikel 27 Medlemsstaterne underretter forinden Kommissionen om den procentsats, som de anvender. Artikel 24 Endelig og midlertidig overdragelse af rettigheder 1. Medlemsstaterne kan i forhold til deres produktionsstruk- turer fastsætte et minimumsantal præmierettigheder, der kan overføres delvist uden overdragelse af bedrift. Dette minimum må ikke overstige fem præmierettigheder. 2. Endelig og midlertidig overdragelse af præmierettigheder får først virkning, når medlemsstatens myndigheder er blevet underrettet herom af både den producent, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, og af den, der modtager dem. En sådan underretning skal ske inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaten, og under alle omstændigheder senest når den producent, der modtager rettighederne, indgiver præmiean- søgningen, undtagen i de tilfælde, hvor overdragelsen af rettig- heder sker i forbindelse med arv. Den producent, der modtager rettighederne, skal i så fald kunne fremlægge retlige doku- menter, som godtgør, at han eller hun har arvet rettighederne fra en afdød producent. Fastsætter en medlemsstat, at overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedrift sker via den nationale reserve efter artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999, anvender den nationale bestemmelser svarende til bestemmel- serne i artikel 23-26. Endvidere gælder følgende: litra b), — medlemsstaterne kan fastsætte, at midlertidig overdragelse sker via den nationale reserve — ved endelig overdragelse af præmierettigheder eller midler- tidig overdragelse i medfør af første led får overførslen til reserven først virkning, når medlemsstatens myndigheder har underrettet den producent, der foretager den endelige og/eller midlertidige overdragelse, og overførslen fra reserven til en anden producent får først virkning, når myndighederne har underrettet denne. Endvidere skal disse bestemmelser sikre, at medlemsstaten for den del af rettighederne, som ikke svarer til den i artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999 nævnte del, betaler et beløb, der svarer til det beløb, som en direkte over- førsel mellem producenter ville have medført, navnlig under hensyntagen til udviklingen i produktionen i den pågældende medlemsstat. Betalingen skal være lig med det beløb, som kræves af producenter, der modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve. Artikel 28 Delrettigheder (1) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 85. Fører de beregninger, der skal foretages efter dette afsnit, 1. ikke til hele tal, tages der kun hensyn til første decimal. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/39 2. Medfører anvendelsen af dette afsnit, at der opstår delret- tigheder til præmie enten for en producent eller for den natio- nale reserve, sammenlægges disse delrettigheder. KAPITEL IV Er en producent indehaver af en delrettighed, giver denne 3. kun ret til den tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og eventuelt for den supplerende nationale præmie, jf. artikel 19, og for ekstensiveringsbeløbet, jf. artikel 32. Artikel 29 Særlig ordning for kvier Kommissionen afgør senest den 1. november 1999, 1. hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999. De pågældende medlemsstater meddeler inden den 1. januar 2000 Kommissionen, om de vil anvende ordningen i artikel 10 i forordning (EF) nr. 1254/1999 (i det følgende benævnt »den særlige ordning«) eller ej, og meddeler i givet fald det særlige nationale loft, som de har fastsat. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. En medlemsstat, der anvender den særlige ordning, fast- 2. sætter kriterier for at sikre, at præmien udbetales til opdrættere, hvis kviebesætning er beregnet til fornyelse af kobesætninger. Disse kriterier kan bl. a. omfatte en aldersgrænse og/eller racebe- tingelser. Medlemsstaten underretter inden den 1. januar i det pågæl- dende år Kommissionen om de fastsatte kriterier. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. 3. Fører anvendelsen af den forholdsmæssige nedsættelse som omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999 ikke til et helt antal præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og i givet fald for den i artikel 19 omhandlede supplerende nationale præmie og for det i artikel 32 omhand- lede ekstensiveringsbeløb. I denne forbindelse tages kun den første decimal i betragtning. i I en medlemsstat, der anvender den særlige ordning, skal 4. den i artikel 6, stk. 2, forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede forpligtelse vedrørende minimumsantallet af dyr, der skal holdes på bedriften, opfyldes 100 % enten for amme- køer, hvis producenten har indgivet en ansøgning for amme- køer, eller for kvier, hvis producenten har indgivet en ansøg- ning for kvier. Bestemmelserne i artikel 20-28 anvendes ikke i forbin- 5. delse med denne særlige ordning. FÆLLES BESTEMMELSER FOR DEN SÆRLIGE PRÆMIE OG AMMEKOPRÆMIEN Artikel 30 Ansøgninger 1. Medlemsstaterne kan af administrative hensyn fastsætte, at ansøgningen skal gælde et mindsteantal dyr, men dette antal må dog ikke overstige tre dyr. 2. Uden at dette berører anvendelsen af artikel 17, stk. 2, og artikel 32, stk. 7, kan medlemsstaterne fastlægge perioder og datoer indgivelse og det antal ansøgninger, som en producent kan indgive pr. præmieordning pr. kalenderår. for præmieansøgningernes Artikel 31 Belægningsgrad 1. For hver producent, der for samme kalenderår indgiver: — ansøgning om arealstøtte, jf. artikel 6, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3508/92, og — mindst én ansøgning om særlig præmie eller ammeko- præmie, fastlægger myndighederne det antal storkreaturer (SK), som svarer til det antal dyr, for hvilke der kan ydes en særlig præmie eller en ammekopræmie under hensyntagen til bedrif- tens foderareal. Ved bestemmelse af belægningsgraden, 2. forordning (EF) nr. 1254/1999, jf. artikel 12, i a) tages der hensyn til den individuelle referencemælke- mængde, der var tildelt producenten pr. 31. marts før begyndelsen af den periode på 12 måneder for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår b) beregnes det antal malkekøer, der er påkrævet for at produ- cere denne referencemængde, efter bestemmelserne i artikel 18. 3. Ved bestemmelse af antallet af præmieberettigede dyr a) multipliceres det antal hektarer, fastlagt efter reglerne i forbindelse med det integrerede system, med den belægningsgrad, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 1254/1999 som er b) reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, der svarer til det antal malkekøer, som er påkrævet for at producere den referencemælkemængde, som producenten har fået tildelt c) reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, som svarer til det antal får og/eller geder, som der er indgivet en præmieansøgning for. L 281/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 Det således fremkomne sluttal udgør det maksimale antal SK, som den særlige præmie og ammekopræmien kan ydes for. geder, for hvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalenderår. 4. Medlemsstaterne underretter hver enkelt berørt producent om den belægningsgrad, der er konstateret for hans vedkom- mende, og om det heraf følgende antal SK, der kan ydes en præmie for. Beslutter en medlemsstat, at optællingsdatoerne er alle årets dage, kan den dog fastsætte, at de i litra a) og b) omhandlede antal beregnes i forhold til varigheden af dyrenes tilstedevæ- relse. Artikel 32 Ekstensiveringsbeløb 1. For at opnå ekstensiveringsbeløbet skal producenten i sin ansøgning om arealstøtte angive, at han ønsker at deltage i ekstensiveringsbeløbsordningen. Dyr, der anses for at have modtaget den særlige præmie, 2. jf. artikel 3, giver ikke ret til ekstensiveringsbeløbet. 3. For at kontrollere, om antallet af dyr, der er beregnet efter artikel 13, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1254/1999, er foreneligt med den eller de belægningsgrader, der er fastsat i artikel 13, stk. 2, i nævnte forordning, fastlægger medlems- staten hvert år mindst fem datoer for optælling af dyr og underretter Kommissionen herom. Medmindre en medlemsstat beslutter, at optællingsdatoerne er alle årets dage, — skal optællingsdatoerne fordeles tilfældigt på en sådan måde, at de er repræsentative for hele året, og skal ændres hvert år, og — skal hver optællingsdato fastlægges efterfølgende og meddeles producenten tidligst to uger efter dens fastlæg- gelse. Dyrene kan optælles på disse datoer efter en af metoder efter medlemsstatens valg: følgende — medlemsstaten anmoder producenten om inden en dato, som fastsættes af medlemsstaten, på grundlag af sin staldbog at oplyse om antallet af SK eller antallet af dyr inden for hver af de to kategorier kvæg, som er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1254/1999, eller — medlemsstaten benytter en elektronisk database, jf. artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 820/97, til at fastslå antallet af SK, hvis medlemsstaten råder over en sådan database, og denne giver medlemsstaten tilstrækkelige garantier for data- enes nøjagtighed med henblik på anvendelse af ekstensiv- eringsbeløbsordningen. Medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger til at anvende artikel 7 i forordning (EF) nr. 1259/1999 på produ- center, der ved hjælp af anormalt lave belægningsgrader i en del af året kunstigt skaber betingelser, som kræves opfyldt efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 1254/1999. Uanset 4. mulighed for at vælge en forenklet ordning. stk. 3 kan medlemsstaten give producenten I så tilfælde skal producenten i sin ansøgning om arealstøtte angive: a) at han erklærer hver dag at have overholdt den i artikel 13 i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede maksimale belægningsgrad indtil dagen for sin ansøgning om areal- støtte, og b) at han forpligter sig til hver dag at overholde nævnte belæg- ningsgrad mellem dagen for sin ansøgning om arealstøtte og den 31. december. Har en medlemsstat valgt at anvende artikel 13, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999, skal producenten i sin ansøgning anføre, hvilken af de to maksimale belægningsgrader han overholder. Producenten kan ændre dette valg, senest inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr. Producenten kan give myndighederne meddelelse om annulle- ring af sin forpligtelse, senest inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr. I så fald modtager han ikke ekstensiveringsbeløbet. Den i nærværende stykke omhandlede erklæring og forpligtelse er underlagt kontrol- og sanktionsbestemmelserne i det integre- rede system. 5. Medlemsstaterne underretter inden den 1. januar 2000 Kommissionen om den definition på »græsarealer«, som de vil benytte ved anvendelsen af artikel 13, stk. 3, litra c), i forord- ning (EF) nr. 1254/1999. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år. 6. Kommissionen afgør senest den 1. november 1999, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999. Det antal SK, der lægges til grund ved afgørelsen af, om produ- centen overholder de belægningsgrader, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999, er det aritmetiske gennemsnit af de antal SK, der er fastslået på optæl- lingsdatoerne, hvortil kommer de SK, der svarer til de får og Ved anvendelsen af nævnte stykke anses for »producent i bjerg- områder« enhver producent: — hvis bedrift ligger i et bjergområde, eller — som har mindst 50 % af sit foderareal i et bjergområde. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/41 Uden at dette berører stk. 1, skal den producent, der 7. ønsker at modtage ekstensiveringsbeløbet efter stk. 6, angive det i sin ansøgning om dyrestøtte. Han skal i mindst seks på hinanden følgende måneder regnet fra indgivelsen af ansøg- ningen have et antal malkekøer, der mindst er lig med det antal malkekøer, for hvilke han ansøger om udbetaling af ekstensiv- eringsbeløbet. Perioden på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter indgivelsen af ansøg- ningen. Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder inden for et kalenderår. Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode. Det antal malkekøer, 8. modtaget ekstensiveringsbeløbet, må ikke overstige: for hvilke en producent har a) det antal malkekøer, der er påkrævet for at producere den individuelle referencemælkemængde, der er tildelt produ- centen pr. 31. marts før begyndelsen af den periode på 12 måneder tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår, idet dette antal køer beregnes ved hjælp af den gennemsnitlige mælkeydelse, der er fastlagt i bilag II for anvendelse af b) det samlede antal køer på bedriften, der er fastlagt efter stk. 3, nedsat med det antal ammekøer, der svarer til producen- tens individuelle loft. 9. Vælger en medlemsstat at gøre brug af valgmuligheden i artikel 13, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) m. 1254/1999 eller ophøre hermed, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår. Ved beregningen af belægningsgraden efter nærværende 10. artikel, tages der kun hensyn til de to første decimaler. Artikel 33 Fastlæggelse af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften Den sidste dag i de i artikel 5, artikel 9, stk. 1, artikel 16 og artikel 32, stk. 7, og artikel 37 omhandlede perioder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, er den dag - hvad enten den er en arbejdsdag eller ej - der går forud for den dag, der har samme dato som begyndelsesdagen for perioden. KAPITEL V SLAGTEPRÆMIE (Artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/1999) Artikel 34 Erklæring om deltagelse En medlemsstat kan fastsætte, at hver producent for at kunne modtage præmien for et kalenderår skal indgive en erklæring om deltagelse inden eller samtidig med indgivelsen af den første ansøgning for samme kalenderår. Foretager producenten ikke ændringer i sin erklæring om delta- gelse, kan medlemsstaten dog betragte den tidligere indgivne erklæring som fortsat gyldig. Artikel 35 Ansøgninger Ansøgningen om dyrestøtte skal 1. indeholde de oplys- ninger, der er nødvendige for udbetaling af slagtepræmien, bl. a. dyrets fødselsdato for dyr, der er født efter den 1. januar 1998. Ansøgningen om dyrestøtte indgives inden for en frist, som fastsættes af medlemsstaten, og som ikke må ligge senere end seks måneder efter dyrets slagtning eller i tilfælde af udførsel efter den dato, hvor dyret forlod Fællesskabets toldområde, og som ikke må ligge senere end udgangen af februar i det følgende år, undtagen i undtagelsestilfælde, som fastlægges af medlemsstaten, i tilfælde af udførsel eller forsendelse. Medlemsstaterne kan tillade, at ansøgningen kan indgives af en anden person end producenten. I så fald anføres navn og adresse på den producent, der skal modtage præmien. Ud over de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede system, skal ansøgningen omfatte følgende: a) i tilfælde af ydelse af præmie ved slagtning en attest fra slagteriet eller ethvert forretningspapir, der er udarbejdet eller påtegnet af slagteriet, og som mindst indeholder de samme angivelser, til attestering af: i) slagteriets navn og adresse (eller en tilsvarende kode) ii) slagtedatoen samt dyrenes identifikationsnumre og slagt- enumre iii) slagtekroppens vægt for kalve (undtagen i tilfælde af anvendelse af artikel 36, stk. 4) b) i tilfælde af dyrets udførsel til et tredjeland: i) eksportørens navn og adresse (eller en tilsvarende kode) ii) dyrenes identifikationsnumre iii) udførselsangivelsen med angivelse af alder for dyr, der er født efter den 1. januar 1998, og for kalve, undtagen i tilfælde af anvendelse af artikel 36, stk. 4, angivelse af levende kvæg, der ikke må overstige 290 kg iv) beviset for, at dyret har forladt Fællesskabets toldom- forbindelse med ført på samme måde som i råde, eksportrestitutioner. Medlemsstaten kan dog fastsætte, at fremsendelsen af de i litra a) og b) nævnte oplysninger sker via et organ eller organer, som medlemsstaten har godkendt, idet fremsendelsen bl. a. kan foretages elektronisk. L 281/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 Medlemsstaten foretager regelmæssig og uanmeldt kontrol af de udstedte attester eller dokumenter samt eventuelt af de i femte afsnit omhandlede oplysninger. medlemsstat, hvor slagtningen finder sted, en oversigt over de slagteattester pr. slagteri (eller oplysninger, der gør det ud for attester), som den har modtaget fra sidstnævnte medlemsstat. Uanset stk. 1 kan de medlemsstater, der råder over en 2. database som omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 820/97, fastsætte, at de oplysninger om slagtning af en producents dyr, som slagterierne fremsender til myndighe- derne, gør det ud for ansøgning om slagtepræmie på dennes vegne, hvis denne database giver medlemsstaten tilstrækkelige garantier for nøjagtigheden af de oplysninger, som den inde- holder, med henblik på anvendelse af slagtepræmieordningen og eventuelt ved slagtning udbetaling af den særlige præmie og/eller supplerende betalinger, hvis disse udbetales ved slagt- ning, og/eller udbetaling af sæsonpræmien. en ansøgning er Medlemsstaten kan dog fastsætte, nødvendig. I så tilfælde kan den fastlægge, hvilke typer oplys- ninger der skal ledsage ansøgningen. at Artikel 36 Slagtekroppens vægt og præsentation 1. Ved anvendelse af artikel 11, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/1999 præsenteres kalvekroppen efter afskinding, udtagning af indvolde og afblødning, uden hoved og fødder, med lever, nyrer og nyrefedt. 2. Følgende vægt tages i betragtning: slagtekroppens vægt efter afkøling eller slagtekroppens vægt i varm tilstand, så hurtigt som muligt efter slagtning, nedsat med 2 %. Præsenteres slagtekroppen uden lever, nyrer og/eller nyre- 3. fedt, forhøjes dens vægt med: De medlemsstater, der vælger at gøre brug af nærværende stykke, underretter Kommissionen herom inden den 1. januar 2000. De underretter Kommissionen om enhver senere ændring, inden den iværksættes. a) 3,5 kg for lever b) 0,5 kg for nyrer c) 3,5 kg for nyrefedt. De sikrer sig, at de data, der stilles til rådighed for det udbeta- lende organ, omfatter alle de oplysninger, der er nødvendige for betalingen, især: 4. Medlemsstaten kan fastsætte, at hvis kalven er under fem måneder gammel ved slagtningen eller udførslen, anses vægtbe- tingelsen i artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede vægtbetingelse for opfyldt. litra b), a) typer og mængder af slagtede dyr, jf. artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999, i det pågældende år b) oplysningerne om overholdelse af de i nævnte artikel fast- satte betingelser for dyrenes alder og slagtekroppens vægt og den i artikel 37 omhandlede periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften c) eventuelt de oplysninger, der ved slagtningen er nødvendige for udbetalingen af den særlige præmie og/eller de supple- rende betalinger, hvis disse foretages ved slagtningen, og/ eller sæsonpræmien. 3. For dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne efter den i artikel 37 omhandlede periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, skal slagteriet udstede et dokument som omhandlet i stk. 1, fjerde afsnit, litra a), selv hvis den medlems- stat, hvor slagtningen finder sted, har valgt at gøre brug af undtagelsen i stk. 2. Kan slagtekroppens vægt ikke bestemmes på slagteriet, anses nævnte vægtbetingelse for opfyldt, hvis den levende vægt ikke overstiger 290 kg. Artikel 37 Præmiemodtager 1. Præmien udbetales til den producent, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen eller udførslen. For kalve, der slagtes inden de er tre måneder gamle, er 2. den periode, hvor de skal holdes på bedriften, en måned. Artikel 38 Nationale lofter Er de elektroniske systemer for udveksling af data kompatible, kan to medlemsstater dog aftale at anvende den i stk. 2 fast- satte ordning indbyrdes. 1. De i artikel 11, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1254/ 1999 omhandlede nationale lofter fastsættes som anført i bilag III. Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol af de fremsendte dokumenters ægthed og/eller af de udvekslede datas nøjagtighed. I denne forbindelse sender den medlemsstat, hvor betalingen foretages, regelmæssigt den 2. Fører den forholdsmæssige nedsættelse ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsva- rende del af præmiens enhedsbeløb. I denne forbindelse tages i betragtning. kun den første decimal 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/43 KAPITEL VI KAPITEL VII SUPPLERENDE BETALINGER ALMINDELIGE BESTEMMELSER (Artikel 14-20 i forordning (EF) nr. 1254/1999) Artikel 39 Nationale bestemmelser De nærmere oplysninger, der skal sendes til Kommissionen efter artikel 18 i forordning (EF) nr. 1254/1999, skal omfatte følgende elementer: 1) betalinger pr. dyr (eventuelt): a) vejledende beløb pr. dyr efter dyrekategori og betingelser for udbetaling b) vejledende overslag over de samlede udgifter for hver kategori dyr (med angivelse af, om disse betalinger vil blive foretaget i form af supplement til slagtepræmien) og over antallet af berørte dyr c) særlige krav vedrørende belægningsgraden (undtagen i tilfælde af betaling i form af supplement til slagtepræ- mien) d) loft for handyr pr. bedrift (eventuelt) e) andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne. De i litra a) og b) omhandlede dyrekategorier er: tyre, stude, ammekøer, malkekøer, kvier, der har ret til ammekopræmie, og andre kvier eller hver undergruppe dyr, som er fastlagt af medlemsstaten og indeholdt i disse dyrekategorier 2) Arealbetalinger (eventuelt): a) beregning af de regionale basisarealer b) vejledende beløb pr. ha c) vejledende overslag over de samlede udgifter og antallet af berørte ha d) andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne. Artikel 40 Detaljeret rapport Den detaljerede rapport, der skal sendes til Kommissionen efter artikel 19 i forordning (EF) nr. 1254/1999, skal omfatte de samme elementer, ajourført og suppleret, som dem, der er fastsat i artikel 39. Den skal desuden omfatte: a) en oversigt over vanskelighederne under iværksættelsen af ordningen for supplerende betalinger b) en vurdering af denne ordnings effektivitet c) eventuelle forslag med hensyn til ordningens fremtidige udvikling. Artikel 41 Forskud 1. På grundlag af resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet udbetaler myndighederne for det antal dyr, som anses for at være præmieberettiget producenten, et forskud på 60 % af den særlige præmie, ammekopræmien og slagtepræmien. for den i artikel 29 omhandlede For den særlige præmie, slagtepræmien kan særlige ordning for kvier og/eller medlemsstaten nedsætte forskuddets procentsats, uden at denne dog kan være lavere end 40 %. for Forskuddet kan først udbetales fra den 16. oktober i det kalen- derår, for hvilket der er ansøgt om præmie. 2. Den endelige præmieudbetaling omfatter et beløb, som svarer til forskellen mellem forskuddet og den præmie, som producenten har ret til. Artikel 42 Konteringsår Datoen for ansøgningens indgivelse er den udløsende begi- venhed med henblik på fastlæggelsen af konteringsåret for dyr, der er omfattet af ordningerne for særlig præmie, ammeko- præmie, sæsonpræmie og ekstensiveringsbeløb, samt det antal SK, der lægges til grund ved beregningen af belægningsgraden. Er den særlige præmie ydet efter en af valgmulighederne i artikel 8, gælder dog følgende: — hvis dyret er slagtet senest den 31. december, og — hvis præmieansøgningen for dette dyr er indgivet efter denne dato, udbetales det præmiebeløb, der gælder den 31. december i det år, hvor slagtningen fandt sted. Med hensyn til slagtepræmien er konteringsåret slagteåret eller udførselsåret med henblik på anvendelse af støttesatsen og ved beregning af den forholdsmæssige nedsættelse i henhold til artikel 38. Artikel 43 Omregning til national valuta Præmiebeløb og ekstensiveringsbeløb omregnes til national valuta efter gennemsnittet, beregnet i forhold til perioden, af valutakurserne i december forud for konteringsåret, der fast- lægges efter artikel 42. L 281/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 Artikel 44 Fra 2001 meddeler medlemsstaterne hvert år senest den 2. 31. juli Kommissionen følgende for det foregående kalenderår: Sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter a) antallet af handyr, for hvilke ansøgninger om den særlige præmie er imødekommet, med opdeling efter: I gentagelsestilfælde af ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der er forbudt i EF-bestemmelserne for forhold til veterinærsektoren, overtrædelsens alvor varigheden af perioden for udelukkelse fra støtteordningerne, jf. artikel 23, stk. 1, andet afsnit, i forord- ning (EF) nr. 1254/1999. fastlægger medlemsstaterne i Artikel 45 Nationale foranstaltninger Medlemsstaterne træffer alle passende foranstaltninger til at sikre, at denne forordning anvendes korrekt. De underretter Kommissionen herom. — aldersgruppe — type dyr (tyr eller stud) og med oplysning om: — eventuel ydelse af ekstensiveringsbeløbet (opdelt efter lofterne i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/ 1999) samt antallet af berørte producenter fordelt efter nævnte lofter — antallet af dyr, opdelt på aldersgrupper, for hvilke den særlige præmie ikke er ydet for det foregående kalen- derår på grund af anvendelse af det regionale loft er b) antallet af køer og kvier, for hvilke ansøgninger om amme- kopræmie imødekommet, med opdeling efter de ordninger, som er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1254/1999, og med oplysning om eventuel ydelse efter i nævnte forordning), samt lofterne i artikel 13, stk. 2, antallet af berørte producenter for hver af nævnte ordninger ekstensiveringsbeløbet (opdelt af Artikel 46 Meddelelser 1. Fra den 1. juli 2000 meddeler medlemsstaterne hvert år senest den 15. september (for oplysningerne om første halvår i det igangværende år) og den 1. marts (for oplysningerne om andet halvår i det foregående år) Kommissionen: a) antallet af handyr, for hvilke der er ansøgt om særlig præmie, med opdeling efter: — aldersgruppe — type dyr (tyr eller stud) b) antallet af køer, for hvilke der er indgivet ansøgning om ammekopræmie, med opdeling efter de i artikel 6, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede ordninger c) antallet af dyr, for hvilke der er indgivet ansøgning om slagtepræmie, med opdeling efter type dyr (voksent kvæg eller kalv) og med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller udførte dyr c) antallet af malkekøer, for hvilke ansøgninger om ekstensiv- eringsbeløb er imødekommet d) antallet af dyr, for hvilke præmien ikke blev ydet for det foregående kalenderår på grund af det særlige nationale loft for kvier e) eventuel ydelse af den nationale præmie til supplering af ammekopræmien med oplysning om: — betingelserne for ydelsen af den nationale præmie, og — beløbet pr. dyr f) antallet af dyr, for hvilke ansøgninger, der er fritaget for anvendelse af belægningsgraden, er imødekommet, samt antallet af de pågældende producenter g) antallet af dyr, for hvilke ansøgninger om slagtepræmie er imødekommet, med opdeling efter type dyr (voksent kvæg eller kalv) og med angivelse af, om støtten er ydet for slagtning eller udførsel, samt antallet af berørte producenter for hver af de nævnte underopdelinger. d) antallet af dyr, for hvilke ansøgninger om sæsonpræmie er imødekommet, med opdeling efter, om de falder ind under den første eller anden aldersgruppe af den særlige præmie, samt antallet af dyreproducenter, der svarer til hver af de to nævnte aldersgrupper. 3. Medlemsstaterne meddeler senest den 31. juli hvert kalen- derår fra 2001 Kommissionen antallet af dyr, opdelt efter type dyr, for hvilke slagtepræmien ikke blev ydet for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af de nationale lofter. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/45 4. Medlemsstaterne meddeler de oplysninger, der er specifi- ceret i nærværende artikel, ved hjælp af de skemaer, der er anført i bilag IV. Artikel 48 Ophævelse KAPITEL VIII Forordning (EØF) nr. 3886/92 ophæves med virkning fra den 1. januar 2000. OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM- MELSER Den anvendes fortsat på ansøgninger, der indgives senest den 31. december 1999. Artikel 47 Overgangsbestemmelser 1. I overensstemmelse med artikel 50 i forordning (EF) nr. 1254/1999 foretager Kommissionen meddelelser om 1999 for at lette overgangen fra bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 805/68 til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1254/1999 efter de samme regler som dem, der var fastlagt i den ophæ- vede forordning (EØF) nr. 3886/92. Den i artikel 21 i forordning (EF) nr. 1254/1999 2. omhandlede forpligtelse til at identificere og registrere dyrene gælder for dyr, der er født inden den 1. januar 1998, efter bestemmelserne i Rådets direktiv 92/102/EØF (1), bortset fra dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne. Henvisninger til den ophævede forordning forstås som henvis- ninger til nærværende forordning. Artikel 49 Ikrafttrædelse Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentlig- gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2000, undtagen bestemmel- serne om de meddelelser og afgørelser, som er omhandlet i artikel 10, artikel 11, artikel 15, artikel 21, stk. 2, artikel 23, stk. 4, artikel 29, stk. 1 og 2, artikel 32, stk. 5, 6 og 9, artikel 35, stk. 2, og artikel 39, som anvendes fra ikrafttrædelsen af denne forordning. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. oktober 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 355 af 5. 12. 1992, s. 32. L 281/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 BILAG I LISTE OVER KVÆGRACER SOM NÆVNT I ARTIKEL 14 — Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD) — Ayrshire — Armoricaine — Bretonne pie-noire — Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein, Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie-noire de Belgique, Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte Milchrasse (SMR) — Groninger Blaarkop — Guernsey — Jersey — Malkeborthorn — Reggiana — Valdostana Nera — Itäsuomenkarja — Länsisuomenkarja — Pohjoissuomenkarja. 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/47 BILAG II GENNEMSNITLIG MÆLKEYDELSE SOM NÆVNT I ARTIKEL 18 (kg) Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Finland Sverige Det Forenede Kongerige 5 450 6 800 5 800 4 250 4 650 5 550 4 100 5 150 5 700 6 800 4 650 5 100 6 400 7 150 5 900 L 281/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 BILAG III NATIONALE LOFTER FOR SLAGTEPRÆMIEN (JF. ARTIKEL 38, STK. 1) Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Finland Sverige Det Forenede Kongerige Voksent kvæg 711 232 711 589 4 357 713 235 060 1 982 216 4 041 075 1 776 668 3 426 835 21 867 1 207 849 546 557 325 093 382 536 502 063 3 266 212 Kalve 335 935 54 700 652 132 80 324 25 629 2 045 731 0 1 321 236 3 432 1 198 113 129 881 70 911 10 090 29 933 26 271 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/49 i g n n d r o e t g a l s n u K i g n n d r o e t g a l s g o i g n n d r o l e r e n e G e d u t S e d u t S e d u t S e r y T e g g e B r e p p u r g s r e d l a n e d n A e p p u r g s r e d l a e p p u r g s r e d l a e t s e n E e p p u r g s r e d l a e t s r ø f r e l l e s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n V I G A L I B 6 4 l e k i t r a g o , 3. k t s , 1 2 l e k i t r a i t e l d n a h m o m o s n e l l e b a T E I M Æ R P G I L R Æ S. 1 r y d l a t n A i g n n d r o e t g a l s n u K i g n n d r o e t g a l s g o i g n n d r o l e r e n e G e g g e b n u K r e p p u r g s r e d l a e g g e B r e p p u r g s r e d l a n e d n a n u K e p p u r g s r e d l a e p p u r g s r e d l a e t s e n E e t s r ø f r e l l e e p p u r g s r e d l a ) i n u j - r a u n a j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 1 1. r e b m e t p e s. 5 1 ) a a r t i l , 1. k t s , 6 4 l e k i t r A - i l u j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 2 1. s t r a m. 1 ) r e b m e c e d t e d. a g p e d e g i t t e r e b e i m æ r p r e e k k i r e d , r y d l a t n A 4 1. i l u j. 1 3 e d r e j f , ) a a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A ) r å t l e h ( r y d e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A 3 1. i l u j. 1 3 e t s r ø f , ) a a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A d e l t e d n a g o t f o l e l a n o i g e r r e t n e c u d o r p l a t n A d e l s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n e i m æ r p t e g a t d o m r a h r e d , r e t n e c u d o r p l a t n A 5 1. i l u j. 1 3 e j d e r t , ) a a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A d e l L 281/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 e g g e B r e p p u r g s r e d l a n e d n a n e D e p p u r g s r e d l a e t s e n e n e D r e l l e e p p u r g s r e d l a e p p u r g s r e d l a e t s r ø f s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n E I M Æ R P N O S Æ S. 2 e d e d n a l B i r e g n n t æ s e b r e ø k e m m a n u K s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n E I M Æ R P O K E M M A. 3 - i l u j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 2 3. s t r a m. 1 ) i n u j - r a u n a j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 1 3. r e b m e t p e s. 5 1 ) b a r t i l , 1. k t s , 6 4 l e k i t r A r y d. r p b ø l e B ) r å t l e h ( l i t e t t ø t s t e d y r e r e d , r e t n e c u d o r p l a t n A ) r å t l e h ( r e ø k e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A ) r å t l e h ( r e i v k e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A ) r e b m e c e d t e d. a g p e d e g i t t e r e b e i m æ r p r e e k k i r e d , r y d l a t n A r e i v k r o f t f o l e l a n o i t a n e i m æ r p l a n o i t a N 3 3. 4 3. 5 3. 6 3. 7 3. i l u j. 1 3 ) b a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A i l u j. 1 3 ) e a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A i l u j. 1 3 ) d a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A r o f e i m æ r p m o s e g ø s n a r e d , r y d l a t n A r y d e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A r e t n e c u d o r p l a t n A r e t n e c u d o r p l a t n A 1 2. 2 2. 3 2. 4 2. s t r a m. 1 r e b m e t p e s. 5 1 ) d a r t i l , 1. k t s , 6 4 l e k i t r A 4. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 281/51 , 4 1 < , 8 1 - 4 1 , , 4 1 < , 8 1 - 4 1 , , 4 1 < , 8 1 - 4 1 , , 4 1 < , 8 1 - 4 1 , t l a I r e ø k e k l a M e i m æ r p o k e m m A e i m æ r p g i l r æ S s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n ) 9 9 9 1 / 4 5 2 1. r n ) F E ( g n i n d r o r o f i t i n s f a e t s r ø f , 2. k t s , 3 1 l e k i t r a ( d a r g s g n i n g æ l e b e t s e n e n e d f a e s l e d n e v n A. 1 4. I B Ø L E B S G N R E V I S N E T S K E. 4 t e b ø l e b t e g a t d o m r a h r e d , r e t n e c u d o r p l a t n A r y d e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A. 1 1 4. 2 1 4. i l u j. 1 3 ) b , ) a a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A ) c g o t l a I r e ø k e k l a M e i m æ r p o k e m m A e i m æ r p g i l r æ S s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n ) 9 9 9 1 / 4 5 2 1. r n ) F E ( g n i n d r o r o f i , t i n s f a t e d n a , 2. k t s , 3 1 l e k i t r a ( r e d a r g s g n i n g æ l e b o t e d f a e s l e d n e v n A. 2 4. l e s r ø f d U i g n n t g a l S e v l a K g æ v k t n e s k o V e v l a K g æ v k t n e s k o V s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n E I M Æ R P E T G A L S. 6 r y d l a t n A ) i n u j - r a u n a j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 1 6. r e b m e t p e s. 5 1 ) c a r t i l , 1. k t s , 6 4 l e k i t r A r e t n e c u d o r P r y D s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n n e d a r g s g n n g æ l e b i f a g i g n æ h f a u n e i m æ r p r e g a t d o m r e d , r e t n e c u d o r p g o r y d l a t n A 5 i l u j. 1 3 ) f a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A N E D A R G S G N N G Æ L E B I F A I G G N Æ H F A U E I M Æ R P. 5 r a h r e d , r e t n e c u d o r p l a t n A t e b ø l e b t e g a t d o m r y d e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A. 1 2 4. 2 2 4. i l u j. 1 3 ) b , ) a a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A ) c g o L 281/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 11. 1999 l e s r ø f d U i g n n t g a l S e v l a K g æ v k t n e s k o V e v l a K g æ v k t n e s k o V s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n - i l u j ( r o f e i m æ r p m o t g ø s n a r e r e d , r y d l a t n A 2 6. s t r a m. 1 t e d. a g p , e d e g i t t e r e b e i m æ r p r e e k k i r e d , r y d l a t n A t f o l e l a n o i t a n ) r å t l e h ( r y d e d e g i t t e r e b e i m æ r p l a t n A ) r e b m e c e d 3 6. 4 6. i l u j. 1 3 ) g a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A i l u j. 1 3 3. k t s , 6 4 l e k i t r A l e s r ø f d U i g n n t g a l S e v l a K g æ v k t n e s k o V e v l a K g æ v k t n e s k o V s e v æ r k r e d i , r e g n n s y l p O. f e R e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n r e t n e c u d o r p l a t n A o d l a s t s e R r e d e h g i t t e r e i m æ r p n e g n a g d u d e v t e r å s p a k s n g e r f a , r e d e h g i t t e R r e m m a t s n e v r e s e r r e d a r f e l a n o i t a n n e d l i t t e g a r d r e v o r e d e h g i t t e R r e d e h g i t t e r e i m æ r p f a o d l a s t s e R : f a e g l ø f m o s e v r e s e r n e s l e d n y g e b i t e r å f a g i l e k k æ r t s l i t u ) b r e l s r ø f r e v o ) a e s l e t t y n d u - a r d r e v o f a n e d u e s l e g r e t f i r d e b. f e R 1 7. 2 7. e s l e d n e s d n i r o f t s i r F ) F E ( i g n n d r o r o F 9 9 9 1 / 2 4 3 2. r n ) a t a d e g i b ø l e r o f ( s t r a m. 1 3. k t s , 1 2 l e k i t r A R E Ø K E M M A R O F E T O V K. 7 ) a t a d e g i l e d n e ( i l u j. 1 3 3. k t s , 1 2 l e k i t r A e i m æ r p r e g a t d o m r e d , r e t n e c u d o r p l a t n A 5 6. i l u j. 1 3 ) g a r t i l , 2. k t s , 6 4 l e k i t r A


title: Rådets resolution av den 28 oktober 1999 om "Standardiseringens roll i Europa"

eurovoc_concepts:
European standard
harmonisation of standards
international standard
standardisation

formats: html pdf print

text: 19. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 141/1 I (Meddelanden) R¯DET R¯DETS RESOLUTION av den 28 oktober 1999 om (cid:148)Standardiseringens roll i Europa(cid:148) (2000/C 141/01) EUROPEISKA UNIONENS R¯D 1. ERINRAR om m(cid:229)len i F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, s(cid:228)rskilt den fria r(cid:246)rligheten f(cid:246)r varor och tj(cid:228)nster, att st(cid:228)rka den ekonomiska och sociala sam- manh(cid:229)llningen, att skydda arbetstagare och konsumenter, att bevara, skydda och f(cid:246)rb(cid:228)ttra milj(cid:246)ns kvalitet, industrins konkurrenskraft och den roll standardiseringen kan spela f(cid:246)r att uppn(cid:229) dessa m(cid:229)l, 2. ERINRAR om sin resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod f(cid:246)r teknisk harmonisering och standarder (1) och sin resolution av den 18 juni 1992 om standardiseringens roll i den europeiska ekonomin (2), 3. NOTERAR kommissionens rapport av den 13 maj 1998 om i europeisk standardisering effektivitet och tillf(cid:246)rlitlighet enligt den nya metoden (3). 4. ERINRAR om sina slutsatser av den 18 maj 1998 (4), d(cid:228)r r(cid:229)det bland annat inst(cid:228)mde i (cid:148)behovet, mot bakgrund av kommissionens rapport, av ytterligare (cid:246)verv(cid:228)ganden och diskussioner om standardiseringsfr(cid:229)gor i r(cid:229)det och i andra l(cid:228)mpliga forum(cid:148), 5. ERK˜NNER att ett starkt europeiskt standardiseringssystem har utvecklats, och att detta s(cid:228)rskilt genom den nya meto- den har l(cid:228)mnat v(cid:228)sentliga bidrag till den inre marknaden, till skyddet av h(cid:228)lsa och s(cid:228)kerhet, till industrins konkur- renskraft och till fr(cid:228)mjandet av internationell handel och har utgjort st(cid:246)d f(cid:246)r en allt st(cid:246)rre del av gemenskapens politik, 6. ANSER att det nu (cid:228)r r(cid:228)tt tidpunkt att ta itu med de aspekter av genomf(cid:246)randet av den nya metoden d(cid:228)r erfarenheten visar att f(cid:246)rb(cid:228)ttring (cid:228)r m(cid:246)jlig, 7. INSER att den milj(cid:246) d(cid:228)r standardisering anv(cid:228)nds snabbt f(cid:246)r(cid:228)ndras genom internationella handelsf(cid:246)rbindelser, tek- nisk utveckling och s(cid:228)rskilda (cid:246)nskem(cid:229)l fr(cid:229)n kunderna; in- ser att det finns olika uppfattningar om standardisering p(cid:229) global niv(cid:229) och en (cid:246)kande tendens bland ber(cid:246)rda parter (1) EGT C 136, 4. 8. 1985. (2) EGT C 173, 9. 7. 1992. (3) KOM(98) 291. (4) 8884/98 MI 60 ECO 91. att sj(cid:228)lva utarbeta tekniska specifikationer utanf(cid:246)r erk(cid:228)nda infrastrukturer f(cid:246)r standardisering och att det nu (cid:228)r r(cid:228)tt tidpunkt att inf(cid:246)ra en strategi f(cid:246)r att anta nya utmaningar och bereda v(cid:228)g f(cid:246)r en framg(cid:229)ngsrik standardisering i fram- tiden, 8. TROR att det, n(cid:228)r man tillgodoser dessa behov, (cid:228)r viktigt att bygga vidare p(cid:229) den grundl(cid:228)ggande standardiserings- struktur som redan finns i Europa, inklusive nationella standardiseringsorgans nuvarande status och ansvar inom de europeiska och internationella standardiseringsorganen (principen om nationell delegering), 9. ERK˜NNER de m(cid:246)jligheter som erbjuds Europa genom ut- vidgningen av unionen och de utmaningar som kandidat- l(cid:228)nderna och deras standardiseringsorgan st(cid:228)lls inf(cid:246)r f(cid:246)r att ing(cid:229) i och till fullo dra nytta av det europeiska standardi- seringssystemet, 10. BETONAR den europeiska standardiseringens roll som ett medel att tillm(cid:246)tesg(cid:229) den europeiska marknadens speciella behov, att tj(cid:228)na allm(cid:228)nintresset, s(cid:228)rskilt f(cid:246)r att st(cid:246)dja eu- ropeisk politik, att utarbeta standarder inom nya omr(cid:229)den, att genomf(cid:246)ra internationella standarder p(cid:229) ett enhetligt s(cid:228)tt och att med all respekt f(cid:246)r de nationella standardise- ringsorganens sj(cid:228)lvst(cid:228)ndighet underl(cid:228)tta (cid:246)msesidig f(cid:246)rst(cid:229)- else mellan medlemsstaternas standardiseringsorgan och utarbetandet av enhetliga st(cid:229)ndpunkter inom internationell standardisering, OCH HAR D˜RF(cid:214)R ENATS OM f(cid:246)ljande: Principer f(cid:246)r standardisering R¯DET 11. BEKR˜FTAR att standardisering (cid:228)r en frivillig verksamhet, som bygger p(cid:229) konsensus och genomf(cid:246)rs av och f(cid:246)r de ber(cid:246)rda partnerna sj(cid:228)lva, som (cid:228)r baserad p(cid:229) (cid:246)ppenhet och insyn inom frist(cid:229)ende och erk(cid:228)nda standardiseringsorgani- sationer och som leder till antagandet av standarder som det (cid:228)r frivilligt att f(cid:246)lja, 12. BETONAR att standarder b(cid:246)r vara (cid:228)ndam(cid:229)lsenliga, ha en h(cid:246)g grad av godtagbarhet till f(cid:246)ljd av att alla relevanta ber(cid:246)rda parter deltar till fullo i standardiseringsprocessen, vara f(cid:246)renliga med varandra och ge m(cid:246)jlighet till teknisk innovation och konkurrens; att de d(cid:228)rf(cid:246)r b(cid:246)r bygga p(cid:229) kvalificerad vetenskaplig forskning, regelbundet uppdateras och d(cid:228)r s(cid:229) (cid:228)r m(cid:246)jligt vara resultatinriktade, C 141/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 5. 2000 13. UPPMUNTRAR de europeiska standardiseringsorganen att, f(cid:246)rutom att bibeh(cid:229)lla ramen f(cid:246)r utarbetandet av formella standarder som kr(cid:228)vs bland annat f(cid:246)r att st(cid:246)dja best(cid:228)mmel- ser i lagstiftningen om h(cid:228)lsa, s(cid:228)kerhet och milj(cid:246), forts(cid:228)tta framv(cid:228)xande att utveckla ny politik f(cid:246)r anpassning till marknadsbehov genom att (cid:151) variera utbudet av varor och tj(cid:228)nster som erbjuds be- r(cid:246)rda parter, (cid:151) utveckla ett graderat system f(cid:246)r produkter, som inte bygger p(cid:229) formella standarder, och som innefattar ut- arbetande av f(cid:246)rfaranden och samr(cid:229)dsprocesser anpas- sade till syftet med varje produkt och som medger att dessa produkter vid behov skall kunna omvandlas till formella standarder, snarast m(cid:246)jligt, samtidigt som deras (cid:229)tagande n(cid:228)r det g(cid:228)ller formell stan- dardisering bibeh(cid:229)lls, 14. ANMODAR kommissionen att unders(cid:246)ka hur principiella riktlinjer f(cid:246)r gemenskapen b(cid:246)r utformas med h(cid:228)nsyn till till(cid:228)mpningen i gemenskapspolitiken av specifikationer som inte har st(cid:228)llning som formella standarder, 15. ANMODAR kommissionen att unders(cid:246)ka om skillnader mel- lan standardisering inom informations- och kommunika- tionsteknik och standardisering inom andra omr(cid:229)den ger upphov till problem och m(cid:246)jligheter, och i s(cid:229) fall hur dessa skall hanteras, 16. UPPMANAR nationella och europeiska standardiserings- organ att forts(cid:228)tta st(cid:246)dja den europeiska infrastrukturen f(cid:246)r standardisering och uppn(cid:229)endet av gemensamma euro- peiska m(cid:229)l. Utvidgningen R¯DET 17. V˜LKOMNAR kandidatl(cid:228)ndernas och deras standardiserings- organs (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att med st(cid:246)d av Europeiska unionen bygga upp och vidareutveckla den infrastruktur som be- h(cid:246)vs f(cid:246)r att uppfylla villkoren f(cid:246)r medlemskap i de euro- peiska standardiseringsorganen s(cid:229) att ett fullst(cid:228)ndigt och effektivt deltagande i europeisk standardisering blir m(cid:246)jligt; uppmanar de europeiska standardiseringsorganen att nog- grant unders(cid:246)ka behovet av att anpassa sina interna f(cid:246)r- faranden till ett ut(cid:246)kat medlemskap. stora inflytande p(cid:229) samh(cid:228)llet och p(cid:229) grund av den nya dimension den har f(cid:229)tt till f(cid:246)ljd av sin framtr(cid:228)dande plats i gemenskapspolitiken, s(cid:228)rskilt till st(cid:246)d f(cid:246)r lagstiftningen enligt den nya metoden, 19. ANMODAR de offentliga myndigheterna att erk(cid:228)nna stan- dardiseringens s(cid:228)rskilt genom att strategiska betydelse, uppr(cid:228)tth(cid:229)lla ett stabilt och (cid:246)ppet, r(cid:228)ttsligt, politiskt och ekonomiskt ramverk p(cid:229) europeisk, internationell och na- tionell niv(cid:229) inom vilket standardiseringen kan vidareutveck- las, genom att garantera att principerna f(cid:246)r standardisering efterlevs och vid behov genom att bidra till standardise- ringsprocessen, 20. NOTERAR att den nya metod som skapats f(cid:246)r fullbordandet av den inre marknaden, och som kombinerar direktivets till(cid:228)mpade europeiska officiella instrument med frivilligt standarder, har visat sig fungera och b(cid:246)r forts(cid:228)tta att till- l(cid:228)mpas, och uppmanar kommissionen att systematiskt un- ders(cid:246)ka om principen i den nya metoden kan till(cid:228)mpas p(cid:229) omr(cid:229)den som (cid:228)nnu inte omfattas, som ett s(cid:228)tt att f(cid:246)rb(cid:228)ttra och f(cid:246)renkla lagstiftningen (cid:246)verallt d(cid:228)r s(cid:229) (cid:228)r m(cid:246)jligt, 21. ANSER att samarbetet mellan gemenskapen och de euro- peiska standardiseringsorganen b(cid:246)r grundas p(cid:229) ett partner- skap som utm(cid:228)rks av gemensamma m(cid:229)l och att nya meka- nismer f(cid:246)r samarbete och insyn mellan kommissionen, na- tionella myndigheter och de europeiska standardiserings- organen b(cid:246)r skapas, och uppmanar s(cid:228)rskilt de europeiska standardiseringsorganen att anta f(cid:246)rfaranden f(cid:246)r att i sam- arbete med de offentliga myndigheterna l(cid:246)sa problem som annars kan leda till att skyddsklausulen till(cid:228)mpas. Effektivitet R¯DET 22. UPPMANAR de europeiska standardiseringsorganen att st(cid:228)n- digt uppdatera sin strategi f(cid:246)r att (cid:246)ka effektiviteten i stan- dardiseringsprocessen s(cid:229) att som motsvarar marknadens krav, (cid:228)ven fr(cid:229)n sm(cid:229) och medelstora f(cid:246)retag, och (cid:150) i f(cid:246)rekommande fall (cid:150) best(cid:228)mmelser i gemenskaps- uppdragen och gemenskapslagstiftningen kan utarbetas i rimlig tid, samt att regelbundet rapportera om strategins inverkan p(cid:229) effektiviteten, standarder 23. UPPMANAR i detta sammanhang de europeiska standardi- seringsorganen att (cid:246)verv(cid:228)ga att oftare anv(cid:228)nda v(cid:228)gledande omr(cid:246)stning i ett tidigare skede i standardiseringsprocessen f(cid:246)r att f(cid:246)rvissa sig om konsensus i fall d(cid:229) alla n(cid:246)dv(cid:228)ndiga tekniska detaljer f(cid:246)religger, om det (cid:228)r risk f(cid:246)r att avtalade tidsgr(cid:228)nser inte kan h(cid:229)llas och om ett utkast sannolikt kommer att f(cid:229) det antal positiva r(cid:246)ster som kr(cid:228)vs, De offentliga myndigheternas roll R¯DET 18. FRAMH¯LLER att de offentliga myndigheterna har ett legi- timt intresse av europeisk standardisering p(cid:229) grund av dess 24. UPPMANAR de europeiska standardiseringsorganen att utar- beta och f(cid:246)rb(cid:228)ttra befintliga mekanismer, som st(cid:228)rker kon- sensus p(cid:229) nationell niv(cid:229) och som g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r dem att ta st(cid:246)rre h(cid:228)nsyn till (cid:229)sikterna hos de olika intressegrup- perna under standardiseringsprocessen, 19. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 141/3 25. UPPMANAR kommissionen (cid:151) att se till att standardiseringsuppdragen enligt den nya metoden (cid:228)r precist och effektivt utarbetade och ger medlemsstaterna och de europeiska standardiserings- organen tillr(cid:228)ckliga m(cid:246)jligheter att delta (cid:151) att se till att standardiseringsverksamhet som ing(cid:229)r i uppdragen (cid:246)vervakas noggrant och att l(cid:228)mpliga (cid:229)tg(cid:228)r- der unders(cid:246)ks tillsammans med de europeiska standar- diseringsorganen f(cid:246)r att s(cid:228)kra framsteg, och (cid:151) att som en del av en fortl(cid:246)pande utv(cid:228)rderingsprocess g(cid:246)ra unders(cid:246)kningar av standardiseringens totala inver- kan, att i n(cid:228)ra samarbete med de europeiska standardi- seringsorganen bidra till inr(cid:228)ttandet av ett system f(cid:246)r benchmarking av dessa organs verksamhet och att h(cid:229)lla r(cid:229)det underr(cid:228)ttat om hur detta arbete fortskrider, 26. UPPMANAR de offentliga myndigheterna i medlemsstaterna att p(cid:229) ett l(cid:228)mpligt s(cid:228)tt och i god tid bidra till standardise- ringsprocessen, s(cid:228)rskilt n(cid:228)r standardiseringen sker till st(cid:246)d f(cid:246)r gemenskapspolitiken eller i allm(cid:228)nintresset, 27. UPPMANAR alla ber(cid:246)rda parter att aktivt delta i utarbetande av standarder och att bidra till f(cid:246)rvaltningen av standardi- seringsprocessen, 28. V˜LKOMNAR att de europeiska standardiseringsorganen lagt fram allm(cid:228)n, anv(cid:228)ndarv(cid:228)nlig, aktuell och l(cid:228)ttillg(cid:228)nglig in- formation om framstegen p(cid:229) standardiseringsomr(cid:229)det, och forts(cid:228)tta med att uppmanar standardiseringsorganen att f(cid:246)rb(cid:228)ttra sin information, 29. NOTERAR MED ORO att harmoniserade europeiska standar- der (cid:228)r f(cid:246)rsenade inom vissa omr(cid:229)den, s(cid:228)rskilt att det fort- farande saknas harmoniserade standarder betr(cid:228)ffande r(cid:229)dets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om till- n(cid:228)rmning av medlemsstaternas lagar och andra f(cid:246)rfatt- ningar om byggprodukter (1), och uppmanar alla ber(cid:246)rda parter att vidta n(cid:246)dv(cid:228)ndiga (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att m(cid:246)jligg(cid:246)ra utformingen av standarder som beh(cid:246)vs f(cid:246)r att underl(cid:228)tta den fria r(cid:246)rligheten f(cid:246)r varor inom detta omr(cid:229)de. Finansiering R¯DET 30. ANSER att kostnaderna f(cid:246)r att utarbeta standarder i princip b(cid:246)r b(cid:228)ras av de ber(cid:246)rda parterna sj(cid:228)lva, (1) EGT L 40, 11. 2. 1989, s. 12. 31. BEKR˜FTAR SIN AVSIKT att forts(cid:228)tta att l(cid:228)mna riktat ekono- miskt gemenskapsst(cid:246)d till europeisk standardisering inom l(cid:228)mpliga budgetgr(cid:228)nser, 32. UPPMANAR nationella och europeiska standardiserings- organ och offentliga myndigheter att unders(cid:246)ka det b(cid:228)sta s(cid:228)ttet att ge ekonomiska garantier f(cid:246)r att ett (cid:246)vergripande standardiseringssystem i Europa blir livskraftigt mot bak- grund av de snabba f(cid:246)r(cid:228)ndringarna i europeisk och inter- nationell milj(cid:246) och v(cid:228)ntade f(cid:246)r(cid:228)ndringar i de traditionella inkomstk(cid:228)llorna, Internationell standardisering R¯DET 33. INSER den (cid:246)kade vikt som internationella standarder f(cid:229)r n(cid:228)r marknaderna globaliseras och BEKR˜FTAR sitt engage- mang f(cid:246)r internationell standardisering och f(cid:246)r (cid:229)tagandena enligt V(cid:228)rldshandelsorganisationens avtal om tekniska han- delshinder (WTO-TBT), och tror i synnerhet att anv(cid:228)nd- ningen av fullst(cid:228)ndiga internationella standarder b(cid:246)r fr(cid:228)m- jas ytterligare genom detta avtal och noterar att kommisi- sonen, medlemsstaterna och de europeiska standardise- ringsorganen har skapat instrument f(cid:246)r att effektivt genom- f(cid:246)ra dessa (cid:229)taganden, 34. UPPMANAR Europas handelspartner att ge konkreta uttryck f(cid:246)r sitt engagemang f(cid:246)r internationell standardisering ge- nom att inf(cid:246)ra standardanpassade lagstiftningsmodeller och fr(cid:228)mja enhetliga standarder genom att avskaffa nationella standarder internationella standarder, utom d(cid:229) s(cid:229)dana internationella standarder skulle vara verk- ningsl(cid:246)sa eller ol(cid:228)mpliga, exempelvis p(cid:229) grund av en otill- skyddsniv(cid:229), grundl(cid:228)ggande klimatologiska eller r(cid:228)ckligt geografiska faktorer eller grundl(cid:228)ggande tekniska problem, som strider mot 35. BETONAR de f(cid:246)rebilder som Wienavtalet (mellan ISO och CEN) och Dresdenavtalet (mellan IEC och Cenelec) utg(cid:246)r och UPPMUNTRAR standardiseringsorganen hos Europas handelspartner att anta j(cid:228)mf(cid:246)rbara mekanismer f(cid:246)r sam- arbete med internationella standardiseringsorgan och f(cid:246)r (cid:246)verf(cid:246)rande av internationella standarder, 36. UNDERSTRYKER behovet av att europeiska deltagare i inter- nationella standardiseringsorgan p(cid:229) b(cid:228)sta s(cid:228)tt f(cid:246)rs(cid:246)ker ga- rantera att dessa organ (cid:228)r effektiva och ansvariga och att internationella standarder (cid:228)r av tillr(cid:228)ckligt h(cid:246)g kvalitet f(cid:246)r att spela den roll som de tilldelats genom WTO-TBT-avta- let, 37. UNDERSTRYKER behovet av att se till att de intressen som fastst(cid:228)llts p(cid:229) europeisk niv(cid:229), med all respekt f(cid:246)r de natio- nella standardiseringsorganens sj(cid:228)lvst(cid:228)ndighet, framst(cid:228)lls p(cid:229) ett enhetligt s(cid:228)tt b(cid:229)de i internationella standardiserings- organ och i mellanstatliga forum, och att kommissionen, medlemsstaterna och de europeiska standardiseringsorga- nen i detta syfte planerar l(cid:228)mpliga mekanismer f(cid:246)r utbyte av relevant information och f(cid:246)r f(cid:246)rberedande samr(cid:229)d, C 141/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 5. 2000 38. P¯MINNER de europeiska parterna om (cid:151) att det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att fullt ut ta h(cid:228)nsyn till de v(cid:228)- sentliga kraven i gemenskapslagstiftningen och (cid:151) att medlemsstaterna enligt f(cid:246)rdraget, bland annat artikel 137, har r(cid:228)tt att ange nationella krav i fr(cid:229)ga om arbets- tagares h(cid:228)lsa och s(cid:228)kerhet p(cid:229) arbetsplatsen, milj(cid:246)skydd, konsumentskydd och annan relevant politik, element som n(cid:228)mns i punkterna 33(cid:150)39 ovan och att rap- portera till r(cid:229)det f(cid:246)re juli 2001. S(cid:229)dana riktlinjer b(cid:246)r bygga p(cid:229) erfarenheterna och styrkan i den europeiska standardi- seringen som ett bidrag till att, i n(cid:228)ra samarbete med Europas handelspartner, utveckla internationella standarder som spelar en viktig roll i undanr(cid:246)jandet av tekniska han- delshinder. n(cid:228)r harmoniserade standarder utarbetas p(cid:229) grundval av internationellt arbete, Slutsats R¯DET 39. UNDERSTRYKER att s(cid:229)dana grupper f(cid:246)retr(cid:228)der arbetstagar-, konsument- och milj(cid:246)intressen b(cid:246)r vara fullt engagerade i standardiseringsprocessen p(cid:229) alla relevanta niv(cid:229)er n(cid:228)r stan- darderna utarbetas p(cid:229) internationell niv(cid:229), 41. UPPMANAR kommissionen att senast den 30 juni 2001 rapportera till r(cid:229)det om vilka (cid:229)tg(cid:228)rder den har vidtagit i enlighet med denna resolution, 40. ANMODAR kommissionen att i samr(cid:229)d med medlemssta- terna utveckla riktlinjer f(cid:246)r en europeisk standardiserings- politik i det internationella sammanhang som beaktar de 42. BESLUTAR SE (cid:214)VER genomf(cid:246)r(cid:246)andet av denna resolution, bland annat p(cid:229) grundval av kommissionens rapport, och vid behov besluta om ytterligare (cid:229)tg(cid:228)rder