title: Nařízení Komise (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií

eurovoc_concepts:
administrative formalities
agricultural guidance
beef
common organisation of markets
slaughter premium

text: 396 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 31999R2342 L 281/30 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 4. 11. 1999 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, (4) s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a zejména na čl. 4 odst. 8, čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 7, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 4, čl. 10 odst. 3, čl. 11 odst. 5, čl. 12 odst. 3, čl. 13 odst. 5, článek 20, čl. 23 odst. 3 a článek 50 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) Nařízení (ES) č. 1254/1999 zavádí nový režim prémií, který nahrazuje režim stanovený nařízením Rady (EHS) č. 805/68 (2). S cílem zohlednit tento nový režim je nezbytné změnit nařízení Komise (EHS) č. 3886/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu prémií podle nařízení Rady (EHS) s hovězím č. 805/68 o společné a telecím masem a kterým se ruší nařízení (EHS) č. 1244/82 a (EHS) č. 714/89 (3), naposledy pozmě- něné nařízením (ES) č. 1410/1999 (4) a při příležitosti této změny je z důvodu jasnosti vhodné přepracovat nařízení (EHS) č. 3886/92. organizaci trhu Režimy prémií a plateb stanovené v článcích 3 až 25 nařízení (ES) č. 1254/1999, na které se vztahuje naří- zení Rady (EHS) č. 3508/92 ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení integrovaného administrativního a kontrol- ního systému pro některé režimy podpory Společen- ství (5) (dále jen „integrovaný systém“), naposledy pozmě- č. 1036/1999 (6). Ustanovení něné nařízením (ES) tohoto nařízení by proto měla být omezena na horizon- tální úpravu nevyřešených záležitostí v rámci uvedeného integrovaného systému. Cíle regionálního stropu a intenzity chovu stanoví, že pro zvířata, na která se vztahují tato dvě opatření, se v budoucnu nemůže podat žádost o zvláštní prémii pro tutéž věkovou třídu. Prémie na porážky mimo sezónu se poskytuje pro zvířata, která mají právo na poskytnutí zvláštní prémie. (1) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 21. (2) Úř. věst. L 148, 28. 6. 1968, s. 24. (3) Úř. věst. L 391, 31. 12. 1992, s. 20. (4) Úř. věst. L 164, 30. 6. 1999, s. 53. (5) Úř. věst. L 355, 5. 12. 1992, s. 1. (6) Úř. věst. L 127, 21. 5. 1999, s. 4. (ES) č. 1254/1999 Čl. 4 odst. 3 písm. b) nařízení stanoví, že každý skot samčího pohlaví by měl mít až do porážky nebo vývozu zvířecí pas ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 820/97 ze dne 21. dubna 1997, kterým se stanoví systém identifikace a registrace skotu a které se týká označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa (7) nebo jiný rovnocenný správní doklad. Uvedený doklad by měl být vypracován a vystaven na úrovni členských států. Za účelem zohlednění různých správ- ních a kontrolních předpisů jednotlivých členských států je nutné povolit různé formy správních dokladů. Čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1254/1999 stanoví jako podmínku pro poskytnutí zvláštní prémie retenční období. Je proto nezbytné definovat toto období a sta- novit jeho délku. v době Podmínky pro poskytnutí zvláštní prémie porážky by měly být v souladu s podmínkami pro poskytnutí porážkové prémie. Je nutné upřesnit, které doklady by měly zvíře doprovázet až do porážky, odeslání nebo vývozu. S cílem zohlednit zvláštní způsoby poskytování prémie v době porážky by měl být stanoven věk pro voly a způsob obchodní úpravy jatečně upravených těl dospělého skotu. Podmínky pro poskytnutí prémie na porážky mimo sezónu by měly být stanoveny v souladu s podmínkami pro poskytnutí porážkové prémie. Na základě dostup- ných informací by měla Komise rozhodnout, které členské státy splňují podmínky pro uplatnění tohoto režimu prémií. Definice krávy bez tržní produkce mléka by měla být (ES) stanovena v souladu s čl. 6 odst. 7 nařízení č. 1254/1999. V tomto ohledu by mělo zůstat stejné rozdělení podle plemen jako u předchozího režimu. Správní předpisy platné v rámci předchozího režimu se mohou v podstatě používat i nadále, zejména pokud jde o průměrnou produkci mléka a doplňkové vnitro- státní prémie. (5) (6) (7) (8) (7) Úř. věst. L 117, 7. 5. 1997, s. 1. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 397 (9) Za účelem provádění režimu individuálních stropů by měla být upřesněna pravidla pro stanovení těchto stropů a pro jejich sdělení producentům. Za účelem posílení je regulačního účinku, který má tento režim na trh, nutné stanovit, že práva na prémie, která jejich držitelé nevyužijí během stanovené doby, budou převedena do státní rezervy. Rovněž je nutné přijmout vhodná opatření s cílem zajistit, aby práva na prémie bezplatně přidělená ze státní rezervy byla jeho příjemci využita výhradně ke stanoveným účelům. měla zabránit porušování povinnosti stanovené v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999, která spočívá v tom, že při převodu těchto práv bez převodu zemědělského podniku je část převáděných práv postoupena do státní rezervy. Kromě toho je nutné stanovit, že toto dočasné postoupení je časově omezeno, aby nedocházelo ke zneužívání pravidel převodu. (10) Měla by být podporována mobilizace práv na prémie a jejich přidělování producentům, kteří je účinně využijí. Za tímto účelem je nutné stanovit minimální procen- tuální podíl využití práv na prémie. Tento podíl musí být dostatečně velký, aby se zabránilo nedostatečnému využívání práv v jednotlivých členských státech, což by mohlo způsobit problémy prioritním producentům žádajícím o práva ze státní rezervy. Členské státy by proto měly být oprávněny zvyšovat minimální podíl využití práv, který by však neměl překročit 90 %. (11) a záručního zemědělského Články 22 a 23 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (1) stanoví extenzifikační programy. Je vhodné zastavit po celou dobu účasti na uvedených programech využívání uvolněných práv na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. Využití uvolněných práv by však mělo být výji- mečně povoleno, aby bylo možné uspokojit požadavky na práva na prémie v rámci jiných agroenvironmentál- ních opatření. Jedním z cílů programu předčasného odchodu do důchodu podle článku 10 uvedeného naří- zení je snaha nahradit starší zemědělce takovými země- jsou schopni zlepšit hospodářskou života- dělci, kteří schopnost zbývajících zemědělských podniků. Je důvod k obavám, že někteří zemědělci se nebudou účastnit programů předčasného odchodu do důchodu, pokud to může dlouhodobě vést ke ztrátě práv na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. Členské státy by proto měly být oprávněny stanovit prodloužení celkové doby trvání dočasného postoupení na základě těchto programů. (13) Je nezbytné přijmout opatření umožňující určitou pružnost, pokud jde o dodržování administrativní lhůty pro převod práv, pokud producent může prokázat, že práva zákonně zdědil od zesnulého producenta. (14) Za převod zemědělského podniku se považuje zvláštní případ producenta, který využívá pouze půdu ve veřejném nebo kolektivním vlastnictví a který převede všechna svá práva na jiného producenta a zanechá tak produkční činnosti. (15) Uplatnění administrativního systému převodů, v němž veškeré převody práv bez převodu zemědělského podniku a dočasné postoupení práv jsou prováděny výhradně prostřednictvím státní rezervy, vyžaduje vytvo- ření určitého právního rámce k zachování souladu se systémem přímých převodů práv mezi producenty. Měla by být stanovena objektivní kritéria pro stanovení částky, která má být vyplacena ze státní rezervy producentovi, jež převedl svá práva, jakož i částky, kterou uhradí producent, jež získá rovnocenná práva ze státní rezervy. (16) Článek 10 nařízení (ES) č. 1254/1999 umožňuje člen- ským státům, které dodržují podmínky uvedeného článku, oddělenou správu režimu prémií na krávy bez tržní produkce mléka pro jalovice. Na základě dostup- ných informací by měla Komise rozhodnout, který tohoto členský stát splňuje podmínky pro uplatnění zvláštního režimu. Měly by být stanoveny zvláštní před- poklady pro poskytnutí prémie. V souladu se obecným cílem prémie na krávy bez tržní produkce mléka by tato jejichž stádo prémie měla být vyplácena chovatelům, jalovic je určeno k obnově stáda krav a nikoliv na porážku. Za tímto účelem by členské státy měly stanovit kritéria, věkové omezení a/nebo požadavky na plemeno. která mohou zahrnovat zejména (12) V zájmu jednotného provádění ustanovení o převodu a dočasném postoupení práv je nezbytné přijmout určitá administrativní pravidla. S cílem zabránit nadměr- nému růstu administrativy by mělo být členským státům umožněno stanovit minimální počet práv, která mohou být převedena nebo postoupena. Tato pravidla by rovněž (1) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 80. (17) Je nezbytné stanovit metodu výpočtu intenzity chovu. Za účelem zjednodušit praktické použití tohoto faktoru by měla být stanovena doba pro zohlednění referenčního množství mléka. 398 (18) (19) CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 Extenzifikační prémie je vyplacena, pokud je dodržen jeden nebo dva faktory intenzity chovu podle výběru členského státu. Faktor intenzity chovu v rámci režimu extenzifikačních prémií by měl zohlednit veškerý skot nejméně od 6 měsíců věku, který se nachází v zeměděl- ském podniku. Je proto nutné stanovit zvláštní pravidla pro počítání zvířat a pro prohlášení producenta o jeho účasti v režimu. Správa tohoto režimu by mohla být značně zjednodušena pomocí počítačové databáze ve smyslu nařízení (ES) č. 820/97. Je proto nutné stanovit opatření pro využití uvedené databáze, pokud členský stát usoudí, že jeho databáze může dostatečně zaručit přesnost údajů týkajících se výplaty extenzifikační prémie. že uměle prémie, zejména nebezpečí, producenti extenzifikační Existuje splní průměrnou intenzitu chovu, která je požadována pro poskytnutí díky neúměrně nízké intenzitě chovu během jedné části roku. Je vhodné dbát zejména na to, aby exenzifikační prémie takovým producentům nebyla poskytnuta. Z důvodu jasnosti by mělo být upřesněno, že se v této situaci použije článek 7 nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 ze dne 17. května 1999,kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné země- dělské politiky (1) a že by proto měly členské státy při- jmout veškerá nezbytná opatření k použití uvedeného článku v rámci režimu extenzifikačních prémií. o jeden či více dnů uměle prodloužit retenční období, která se udávají v měsících. V této souvislosti by proto měla být stanovena zvláštní ustanovení. (23) O porážkovou prémii je nutné požádat. Z důvodů zjed- nodušení správy by tato žádost měla být podána formou žádosti o podporu „zvířata“, kterou stanoví integrovaný systém, pokud tato žádost obsahuje všechny údaje nezbytné pro odůvodněnou výplatu prémie a pokud je zvíře poraženo ve stejném členském státě nebo v jiném členském státě nebo je vyvezeno. (24) Podle nařízení (ES) č. 820/97 by členské státy měly mít od 31. prosince 1999 k dispozici plně funkční počíta- čovou databázi. Tato databáze by se měla využít zejmé- na ke zjednodušení správy porážkové prémie, pokud je dostatečně zaručena přesnost údajů týkajících se výplaty prémií. (25) Poskytnutí porážkové prémie pro telata závisí na maxi- málním hmotnostním limitu. Je proto nezbytné stanovit standardní obchodní úpravu jatečně upravených těl, na kterou se toto hmotnostní omezení vztahuje. (20) Pro zemědělské podniky s extenzivním chovem by měl být stanoven dobrovolný zjednodušený režim pro posky- tování extenzifikačních prémií. (26) Podle čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 závisí poskytnutí porážkové prémie na dodržení retenčního období. Je proto nezbytné definovat toto období a určit jeho délku. (21) Je nutné stanovit Čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999 stanoví pro členské státy dodržující podmínky uvedeného článku zvláštní režim pro poskytování extenzifikačních prémií na dojnice. rozhodovací postup, kterým se na základě dostupných informací stanoví, které členské státy splňují podmínky pro uplatnění tohoto zvláštního režimu. Dále je nutné stanovit zvláštní režim pro poskytování této prémie. Za účelem souladu s obecným režimem extenzifikačních prémií a za účelem stanovení přesného počtu dojnic, na které se tato prémie vztahuje, by mělo být pro dojnice stanoveno minimální retenční období. (27) Komisi musí být sděleny podrobné informace o dodateč- ných platbách, zejména pokud jde o národní pravidla jejich poskytování a o jejich provádění. (28) Za účelem umožnit producentům co nejrychlejší čerpání plateb by mělo být stanoveno vyplácení záloh. Nicméně s ohledem na uplatnění vnitrostátních nebo regionálních stropů by záloha neměla překročit konečnou částku. Proto by mělo být členským státům umožněno snížit procentuální podíl záloh pro režimy prémií, které podlé- hají uvedeným stropům. (22) Použití některých ustanovení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny (2) by mohlo (1) Úř. věst. L 160, 26. 6. 1999, s. 113. (2) Úř. věst. L 124, 8. 6. 1971, s. 1. používání (29) Nařízení (ES) č. 1254/1999 stanoví sankce pro případ nezákonného nebo produktů zakázaných příslušnými veterinárními před- pisy. V případě opakovaného porušení by stanovení trvání sankcí mělo být ponecháno na členských státech, které mohou lépe posoudit skutečnou závažnost porušení. držení nebo látek 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 399 (30) (31) (32) (33) Režimy zvláštních prémií a prémií na krávy bez tržní produkce mléka jsou založeny na kalendářním roce jako referenčním období. Je nezbytné stanovit datum, ke jednotlivé údaje nezbytné pro kterému se zohledňují uplatnění uvedených režimů. Za účelem zajištění účinné a důsledné správy prémií by mělo být obecně stanoveno datum podání žádosti. Pokud však jde o zvláštní poráž- kovou prémii, je nutné vypracovat zvláštní pravidla, aby se předešlo převodům z jednoho roku do druhého s cílem získat vyšší prémii. Pokud jde o porážkovou prémii, datum porážky nebo vývozu je lepším ukaza- telem skutečného provedení operací. Směnný kurz v den události rozhodné pro stanovení podpor, prémií a částek uvedených v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agro- monetární úpravě pro euro (1) je definován jako denní Je nutné stanovit kurz platný v den rozhodné kurz. události tak, aby zaručil, že tyto podpory, prémie a částky nebudou při převodu na národní měnu podléhat náhlým výkyvům denního kurzu. Nejvhodněj- ším řešením se zdá být časově vážený průměr směnných kurzů platných v měsíci předcházejícím rok přidělení. Za účelem sledování opatření přijatých v rámci reformy režimů prémií v odvětví hovězího a telecího masa by Komise měla být informována o prováděcích pravidlech přijatých členskými státy a o množstevních výsledcích uplatnění uvedených režimů. Proto by měl být vytvořen určitý předpis, podle kterého by členské státy měly sdělovací povinnosti. Měl by být dále určen závazný tvar pro předávání těchto údajů, aby se usnadnil přenos a analýza dat. Za účelem usnadnit přechod na nový režim je nezbytné přijmout přechodná opatření, pokud jde o způsoby a identifikovat sdělování zvířata. a povinnosti označovat KAPITOLA I ZVLÁŠTNÍ PRÉMIE (článek 4 nařízení (ES) č. 1254/1999) O d d í l 1 Obecná úprava Článek 2 Žádost Kromě požadavků stanovených v rámci a kontrolního integrovaného 1. administrativního (EHS) č. 3508/92 (dále jen „integrovaný systém“) by každá žádost o podporu „zvířata“ podle čl. 6 odst. 8 uvedeného nařízení (dále jen „žádost“) měla obsahovat: systému nařízení a) rozdělení zvířat podle věkových tříd; b) odkazy na zvířecí pasy nebo správní doklady doprovázející zvířata, na která se vztahuje žádost. Žádosti 2. začátku retenčního období: lze podávat pouze pro zvířata, která jsou na a) v případě býků do sedmi měsíců věku nebo b) v případě volů od sedmi do devatenácti měsíců věku v pří- padě první věkové třídy nebo od dvaceti měsíců věku v pří- padě druhé věkové třídy. (34) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso, Článek 3 Poskytnutí prémie PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Zvířata, která jsou z důvodu uplatnění poměrného snížení podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999 nebo uplatnění intenzity chovu podle článku 12 uvedeného nařízení vyřazena z režimu prémií, již nemohou být předmětem žádosti pro stejnou věkovou třídu a jsou považována za předmět platby prémie. Článek 1 Článek 4 Zvířecí pasy a správní doklady Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k režimům prémií a režimům ostatních plateb podle článků 3 až 25 nařízení (ES) č. 1254/1999. (1) Úř. věst. L 349, 24. 12. 1998, s. 1. V případě, že za podmínek stanovených v článku 6 naří- 1. zení (ES) č. 820/97 není zvířecí pas k dispozici, nahrazuje se národním správním dokladem ve smyslu čl. 4 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1254/1999. 400 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 2. Příslušné úřady členského státu zajistí, aby na základě zvířecího pasu nebo správního dokladu bylo zaručeno, že na zvíře a věkovou třídu bude poskytnuta pouze jedna prémie. Za tímto účelem si členské státy poskytnou vzájemnou potřebnou pomoc. Pokud se členské státy rozhodnou vytvořit v rámci svých 2. území jiné regiony nebo změnit stávající regiony ve smyslu čl. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1254/1999, oznámí to Komisi do 1. ledna příslušného roku spolu s definicí regionu a stanove- ného stropu. Jakákoli pozdější změna se dá na vědomí Komisi do 1. ledna příslušného roku. Členské státy mohou stanovit, že národní správní doklad 3. bude mít formu: a) dokladu doprovázejícího každé jednotlivé zvíře; b) úplného seznamu vedeného producentem, který obsahuje veškeré údaje požadované pro správní doklad, pokud příslušná zvířata zůstanou od podání první žádosti až do jejich uvedení na trh za účelem porážky v chovu jednoho producenta; c) úplného seznamu vedeného ústředními orgány, který obsa- huje veškeré údaje požadované pro správní doklad, pokud členský stát nebo region členského státu využívající tuto možnost provádí kontroly na místě všech zvířat, na která se vztahuje žádost, kontroly pohybu těchto zvířat a každé zkontrolované zvíře označí rozlišovacím znakem, což je producent povinen povolit; d) úplného seznamu vedeného ústředními orgány, který obsa- huje veškeré údaje požadované pro správní doklad, pokud členský stát přijme nezbytná opatření, aby zabránil dvojímu poskytnutí prémie pro stejnou věkovou třídu a okamžitě na informace o stavu prémie pro každé požádání poskytnul zvíře. Členské státy, které se rozhodnou využít z těchto možností, o tom včas informují Komisi a sdělí příslušné prováděcí předpisy. jednu nebo více jí Pro účely písmene c) se pouze Velká Británie a Severní Irsko považují za regiony členského státu. Článek 5 Retenční období Retenční období trvá dva měsíce počínaje dnem následujícím po dni, kdy byla podána žádost. Členské státy však mohou stanovit, že producent může určit jiné počáteční dny, pokud je od podání žádosti nedělí více než dva měsíce. Článek 6 Regionální strop Článek 7 Omezení počtu zvířat na zemědělský podnik 1. Pokud se členský stát rozhodne změnit omezení 90 kusů skotu na zemědělský podnik a věkovou třídu nebo se od něj odchýlit, musí to sdělit Komisi do 1. ledna příslušného kalen- dářního roku. Pokud členský stát ještě stanoví minimální počet zvířat na zemědělský podnik, pod který se poměrné snížení nebude uplatňovat, oznámí to Komisi do 1. ledna příslušného kalendář- ního roku. Každá pozdější změna v použití odstavce 1 je dána 2. Komisi na vědomí do l. ledna příslušného roku. O d d í l 2 Poskytnutí prémie v době porážky Článek 8 Způsob poskytování prémie Členské státy mohou poskytnout zvláštní prémii v době 1. porážky, a to v případě býků pro jedinou věkovou třídu a v případě volů pro první nebo druhou věkovou třídu nebo pro obě dvě věkové třídy dohromady. 2. Členské státy, které se rozhodnou uplatnit režim stano- vený v odstavci 1 stanoví, že prémie by měla být rovněž poskytnuta v případě, že jsou zvířata, na která se vztahuje právo na prémii, odeslána do jiného členského státu nebo do třetí země. 3. Pokud se uplatní režim stanovený v odstavcích 1 a 2, závisí poskytnutí prémie na dodržení ustanovení tohoto oddílu a článků 34 a 35 odst. 1 a 2 použitých přiměřeně. 1. Pokud uplatnění poměrného snížení nevede k celému číslu zvířat, na která se vztahuje poskytnutí prémie, poskytuje se pro desetinnou část odpovídající podíl jednotkové částky prémie. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo. 4. V žádosti o podporu by mělo být spolu s údaji podle čl. 35 odst. 1 uvedeno, zda se jedná o býka nebo o vola, a žádost by měl doprovázet doklad obsahující údaje požado- vané pro účely čl. 4 odst. 2. Tímto dokladem může být podle výběru členského státu: 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 401 a) zvířecí pas nebo výtisk zvířecího pasu, pokud použitý typ Článek 9 obsahuje více výtisků, nebo b) opis zvířecího pasu, pokud použitý typ pasu obsahuje pouze jeden výtisk, který musí být vrácen příslušnému úřadu pro účely článku 6 nařízení (ES) č. 820/97; v tomto případě členský stát přijme taková opatření, aby zajistil, že údaje uvedené v opisu jsou v souladu s originálem, nebo c) národní správní doklad, pokud zvířecí pas není k dispozici (ES) v článku 6 nařízení uvedených podmínek za č. 820/97. Členské státy však mohou používání národního správního dokladu zastavit. V tom případě přijmou nezbytná opatření, aby zabránily dvojímu poskytnutí prémie pro zvířata stejné věkové třídy, která byla předmětem obchodu v rámci Spole- čenství. Pokud má členský stát počítačovou databázi ve smyslu v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 820/97 a pokud tato databáze obsa- huje ke spokojenosti členského státu nezbytné údaje, aby zaru- čila, že na zvíře a věkovou třídu bude poskytnuta pouze jedna prémie, tak doklad uvedený v prvním pododstavci nemusí být k žádosti o podporu přiložen. Zvláštnosti režimu poskytování prémií 1. Odchylně od článku 5 je prémie vyplacena producentovi, který choval zvíře během minimálního retenčního období dvou měsíců, které končí dříve než jeden měsíc před porážkou, odesláním nebo vývozem. V případě volů se na výplatu prémie vztahují tato pravidla: a) prémie pro první věkovou třídu může být vyplacena pouze tehdy, pokud choval producent zvíře od sedmi do 22 měsíců věku během období nejméně dvou měsíců; b) prémie pro druhou věkovou třídu může být vyplacena pouze tehdy, pokud choval producent zvíře od 20 měsíců věku během období nejméně dvou měsíců; c) prémie pro obě věkové třídy může být vyplacena dohro- mady pouze tehdy, pokud choval producent zvíře splňující požadavky věku stanovené v bodech a) a b) během období nejméně čtyř po sobě následujících měsíců; d) prémie pro druhou věkovou třídu může být vyplacena pouze tehdy, pokud bylo zvíře po dosažení 19 měsíců věku odesláno z jiného členského státu. V souvislosti s výpočtem intenzity chovu podle článku 2. 12 nařízení (ES) č. 1254/1999 je každé zvíře, na které se vzta- huje kombinovaná žádost pro obě dvě věkové třídy, započítáno dvakrát. Odchylně od prvního pododstavce, pokud členský stát použije možnost stanovenou v prvním pododstavci čl. 35 odst. 2, přijme nezbytná opatření, aby mohl producent stanovit, pro která zvířata žádá o zvláštní prémii. 3. Hmotnost jatečně upraveného těla se stanoví na základě jatečně upraveného těla, které splňuje požadavky stanovené v článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 1208/81 (1). V případě býků uvádí doklad o porážce hmotnost jatečně 5. upraveného těla. V případě odeslání 6. je vystaven doklad o odeslání ve formě prohlášení odesílatele, které uvádí zejména členský stát určení. V tomto případě žádost o podporu obsahuje: a) jméno a adresu odesílatele (nebo jeho odpovídající kód); b) identifikační čísla zvířete; c) prohlášení, že zvíře dosáhlo alespoň devíti měsíců věku. Pokud se obchodní úprava jatečně upraveného těla liší od této definice, použijí se opravné koeficienty uvedené v příloze naří- zení Komise (EHS) č. 563/82 (2). Pokud je porážka provedena na jatkách, která nepodléhají klasi- fikační stupnici Společenství pro jatečně upravená těla dospě- lého skotu, mohou členské státy povolit stanovení hmotnosti na základě živé hmotnosti poráženého zvířete. V tomto případě je hmotnost jatečně upraveného těla považována za rovnou nebo vyšší než 185 kg, pokud se živá hmotnost porá- ženého zvířete rovnala nebo byla vyšší než 340 kg. Článek 10 Sdělení Žádost o podporu se podává dříve než zvíře opustí území příslušného členského státu a doklad o odeslání se předkládá do tří měsíců od okamžiku, kdy zvíře opustilo území přísluš- ného členského státu. Členské státy sdělí Komisi před začátkem příslušného kalendář- ního roku své rozhodnutí uplatňovat režim poskytování prémií stanovený v tomto oddíle a příslušná prováděcí pravidla. (1) Úř. věst. L 123, 7. 5. 1981, s. 3. (2) Úř. věst. L 67, 11. 3. 1982, s. 23. 402 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 KAPITOLA II Obecná ustanovení PRÉMIE NA PORÁŽKY MIMO SEZÓNU (článek 5 nařízení (ES) č. 1254/1999) Článek 14 Krávy masných plemen Článek 11 Použití prémie Komise rozhodne nejpozději do 1. srpna každého kalendářního roku, ve kterých členských státech může být prémie na porážky mimo sezónu poskytnuta pro následující kalendářní rok. Členské státy oznámí Komisi do 1. ledna kalendářního roku, pro který se prémie poskytuje, zda se rozhodly použít čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 1254/1999. Článek 12 Právo na prémii 1. Prémie může být poskytnuta pouze pro voly, pro které již byla v členském státě používajícím prémii na porážky mimo sezónu poskytnuta zvláštní prémie nebo na které se pohlíží, jako by podle článku 3 zvláštní prémii získali, a kteří jsou poraženi v členském státě používajícím prémii na porážky mimo sezónu. Prémie může být poskytnuta pouze producentovi, který 2. choval zvíře před porážkou jako poslední. Článek 13 Žádost Producent podá žádost u příslušného úřadu členského 1. státu, na jehož území se zemědělský podnik nachází. Žádost je sepsána v souladu s ustanoveními čl. 8 odst. 4 2. a článku 35 použitých obdobně. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby ověřily, že zvláštní prémie byla skutečně poskytnuta, a provedou pravi- delnou a neohlášenou kontrolu správnosti osvědčení uvede- ných v článku 35. Krávy masných plemen podle přílohy I tohoto nařízení nejsou považovány za krávy masných plemen podle čl. 3 písm. f) a čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999. Článek 15 Maximální individuální referenční množství Pokud členský stát změní maximální individuální refe- 1. renční množství 120 000 kg uvedené v čl. 6 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1254/1999 nebo se od něj odchýlí, dá to na vědomí Komisi do 1. ledna příslušného kalendářního roku. Veškeré pozdější změny v použití odstavce 1 jsou dány 2. Komisi na vědomí do 1. ledna příslušného roku. Článek 16 Retenční období Šestiměsíční retenční období podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999 začíná dnem následujícím po dni podání žádosti. Článek 17 Žádost Pokud se žádá o prémii v rámci čl. 6 odst. 2 písm. b) 1. (ES) č. 1254/1999, kromě požadavků stanovených nařízení v rámci integrovaného systému by měla žádost o podporu „zvířata“ nebo, podle výběru členského státu, žádost o podporu na plochu podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 3508/92 (dále jen „žádost“) obsahovat: a) prohlášení uvádějící individuální referenční množství mléka, které bylo producentovi přiděleno dne 31. března předchá- zejícího začátek dvanáctiměsíčního období uplatňování režimu doplňkových dávek, které začíná v příslušném kalendářním roce; pokud toto množství v den podání žádosti není známé, je sděleno příslušnému úřadu co nejdříve; b) závazek producenta nezvyšovat během dvanáctiměsíčního období začínajícího dnem podání žádosti své individuální referenční množství nad množstevní limit podle čl. 6 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1254/1999. KAPITOLA III Ustanovení písmene b) se však nepoužije, pokud členský stát zrušil svoje množstevní omezení. PRÉMIE NA KRÁVY BEZ TRŽNÍ PRODUKCE MLÉKA (články 6 až 10 nařízení (ES) č. 1254/1999) Žádosti se podávají během kalendářního roku v průběhu 2. období šesti měsíců, které má být stanoveno členským státem. O d d í l 1 Členské státy mohou v rámci tohoto období stanovit různá období pro podání žádostí. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 403 Článek 18 Průměrná produkce mléka Průměrná produkce mléka se vypočítá na základě průměrných produkcí uvedených v příloze II. Členský stát však může pro tento výpočet použít doklad uznaný členským státem, který potvrdí průměrnou produkci stáda dojnic příslušného produ- centa. Článek 19 Doplňková národní prémie 3. Za použití tabulky obsažené v příloze IV sdělí členské státy Komisi každoročně nejpozději do 1. března předběžně a do 31. července každého roku definitivně: a) počet práv na prémie vrácených v předcházejícím roce bez vyrovnávací platby do státní rezervy v důsledku převodu práv bez převodu zemědělského podniku; b) počet nevyužitých práv na prémie podle čl. 23 odst. 2 převedených v předcházejícím roce do státní rezervy; c) počet práv na prémie přidělených v předcházejícím kalen- dářním roce podle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 1254/1999. 1. Doplňková národní prémie může být poskytnuta pouze tomu producentovi, který ve stejném kalendářním roce získá prémii na krávy bez tržní produkce mléka. Článek 22 Bezplatně získaná práva Tato prémie se poskytuje pouze v rámci počtu zvířat, která mají na tuto prémii právo, je-li to vhodné po uplatnění poměr- ného snížení stanoveného ve čl. 10 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1254/1999. S výjimkou řádně opodstatněných výjimečných případů, kdy producent získá bezplatně práva na prémie ze státní rezervy, producent nesmí převádět a/nebo dočasně postoupit svá práva během tří následujících kalendářních let. 2. Členské státy mohou stanovit doplňující podmínky pro poskytnutí doplňkové prémie. Dají to Komisi na vědomí ještě před vstupem v platnost těchto podmínek. 3. Komise rozhodne nejpozději do 1. srpna každého kalen- dářního roku, které členské státy splňují podmínky podle čl. 6 odst. 5 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1254/1999. O d d í l 2 Stropy, rezervy, převody Článek 20 Individuální strop 1. Členské státy stanoví za podmínek podle čl. 7 odst. 1, 2 a 3 nařízení (ES) č. 1254/1999 individuální strop pro každého producenta. 2. Výše individuálního stropu je sdělena každému producen- tovi co nejdříve a nejpozději týden před začátkem období pro podání žádostí o podporu pro rok 2000. Článek 23 Využití práv Producent disponující právy je může využívat pro svoji 1. potřebu a/nebo je může dočasně postoupit jinému producen- tovi. Pokud producent nevyužije v každém roce alespoň mini- 2. mální procentuální podíl svých práv stanovený podle odstavce 4, převede se nevyužitá část do státní rezervy, s výjimkou případů, kdy jde o — producenta disponujícího maximálně sedmi právy na prémii, který nevyužije minimální procentuální podíl svých práv stanovený podle odstavce 4 během každého ze dvou po sobě následujících kalendářních roků; do státní rezervy se převede část nevyužitá v posledním kalendářním roce, — producenta, který se účastní extenzifikačního programu uznaného Komisí, — producenta, který se účastní programu předčasného odchodu do důchodu uznaného Komisí, v němž převod a/nebo dočasné postoupení práv není povinné, Článek 21 Sdělení nebo — mimořádné a řádně odůvodněné případy. Členské státy sdělí Komisi nejpozději 1. března 2000, jaké 1. postupy byly použity ke snížení individuálních stropů podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1254/1999, jakož i celkový počet práv přidělených producentům a počet práv zařazených do rezervy. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. března 2000 čl. 8 odst. 1 druhého (ES) č. 1254/1999, případně rovněž ledna 2. způsob výpočtu snížení podle pododstavce nařízení opatření přijatá podle čl. 8 odst. 2 písm. a), a do 1. každého roku případné změny. 3. Dočasné postoupení se může sjednávat pouze na celé kalendářní roky a musí se týkat alespoň minimálního počtu zvířat podle čl. 24 odst. 1. Pokud nedojde k převodu práv, získává producent na konci každého období dočasného postou- pení, které zahrnuje nejvýše tři po sobě následující roky, znovu všechna svá práva nejméně na dobu dvou po sobě následujících roků. Pokud producent v každém z těchto roků nevyužije alespoň minimální podíl svých práv stanovený podle odstavce 4, odejme členský stát každý rok počet práv, která producent nevyužil, a převede je do státní rezervy, s výjimkou mimořád- ných a řádně odůvodněných případů. 404 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 V případě producentů, kteří se účastní programů předčasného odchodu do důchodu uznaných Komisí, mohou členské státy na základě těchto programů celkovou dobu dočasného postou- pení prodloužit. První pododstavec se nepoužije, pokud k převodu dochází v rámci dědického řízení. Producenti, kteří se zavázali k účasti na extenzifikačním programu podle opatření uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (1) nebo na extenzifikačním programu podle článků 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999, nesmějí po dobu trvání účasti na těchto programech svá práva dočasně postoupit a/nebo převést. Nicméně toto opatření však neplatí v případech, kdy daný program umožňuje převod a/nebo dočasné postoupení práv producentům, jejichž účast na jiných v tomto která pododstavci, vyžaduje získání práv. opatřeních, uvedena jsou než 4. Minimální procentuální podíl využití práv na prémii činí 70 %. Členské státy však mohou zvýšit tento podíl na 90 %. Článek 26 Producenti hospodařící na půdě, kterou nevlastní K producentům hospodařícím pouze na půdě ve veřejném nebo kolektivním vlastnictví, kteří se rozhodou ukončit využí- vání této půdy a převést všechna svá práva na jiného produ- centa, se přistupuje stejným způsobem jako k producentům prodávajícím nebo převádějícím své zemědělské podniky. Ve všech ostatních případech se k těmto producentům přistupuje stejně jako k producentům, kteří pouze převádějí svá práva na prémie. Členské státy dají Komisi předem na vědomí procentuální podíl, který chtějí využít. Článek 27 Článek 24 Převod práv a dočasné postoupení 1. Členské státy mohou na základě svých produkčních struktur stanovit minimální počet práv na prémii, která mohou být předmětem částečného převodu bez převodu zemědělského podniku. Toto minimum nesmí překročit pět práv na prémie. 2. těchto Převody práv na prémie a dočasné postoupení práv nabývají účinnosti až poté, co producent převádějící a/nebo postupující práva a producent přijímající tato práva to oznámí příslušným orgánům členského státu. Toto oznámení musí být provedeno ve lhůtě stanovené člen- ským státem a nejpozději ke dni, kdy producent nabývající práva předkládá svou žádost o prémii, s výjimkou případů, kdy se převod práv uskutečňuje v dědickém řízení. V tomto případě musí producent přejímající práva předložit příslušné právní doklady, aby prokázal, že je oprávněným dědicem zesnulého producenta. Článek 25 Změna individuálního stropu V případě převodu nebo dočasného postoupení práv na prémie stanoví členský stát nový individuální strop a nejpozději 60 dní od posledního dne období, během kterého příslušní produ- centi předložili žádost, sdělí těmto producentům počet práv na prémie, na který mají právo. (1) Úř. věst. L 215, 30. 7. 1992, s. 85. Převod prostřednictvím státní rezervy Pokud členské státy stanoví, že se převod práv bez převodu zemědělského podniku má v souladu s čl. 8 odst. 2 písm. b) (ES) č. 1254/1999 uskutečnit prostřednictvím státní nařízení rezervy, použijí k tomuto účelu vnitrostátní předpisy obdobné ustanovením stanoveným v článcích 23 až 26. Kromě toho v těchto případech: — mohou členské státy stanovit, že se dočasné postoupení uskuteční prostřednictvím státní rezervy, — pokud se převod práv na prémie nebo dočasné postoupení uskuteční podle první odrážky, převod do státní rezervy nabývá účinnosti až poté, co příslušné orgány členského státu tuto skutečnost oznámí producentovi převádějícímu a/nebo postupujícímu práva, a převod ze státní rezervy jinému producentovi nabývá účinnosti až poté, co příslušné orgány producentovi tuto skutečnost oznámí. Zmíněné předpisy musí rovněž zaručit, že členský stát vyrovná práva, na něž se nevztahuje druhý pododstavec čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999, uhrazením částky ve výši, které bylo dosaženo při přímém převodu mezi producenty, přičemž se zohlední zejména vývoj produkce v příslušném členském státě. Tato částka se rovná částce účtované producentovi, který přejímá rovnocenná práva ze státní rezervy. Článek 28 Částečná práva 1. Pokud z výpočtů, které mají být provedeny v rámci použití tohoto oddílu, nevyjdou celá čísla, bere se v úvahu pouze první desetinné místo. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 405 2. Pokud použití ustanovení tohoto oddílu vyústí pro produ- centa nebo pro státní rezervu v částečná práva na prémie, tato částečná práva se sečtou. KAPITOLA IV SPOLEČNÁ USTANOVENÍ PRO ZVLÁŠTNÍ PRÉMIE A PRÉMIE NA KRÁVY BEZ TRžNÍ PRODUKCE MLÉKA 3. Pokud je producent vlastníkem částečného práva, tak mu toto částečné právo zaručuje přidělení poměrné části jednotko- vého množství prémie a případně doplňkové národní prémie podle článku 19 a extenzifikační prémie podle článku 32. Článek 30 Žádost Členské státy mohou 1. důvodů stanovit, že žádosti o prémie lze podávat pouze pro minimální počet zvířat za podmínky, že počet není vyšší než tři. z administrativních Článek 29 Zvláštní režim pro jalovice 2. Aniž je dotčen čl. 17 odst. 2 a čl. 32 odst. 7, členské státy mohou stanovit období a termíny pro podání žádostí o prémie a počet žádostí, které producent může v rámci jednoho režimu a jednoho kalendářního roku podat. Komise rozhodne nejpozději 1. listopadu 1999, které 1. členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 10 odst. 1 naří- zení (ES) č. 1254/1999. Článek 31 Intenzita chovu Příslušné členské státy informují Komisi do 1. ledna 2000, zda budou či nebudou uplatňovat režim stanovený v článku 10 nařízení (ES) č. 1254/1999 (dále jen „zvláštní režim“) a pří- padně i zvláštní vnitrostátní strop, který stanovily. Veškeré pozdější změny se dají Komisi na vědomí do 1. ledna přísluš- ného roku. 2. Členský stát uplatňující zvláštní režim stanoví kritéria, jež jejichž mají zajistit, aby prémie byla vyplácena chovatelům, stádo jalovic je určeno k obnově stád krav. Tato kritéria se mohou týkat zejména věkové hranice a/nebo požadavků na plemeno. Členský stát informuje Komisi do 1. ledna příslušného roku o přijatých kritériích. Veškeré pozdější změny se dají Komisi na vědomí do 1. ledna příslušného roku. Pokud snížení poměrného uplatňování 3. podle čl. 10 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1254/1999 nevede k celému číslu zvířat, na která se vztahuje poskytnutí prémie, poskytuje se pro desetinnou část odpovídající podíl jednotkové částky prémie, případně doplňkové národní prémie podle článku 19 a extenzifikační prémie podle článku 32. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo. V členském státě, který uplatňuje zvláštní režim, by měly 4. být splněny požadavky podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999, týkající se minimálního počtu zvířat, jež má být chován, pokud jde o krávy bez tržní produkce mléka, pokud producent podal žádost o krávy tohoto plemene, nebo jalovice, pokud producent podal žádost o jalovice. Ustanovení článků 20 až 28 se nepoužijí v rámci tohoto 5. zvláštního režimu. Pro každého producenta, který pro stejný kalendářní rok 1. podá — žádost o „podporu na plochu“ podle čl. 6 odst. 1 nařízení (EHS) č. 3508/92 a — alespoň jednu žádost o zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, příslušné orgány stanoví počet velkých dobytčích jednotek (VDJ) odpovídajících počtu zvířat, pro která může být zvláštní prémie nebo prémie na krávy bez tržní produkce mléka poskyt- nuta s ohledem na krmnou plochu příslušného zemědělského podniku. Za účelem stanovení 2. nařízení (ES) č. 1254/1999 se používá tento postup: intenzity chovu podle článku 12 a) zohledňuje se individuální referenční množství mléka, které bylo producentovi přiděleno dne 31. března předcházejícího začátek dvanáctiměsíčního období uplatňování režimu doplňkových dávek, které začíná v příslušném kalendářním roce; b) počet dojnic potřebných ke splnění tohoto referenčního množství se vypočítá podle článku 18 tohoto nařízení. Za účelem stanovení počtu zvířat, na která se vztahuje 3. poskytnutí prémie: a) se počet hektarů stanovených v souladu s pravidly stanove- faktorem nými v rámci intenzity chovu podle článku 12 nařízení (ES) 1254/1999; integrovaného systému vynásobí b) se z takto získaných údajů vypočítá počet velkých dobyt- čích jednotek (VDJ) odpovídající počtu dojnic, který je nezbytný ke splnění referenčního množství mléka, které bylo přiděleno producentovi; c) se z takto získaných údajů vypočítá počet velkých dobyt- čích jednotek (VDJ) odpovídajících počtu ovcí a/nebo koz, pro které se podává žádost o prémii. 406 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 Takto získaný výsledný údaj odpovídá maximálnímu počtu velkých dobytčích jednotek (VDJ), pro který může být poskyt- nuta zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka. dnech, ke kterým se připočítají velké dobytčí jednotky (VDJ) odpovídající počtu ovcí a koz, pro které byly pro tentýž kalen- dářní rok podány žádosti. 4. Členské státy oznámí každému příslušnému producentovi intenzitu chovu, která se ho týká, a výsledný počet velkých dobytčích jednotek (VDJ), pro které může být prémie poskyt- nuta. Článek 32 Extenzifikační prémie 1. Aby měl producent právo na extenzifikační prémii, musí ve své žádosti o podporu na plochu uvést, že si přeje zúčastnit se režimu extenzifikačních prémií. Pokud však členský stát rozhodne, že sčítací den může být kterýkoli den v roce, může stanovit, že počty podle písmen a) a b) se vypočítají pro období, kdy jsou zvířata chována v zemědělském podniku. Členský stát přijme opatření nezbytná k použití článku 7 naří- zení (ES) č. 1259/1999 v případě producentů, kteří pomocí neúměrně nízké intenzity chovu během jedné části roku uměle splňují podmínky požadované článkem 13 nařízení (ES) č. 1254/1999. Odchylně od odstavce 3 může členský stát poskytnout 4. producentovi možnost zvolit si zjednodušený režim. V tom případě musí producent ve své žádosti o podporu na plochu: Extenzifikační prémie nemůže být vyplacena pro zvířata, jako by podle článku 3 zvláštní prémii 2. na která se pohlíží, získala. a) prohlásit, že každý den až do okamžiku podání žádosti o podporu na plochu dodržoval maximální intenzitu chovu stanovenou v článku 13 nařízení (ES) č. 1254/1999, 3. Aby mohl příslušný členský stát ověřit, zda celkový počet zvířat vypočítaný podle čl. 13 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1254/1999 splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení, stanoví každý rok nejméně pět sčítacích dní a informuje o nich Komisi. Kromě případů, kdy členský stát rozhodne, že sčítací den může být kterýkoli den v roce, — jsou sčítací dny náhodně rozloženy do celého roku a každý rok se mění a — každý sčítací den je stanoven dodatečně a oznamuje se producentovi nejpozději dva týdny po jeho stanovení. Ve stanovených dnech může být sčítání zvířat prováděno na základě výběru členského státu jednou z těchto metod: — členský stát požádá producenta, aby na základě své doku- mentace nahlásil do data, které má být stanoveno členským státem, počet velkých dobytčích jednotek (VDJ) nebo počet zvířat z obou kategorií skotu podle přílohy III nařízení (ES) č. 1254/1999, nebo — členský stát, který disponuje počítačovou databází ve smyslu čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 820/97, ji použije ke stanovení počtu velkých dobytčích jednotek (VDJ), pokud databáze zaručí ke spokojenosti členských států přesnost zaznamenaných údajů týkajících se režimu extenzifikačních prémií. Počet velkých dobytčích jednotek (VDJ), na základě kterého se stanoví, zda producent dodržuje intenzitu chovu podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999, je aritmetickým průměrem velkých dobytčích jednotek (VDJ) zaznamenaných ve sčítacích a b) učinit závazek, že intenzitu chovu dodrží každý den mezi plochu o podporu žádosti na dnem podání a 31. prosincem. Pokud se členský stát rozhodne použít druhý pododstavec čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999, uvede producent ve své žádosti, kterou ze dvou maximálních intenzit chovu dodržuje. Producent může změnit své rozhodnutí nejpozději do okamžiku ohlášení kontroly počtu jeho zvířat prováděné na místě. Producent může oznámit příslušnému úřadu zrušení svého závazku nejpozději do okamžiku ohlášení kontroly počtu svých zvířat prováděné na místě. V tom případě nemá právo na extenzifikační prémii. Prohlášení a závazek uvedené v tomto odstavci podléhají usta- novením o kontrole integrovaného systému. a penalizaci v rámci Členské státy sdělí Komisi do 1. ledna 2000 definici „past- 5. viny“ používané pro účely čl. 13 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1254/1999. Veškeré pozdější změny se dají Komisi na vědomí do 1. ledna příslušného roku. 6. Komise rozhodne nejpozději do 1. listopadu 1999, které členské státy splňují podmínky podle čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999. Pro účely tohoto odstavce je „producentem v horské oblasti“ jakýkoli producent, — jehož zemědělský podnik leží v horské oblasti nebo — jehož krmná plocha leží z nejméně 50 % v horské oblasti. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 407 7. Aniž je dotčen odstavec 1, producenti, kteří si přejí mít právo na extenzifikační prémii podle odstavce 6, to uvedou v žádosti o podporu „zvířata“. Nejméně šest po sobě následují- cích měsíců, počínaje dnem podání žádosti, pak chovají alespoň stejné množství dojnic, pro který byla podána žádost o extenzifikační prémii. Toto šestiměsíční retenční období začíná dnem následujícím po dni podání žádosti. Žádosti období šesti měsíců, které má být stanoveno členským státem. se podávají během kalendářního roku v průběhu Členské státy mohou v rámci tohoto období stanovit různá období pro podání žádostí. Počet dojnic, na které je poskytována extenzifikační 8. prémie, nesmí překročit jeden z těchto dvou údajů: a) počet dojnic potřebných ke splnění individuálního referenč- ního množství mléka, které bylo přiděleno producentovi dne 31. března předcházejícího začátek dvanáctiměsíčního období uplatňování režimu doplňkových dávek, které začíná v příslušném kalendářním roce; počet krav se vypočítá na základě průměrné produkce mléka stanovené v příloze II; b) celkový počet krav v zemědělském podniku stanovený podle odstavce 3 snížený o počet krav bez tržní produkce mléka odpovídající individuálnímu stropu. Pokud producent nezmění své prohlášení o účasti, mohou členské podaného prohlášení o účasti. prodloužit naposledy platnost státy Článek 35 Žádost 1. Žádosti o podporu „zvířata“ musejí obsahovat údaje nezbytné pro výplatu porážkové prémie, zejména datum naro- zení zvířete u zvířat narozených po 1. lednu 1998. Žádosti o podporu „zvířata“ se podávají ve lhůtě, kterou má stanovit členský stát a která nesmí být delší než šest měsíců od porážky zvířete nebo, je-li zvíře vyvezeno, od data, kdy opustilo celní území Společenství, a která končí nejpozději na konci února následujícího roku kromě výjimečných případů, o kte- rých v případě vývozu či odeslání rozhodne příslušný členský stát. 9. Pokud se členský stát rozhodne, že uplatní nebo naopak přestane uplatňovat možnost stanovenou v čl. 13 odst. 2 informuje druhém pododstavci nařízení o tom Komisi do 1. ledna příslušného kalendářního roku. (ES) č. 1254/1999, Členské státy mohou povolit, aby žádost podávala osoba jiná než producent. V takových případech žádost nese jméno a adresu producenta, který má mít právo na prémii. Při výpočtu intenzity chovu podle tohoto článku se 10. berou v úvahu pouze dvě desetinná místa. Kromě požadavků stanovených v rámci integrovaného systému obsahuje každá žádost: Článek 33 Stanovení retenčních období Posledním dnem retenčního 5, čl. 9 odst. 1, článku 16, čl. 32 odst. 7 a článku 37 je pracovní den, den pracovního klidu nebo den pracovního volna předchá- zející dnu, který nese stejné číslo jako počáteční den tohoto období. období článku podle a) v případě poskytnutí prémie v době porážky osvědčení jatek nebo jakýkoli jiný doklad vyhotovený nebo potvrzený jatkami, který obsahuje tytéž údaje, a to: i) jméno a adresu jatek (nebo odpovídající kód); ii) datum porážky, identifikační a porážkové číslo zvířat; iii) v případě telat hmotnost jatečně upraveného těla (kromě použití čl. 36 odst. 4); b) v případě vývozu zvířete do třetí země: KAPITOLA V i) jméno a adresu vývozce (nebo příslušný kód); PORÁŽKOVÁ PRÉMIE (článek 11 nařízení (ES) č. 1254/1999) Článek 34 Prohlášení o účasti ii) identifikační číslo zvířete; iii) vývozní prohlášení uvádějící věk u zvířat narozených po použití čl. 36 odst. 4, živou hmotnost, která nesmí překročit 290 kg; a u telat, kromě lednu 1998 1. iv) důkaz, že zvíře opustilo celní území Společenství, který se předkládá i pro vývozní náhradu. Členské státy mohou stanovit, že producent, aby získal právo na prémii pro příslušný kalendářní rok, podá před nebo současně s první žádostí pro stejný kalendářní rok prohlášení o účasti. Členský stát však může stanovit, že údaje uvedené v písmenech a) a b) se předávají prostřednictvím orgánu nebo orgánů schvá- lených členským státem, a to zejména prostřednictvím infor- mačních technologií. 408 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 Členské státy provádějí pravidelné neohlášené kontroly pravosti vydaných osvědčení nebo dokladů a, kde je to vhodné, infor- mací uvedených v pátém pododstavci. Článek 36 Hmotnost a obchodní úprava jatečně upravených těl Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy disponující 2. počítačovou databází ve smyslu čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 820/97 stanovit, že jsou údaje o porážce zvířat, které jatka předala příslušným orgánům, považovány za žádost o poráž- kovou prémii, pokud databáze zaručí ke spokojenosti členských států přesnost uložených údajů za účelem uplatňování režimu porážkových prémií a/nebo výplaty zvláštních prémií a doda- jsou-li vypláceny v době porážky, a/nebo tečných plateb, prémie na porážky mimo sezónu. 1. (ES) Pro účely čl. 11 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1254/1999 se jatečně upravená těla telat obchodně upravují po stažení kůže, vykolení a vykrvení, bez hlavy a nohou, ale s játry, ledvinami a ledvinovým lojem. 2. Hmotnost, která má být zohledněna, je hmotností jatečně upraveného těla po vychlazení nebo hmotnost jatečně uprave- ného těla za tepla, stanovená co nejdříve po porážce a snížená o 2 %. Členské státy však mohou stanovit, že je nutné podat žádost. V tom případě mohou stanovit druh údajů, které musí žádost obsahovat. Pokud je jatečně upravené tělo obchodně upraveno bez 3. jater, ledvin a/nebo ledvinového loje, zvyšuje se jeho hmotnost o: Členské státy, které použijí tento odstavec, to dají na vědomí Komisi do 1. ledna 2000. Dále dají Komisi na vědomí veškeré pozdější změny dříve, než je začnou provádět. a) 3,5 kg pro játra; b) 0,5 kg pro ledviny; c) 3,5 kg pro ledvinový lůj. Členské státy zajistí, aby informace poskytované agentuře, která vyplácí prémie, obsahovaly veškeré údaje nezbytné k výplatě prémie, zejména: 4. Členský stát může stanovit, že pokud je tele v době porážky nebo vývozu do pěti měsíců věku, považují se hmot- nostní požadavky stanovené v čl. 11 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1254/1999 za splněné. a) druhy a množství zvířat uvedených v čl. 11 odst. 1 naří- (ES) č. 1254/1999 poražených během příslušného zení roku; Pokud nemůže být hmotnost jatečně upraveného těla stanovena na jatkách, považuje se hmotnostní požadavek za splněný, pokud není živá hmotnost vyšší než 290 kg. b) údaje o dodržení podmínek věku a hmotnosti jatečně upra- vených těl zvířat podle uvedeného článku a o retenčním obdobím podle článku 37; c) případně i údaje nezbytné k výplatě zvláštní prémie jako porážkové prémie a/nebo dodatečných plateb, pokud jsou vypláceny v době porážky, a/nebo prémie na porážky mimo sezónu. 3. Pro zvířata, jež byla předmětem obchodu v rámci Spole- čenství po uplynutí retenčního období podle článku 37, i když se členský stát, kde byla porážka provedena, rozhodne použít výjimku stanovenou v odstavci 2, vydají jatka doklad stano- vený v odst. 1 čtvrtém pododstavci písm. a). Pokud však jsou systémy přenosu dat slučitelné, mohou se oba členské státy dohodnout, že budou používat systém stanovený v odstavci 2. Článek 37 Příjemce prémie 1. Prémie je vyplacena producentovi, který choval zvíře během retenčního období nejméně dvou měsíců, které končí dříve než jeden měsíc před porážkou nebo vývozem zvířete. Pro telata poražená do tří měsíců věku je retenční období 2. stanoveno na jeden měsíc. Článek 38 Vnitrostátní stropy Vnitrostátní stropy podle čl. 11 odst. 1 a odst. 3 nařízení 1. (ES) č. 1254/1999 jsou uvedeny v příloze III. Členské státy si poskytnou vzájemnou pomoc, aby zajistily účinnou kontrolu pravosti předaných dokladů a/nebo pravdi- vost vyměněných údajů. Za tímto účelem členský stát, ve kterém se provádí platba, pravidelně předkládá členskému státu, kde se uskutečňuje porážka, přehled osvědčení (nebo informací) jatek členského státu, kde byla provedena porážka. 2. Pokud uplatňování poměrného snížení nevede k celému číslu zvířat, na která se vztahuje poskytnutí prémie, poskytuje se pro desetinnou část odpovídající podíl jednotkové částky prémie. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 409 KAPITOLA VI KAPITOLA VII DODATEČNÉ PLATBY SPOLEČNÁ USTANOVENÍ (články 14 až 20 nařízení (ES) č. 1254/1999) Článek 39 Vnitrostátní opatření Podrobné informace, které se mají podle článku 18 nařízení (ES) č. 1254/1999 předat Komisi, zahrnují: 1. platby podle kusů zvířat (případně): a) směrné částky na kus podle kategorie zvířat a způsob vyplácení; b) předběžný odhad celkových výdajů pro každou kategorii zvířat (s upřesněním, zda tyto platby budou provedeny formou příplatku k porážkové prémii) a počet přísluš- ných zvířat; c) zvláštní požadavky na intenzitu chovu (kromě případů platby formou příplatku k porážkové prémii); d) omezení počtu kusů skotu samčího pohlaví na země- dělský podnik (případně); e) další informace o prováděcích pravidlech. Kategorie zvířat podle písmen a) a b) jsou: býci, voli, krávy bez tržní produkce mléka, dojnice, jalovice, na které se vzta- huje prémie na krávy bez tržní produkce mléka, a ostatní jalovice nebo jakákoliv podskupina zvířat stanovená člen- ským státem a zahrnutá do těchto kategorií; 2. platba na plochu (případně): a) výpočet regionální základní plochy; b) směrné částky na hektar; Článek 41 Výplata záloh 1. Na základě výsledků administrativních kontrol a kontrol na místě vyplatí příslušný orgán producentovi pro počet zvířat, která mají právo na prémii, zálohu ve výši 60 % zvláštní prémie, prémie na krávy bez tržní produkce mléka a poráž- kové prémie. V případě zvláštní prémie, zvláštního režimu pro jalovice podle článku 29 a/nebo porážkové prémie může členský stát zálohu snížit, ale nejvýše na 40 %. Záloha se může vyplácet až od 16. října kalendářního roku, pro který se o prémii žádá. Konečná výplata prémie je částka rovnající se rozdílu 2. mezi zálohou a výší prémie, na kterou má producent právo. Článek 42 Rok přidělení Datum podání žádosti představuje rozhodnou skutečnost pro stanovení roku, pro který jsou započtena zvířata, na která se vztahuje zvláštní prémie, prémie na krávy bez tržní produkce mléka, prémie na porážky mimo sezónu a extenzifikační prémie, a počtu velkých dobytčích jednotek (VDJ) použitých k výpočtu intenzity chovu. Pokud je však zvláštní prémie poskytnuta v souladu s jednou z možností stanovených v článku 8: c) předběžný odhad celkových výdajů a počtu příslušných hektarů; — pokud je zvíře poraženo nejpozději 31. prosince d) další informace o prováděcích pravidlech. a Článek 40 Podrobná zpráva Podrobná zpráva, která se má podle článku 19 nařízení (ES) č. 1254/1999 zaktualizované Komisi, a doplněné informace jako informace stanovené v článku 39. obsahuje předat — pokud je žádost o prémii na toto zvíře podána po tomto datu, výše prémie se rovná výši platné k 31. prosinci roku, kdy byla porážka provedena. Pokud jde o porážkovou prémii, je pro účely použití výše podpory a výpočtu poměrného snížení v souladu s článkem 38 rokem přidělení prémie rok porážky nebo vývozu. Zpráva musí rovněž obsahovat: a) přehled těžkostí, s nimiž se členské státy setkávají při zavá- dění režimu dodatečných plateb; b) hodnocení účinnosti tohoto režimu; c) dále případně návrhy na další vývoj tohoto režimu. Článek 43 Přepočet na národní měnu Přepočet částek prémie a extenzifikační prémie na národní měnu se provádí na základě časově váženého průměru směn- ných kurzů platných v prosinci předcházejícího roku přidělení stanovený v souladu s článkem 42. 410 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 Článek 44 — druhu zvířete (býk nebo vůl) Sankce za nezákonné používání nebo držení určitých látek nebo výrobků a upřesní: V případech opakovaného nezákonného používání nebo držení látek nebo výrobků zakázaných příslušnými právními předpisy Společenství ve veterinárním odvětví stanoví členské státy v závislosti na závažnosti porušení dobu vyloučení z režimů podpory podle čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1254/1999. Článek 45 Vnitrostátní prováděcí předpisy Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření nezbytná k zajištění Informují o tom Komisi. řádného používání tohoto nařízení. Článek 46 Sdělení 1. Od 1. července 2000 sdělí členské státy Komisi každý rok nejpozději 15. září (pro údaje týkající se prvních šesti měsíců běžného roku) a 1. března (pro údaje týkající se druhých šesti měsíců běžného roku): a) počet skotu samčího pohlaví, pro který se žádá o zvláštní prémii, rozdělený na základě: — věkové třídy, — druhu zvířete (býk nebo vůl); b) počet krav, pro které se žádá o prémii na krávy bez tržní produkce mléka, rozdělený na základě režimů podle čl. 6 odst. 2 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1254/1999; c) počet zvířat, pro která se žádá o porážkovou prémii, rozdě- lený na základě druhu zvířete (dospělý skot nebo tele) s upřesněním, zda se jedná o zvířata poražená nebo vyve- zená; d) počet zvířat, pro která byla skutečně poskytnuta prémie na porážky mimo sezónu, rozdělený podle zvířat, pro která byla poskytnuta zvláštní prémie pro první věkovou třídu, a podle zvířat, pro která byla poskytnuta prémie pro druhou věkovou třídu, a počet chovatelů zvířat odpovídající oběma dvěma uvedeným věkovým třídám. Od roku 2001 sdělí členské státy Komisi nejpozději 2. 31. července každého roku pro předcházející kalendářní rok: a) počet skotu samčího pohlaví, pro který byla zvláštní prémie skutečně poskytnuta, rozdělený na základě: — věkové třídy, — pokud je to možné, poskytnutí extenzifikační prémie (rozdělené na základě omezení stanovených v čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999) a počet příslušných producentů rozdělený na základě uvedených omezení, — počet zvířat, rozdělený na základě věkové třídy, pro která nebyla v předcházejícím kalendářním roce poskyt- nuta zvláštní prémie z důvodu uplatnění regionálního stropu; b) počet krav a jalovic, pro které byla skutečně poskytnuta prémie na krávy bez tržní produkce mléka, rozdělený na základě režimů podle čl. 6 odst. 2 písm a) a b) nařízení (ES) č. 1254/1999 a upřesňující poskytnutí, pokud je to možné, extenzifikační prémie (rozdělené na základě omezení stano- vených v čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení), a dále počet příslušných producentů; c) počet dojnic, pro které byla extenzifikační prémie skutečně poskytnuta; d) počet zvířat, pro která nebyla v předcházejícím kalendářním roce poskytnuta prémie z důvodu uplatnění zvláštního vnitrostátního stropu pro jalovice; e) pokud je to možné, poskytnutí jakékoli doplňkové národní prémie k prémii na krávy bez tržní produkce mléka, s uve- dením: — podmínek pro poskytnutí prémie a — částky poskytnuté na jedno zvíře; f) počet zvířat, pro která byla poskytnuta prémie bez ohledu na intenzitu chovu, a počet příslušných producentů; g) počet zvířat, pro která byla poskytnuta porážková prémie, rozdělený na základě druhu zvířete (dospělý skot nebo tele) s upřesněním, zda byla podpora poskytnuta na porážku nebo na vývoz, a dále počet příslušných producentů v každé z těchto podskupin. 3. Počínaje rokem 2001 sdělí členské státy Komisi nejpoz- ději 31. července každého kalendářního roku počet zvířat, rozdělený na základě druhu zvířete, pro která nebyla v před- cházejícím roce poskytnuta porážková prémie z důvodu uplat- nění vnitrostátních stropů. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 411 Členské státy sdělí podrobnosti uvedené v tomto článku 4. pomocí tabulek obsažených v příloze IV. Článek 48 Zrušení KAPITOLA VIII Nařízení (EHS) č. 3886/92 se zrušuje od 1. ledna 2000. PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 47 Přechodná ustanovení Za účelem usnadnit přechod od režimu nařízení (EHS) 1. č. 805/68 k režimu nařízení (ES) č. 1254/1999 v souladu článkem 50 nařízení (ES) č. 1254/1999 se sdělení Komisi pro rok 1999 provádějí stejným postupem, jaký je stanoven v naří- zení (EHS) č. 3886/92. Použije se i nadále pro žádosti podané nejpozději 31. prosince 1999. Odkazy na zrušené nařízení ze považují za odkazy na toto nařízení. Článek 49 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Požadavky na označení a registraci zvířat 2. stanovené v článku 21 nařízení (ES) č. 1254/1999 se použijí pro zvířata narozená do 1. ledna 1998 postupem podle směrnice Rady 92/102/EHS (1), kromě zvířat, která jsou předmětem obchodu v rámci Společenství. Použije se ode dne 1. ledna 2000, s výjimkou ustanovení o sdělování nebo rozhodnutí stanovených v článcích 10, 11, 15 a čl. 21 odst. 2, v čl. 23 odst. 4, v čl. 29 odst. 1 a 2, v čl. 32 odst. 5, 6 a 9 a v čl. 35 odst. 2 a v článku 39, která se použijí od vstupu v platnost tohoto nařízení. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 28. října 1999. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise (1) Úř. věst. L. 355, 5. 12. 1992, s. 32. 412 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 PŘÍLOHA I SEZNAM PLEMEN SKOTU PODLE ČLÁNKU 14 — Angler Rotvieh (Angeln) – Rød dansk mælkerace (RMD) — Ayrshire — Armoricaine — Bretonne Pie-noire — Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie noire (FFPN), Friesian-Holstein, Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie-noire de Belgique, Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte Milchrasse (SMR) — Groninger Blaarkop — Guernsey — Jersey — Malkeborthorn — Reggiana — Valdostana Nera — Itäsuomenkarja — Länsisuomenkarja — Pohjoissuomenkarja. 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 413 PŘÍLOHA II PRŮMĚRNÁ PRODUKCE MLÉKA PODLE ČLÁNKU 18 (kilogramy) Belgie Dánsko Německo Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Lucembursko Nizozemsko Rakousko Portugalsko Finsko Švédsko Spojené království 5 450 6 800 5 800 4 250 4 650 5 500 4 100 5 150 5 700 6 800 4 650 5 100 6 400 7 150 5 900 414 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 PŘÍLOHA III VNITROSTÁTNÍ STROPY PRO PORÁŽ KOVOU PRÉMII PODLE ČL. 38 ODST. 1 Belgie Dánsko Německo Řecko Španělsko Francie Irsko Itálie Lucembursko Nizozemsko Rakousko Portugalsko Finsko Švédsko Spojené království Dospělá zvířata 711 232 711 589 4 357 713 235 060 1 982 216 4 041 075 1 776 668 3 426 835 21 867 1 207 849 546 557 325 093 382 536 502 063 3 266 212 Telata 335 935 54 700 652 132 80 324 25 629 2 045 731 0 1 321 236 3 432 1 198 113 129 881 70 911 10 090 29 933 26 271 PŘÍLOHA IV Tabulka podle čl. 21 odst. 3 a článku 46 0 3 / s v. 2 6 C S Ú ř e d n í v ě s t n í k E v r o p s k é u n i e 4 1 5 416 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26 03/sv. 26 CS Úřední věstník Evropské unie 417 418 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 26


title: Decyzja Komisji z dnia 28 października 1999 r. zmieniająca załącznik II do dyrektywy Rady 92/118/EWG ustanawiającej warunki zdrowotne zwierząt i zdrowia publicznego regulujące handel i przywóz do Wspólnoty produktów nieobjętych wyżej wymienionymi warunkami ustanowionymi w szczególnych zasadach wspólnotowych określonych w załączniku A pkt I do dyrektywy 89/662/EWG oraz, w odniesieniu do czynników chorobotwórczych, do dyrektywy 90/425/EWG (notyfikowana jako dokument nr C(1999) 3493)Tekst mający znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
gelatine
health control
human nutrition
import (EU)
intra-EU trade
raw material
texture agent
trade licence

formats: html pdf print

text: 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 11 31999D0724 L 290/32 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 12. 11. 1999 DECYZJA KOMISJI z dnia 28 października 1999 r. zmieniająca załącznik II do dyrektywy Rady 92/118/EWG ustanawiającej warunki zdrowotne zwierząt i zdrowia publicznego regulujące handel i przywóz do Wspólnoty produktów nieobję- tych wyżej wymienionymi warunkami ustanowionymi w szczególnych zasadach wspólnotowych określonych w załączniku A pkt I do dyrektywy 89/662/EWG oraz, w odniesieniu do czynników chorobotwórczych, do dyrektywy 90/425/EWG (notyfikowana jako dokument nr C(1999) 3493) (Tekst mający znaczenie dla EOG) (1999/724/WE) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, 93/43/EWG z dnia 14 czerwca 1993 r. , w sprawie higieny środków spożywczych (5) dotyczą również przy- gotowywania żelatyny. uwzględniając dyrektywę Rady 92/118/EWG z dnia 17 grudnia 1992 r. ustanawiającą warunki zdrowotne zwierząt i zdrowia i przywóz do Wspólnoty publicznego regulujące handel produktów nieobjętych wyżej wymienionymi warunkami usta- nowionymi w szczególnych zasadach wspólnotowych określo- nych w załączniku A pkt I do dyrektywy 89/662/EWG oraz w dyrektywy zakresie 90/425/EWG (1), ostatnio zmienioną dyrektywą 97/79/WE (2), w szczególności art. 15 akapit drugi, czynników chorobotwórczych, do a także mając na uwadze, co następuje: (1) (2) (3) Szczególne zasady mające zastosowanie do przygotowy- wania żelatyny przeznaczonej na potrzeby przemysłu farmaceutycznego, kosmetycznego i na inne potrzeby techniczne i wyrobów medycznych są w trakcie przygo- towywania; regulacje dotyczące tych produktów mogą być wyłączone z zakresu niniejszej decyzji. zostać ustanowione Powinny szczególne warunki zdrowia publicznego mające zastosowanie do przygoto- wywania żelatyny przeznaczonej do spożycia przez ludzi; zakładając, że te warunki są takie same dla żelatyny przeznaczonej do spożycia przez ludzi jak i dla żelatyny nieprzeznaczonej do spożycia przez ludzi, i zakładając, że warunki higieny pozostają takie same, to oba te rodzaje żelatyny mogą być produkowane i składowane w tym samym zakładzie. zakłady produkujące Powinny zostać ustalone metody autoryzacji, rejestracji i inspekcji oraz wymagania higieny, które muszą być przestrzegane przez żelatynę; niektóre warunki zdrowotne zawarte w dyrektywie Rady 77/99/EWG z dnia 21 grudnia 1976 r. w sprawie prob- lemów zdrowotnych wpływających na produkcję i wpro- wadzanie do obrotu produktów mięsnych oraz niektó- rych produktów pochodzenia zwierzęcego (3), ostatnio zmienionej dyrektywą 97/76/WE (4) i dyrektywą Rady (1) Dz. U. L 62 z 15. 3. 1993, str. 49. (2) Dz. U. L 24 z 30. 1. 1998, str. 31. (3) Dz. U. L 26 z 31. 1. 1977, str. 85. (4) Dz. U. L 10 z 16. 1. 1998, str. 25. (4) Dnia 26 i 27 marca 1996 r. , Naukowy Komitet Sterujący przyjął opinię w sprawie bezpieczeństwa żelatyny, która była następnie, dnia 18 i 19 lutego 1999 r. , uaktual- niona; ta opinia dotyczyła warunków, które powinny być spełnione przy pozyskiwaniu surowca do produkcji żelatyny, wyborze rodzaju tego surowca i/lub procesie produkcji żelatyny przeznaczonej do spożycia przez tak, aby zapewnić, że będzie ona wolna od ludzi, gąbczastej encefalopatii bydła (BSE); zgodnie z tą opinią Naukowy Komitet Sterujący rozróżnia zalecane środki w ryzyka geograficznego; osta- zależności od kategorii tych zaleceń może teczne wprowadzenie w życie nastąpić dopiero po sklasyfikowaniu krajów i regionów; dnia 21 maja 1999 r. , podczas ogólnej sesji Komitetu Międzynarodowego Biura ds. Epizootii (IOE), przyjęto wniosek Międzynarodowej Komisji ds. Kodeksu Ochrony Zdrowia Zwierząt dotyczącą kryteriów ustalania statusu BSE kraju lub regionu; zgodnie z procedurą ustanowioną w zaleceniu Komisji 98/477/WE (6), dotyczącym zasobu informacji niezbędnych we wnioskach o ocenę epide- miologicznego statusu kraju odnośnie do przenoszalnej gąbczastej encefalopatii, niektóre Państwa Członkowskie i państwa trzecie przedstawiły dane niezbędne w celu umożliwienia dokonania oceny ich ryzyka geograficz- nego w tym względzie; uwzględniając ostatni rozwój Kodeksu IOE w sprawie BSE, powyżej wspomniany proces oceny naukowej nie został zakończony i nie podjęto wynikających z niego decyzji, wprowadzenie w życie zasad dotyczących żelatyny pochodzącej z kości przeżuwaczy powinno być zawieszone do momentu rozpoczęcia stosowania ustawodawstwa wspólnotowego dotyczącego klasyfikacji krajów i regionów w zakresie ich statusu BSE; niezwłocznie po przyjęciu przez Wspól- notę tego ustawodawstwa Komisja rozpocznie procedury wprowadzające w życie zasady dotyczące produkcji żelatyny pochodzącej z kości przeżuwaczy. (5) Dz. U. L 175 z 19. 7. 1993, str. 1. (6) Dz. U. L 212 z 30. 7. 1998, str. 58. 12 (5) (6) (7) (8) PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27 Komisja przyjęła decyzję 97/534/WE (1), ostatnio zmie- nioną decyzją Rady 98/745/WE (2) w sprawie zakazu stosowania materiału stanowiącego zagrożenie pod względem przenośnej gąbczastej encefalopatii. (9) Naukowy Komitet Sterujący w wyżej wspomnianej opinii stanowczo zaleca, aby producenci żelatyny wpro- wadzili w życie i respektowali procedurę analizy ryzyka i krytycznych punktów kontroli; środki odnoszące się do ustanowionych przez same zakłady punktów kontrol- nych zgodnie z art. 7 dyrektywy 77/99/EWG dotyczą własnych procedur kontrolnych tych zakładów produ- kujących żelatynę, określonych w art. 4 ust. 2 dyrek- tywy 92/118/EWG. Komisja przyjęła decyzję 98/272/WE (3) w sprawie pomiarów epidemiologicznych przenośnych gąbczastych encefalopatii (TSE) zmieniającą decyzję 94/474/WE; decyzja ta ustanawia środki, które mają być stosowane wobec zwierząt podejrzanych, że są nosicielami prze- nośnej gąbczastej encyfalopatii (BSE). (10) Normy produktów gotowych powinny być ustalone w celu zapewnienia, że będą one chronione przed zanie- czyszczeniami substancjami lub drobnoustrojami stano- wiącymi zagrożenie dla zdrowia konsumentów; w ocze- kiwaniu na ocenę naukową tych norm jest rzeczą pożądaną, aby wprowadzić tymczasowe ogólnie uznane normy dotyczące ochrony przed zanieczyszczeniami. (11) Należy ustanowić wymagania dotyczące pakowania, składowania i transportu produktów gotowych. żelatyna przygotowywana Zmiana Kodeksu Ochrony Zdrowia Zwierząt (IOE) w sprawie BSE (Kodeks IOE w sprawie BSE) została przy- jęta podczas ogólnego zgromadzenia IOE w Paryżu dnia 29 maja 1998 r. ; art. 3. 2. 13. 3 tego Kodeksu zaleca, aby w przypadku gdy jest wyłącznie ze skór pochodzących ze zdrowych zwierząt, władze weterynaryjne mogły zezwalać na nieograni- czony przywóz i tranzyt przez ich terytoria tej żelatyny i kolagenu niezależnie od statusu kraju wywozu; art. 3. 2. 13. 15 Kodeksu określa warunki dotyczące rodzaju surowców i metod przetwarzania żelatyny i kolagenu z kości, które muszą być spełnione w celu umożliwienia handlu tymi towarami. zagrożenie rzeczą właściwą, powodującymi encefalopatią; Żelatyna jest przygotowywana z kości hodowanych przeżuwaczy oraz ze skór dziko żyjących zwierząt łownych, skór świń i drobiu, ścięgien, skór i ości ryb; nadzór w celu zapewnienia higienicznych warunków uboju bydła zapobiega zanieczyszczeniom skór mate- przenoszalną riałami gąbczastą aby jest powyżej wymienione surowce pochodziły ze zdrowych zwierząt i były pozyskiwane, transportowane, składo- i przenoszone w odpowiednich warunkach wane higieny; w celu zapewnienia możliwości śledzenia źródła tych surowców jest rzeczą wskazaną, aby od garbarni i punktów skupu zajmujących się skupowaniem tych materiałów w celu bycia ich dostawcami, wymagać auto- ryzacji i rejestracji; ponadto jest rzeczą wskazaną ustano- wienie wzoru dokumentu handlowego, który powinien towarzyszyć tym surowcom w trakcie ich transportu, w czasie dostarczania ich do punktów skupu, garbarni i zakładów przetwórczych żelatyny. (12) Niezbędne jest ustanowienie szczególnych zasad zdro- wotnych regulujących przywóz surowców przeznaczo- nych do produkcji żelatyny spożywczej oraz żelatyny spożywczej; w sytuacjach, gdy istnieje możliwość zaak- ceptowania równoważne gwarancje w państwie trzecim, kraj ten może złożyć do Komisji wniosek o rozpatrzenie takiej akceptacji. oferujących warunków (13) Przyjęcie szczególnych zasad regulujących produkcję żelatyny pozostaje bez uszczerbku dla przyjęcia zasad organizacji środków zapobiegania i kontroli przeno- szalnej gąbczastej encefalopatii. (14) Środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu Weterynaryjnego, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 W załączniku II do dyrektywy 92/118/EWG rozdział 2 skreśla się tiret drugie. Artykuł 2 (1) Dz. U. L 216 z 8. 8. 1997, str. 95. (2) Dz. U. L 358 z 31. 12. 1998, str. 113. (3) Dz. U. L 122 z 24. 4. 1998, str. 59. Załącznik do niniejszej decyzji dodaje się jako załącznik II do dyrektywy 92/118/EWG rozdział 4. 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13 Artykuł 3 Artykuł 5 procedurami Załącznik do niniejszej decyzji może zostać zmieniony zgodnie dyrektywy z 92/118/EWG, w szczególności w celu uwzględnienia rozwoju wiedzy naukowej jak i porad udzielonych przez właściwy Komitet Naukowy Komisji. przewidzianymi w art. 18 i technologicznej, Artykuł 4 Niniejszą decyzję stosuje się od dnia 1 czerwca 2000 r. Nie stosuje się jej do żelatyny spożywczej wyprodukowanej przed tą datą. Jednakże przepisy części II pkt 2 tiret pierwsze Załącznika stosuje się od dnia ustalonego przez Komisję, która stanowi zgodnie określoną w art. 18 dyrektywy 92/118/EWG. procedurą z Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 28 października 1999 r. W imieniu Komisji David BYRNE Członek Komisji 14 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27 ZAŁĄCZNIK „ROZDZIAŁ 4 SZCZEGÓLNE WARUNKI ZDROWOTNE DOTYCZĄCE ŻELATYNY SPOŻYWCZEJ Niniejszy rozdział ustanawia warunki zdrowotne mające zastosowanie wobec wprowadzanej do obrotu i przywożonej żelatyny spożywczej, ale z wyłączeniem żelatyny przeznaczonej na potrzeby przemysłu farmaceutycznego, kosmetycz- nego i dla innych zastosowań technicznych i wyrobów medycznych. Do celów niniejszego rozdziału stosuje się poniższe definicje: — żelatyna: naturalna, rozpuszczalna proteina, żelująca lub nieżelująca, otrzymywana poprzez częściową hydrolizę kolagenu z kości, ości, skór i ścięgien zwierząt (w tym ryb i drobiu), — skóry: wszystkie tkanki skórne i podskórne, — garbowanie: wzmacnianie skór przy pomocy roślinnych środków garbujących, soli chromu i innych substancji, takich jak sole glinu i żelaza, aldehydy i chinony lub inne syntetyczne środki utwardzające, — kraj lub region kategorii 1: kraj lub region sklasyfikowany jako wolny od BSE zgodnie z prawodawstwem ustawo- dawstwem wspólnotowym, — kraj lub region kategorii 2: kraj lub region sklasyfikowany jako tymczasowo wolny od BSE zgodnie z prawodaw- stwem wspólnotowym, — kraj lub region kategorii 3: kraj lub region sklasyfikowany jako stanowiący niskie ryzyko BSE zgodnie z prawodaw- stwem wspólnotowym, — kraj lub region kategorii 4: kraj lub region sklasyfikowany jako stanowiący wysokie ryzyko BSE zgodnie z prawo- dawstwem wspólnotowym. Żelatyna spożywcza podlega następującym warunkom: I. Warunki dotyczące zakładów produkujących żelatynę Żelatyna spożywcza pochodzi z zakładów, które: 1) spełniają warunki ustanowione w rozdziałach I, II, V, VI, VII, VIII, IX i X Załącznika do dyrektywy 93/43/EWG; 2) są zatwierdzone i zarejestrowane zgodnie z art. 11 dyrektywy 77/99/EWG; 3) podlegają nadzorowi warunków produkcji realizowanemu przez właściwą władzę zgodnie z załącznikiem B do dyrektywy 77/99/EWG rozdział IV stosownie do przypadku; 4) realizują własne programy kontroli zgodnie z art. 7 ust. 1 i 3 dyrektywy 77/99/EWG; 5) przez okres dwóch lat przechowują rejestry miejsc pochodzenia wszelkich przychodzących surowców i wszelkich wychodzących produktów; 6) przedstawiają i wprowadzają w życie system umożliwiający powiązanie każdej wysłanej partii towaru, każdej przy- jętej partii surowca oraz warunków i okresu produkcji. II. Wymagania dotyczące surowców stosowanych przy produkcji żelatyny 1) Do produkcji żelatyny spożywczej mogą być używane następujące materiały: — kości, — skór hodowlanych przeżuwaczy, — skór świńskich, — skór z drobiu, — ścięgien, — skór zwierząt łownych, — ości i skór z ryb. 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 15 2) Używanie kości przeżuwaczy urodzonych, hodowanych i poddanych ubojowi w krajach lub regionach kategorii 4 jest zabronione. 3) Używanie skór skierowanych do garbowania jest zabronione. 4) Surowce wymienione w ust. 1 pierwsze pięć tiret pochodzą ze zwierząt, które zostały poddane ubojowi w ubojniach i których tusze zostały uznane za dopuszczone do spożycia przez ludzi w wyniku inspekcji przeprowadzonych ante i post motrem. 5) Surowce wymienione w ust. 1 tiret szóste pochodzą od zwierząt poddanych ubojowi sanitarnemu, których tusze zostały uznane za dopuszczone do spożycia przez ludzi w wyniku inspekcji ustanowionej w art. 3 dyrektywy Rady 92/45/EWG (1). 6) Surowce wymienione w ust. 1 pierwsze sześć tiret pochodzą z ubojni, zakładów rozbioru, zakładów przetwórstwa mięsnego, zakładów przetwórstwa zwierzyny łownej, zakładów odtłuszczania kości, garbarni, punktów skupu, sklepów sprzedaży detalicznej lub pomieszczeń do nich przylegających, których jedynym celem jest rozbieranie i magazynowanie mięsa i drobiu w celu bezpośredniego zaopatrzenia konsumenta końcowego. 7) Surowiec wymieniony w ust. 1 tiret ostatnie pochodzi z zakładów przetwórstwa rybnego, zatwierdzonych i zarejes- trowanych zgodnie z dyrektywą Rady 91/493/EWG (2). 8) Punkty skupu i garbarnie, które zamierzają dostarczać surowiec do produkcji żelatyny spożywczej są w tym konkretnym celu specjalnie upoważniane i rejestrowane przez właściwe organy i spełniają następujące wymagania: i) muszą być wyposażone w pomieszczenia do składowania z twardą posadzką i gładkimi ścianami łatwymi do mycia i dezynfekcji; ii) w odpowiednim przypadku muszą być ć wyposażone w urządzenia chłodnicze; iii) pomieszczenia do magazynowania muszą być odpowiednio zadbane i utrzymywane w należytym stanie czystości tak aby nie stanowiły źródła zanieczyszczenia surowców; iv) jeśli surowce niezgodne z niniejszymi wymaganiami są magazynowane i/lub przetwarzane w tych punktach skupu lub garbarniach, to przez wszystkie etapy ich obecności w tych pomieszczeniach, od przyjęcia, poprzez składowanie, przetwarzanie i wysyłanie muszą być oddzielone od surowców zgodnych z tymi wymaganiami; v) pomieszczenia te muszą podlegać inspekcjom przeprowadzanym przez właściwe organy w odpowiednich odstę- pach czasu w celu zapewnienia, że wymagania niniejszego rozdziału są należycie spełniane oraz w celu spraw- dzenia dokumentów rachunkowych i/lub świadectw zdrowia umożliwiających wyśledzenie miejsca pochodzenia surowca. 9) Przywóz do Wspólnoty surowców przeznaczonych do produkcji żelatyny spożywczej podlega następującym prze- pisom: — Państwa Członkowskie dopuszczają przywóz tych surowców jedynie z tych państw trzecich, które są umiesz- czone w wykazie ustanowionym w ramach decyzji Rady 79/542/EWG (3) lub decyzji Komisji 94/85/WE (4) lub decyzji Komisji 97/296/WE (5), lub decyzji 94/86/WE (6)odpowiednio, — każdej przesyłce towarzyszy świadectwo ustanowione zgodne ze wzorem i procedurą przewidzianą w art. 18 tej dyrektywy. III. Transport i składowanie surowców 1) Transport surowców przeznaczonych do produkcji żelatyny musi być przeprowadzany w odpowiednich warunkach czystości przy pomocy właściwych środków transportu. W trakcie transportu, dostawy, w punkcie skupu, garbarni i w zakładzie przetwórczym żelatyny surowcowi musi towarzyszyć dokument handlowy zgodny z wzorem ustanowionym w części VIII tego rozdziału. 2) Surowiec musi być transportowany i składowany w stanie schłodzonym lub zamrożonym, chyba że podlega prze- tworzeniu w ciągu 24 godzin od rozpoczęcia transportu. W drodze odstępstwa od wymagań poprzedniego akapitu wobec odtłuszczonych i suszonych kości lub osseiny, solo- nych, suszonych i wapnowanych skór oraz skór poddanych alkalizacji lub zakwaszeniu - surowce te mogą być składowane i transportowane w temperaturze otoczenia. 3) Pomieszczenia do składowania muszą być utrzymywane w stosownym stanie sprawności i czystości, tak aby nie stanowiły źródła zanieczyszczenia lub skażenia surowca. (1) Dz. U. L 268 z 14. 9. 1992, str. 35. (2) Dz. U. L 268 z 24. 9. 1991, str. 15. (3) Dz. U. L 146 z 14. 6. 1979, str. 15. (4) Dz. U. L 44 z 17. 2. 1994, str. 31. (5) Dz. U. L 122 z 14. 5. 1997. str. 21. (6) Dz. U. L 44 z 17. 2. 1994, str. 33. 16 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27 IV. Wymagania, które muszą być spełnione przy produkcji żelatyny 1) Żelatyna musi być produkowana przy zachowaniu następujących wymagań: — wszystkie kości przeżuwaczy pochodzące ze zwierząt urodzonych, hodowanych i poddanych ubojowi w krajach lub regionach kategorii 3 muszą być dokładnie rozkruszone i odtłuszczone gorącą wodą, następnie zanurzone w rozpuszczonym kwasie solnym (o minimalnym stężeniu 4 % i pH < 1,5) na okres co najmniej 2 dni, po czym poddane procesowi alkalizacji w nasyconym roztworze wapna (pH > 12,5) przez okres co najmniej 20 dni, następnie poddane sterylizacji w temperaturze 138-140 °C przez cztery sekundy, lub równoważnemu procesowi zatwierdzonemu przez Komisję po konsultacji z odpowiednim komitetem naukowym, — inne surowce poddaje się działaniu kwasu lub zasady, po którym następuje jedno lub więcej płukań. Następnie należy odpowiednio zmodyfikować wskaźnik pH. Żelatynę uzyskuje się poprzez jednokrotne lub wielokrotnie ogrzewanie tego materiału. Kolejnym krokiem jest oczyszczanie poprzez przefiltrowanie i sterylizację. 2) Po zakończeniu procesu opisanego w ust. 1 żelatyna może być wysuszona i stosownie do okoliczności sproszko- wana lub spreparowana w formie laminatu. 3) Stosowanie konserwantów innych niż ditlenek siarki i nadtlenek wodoru jest zabronione. 4) Żelatyna spożywcza i żelatyna nie przeznaczona do spożycia przez ludzi mogą być produkowane i składowane w tych samych pomieszczeniach jedynie wówczas, gdy dotyczące ich wymagania są dokładnie takie same. V. Wymagania dotyczące produktów gotowych Każda partia produkcji żelatyny podlega testom w celu zapewnienia, że spełnia następujące kryteria: 1) Kryteria mikrobiologiczne Parametry mikrobiologiczne Całkowita ilość bakterii tlenowcowych miano koli (Coliform) (30 °C) miano koli (Coliform) (44,5 °C) Beztlenowe bakterie obniżające siarczyn (bez produkcji gazu) Clostridium perfringens Gronkowiec aureus Salmonella 2) Pozostałości Pierwiastki As Pb Cd Hg Cr Cu Zn Wilgoć (105 °C) Popiół (550 °C) SO2 (Reith Williems) H2O2 (Europejska Farmakopea 1986 (V2O2)) Limit 103/g 0/g 0/10g 10/g 0/g 0/g 0/25g Limit 1 ppm 5 ppm 0. 5 ppm 0. 15 ppm 10 ppm 30 ppm 50 ppm 15 % 2 % 50 ppm 10 ppm 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 17 VI. Pakowanie, składowanie i transport 1) Żelatyna spożywcza musi być pakowana, składowana i transportowana w odpowiednich warunkach higienicznych, w szczególności: — specjalne pomieszczenie musi być przeznaczone na przechowywanie materiałów do pakowania żelatyny, — żelatyna musi być pakowana w pomieszczeniu specjalnie przeznaczonym do tego celu. 2) Opakowania jednostkowe i zbiorcze żelatyny muszą: — być zaopatrzone w znak identyfikacyjny zawierający następujące informacje: Nazwy lub litery identyfikujące kraj pochodzenia, dużymi literami, np. : AT – B – DK – D – F – FI – IRL – L – NL – P – SE - UK, po których podany jest numer rejestracyjny zakładu i jeden z następujących inicjałów: CE – WE – EF – EG – EK - EY, oraz — następujące słowa: »Żelatyna spożywcza«. 3) Żelatynie towarzyszy podczas transportu dokument handlowy, zgodnie z art. 3 pkt A pkt 9 lit. a) dyrektywy 77/99/EWG, który zawiera słowa »żelatyna spożywcza« oraz datę produkcji. VII. Przywóz żelatyny z państw trzecich A. Państwa Członkowskie zapewniają, że żelatyna spożywcza jest przywożona tylko, jeśli: — pochodzi z państwa trzeciego umieszczonego w wykazie w Załączniku do decyzji Komisji 94/278/WE (1) część XIII, — pochodzi z zakładu spełniającego warunki ustanowione w części I niniejszego rozdziału, — została wyprodukowana z surowca spełniającego wymagania części II i III niniejszego rozdziału, — została wyprodukowana zgodnie z warunkami ustalonymi w części IV niniejszego rozdziału, — spełnia kryteria części V oraz wymagania części VI. 1 niniejszego rozdziału, — na zawierających ją opakowaniach jednostkowych i zbiorczych podane są następujące dane szczegółowe: Kod ISO odnoszący się do kraju pochodzenia, po którym następuje numer rejestracyjny zakładu, oraz — towarzyszy jej świadectwo, którego wzorzec ustanowiony jest w ramach procedur przewidzianych w art. 18 niniejszej dyrektywy. B. Zgodnie z procedurą art. 18 niniejszej dyrektywy Komisja może uznać środki ochrony zdrowia stosowane przy produkcji żelatyny spożywczej przez państwo trzecie za zapewniające zabezpieczenia równoważne tym, które są stosowane przed wprowadzeniem żelatyny do obrotu wewnątrz Wspólnoty, jeżeli że państwo trzecie dostarczy w tym względzie obiektywnych dowodów. Jeśli Komisja uznaje takie środki ochrony zdrowia stosowane przez państwo trzecie za równoważne wówczas zgodnie z tymi samymi procedurami przyjmuje odpowiednie warunki regulujące przywóz żelatyny spożywczej, w tym świadectwo, które musi towarzyszyć produktowi. (1) Dz. U. L 120 z 11. 5. 1994, str. 44. 18 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 27 VIII. Wzór dokumentu handlowego dla surowca przeznaczonego do produkcji żelatyny spożywczej 03/t. 27 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 19