title: Komission asetus (EY) N:o 2138/1999, annettu 7 päivänä lokakuuta 1999, viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

text: L 262/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 10. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2138/1999, annettu 7 päivänä lokakuuta 1999, viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellet- tavien tukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan mukaan mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten ja kyseisten tuotteiden yhteisön hintojen välinen erotus voidaan korvata vientituella, yksityiskohtaisista tuet on vahvistettava ottaen huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyistä vientitukien myöntämisen ja häiriötilanteessa toteutettavien toimen- piteiden osalta vilja-alalla 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2513/98 (4), 1 artiklassa tarkoitetut tekĳät, säännöistä 1) 2) 3) tarvittava viljamäärä; nämä määrät vahvistetaan asetuk- sessa (EY) N:o 1501/95, maailmanmarkkinatilanne tiettyjen markkinoiden tai erityisvaatimukset voivat edellyttää tiettyjen tuotteiden tuen eriyttämistä niiden määräpaikan mukaan, tuki on vahvistettava kerran kuukaudessa; sitä voidaan muuttaa muuna aikana, näiden yksityiskohtaisten sääntöjen soveltamisesta vilja- alan nykyiseen markkinatilanteeseen ja erityisesti näiden tuotteiden noteerauksiin ja hintoihin yhteisössä ja maail- manmarkkinoilla seuraa, että tuki olisi vahvistettava liit- teessä mainitun suuruiseksi, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, 4) 5) 6) 7) ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan a, b ja c kohdassa tarkoitettujen sellaisenaan vietävien tuotteiden, maltaita lukuun ottamatta, vientituet vahvistetaan liitteessä mainitun suuruisiksi. vehnän ja rukiin hienoihin jauhoihin, rouheisiin ja karkeisiin jauhoihin sovellettava tuki on laskettava ottaen huomioon kyseisten tuotteiden valmistukseen Tämä asetus tulee voimaan 8 päivänä lokakuuta 1999. 2 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 7 päivänä lokakuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EYVL L 313, 21. 11. 1998, s. 16. 8. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 262/11 LIITE viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 7 päivänä lokakuuta 1999 annettuun komission asetukseen Tuotekoodi Määräpaikka (1) Tuen määrä Tuotekoodi Määräpaikka (1) Tuen määrä (EUR/t) (EUR/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 01 — — — 0 — 20,50 0 53,50 0 — 20,00 0 — — — — — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 41,80 39,00 36,00 33,25 31,00 — — 87,00 — — 15,00 (2) 13,40 (2) — 15,00 (2) — (1) Määräpaikat ovat: 01 kaikki kolmannet maat, 02 muut kolmannet maat, 03 Sveitsi, Liechtenstein. (2) Tukea ei myönnetä, jos tuote sisältää puristettua jauhoa. Huom. Alueet määritellään komission asetuksessa (ETY) N:o 2145/92, sellaisena kuin se on muutettuna (EYVL L 214, 30. 7. 1992, s. 20)


title: Règlement (CE) n° 2145/1999 de la Commission, du 7 octobre 1999, fixant les restitutions à l'exportation des aliments composés à base de céréales pour les animaux

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund

formats: pdf print

text: 8. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 262/19 RÈGLEMENT (CE) No 2145/1999 DE LA COMMISSION du 7 octobre 1999 fixant les restitutions à l'exportation des aliments composés à base de céréales pour les animaux LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1766/92 du Conseil, du 30 juin 1992, portant organisation commune des marchés dans le secteur des céréales (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1253/1999 (2), et notamment son article 13 paragraphe 3, (1) (2) (3) considérant que, aux termes de l'article 13 du règlement (CEE) no 1766/92, la différence entre les cours ou les prix sur le marché mondial des produits visés à l'article 1er dudit règlement et les prix de ces produits dans la Communauté peut être couverte par une restitution à l'exportation; considérant que le règlement (CE) no 1517/95 de la Commission, du 29 juin 1995, portant modalités d'ap- plication du règlement (CEE) no 1766/92 en ce qui concerne le régime d'importation et d'exportation appli- cable aux aliments composés à base de céréales pour les (CE) no 1162/95 animaux et modifiant portant modalités particulières d'application du régime des certificats d'importation et d'exportation dans le secteur des céréales et du riz (3), a, dans son article 2, défini il doit être tenu compte pour le calcul de la restitution pour ces produits; les critères spécifiques dont le règlement considérant que ce calcul doit aussi prendre en compte la teneur en produits céréaliers; que, dans un but de simplification, la restitution doit être payée pour deux catégories de «produits céréaliers», à savoir le maïs, céréale la plus communément utilisée pour la fabrication des aliments composés exportés et les produits à base de maïs, d'une part, ainsi que les «autres céréales», d'autre part, ces dernières étant les produits céréaliers éligibles à l'exclusion du maïs et des produits à base de maïs; qu'une restitution doit être accordée pour la quantité de (4) (5) (6) (7) produits céréaliers contenue dans l'aliment composé pour les animaux; considérant, par ailleurs, que le montant de la restitution doit aussi prendre en compte les possibilités et condi- tions de vente de ces produits sur le marché mondial, la nécessité d'éviter des perturbations le marché communautaire et l'aspect économique de l'exportation; sur considérant, cependant, qu'il est souhaitable de calculer actuellement le taux de la restitution sur la différence de coût des matières premières généralement utilisées pour la fabrication des aliments composés entre la Commu- nauté, d'une part, et les marchés mondiaux, d'autre part, ce qui permet de mieux tenir compte des conditions commerciales dans lesquelles ces produits sont exportés; considérant que la restitution doit être fixée une fois par mois; qu'elle peut être modifiée dans l'intervalle; considérant que les mesures prévues au présent règle- ment sont conformes à l'avis du comité de gestion des céréales, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les restitutions à l'exportation des aliments composés pour les animaux relevant du règlement (CEE) no 1766/92 et soumis au règlement (CE) no 1517/95 sont fixées conformément à l'an- nexe du présent règlement. Le présent règlement entre en vigueur le 8 octobre 1999. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 7 octobre 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 51. L 262/20 FR Journal officiel des Communautés européennes 8. 10. 1999 du règlement de la Commission, du 7 octobre 1999, fixant les restitutions applicables à l'exportation des aliments composés à base de céréales pour les animaux ANNEXE Code du produit bénéficiant de la restitution à l'exportation (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Produits céréaliers (2) Montant de la restitution (2) (EUR/t) Maïs et produits à base de maïs: Codes NC 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1104 23, 1904 10 10 1103 29 40, 1104 19 50, Produits céréaliers (2), à l'exclusion du maïs et des produits à base de maïs 43,62 31,98 (1) Les codes des produits sont définis dans le secteur 5 de l'annexe du règlement (CEE) no 3846/87 de la Commission (JO L 366 du 24. 12. 1987, p. 1), modifié. (2) Il n'est tenu compte, aux fins de la restitution, que de l'amidon provenant de produits céréaliers. Sont considérés comme produits céréaliers les produits des sous-positions 0709 90 60 et 0712 90 19, du chapitre 10, des positions 1101, 1102, 1103 et 1104 (en l'état et sans reconstitution) à l'exception de la sous-position 1104 30 et le contenu céréalier des produits relevant des sous-positions 1904 10 10 et 1904 10 90 de la nomenclature combinée. Le contenu céréalier des produits des sous-positions 1904 10 10 et 1904 10 90 de la nomenclature combinée est considéré comme égal au poids de ces produits finaux. Aucune restitution n'est octroyée pour les céréales dont l'origine de l'amidon ne peut pas clairement être établie par analyse


title: Udtalelse nr. 8/99 om forslag til Rådets afgørelse om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter

eurovoc_concepts:
EC Decision
European Union
own resources
proposal (EU)

formats: html pdf print

text: 28. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 310/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN om forslag til R(cid:229)dets afgłrelse om ordningen for Den Europ(cid:230)iske Unions egne indt(cid:230)gter UDTALELSE Nr. 8/99 (artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF) (1999/C 310/01) REVISIONSRETTEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til Kommissionens forslag til R(cid:229)dets afgłrelse om ordningen for Den Europ(cid:230)iske Unions egne indt(cid:230)gter (5), under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 248, stk. 4, samt artikel 269, under henvisning til R(cid:229)dets anmodning af 4. august 1999 om at afgive udtalelse om dette forslag, og som Revisionsretten modtog den 9. august 1999, og under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske Atomenergif(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 173, ud fra fłlgende betragtninger: under henvisning til finansforordningen vedrłrende De Europ(cid:230)i- ske F(cid:230)llesskabers almindelige budget (1), senest (cid:230)ndret ved R(cid:229)dets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2779/98 af 17. december 1998 (2), s(cid:230)rlig artikel 2 og 4, stk. 1, under henvisning til R(cid:229)dets direktiv 89/130/E(cid:216)F, Euratom af 13. februar 1989 om harmonisering af fastl(cid:230)ggelsen af bruttonatio- nalindkomsten i markedspriser (3), under henvisning til Det Europ(cid:230)iske Nationalregnskabssystem (ENS 1995), under henvisning til R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europ(cid:230)iske national- og regionalregnskabssy- stem i Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab (4), under henvisning til Kommissionens arbejdsdokument om meto- den til beregning af korrektionen af budgetuligev(cid:230)gte, (1) EFT L 356 af 31. 12. 1977, s. 1. (2) EFT L 347 af 23. 12. 1998, s. 3. (3) EFT L 49 af 21. 2. 1989, s. 26. (4) EFT L 310 af 30. 11. 1996, s. 1. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d forsamlet i Berlin den 24. og 25. marts 1999 konkluderede, at ordningen for de egne indt(cid:230)gter błr (cid:230)ndres; Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d fastslog, at ordningen skal v(cid:230)re rimelig, gennem- sigtig, omkostningseffektiv og enkel, samt at den błr v(cid:230)re baseret p(cid:229) kriterier, som bedst muligt afspejler hver enkelt medlemsstats bidragsevne; Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d fandt det hensigtsm(cid:230)ssigt at forhłje den pro- cent af de traditionelle egne indt(cid:230)gter, som medlemsstaterne til- bageholder til d(cid:230)kning af opkr(cid:230)vningsomkostningerne, fra 10 % til 25 %; det er i Den Europ(cid:230)iske Unions interesse, at den har en stabil finansieringsordning, hvor samtlige medlemsstater deltager i finan- sieringen af budgettet efter samme principper; i denne ordning skal der v(cid:230)re sammenh(cid:230)ng mellem arten af de valgte indt(cid:230)gter og opkr(cid:230)vnings- og kontrolmetoderne; virkningerne af budgetpolitikken, og ikke pengestrłmmene, er de bedste indikatorer for eventuelle budgetuligev(cid:230)gte; n(cid:229)r budget- myndigheden vedtager de finansielle overslag og budgettet, har den mulighed for at styre virkningerne af f(cid:230)llesskabsfinansierin- gerne i en bestemt retning, ogs(cid:229) geografisk (cid:151) (5) Dokument udarbejdet af Kommissionen, ref. 99/0139 (CNS) (cid:151) dok. 10029/99 (cid:151) KOM(1999) 333 endelig udg. af 8. juli 1999. C 310/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 10. 1999 VEDTAGET F(cid:216)LGENDE UDTALELSE: GENERELLE BEM˘RKNINGER forslag (4), at forenkle metoden til beregning og finansiering af korrektionen, og dermed ogs(cid:229) til at głre ordningen mere gen- nemskuelig. Viderefłrelse af den nuv(cid:230)rende ordning Budgetuligev(cid:230)gtene 1. I forl(cid:230)ngelse af konklusionerne fra Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d i Ber- lin opretholdes den nuv(cid:230)rende ordning for de egne indt(cid:230)gter i forslaget til afgłrelse, dog med en r(cid:230)kke justeringer, som medfł- rer en anden fordeling af de finansielle byrder mellem medlems- staterne. Ordningen er stort set den samme som den, der har v(cid:230)ret i kraft siden 1988. I de forlłbne (cid:229)r har Revisionsretten (1), Europa-Parlamentet, Kommissionen, Det (cid:216)konomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget p(cid:229)peget en lang r(cid:230)kke problemer i forbindelse med ordningen, specielt at den ikke fungerer godt nok, at bestemmelserne i ordningen ikke er sammenh(cid:230)ngende, og at den ikke er gennemskuelig. I 1984 besluttede Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d (5), at »enhver stat, der 5. i forhold til sin relative velstand b(cid:230)rer en for tung budgetbyrde, til sin tid vil kunne opn(cid:229) en justering«. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d fast- slog i den forbindelse ogs(cid:229), at udgiftspolitikken p(cid:229) langt sigt var det vigtigste middel til lłsning af problemet med budgetuligev(cid:230)g- tene. 6. Dette problem er endnu ikke blevet lłst via udgiftspolitikken. Princippet om indt(cid:230)gtsjustering har s(cid:229)ledes v(cid:230)ret g(cid:230)ldende i 15 (cid:229)r. Ordningen er kompliceret 2. Retten har tidligere p(cid:229)peget (2), at den nuv(cid:230)rende ordning er lige s(cid:229) detaljeret som et klassisk budgetsystem baseret p(cid:229) skat- teindt(cid:230)gter, og at den har en opbygning og en funktionsm(cid:229)de, som synes at st(cid:229) i misforhold til moms- og BNI-indt(cid:230)gternes karakter. 3. Det głr strukturen yderligere kompliceret og ikke s(cid:230)rlig koh(cid:230)- rent, at der p(cid:229) en gang opretholdes de to indt(cid:230)gtskilder moms- og BNI-indt(cid:230)gten. Statistiske tal indvirker nemlig i vid udstr(cid:230)k- ning p(cid:229) momsberegningsgrundlaget, som ikke er baseret direkte p(cid:229) de afgifter, som de afgiftspligtige har angivet. For at give moms- indt(cid:230)gten mindre v(cid:230)gt i finansieringen af budgettet er det fastsat i ordningen, at beregningsgrundlaget ikke kan overstige 50 % af BNI, og derfor vil syv medlemsstaters (3) momsberegningsgrund- lag blive udj(cid:230)vnet i (cid:229)r 2000. De finansielle bidrag p(cid:229) grundlag af momsindt(cid:230)gten er derfor i hłj grad baseret p(cid:229) de samme tal som BNI-indt(cid:230)gten. 4. Som en lłsning p(cid:229) problemet med budgetuligev(cid:230)gtene er det fastsat i ordningen, at en medlemsstats overfłrsler skal neds(cid:230)ttes ved korrektion. Det er kompliceret at beregne korrektionen, som fasts(cid:230)ttes p(cid:229) grundlag af flere regnskabs(cid:229)r. Fłrst beregnes et over- slag, derefter foretages en ny beregning, og til sidst fasts(cid:230)ttes den endelige korrektion. Vedtagelsen af denne afgłrelse kunne have v(cid:230)ret en lejlighed til, bl. a. p(cid:229) grundlag af Kommissionens tidligere (1) Udtalelse nr. 8/93 om status over ordningen for egne indt(cid:230)gter fra 1988 under henvisning til konklusionerne fra Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d i Edinburgh (ikke off entliggjort i EFT) og s(cid:230)rberetning nr. 6/98 om status over ordningen for moms- og BNI-indt(cid:230)gter, EFT C 241 af 31. 7. 1998, s. 58. (2) S(cid:230)rberetning nr. 6/98, punkt 5. 2. (3) Gr(cid:230)kenland, Spanien, Irland, Luxembourg, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige. Forslag til almindeligt budget for regn- skabs(cid:229)ret 2000, bind 1, tabel 1. 7. Begreberne »en for tung budgetbyrde« og en medlemsstats »relative velstand« er stadig ikke defineret pr(cid:230)cist og objektivt. Dermed er det ogs(cid:229) umuligt at indfłre en generel ordning, n(cid:229)r hver enkelt medlemsstat i princippet kan opn(cid:229) en s(cid:229)dan justering. 8. Korrektionen beregnes p(cid:229) basis af differencen mellem de ind- t(cid:230)gter, der er overfłrt til f(cid:230)llesskabsbudgettet, og betalingerne fra Den Europ(cid:230)iske Union. S(cid:229)vel Revisionsretten som Kommissionen har tidligere p(cid:229)peget (6), at budgetsaldiene fłrer til en fejlfortolk- ning af de fordele, som f(cid:230)llesskabspolitikken giver. Det Europ(cid:230)i- ske R(cid:229)d forsamlet i Berlin erkendte i łvrigt, at forskellige faktorer indvirker direkte eller indirekte p(cid:229) budgetuligev(cid:230)gtene, f. eks. det samlede udgiftsniveau, reformerne af EU(cid:146)s politikker, udgifternes sammens(cid:230)tning og strukturen i de egne indt(cid:230)gter (7). S˘RLIGE BEM˘RKNINGER Artikel 2, 3, 4, 8 og 10 9. N(cid:229)r den nye afgłrelse tr(cid:230)der i kraft, vil R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europ(cid:230)iske national- og regionalregnskabssystem i Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab (ENS 1995) blive g(cid:230)ldende for de egne indt(cid:230)gter. I forslaget til afgłrelse hen- vises der til gross national product (GNP) (bruttonationalindkom- sten). Dette aggregat er ikke medtaget under de aggregater, der er (4) Finansiering af Den Europ(cid:230)iske Union, s(cid:230)rlig punkt 1. 3. 1 og bilag 4, KOM(1998) 560 endelig udg. af 7. oktober 1998. (5) Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d forsamlet i Fontainebleau den 25. og 26. juni 1984. (6) S(cid:230)rberetning nr. 6/98, punkt 3. 29-3. 33. Finansiering af Den Euro- p(cid:230)iske Union, KOM(1998) 560 endelig udg. af 7. oktober 1998, punkt 2, s. 17-20. Jf. formandskabets konklusioner, punkt 68. (7) 28. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 310/3 defineret i forordningen, selv om det fastsl(cid:229)s heri, at GNP som begreb er identisk med gross national income (GNI) (bruttonatio- nalindkomsten (BNI) i markedspriser) (1). 10. Det er derfor ikke l(cid:230)ngere relevant at henvise til »gross natio- nal product« (GNP) i forslaget til afgłrelse, det ville v(cid:230)re mere hensigtsm(cid:230)ssigt at anvende begrebet »gross national income« (GNI). Dermed undg(cid:229)s det i łvrigt ogs(cid:229), at R(cid:229)det p(cid:229) et senere tids- punkt skal definere, hvilket aggregat der skal anvendes p(cid:229) de egne indt(cid:230)gter. har direkte relation til opkr(cid:230)vningen af de traditionelle egne ind- t(cid:230)gter, er den eneste forskriftsm(cid:230)ssige og gennemskuelige frem- gangsm(cid:229)de, at der i overensstemmelse med principperne fastlagt i artikel 271 EF og i finansforordningen oprettes poster p(cid:229) budget- tet til s(cid:229)danne udgifter. 15. Specielt hvad ang(cid:229)r foranstaltningerne til bek(cid:230)mpelse af svig, er medlemsstaterne allerede i medfłr af artikel 280 EF for- pligtede til at tr(cid:230)ffe foranstaltninger til bek(cid:230)mpelse af enhver form for svig, der skader F(cid:230)llesskabets finansielle interesser, alts(cid:229) ikke kun svig p(cid:229) omr(cid:229)det de traditionelle egne indt(cid:230)gter. Artikel 2, stk. 3 11. I forslaget til afgłrelse foresl(cid:229)s det, at den del af de traditio- nelle egne indt(cid:230)gter (landbrugsafgifter, sukker- og isoglukoseaf- gifter og told), som medlemsstaterne opkr(cid:230)ver p(cid:229) Den Europ(cid:230)i- ske Unions vegne og for dennes regning, og som medlemsstaterne kan tilbageholde til d(cid:230)kning af omkostningerne i forbindelse med opkr(cid:230)vning, kontrol, bek(cid:230)mpelse af svig og rapportering, forhł- jes fra 10 % til 25 %. 16. Opretholdelsen af en tilbageholdelsessats p(cid:229) 10 % for de belłb, der er fastlagt, eller som burde have v(cid:230)ret fastlagt inden den 31. december 2000, vil i flere (cid:229)r komplicere regnskabsfłrin- gen af de belłb, der stilles til r(cid:229)dighed, selv om den finansielle effekt ikke er s(cid:230)rlig stor. Derfor vil det v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at begr(cid:230)nse effekten til en overgangsperiode, som f. eks. den periode i regnskabs(cid:229)ret 2001, hvor de belłb, der vedrłrer tidligere regn- skabs(cid:229)r, fastl(cid:230)gges. 12. Medlemsstaterne kan i dag tilbageholde 10 % til d(cid:230)kning af opkr(cid:230)vningsomkostningerne. Procentsatsen er fast, og medlems- staterne er ikke forpligtede til at freml(cid:230)gge dokumentation her- for. Dette belłb, som i realiteten er en udgift, opfłres p(cid:229) budget- tet som negativ indt(cid:230)gt. Dermed fraviges princippet om, at der ikke m(cid:229) foretages modregning mellem indt(cid:230)gter og udgifter (2). 13. Kommissionen błr begrunde denne betydelige forhłjelse, som er p(cid:229) en fast procent og g(cid:230)lder for samtlige medlemsstater uden undtagelse, yderligere. I realiteten er der tale om en udgift p(cid:229) flere milliarder EUR (3), og derfor błr der, som det fastsl(cid:229)s i finansforordningen (4), i overensstemmelse med principperne for forsvarlig łkonomisk forvaltning fasts(cid:230)ttes pr(cid:230)cise og m(cid:229)lbare m(cid:229)l for denne udgift. N(cid:229)r de nationale administrationers effekti- vitet ikke evalueres, n(cid:229)r der ikke er nogen procedure til efterprł- velse af de faktiske omkostninger, og n(cid:229)r resultaterne af opkr(cid:230)v- ningsarbejdet ikke kontrolleres, er denne foranstaltning egentlig mere en rabat end en godtgłrelse af opkr(cid:230)vningsomkostnin- gerne. Artikel 2, stk. 4 17. Den ensartede sats for momsindt(cid:230)gterne vil fortsat blive beregnet p(cid:229) grundlag af tre faktorer, nemlig den maksimale sats, jf. artikel 2, stk. 4, litra a), i forslaget til afgłrelse, korrektionsbe- lłbet og finansieringen af korrektionsbelłbet. Fra den maksimale sats tr(cid:230)kkes hvert (cid:229)r et bestemt belłb svarende til »en fastfrossen sats«, der skal d(cid:230)kke finansieringen af korrektionerne. Det giver unłdige komplikationer og indeb(cid:230)rer, at der skal foretages bereg- ninger, som ikke er s(cid:230)rlig gennemskuelige. Som n(cid:230)vnt i punkt 4 havde det v(cid:230)ret hensigtsm(cid:230)ssigt at tage de forslag om forenkling, som Kommissionen selv har forelagt, i betragtning. 18. S(cid:229)fremt den nuv(cid:230)rende formulering af stk. 4 opretholdes, ville det v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at begrunde, at der anvendes en »fastfrossen sats«, f. eks. i en betragtning til forslaget til afgłrelse. 14. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d p(cid:229)pegede i łvrigt, at forhłjelsen kun skulle d(cid:230)kke opkr(cid:230)vningsomkostningerne (5), men i forslaget til afgłrelse foresl(cid:229)s det, at forhłjelsen skal d(cid:230)kke andre omr(cid:229)der, s(cid:229)som bek(cid:230)mpelse af svig og kontrol af sundheds- og sikkerheds- krav (6). S(cid:229)fremt der skal finansieres andre udgifter end dem, der Artikel 2, stk. 7 (1) Forordning (EF) nr. 2223/96, punkt 8. 94, EFT L 310 af 30. 11. 1996, s. 19. Retten henviser til bem(cid:230)rkningerne i punkt 10. 243 og 244. Jf. finansforordningens artikel 4. (2) (3) For regnskabs(cid:229)ret 1998 blev der krediteret medlemsstaterne 1,6 mia. EUR for omkostninger ved opkr(cid:230)vning af de traditionelle egne ind- t(cid:230)gter. Havde man i 1998 anvendt en sats p(cid:229) 25 %, ville der have v(cid:230)ret tale om 3,9 mia. EUR. Jf. finansforordningens artikel 2, stk. 1, andet punktum: »Der skal opstilles kvantitative m(cid:229)l, og virkeliggłrelsen heraf skal kontrolleres«. Jf. formandskabets konklusioner, punkt 71. (5) (6) KOM(1999) 333 endelig udg. af 8. juli. 1999, s. 4, punkt 2, tredje (4) afsnit. Artikel 3, stk. 1 og 2 20. I overensstemmelse med den g(cid:230)ldende terminologi błr »for- pligtelsesbevillinger« erstattes af »bevillinger til forpligtelser« og »betalingsbevillinger« af »bevillinger til betalinger«. Tilsvarende g(cid:230)lder tiende betragtning i forslaget til afgłrelse. C 310/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 10. 1999 Artikel 3, stk. 4 Artikel 5, stk. 2 21. Det błr defineres, hvad der forst(cid:229)s ved »betydelige (cid:230)ndrin- ger«, og der błr fasts(cid:230)ttes et loft, eller det błr anfłres, hvilken myndighed der skal tr(cid:230)ffe beslutning herom. 27. I overensstemmelse med g(cid:230)ldende praksis błr det her anfł- res, at finansieringen af korrektionen allerede er opfłrt under et bestemt budgetkapitel. Artikel 4 Artikel 5, stk. 3 22. Retten henviser til bem(cid:230)rkningerne i punkt 4 og 8. 23. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d forsamlet i Berlin bekr(cid:230)ftede konklu- sionerne fra Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d i Fontainebleau i 1984 (1) og gav dermed samtlige medlemsstater mulighed for at drage fordel af en s(cid:229)dan korrektion. Det ville derfor v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at anfłre, under hvilke betingelser en medlemsstat kan udnytte en s(cid:229)dan mulighed, uden at det bliver nłdvendigt at (cid:230)ndre afgłrelsen om de egne indt(cid:230)gter, som skal ratificeres af medlemsstaterne. Artikel 4, litra b) 24. I forslaget til afgłrelse defineres det ikke, hvad der forst(cid:229)s ved »fordelte udgifter«. Kriterierne for fordelingen af f(cid:230)llesskabsudgif- terne p(cid:229) medlemsstaterne błr derfor pr(cid:230)ciseres. Artikel 4, litra f) 25. Som den foresl(cid:229)ede tekst er formuleret, vil udvidelsesudgif- ternes effekt p(cid:229) korrektionen ikke kunne oph(cid:230)ves fuldst(cid:230)ndig. Efter udvidelsen skal nemlig kun udgifterne i (cid:229)ret fłr udvidelsen tages i betragtning ved beregningen af korrektionen. P(cid:229) grundlag af de finansielle overslag (2) kan det imidlertid beregnes, at udgif- terne efter udvidelsen p(cid:229) sigt vil blive fem gange s(cid:229) hłje som udgifterne fłr udvidelsen. Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d forsamlet i Berlin łnskede at sikre, at de udgifter, der ikke er omfattet af en kom- pensation, heller ikke bliver det efter udvidelsen (3). Spłrgsm(cid:229)let er, om denne betingelse opfyldes, s(cid:229)ledes som forslaget til afgł- relse er formuleret. 28. Det er fastsat i forslaget til afgłrelse, at »Kommissionen fore- tager de beregninger, der er nłdvendige«, men kriterierne for s(cid:229)danne beregninger defineres ikke fuldt ud, jf. eksemplet i punkt 24. Det skaber uklarhed med hensyn til, hvad Kommissionens opgave best(cid:229)r i. Spłrgsm(cid:229)let er, om det blot p(cid:229)l(cid:230)gges Kommis- sionen at foretage en beregning, eller om den er befłjet til at fast- l(cid:230)gge andre elementer, s(cid:229)ledes at det bliver muligt at foretage en s(cid:229)dan beregning. 29. Den nuv(cid:230)rende praksis viser, at den ansvarlige tjeneste i Kommissionen har fastlagt en »beregningsm(cid:229)de« og defineret reg- lerne for beregning og finansiering af korrektionen. Dette interne dokument supplerer i realiteten en r(cid:230)kke af de kriterier, som er n(cid:230)vnt i afgłrelsen om de egne indt(cid:230)gter, herunder definitionen p(cid:229) begrebet »fordelte udgifter«. 30. Det er forst(cid:229)eligt, at man af praktiske grunde foretr(cid:230)kker at definere bestemte kriterier, som skal anvendes ved beregningen af korrektionen, p(cid:229) et senere tidspunkt i en anden retsakt. Men i s(cid:229) fald błr der tages hensyn til kravene om gennemskuelighed og retssikkerhed. Retten noterer sig, at artikel 8, stk. 2, i forslaget skal give R(cid:229)det mulighed for at vedtage gennemfłrelsesbestemmelser. Artikel 6 31. I den g(cid:230)ldende afgłrelse om de egne indt(cid:230)gter henvises der i en bestemmelse svarende til artikel 6 i det nye forslag til reglen om, at indt(cid:230)gterne ikke m(cid:229) łrem(cid:230)rkes til bestemte udgifter. Hen- visningen til denne regel błr opretholdes. Artikel 5, stk. 1 Artikel 8, stk. 1, fłrste afsnit 26. Det foresl(cid:229)s, at fłrste punktum i andet afsnit formuleres som fłlger: »Medlemsstaternes andel i denne finansiering beregnes fłrst p(cid:229) grundlag af hver medlemsstats bruttonationalindkomsts (BNI) andel af Den Europ(cid:230)iske Unions samlede BNI, idet der ses bort fra Det Forenede Kongerige; den tilpasses dern(cid:230)st,. «. (1) (2) (3) Jf. formandskabets konklusioner, punkt 68. Interinstitutionel aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, R(cid:229)det og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budget- proceduren, EFT C 172 af 18. 6. 1999, s. 15. Jf. formandskabets konklusioner, punkt 72. 32. Sidste punktum i dette afsnit błr l(cid:230)ses ». litra a) til litra d)«. Artikel 8, stk. 2 33. Revisionsretten skal i henhold til artikel 248 EF, stk. 2, efter- prłve lovligheden og den formelle rigtighed af indt(cid:230)gterne og udgifterne og sikre sig, at den łkonomiske forvaltning har v(cid:230)ret 28. 10. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 310/5 forsvarlig. Det fastsl(cid:229)s i andet afsnit i samme stykke, at revision af indt(cid:230)gterne sker p(cid:229) grundlag af fastl(cid:230)ggelse og indbetalinger af indt(cid:230)gter til F(cid:230)llesskabet. 34. Som Revisionsrettens kontrol og revision er fortolket i arti- kel 8, stk. 2, i forslaget til afgłrelse, er der tale om en (cid:230)ndring af en af traktatens bestemmelser uden om den procedure, der er fast- lagt for s(cid:229)danne (cid:230)ndringer. Artikel 9 36. I 1998 forelagde Kommissionen en rapport om, hvordan ordningen for egne indt(cid:230)gter fungerer (1). Det ville v(cid:230)re hensigts- m(cid:230)ssigt at anfłre, hvilken form for undersłgelser Kommissionen skal foretage af problemet med budgetuligev(cid:230)gtene. Artikel 10, stk. 1 35. Under alle omst(cid:230)ndigheder kan den foresl(cid:229)ede bestemmelse efter Rettens opfattelse ikke f(cid:229) den virkning, at Rettens kontrol- befłjelser, som er forankret i traktaten, indskr(cid:230)nkes. 37. Artikel 10, stk. 1, tredje afsnit, sidste punktum, błr l(cid:230)ses »artikel 2, stk. 3, og artikel 4«. Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg p(cid:229) młdet den 7. oktober 1999. P(cid:229) Revisionsrettens vegne Jan O. KARLSSON Formand (1) Finansiering af Den Europ(cid:230)iske Union, KOM(1998) 560 endelig udg. af 7. oktober 1998


eurovoc_concepts:
Azerbaijan
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
economic development

text: 7. 10. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 261/41 Información relativa a la entrada en vigor del Acuerdo de colaboración y de cooperación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Armenia, por otra El Acuerdo de colaboración y de cooperación celebrado entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Armenia, por otra (DO L 239 de 9. 9. 1999, p. 1) entró en vigor el 1 de julio de 1999, al haber completado las Partes con fecha de 31 de mayo de 1999 las notificaciones relativas al cumplimiento de los procedimientos previstos en el segundo párrafo del artículo 101 del Acuerdo. Información relativa a la entrada en vigor del Acuerdo de colaboración y de cooperación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República Azerbaiyana, por otra El Acuerdo de colaboración y de cooperación celebrado entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República Azerbaiyana, por otra (DO L 246 de 17. 9. 1999, p. 46) entró en vigor el 1 de julio de 1999, al haber completado las Partes con fecha de 31 de mayo de 1999 las modificaciones relativas al cumplimiento de los procedimientos previstos en el segundo párrafo del artículo 104 del Acuerdo


title: Regulamento (CE) n° 2141/1999 da Comissão, de 7 de Outubro de 1999, que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n° 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: L 262/14 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 8. 10. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 2141/1999 DA COMISSÃO de 7 de Outubro de 1999 que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n. o 1707/1999 A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regula- mento (CE) n. o 2513/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 4. o, (1) (2) Considerando que, pelo Regulamento (CE) n. o 1707/ /1999 da Comissão (5), alterado pelo Regulamento (CE) n. o 2011/1999 (6); foi aberto um concurso para a restitu- ição e/ou a imposição à exportação de trigo mole para todos os países terceiros; Considerando que o artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95 prevê que a Comissão pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/ /92, decidir sobre a fixação duma restituição máxima à exportação, tendo em conta os critérios previstos no artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95; que, neste caso, será (serão) declarado(s) adjudicatário(s) o(s) propo- nente(s) cuja(s) proposta(s) se situa(m) a um nível igual ou inferior ao da restituição máxima, assim como o(s) proponente(s) cuja(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposição de exportação; Considerando que a aplicação dos critérios acima refe- ridos à situação actual dos mercados do cereal em questão leva a fixar a restituição máxima de exportação no montante referido no artigo 1. o; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, (3) (4) ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o No que diz respeito às propostas apresentadas de 1 a 7 de Outubro de 1999 no âmbito do concurso referido no Regula- mento (CE) n. o 1707/1999, a restituição máxima à exportação de trigo mole é fixada em 30,50 EUR/t. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 8 de Outubro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 7 de Outubro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 201 de 31. 7. 1999, p. 27. (6) JO L 248 de 21. 9. 1999, p. 23


title: Décision de la Banque centrale européenne, du 7 octobre 1999, concernant la prévention de la fraude (BCE/1999/5)

eurovoc_concepts:
EU control
European Central Bank
committee of inquiry
corruption
fraud
operation of the Institutions

text: L 291/36 FR Journal officiel des Communautés européennes 13. 11. 1999 BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE DÉCISION DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE du 7 octobre 1999 concernant la prévention de la fraude (BCE/1999/5) (1999/726/CE) LE CONSEIL DES GOUVERNEURS DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE, libre actuels des responsabilités entre la BCE et les insti- tutions des Communautés européennes; vu les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque «les statuts»), et notamment leur article 12. 3, (ci-après dénommés européenne centrale vu la proposition du directoire de la Banque centrale euro- péenne (BCE), vu l'avis des représentants du personnel de la BCE, européennes considérant que la BCE, conjointement avec les institu- tions des Communautés les États membres, attache une grande importance à la protection des intérêts financiers des Communautés et aux efforts déployés pour lutter contre la fraude et les autres acti- vités illégales portant atteinte aux intérêts financiers des Communautés; et considérant que le Conseil européen de Cologne de juin 1999 a estimé qu'il était éminemment souhaitable que la BCE participe aux efforts entrepris par les institutions des Communautés européennes pour lutter contre la fraude au sein de l'Union européenne; (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) considérant que les institutions des Communautés euro- péennes et les États membres ont pris des mesures pour lutter contre la fraude et les autres activités illégales portant atteinte aux intérêts financiers des Commu- nautés en vertu de l'article 280 du traité instituant la Communauté européenne (ci-après dénommé «le traité»); considérant que l'indépendance de la BCE est prévue par le traité et les statuts; que, conformément au traité et aux statuts, la BCE a son propre budget et ses propres ressources financières, distincts de ceux des Commu- nautés européennes; considérant que, afin de renforcer les moyens disponi- bles pour lutter contre la fraude, par la décision 1999/ 352/CE, CECA, Euratom (1), la Commission a institué au sein de ses propres services un Office européen de lutte antifraude (OLAF) chargé d'effectuer des enquêtes admi- nistratives à cette fin; considérant que la lutte contre la fraude et les autres activités illégales portant atteinte aux intérêts financiers de la BCE est une fonction essentielle de la direction de l'audit interne et que cette direction est chargée d'effec- tuer des enquêtes administratives à cette fin au sein de la BCE; considérant que la lutte contre la fraude et les autres activités illégales au sein de la BCE doit être considérée comme couvrant les activités similaires définies par le Parlement européen, le Conseil de l'Union européenne et la Commission des Communautés européennes au point 1, premier alinéa, de l'accord interinstitutionnel du 25 mai 1999 (2); considérant que, afin d'améliorer et de renforcer l'indé- pendance des activités de la direction de l'audit interne dans la lutte contre la fraude et les autres activités illé- gales portant atteinte aux intérêts financiers de la BCE, ladite direction doit faire rapport sur ces questions à un comité antifraude composé de personnalités extérieures indépendantes et hautement qualifiées, considérant que la BCE attache une grande importance à la protection de ses propres intérêts financiers et aux efforts déployés pour lutter contre la fraude et les autres activités illégales portant atteinte à ses intérêts financiers; (10) considérant qu'il est nécessaire de mettre en œuvre tous les moyens disponibles pour réaliser ces objectifs, notamment en ce qui concerne la mission d'enquête dévolue à la BCE et aux institutions des Communautés européennes, tout en conservant la répartition et l'équi- (1) JO L 136 du 31. 5. 1999, p. 20. (2) JO L 136 du 31. 5. 1999, p. 15. 13. 11. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 291/37 DÉCIDE: Article premier Comité antifraude de la BCE 1. Il est institué un comité antifraude afin de renforcer l'in- dépendance de la direction de l'audit interne dans ses activités et ses rapports concernant toutes les questions liées à la prévention et à la détection de la fraude et des autres activités illégales portant atteinte aux intérêts financiers de la BCE et celles liées à l'observation des normes internes et/ou des codes de conduite pertinents en vigueur à la BCE. La composition et les compétences du comité antifraude sont déterminées par le présent article. Le comité antifraude est chargé à la fois du contrôle 2. régulier et du bon déroulement des activités de la direction de l'audit interne au sein de la BCE, telles que visées au para- graphe 1. 3. Le comité antifraude est composé de trois personnalités extérieures indépendantes possédant des qualifications notoires dans les domaines afférents aux activités du comité antifraude. Elles sont nommées par une décision du conseil des gouver- neurs publiée au Journal officiel des Communautés européennes. 4. La durée du mandat des membres du comité antifraude est de trois ans. Ce mandat n'est renouvelable qu'une fois. À l'expiration de leur mandat, les membres du comité restent en fonction jusqu'à ce qu'il soit pourvu au renouvellement de leur mandat ou à leur remplacement, selon le cas. Dans l'exercice de leurs fonctions, les membres du comité 5. antifraude ne peuvent solliciter ni accepter des instructions des organes de décision de la BCE, des institutions ou organes des Communautés européennes, des gouvernements ou de toute autre institution ou organe. 6. Le comité antifraude nomme son président et adopte son règlement intérieur. Il prend ses décisions à la majorité de ses membres. 7. Le directeur de l'audit interne transmet, chaque année, au comité antifraude le programme de ses activités telles que visées au paragraphe 1. La direction de l'audit interne tient le comité antifraude régulièrement informé de ces activités, en particulier de ses enquêtes, de leurs résultats et des suites qui leur ont été données. Le comité antifraude peut donner, s'il y a lieu, des instructions à la direction de l'audit interne en ce qui concerne l'exercice de ces activités. Au cas où une enquête serait en cours depuis plus de six mois, le directeur de l'audit interne informe le comité antifraude des raisons qui ne permettent pas encore de conclure l'enquête et du délai prévisible nécessaire à son achèvement. Le comité antifraude en informe le conseil des gouverneurs. Le directeur de l'audit interne informe le comité antifraude des cas où la direction de la BCE ou les organes de décision de la BCE n'ont pas donné suite aux recommandations concernant la prévention et la détection d'une fraude ou l'observation des normes internes et/ou des codes de conduite pertinents en vigueur à la BCE. Le directeur de l'audit interne informe le comité antifraude des cas nécessitant la transmission d'informa- tions aux autorités judiciaires d'un État membre. 8. Le comité antifraude présente au moins une fois par an un rapport d'activités au conseil des gouverneurs, aux commis- saires aux comptes extérieurs de la BCE et à la Cour des comptes européenne. Le comité soumet des rapports au conseil des gouverneurs, aux commissaires aux comptes extérieurs de la BCE et à la Cour des comptes européenne sur les résultats et les suites des enquêtes effectuées par la direction de l'audit interne. Le comité antifraude est chargé des relations avec le 9. comité de surveillance de l'Office européen de lutte antifraude (OLAF) visé à l'article 11 du règlement (CE) no 1073/1999 du Parlement européen et du Conseil (1). Ces relations sont régies par les principes énoncés par une décision de la BCE. 10. Le comité antifraude peut informer l'autorité judiciaire nationale compétente lorsque des éléments de fait suffisants donnent à penser qu'une violation du droit pénal national aurait été commise. Article 2 Responsabilités concernant les rapports sur les cas de fraude Conformément à la présente décision et aux procédures appli- quées au sein de la BCE, la direction de l'audit interne est chargée des enquêtes et des rapports sur toutes les questions relatives à la prévention et la détection de la fraude et des autres activités illégales portant atteinte aux intérêts financiers de la BCE et sur l'observation des normes internes et/ou des codes de conduite pertinents en vigueur au sein de la BCE. Article 3 Indépendance Afin que la direction de l'audit interne puisse effectuer des enquêtes et faire des rapports sur toutes les questions relatives à la prévention et la détection de la fraude de manière efficace et avec le degré d'indépendance requis, le directeur de l'audit interne fait rapport au comité antifraude visé à l'article 1er de la présente décision sur les cas de fraude. Article 4 Information des personnes faisant l'objet d'une enquête Lorsqu'une enquête sur une fraude est susceptible d'avoir des conséquences sur le plan personnel, le directeur de l'audit interne informe sans délai les personnes concernées dans la mesure où cela n'est pas préjudiciable à l'enquête. Dans tous les cas, il ne peut être tiré aucune conclusion visant nommément une personne avant que cette personne n'ait eu la possibilité d'exprimer son opinion sur tous les faits la concernant. Si, à l'issue d'une enquête, aucun élément à charge ne peut être retenu à l'encontre de la personne mise en cause, l'enquête concernant cette personne est classée sans suite, sur décision du directeur de l'audit interne, qui en avise l'intéressé par écrit. (1) JO L 136 du 31. 5. 1999, p. 1. L 291/38 FR Journal officiel des Communautés européennes 13. 11. 1999 Article 5 Exécution des activités dans le cadre des activités visées dans la présente décision et ayant des conséquences défavorables pour lui. Les activités visées dans la présente décision sont exécutées sous réserve des dispositions des traités, notamment de l'article 6 du traité sur l'Union européenne, et du protocole sur les privilèges et immunités des Communautés européennes, en prenant dûment en considération les conditions d'emploi du personnel de la Banque centrale européenne et le régime appli- cable aux personnes employées à titre temporaire. Les employés de la BCE doivent, et toute autre personne peut, informer le comité antifraude ou la direction de l'audit interne de toute fraude ou activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de la BCE. Les employés de la BCE ne doivent en aucune manière subir de traitement injuste ou discriminatoire pour avoir participé aux activités du comité antifraude ou de la direction de l'audit interne visées dans la présente décision. Article 6 Plaintes Article 7 Confidentialité Toute information obtenue dans le cadre des enquêtes concer- nant une fraude, sous quelque forme que ce soit, est couverte par le secret professionnel tel que défini à l'article 38 des statuts. Les membres du comité antifraude sont tenus au secret professionnel. Article 8 Publication et prise d'effet La présente décision est publiée au Journal officiel des Commu- nautés européennes. La présente décision prend effet dès sa publication. Fait à Francfort-sur-le-Main, le 7 octobre 1999. Tout membre du personnel de la BCE peut soumettre au direc- toire ou au comité antifraude une plainte concernant un acte ou une omission commis par la direction de l'audit interne Le président de la BCE Willem F. DUISENBERG


title: Parere n. 8/99 su una proposta di decisione del Consiglio relativa al sistema delle risorse proprie dell'Unione europea

text: 28. 10. 1999 IT Gazzeta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 310/1 I (Comunicazioni) CORTE DEI CONTI su una proposta di decisione del Consiglio relativa al sistema delle risorse proprie dell(cid:146)Unione europea PARERE N. 8/99 (presentato in virtø dell(cid:146)articolo 248, paragrafo 4, secondo comma CE) (1999/C 310/01) LA CORTE DEI CONTI DELLE COMUNIT(cid:192) EUROPEE visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, in particolare gli articoli 248, paragrafo 4, e 269, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea dell(cid:146)energia ato- mica, in particolare l(cid:146)articolo 173, visto il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunit(cid:224) europee (1), come modificato da ultimo dal rego- lamento (CE, CECA, Euratom) n. 2779/98 del Consiglio del 17 dicembre 1998 (2), in particolare gli articoli 2 e 4, paragrafo 1, vista la proposta di decisione del Consiglio relativa al sistema delle risorse proprie dell(cid:146)Unione europea presentata dalla Commissio- ne (5), vista la richiesta di parere su tale proposta presentata dal Consi- glio alla Corte dei conti il 4 agosto 1999 e da essa ricevuta il 9 agosto 1999, considerando che il Consiglio europeo di Berlino del 24 e 25 marzo 1999 ha concluso che era opportuno modificare il sistema delle risorse proprie; che ha indicato che questo sistema deve essere equo, trasparente, con un rapporto costi-efficacia soddisfa- cente e semplice; che questo sistema deve anche fondarsi su criteri che riflettano nel miglior modo possibile la capacit(cid:224) contributiva di ogni Stato membro; vista la direttiva 89/130/CEE, Euratom del Consiglio, relativa all(cid:146)armonizzazione della fissazione del prodotto nazionale lordo ai prezzi di mercato (3), considerando che il Consiglio europeo ha ritenuto utile aumen- tare dal 10 % al 25 % la parte delle risorse proprie tradizionali che gli Stati membri trattengono a titolo delle spese di riscossione; visto il sistema europeo dei conti economici integrati (SEC, seconda edizione), visto il regolamento (CE) n. 2223/96 del Consiglio, del 25 giugno 1996, relativo al sistema europeo dei conti nazionali e regionali nella Comunit(cid:224) (4), visto il documento di lavoro dei servizi della Commissione rela- tivo alle modalit(cid:224) di calcolo della correzione degli squilibri di bilancio, (1) GU L 356 del 31. 12. 1977, pag. 1. (2) GU L 347 del 23. 12. 1998, pag. 3. (3) GU L 49 del 21. 2. 1989, pag. 26. (4) GU L 310 del 30. 11. 1996, pag. 1. considerando che Ł nell(cid:146)interesse dell(cid:146)Unione europea disporre di un sistema di finanziamento stabile, in cui tutti gli Stati membri partecipano al finanziamento del bilancio secondo gli stessi prin- cipi; che questo sistema deve dar prova di coerenza fra la natura delle risorse scelte e le modalit(cid:224) per la loro riscossione e controllo; considerando che sono gli effetti delle politiche in materia di bilancio e non i semplici flussi finanziari che forniscono le indi- cazioni piø idonee su eventuali squilibri di bilancio; che Ł all(cid:146)atto dell(cid:146)adozione delle prospettive finanziarie e del bilancio che le autorit(cid:224) di bilancio possono orientare, anche geograficamente, gli effetti dei finanziamenti comunitari, (5) Documento della Commissione rif. 99/0139 (CNS) (cid:151) doc 10029/99 (cid:151) COM(1999) 333 def. dell(cid:146)8 luglio 1999. C 310/2 IT Gazzeta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 28. 10. 1999 HA ADOTTATO IL SEGUENTE PARERE: OSSERVAZIONI GENERALI poste della Commissione (4), l(cid:146)adozione della presente decisione avrebbe potuto rappresentare l(cid:146)occasione per semplificare il cal- colo e il finanziamento della correzione, cos(cid:236) da rendere pari- menti il sistema piø trasparente. Un proseguimento del sistema attuale La questione degli squilibri di bilancio 1. A seguito delle conclusioni del Consiglio europeo di Berlino, la proposta di decisione mantiene in sostanza il sistema attuale delle risorse proprie, con modifiche che hanno l(cid:146)effetto di cam- biare la ripartizione degli oneri finanziari fra gli Stati membri. Fondamentalmente tale sistema rimane quello in vigore dal 1988. Diversi problemi, in particolare di funzionamento, d(cid:146)incoerenza e di mancanza di trasparenza sono stati menzionati in passato, oltre che dalla Corte dei conti (1), dal Parlamento europeo, dalla Commissione, dal Comitato economico e sociale e dal Comitato delle regioni. Un dispositivo complesso 2. Come la Corte ha gi(cid:224) rilevato (2), la struttura e il funziona- mento del sistema attuale, dettagliato quanto un sistema di bilan- cio classico basato su entrate fiscali, sembrano sproporzionati rispetto alla natura dei contributi finanziari delle risorse IVA e PNL. 3. Ad esempio, mantenere contemporaneamente le risorse IVA e PNL ha l(cid:146)effetto di consolidare una struttura complicata e poco coerente. Infatti, la base imponibile della risorsa IVA, che non Ł fondata direttamente su una base imponibile dichiarata dai sog- getti passivi, Ł fortemente influenzata da dati statistici. Per dimi- nuire il peso della risorsa IVA nel finanziamento del bilancio, il sistema prevede che la sua base imponibile sia limitata ad una quota non superiore al 50 % del PNL, il che Ł previsto nell(cid:146)anno 2000 per sette Stati membri (3). Pertanto, i contributi basati sulla risorsa IVA sono in gran parte fondati sugli stessi dati della risorsa PNL. 4. Per risolvere il problema degli squilibri di bilancio, il sistema prevede di ridurre i versamenti di uno Stato membro mediante una correzione. Il relativo calcolo Ł complesso e riguarda diversi esercizi finanziari, dato che questa correzione forma oggetto, ini- zialmente, di una previsione, in seguito di una revisione e infine di una fissazione definitiva. In base, fra l(cid:146)altro, a precedenti pro- (1) Parere n. 8/93 sul bilancio del sistema delle risorse proprie instaurato nel 1988 in vista della sua presa in considerazione nelle conclusioni del Consiglio europeo di Edimburgo (documento non pubblicato nella Gazzetta ufficiale); relazione speciale n. 6/98 sul bilancio del sistema delle risorse basate sull(cid:146)IVA e sul PNL (GU C 241 del 31. 7. 1998, pagg. 58-80). (2) Relazione speciale n. 6/98, paragrafo 5. 2. (3) Grecia, Spagna, Irlanda, Lussemburgo, Paesi Bassi, Portogallo, Regno Unito. Progetto di bilancio generale per l(cid:146)esercizio 2000, volume 1, tabella 1. 5. Nel 1984 (5) il Consiglio europeo aveva riconosciuto che «qual- siasi Stato membro che sopportasse un onere di bilancio ecces- sivo rispetto alla sua prosperit(cid:224) relativa potesse beneficiare, al momento opportuno, di una correzione». Al tempo stesso il Con- siglio aveva indicato che la politica di spesa costituiva il mezzo essenziale per risolvere a termine la questione degli squilibri di bilancio. 6. Da allora, la politica di spesa non ha consentito di trovare una soluzione a questo problema. Pertanto, il principio di una corre- zione nelle entrate sussiste da quindici anni. 7. Continua a mancare una definizione precisa ed obiettiva dei concetti di «onere di bilancio eccessivo» e di «prosperit(cid:224) relativa» di uno Stato membro. Ci(cid:242) comporta parimenti l(cid:146)impossibilit(cid:224) di porre in essere un sistema generalizzato, dato che in linea di prin- cipio ogni Stato membro Ł suscettibile di beneficiare della corre- zione in causa. Il calcolo di questa correzione si basa sul saldo fra le entrate 8. versate al bilancio comunitario ed i pagamenti eseguiti dall(cid:146)Unione europea. Come sia la Corte dei conti sia la Commissione hanno avuto modo di osservare (6), i saldi di bilancio portano ad un(cid:146)in- terpretazione errata dei vantaggi tratti dalle politiche comunitarie. D(cid:146)altronde, il Consiglio europeo di Berlino ha riconosciuto che «sugli squilibri di bilancio agiscono, in modo diretto o indiretto, vari fattori, quali il livello globale della spesa, il contenuto delle riforme delle politiche, la composizione della spesa e la struttura delle risorse proprie» (7). OSSERVAZIONI PARTICOLARI Articoli 2, 3, 4, 8, 10 9. L(cid:146)entrata in vigore della nuova decisione render(cid:224) applicabile alle risorse proprie il regolamento (CE) n. 2223/96 del Consiglio, del 25 giugno 1996, relativo al sistema europeo dei conti nazio- nali e regionali nella Comunit(cid:224) (SEC 1995). Il testo della proposta di decisione fa riferimento al prodotto nazionale lordo (PNL). Questo aggregato non compare fra gli aggregati definiti dal rego- (4) Il finanziamento dell(cid:146)Unione europea, in particolare il paragrafo 1. 3. 1 e l(cid:146)allegato 4; COM(1998) 560 def. del 7 ottobre 1998. (5) Consiglio europeo di Fontainebleau del 25 e 26 giugno 1984. (6) Relazione speciale n. 6/98, paragrafi 3. 29-3. 33. Il finanziamento del- l(cid:146)Unione europea, COM(1998) 560 def. del 7. 10. 1998, paragrafo 2, pagg. 17-20. (7) Conclusioni della Presidenza, paragrafo 68. 28. 10. 1999 IT Gazzeta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 310/3 lamento citato, anche se questo ne precisa l(cid:146)equivalenza concet- tuale con il reddito nazionale lordo (RNL) (1). direttamente connesse alla riscossione delle risorse proprie tradi- zionali, l(cid:146)introduzione di linee di bilancio di spesa costituisce il solo mezzo corretto e trasparente, in conformit(cid:224) dei principi del- l(cid:146)articolo 271 CE e della regolamentazione finanziaria. 10. Pertanto, il riferimento al PNL in questo contesto non Ł piø pertinente. Sarebbe quindi opportuno fare riferimento, nella pro- posta di decisione, all(cid:146)RNL. D(cid:146)altro canto, ci(cid:242) consentirebbe di evi- tare che successivamente il Consiglio sia interpellato in merito alla definizione dell(cid:146)aggregato applicabile alle risorse proprie. Articolo 2. 3 11. Si propone di aumentare dal 10 % al 25 % la quota delle risorse proprie tradizionali (diritti agricoli, contributi zucchero e isoglucosio e dazi doganali) percepite dagli Stati membri a titolo e per conto dell(cid:146)Unione europea, che questi possono trattenere a titolo di spese di riscossione, di controllo, repressione delle frodi e segnalazioni periodiche. 12. La percentuale del 10 % applicata attualmente Ł accordata a titolo forfettario, per coprire le spese di riscossione degli Stati membri, senza che questi ultimi debbano fornire una giustifica- zione. Questo stanziamento, che in realt(cid:224) costituisce una spesa, Ł iscritto in bilancio come entrata negativa, in deroga al principio della non contrazione fra entrate e spese (2). 13. In considerazione della sua entit(cid:224) e del suo carattere forfet- tario e indifferenziato a seconda degli Stati membri, l(cid:146)aumento proposto dovrebbe essere esplicitato maggiormente. Dato che si tratta, in realt(cid:224), di una spesa dell(cid:146)ordine di diversi miliardi di euro (3), essa dev(cid:146)essere vincolata ad un obiettivo preciso e misu- rabile, in virtø di uno dei principi della sana gestione finanziaria enunciati dal regolamento finanziario (4). Infatti, mancando sia una valutazione dell(cid:146)efficacia delle amministrazioni nazionali, sia una procedura che consenta di verificare i costi reali ed i progressi registrati nella riscossione, questa misura Ł piø simile ad una resti- tuzione che ad una compensazione delle spese di riscossione. 14. Inoltre, mentre il Consiglio europeo aveva indicato che l(cid:146)au- mento in causa aveva lo scopo di coprire unicamente le spese di riscossione (5), la proposta di decisione ne allarga le motivazioni ad altri settori, come la repressione delle frodi oppure la sanit(cid:224) e la sicurezza (6). Se Ł opportuno finanziare spese diverse da quelle (1) Regolamento (CE) n. 2223/96, paragrafo 8. 94 (GU L 310 del 30. 11. 1996, pagg. 243 e 244). (2) Principio enunciato dall(cid:146)articolo 4 del regolamento finanziario. (3) Un importo di 1,6 miliardi di EUR Ł stato attribuito agli Stati membri per l(cid:146)esercizio 1998 a titolo delle spese di riscossione delle risorse pro- prie tradizionali. L(cid:146)applicazione, nel 1998, di una percentuale del 25 % avrebbe comportato un importo di 3,9 miliardi di EUR. (4) Articolo 2, primo comma, seconda frase: «Si devono fissare obiettivi quantificati e garantire il progresso della loro realizzazione». (5) Conclusioni della Presidenza, paragrafo 71. (6) COM(1999) 333 def. dell(cid:146)8. 7. 1999, paragrafo 2, terzo comma, pag. 4. 15. Per quanto riguarda in particolare le azioni di repressione delle frodi, l(cid:146)articolo 280 CE costituisce gi(cid:224), per gli Stati membri, l(cid:146)obbligo di agire per qualsiasi frode lesiva degli interessi finanziari comunitari, oltre il solo settore delle risorse proprie tradizionali. Il fatto di mantenere un tasso di trattenuta del 10 % per gli 16. importi accertati, o che avrebbero dovuto essere accertati entro il 31 dicembre 2000, complica la contabilizzazione degli importi messi a disposizione nel corso di diversi anni, mentre l(cid:146)impatto finanziario Ł minore. ¨ per questa ragione che sarebbe opportuno limitarne l(cid:146)effetto ad un periodo transitorio, come quello degli accertamenti dell(cid:146)esercizio 2001 relativi agli anni precedenti. Articolo 2. 4 Il calcolo dell(cid:146)aliquota uniforme della risorsa IVA continua a 17. dipendere da tre fattori: l(cid:146)aliquota massima prevista all(cid:146)articolo 2. 4 a) della proposta di decisione, l(cid:146)importo della correzione, il suo finanziamento. A questo scopo l(cid:146)aliquota massima Ł diminuita ogni anno di un certo importo, detto «aliquota congelata», desti- nato a coprire il finanziamento della correzione. Questa situa- zione crea complicazioni inutili e ne conseguono calcoli poco tra- sparenti. Come indicato al paragrafo 4, sarebbe stato utile tener conto delle proposte di semplificazione presentate dalla Commis- sione stessa. 18. Nel caso in cui il paragrafo 4 rimanesse immutato, sarebbe utile che le ragioni alla base dell(cid:146)esistenza di un(cid:146)«aliquota conge- lata» fossero esplicitate, ad esempio in un considerando della pro- posta di decisione. Articolo 2. 7 19. La Corte richiama le osservazioni che ha formulato al para- grafo 10. Articoli 3. 1 e 3. 2 20. Per tener conto della terminologia esistente, Ł opportuno sostituire «stanziamenti d(cid:146)impegno» con «stanziamenti per impe- gni» e «stanziamenti di pagamento» con «stanziamenti per paga- menti». Lo stesso dicasi per il decimo considerando della proposta di decisione. C 310/4 IT Gazzeta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 28. 10. 1999 Articolo 3. 4 Articolo 5. 2 21. Il concetto di «rilevanti variazioni» dovrebbe essere definito, per precisare una soglia o individuare l(cid:146)organismo che Ł incaricato di prendere una decisione in proposito. 27. Per tenere conto della prassi attuale, sarebbe opportuno pre- cisare in questa sede che il finanziamento della correzione Ł gi(cid:224) iscritto in un capitolo specifico del bilancio. Articolo 4 Articolo 5. 3 22. La Corte richiama le osservazioni che ha formulato ai para- grafi 4 e 8. 23. Le delibere del Consiglio europeo di Berlino (1), confermando le conclusioni del Consiglio di Fontainebleau del 1984, danno ad ogni Stato membro la possibilit(cid:224) di beneficiare della correzione in causa. Pertanto, sarebbe utile precisare le condizioni in cui uno Stato membro potrebbe avvalersi di tale possibilit(cid:224), senza ricor- rere ad una modifica della decisione sulle risorse proprie, la cui adozione Ł subordinata a procedure nazionali di ratifica. Articolo 4 b) 24. La proposta di decisione non d(cid:224) una definizione di «spesa ripartita». Pertanto, Ł opportuno precisare i criteri di attribuzione agli Stati membri delle spese comunitarie. Articolo 4 f) 25. Il testo proposto non consentirebbe di neutralizzare com- pletamente l(cid:146)effetto delle spese dell(cid:146)ampliamento sulla correzione. Infatti, la spesa da considerare per il calcolo della correzione sarebbe limitata, dopo l(cid:146)adesione, alle spese dell(cid:146)anno precedente l(cid:146)adesione. In base alle prospettive finanziarie (2), la spesa dopo l(cid:146)adesione sarebbe a termine cinque volte piø rilevante di quella prima dell(cid:146)adesione. Il Consiglio europeo di Berlino aveva auspi- cato di garantire che la spesa non compensata rimanesse non compensata dopo l(cid:146)adesione (3). Si pone il problema di sapere se il testo proposto abbia l(cid:146)effetto di rispettare questa condizione. Articolo 5. 1 26. Si propone di redigere la prima frase del secondo comma come segue: «La ripartizione dell(cid:146)onere Ł inizialmente calcolata in funzione della parte rispettiva dei redditi nazionali lordi (RNL) degli Stati membri nel totale degli RNL dell(cid:146)Unione europea, ad esclusione del Regno Unito; in seguito essa Ł adeguata. ». (1) Conclusioni della Presidenza, paragrafo 68. (2) Accordo interistituzionale del 6 maggio 1999 tra il Parlamento euro- peo, il Consiglio e la Commissione sulla disciplina di bilancio e il miglioramento della procedura di bilancio, GU C 172 del 18. 6. 1999, pag. 15. (3) Conclusioni della Presidenza, paragrafo 72. 28. La proposta di decisione, pur prevedendo che «la Commis- sione procede ai calcoli necessari», non ne definisce interamente i criteri, come indicato, ad esempio, al paragrafo 24. Ne deriva una situazione ambigua riguardo alla natura del compito affidato alla Commissione. Si tratta di sapere se essa sia incaricata di eseguire un semplice calcolo o se sia competente per completare la deci- sione in modo da rendere questo calcolo possibile. 28. La prassi attuale mostra che un «modo di calcolo» Ł stato sta- bilito dal servizio competente della Commissione per definire le modalit(cid:224) di calcolo, di revisione e di finanziamento della corre- zione. Questo documento interno completa in effetti alcuni criteri enunciati dalla decisione sulle risorse proprie, compresa la defi- nizione di «spesa ripartita». 29. ¨ comprensibile che, in specie per ragioni pratiche, si ritenga preferibile precisare successivamente, in un altro atto, alcuni cri- teri necessari al calcolo della correzione. Tale eventualit(cid:224) dovrebbe tener conto delle esigenze di trasparenza e di certezza del diritto. La Corte osserva che l(cid:146)articolo 8, paragrafo 2, della proposta di decisione Ł destinato a consentire al Consiglio l(cid:146)adozione di dispo- sizioni di applicazione. Articolo 6 31. La decisione attuale sulle risorse proprie richiama, in una disposizione equivalente al presente articolo, la norma della non destinazione delle entrate alle spese. Sarebbe opportuno mante- nere il riferimento a questo principio. Articolo 8. 1, primo comma 32. Nella penultima frase leggere «lettere da a) a d)». Articolo 8. 2 33. L(cid:146)articolo 248 CE, paragrafo 2, incarica la Corte di control- lare la legittimit(cid:224), la regolarit(cid:224) e la sana gestione finanziaria delle entrate e delle spese. A norma del secondo comma di tale dispo- 28. 10. 1999 IT Gazzeta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 310/5 sizione, il controllo delle entrate si effettua in base agli accerta- menti ed ai versamenti alla Comunit(cid:224). Articolo 9 34. L(cid:146)articolo 8, paragrafo 2, della proposta di decisione, inter- pretando l(cid:146)oggetto delle verifiche e dei controlli della Corte, porta a modificare una disposizione del trattato, al di fuori della proce- dura prevista allo scopo. 36. Gi(cid:224) nel 1998 la Commissione ha presentato una relazione sul funzionamento del sistema delle risorse proprie (1). Sarebbe utile precisare la natura dell(cid:146)esame che essa Ł incaricata di svolgere in merito al problema degli squilibri di bilancio. Articolo 10. 1 35. Comunque sia, la Corte ritiene che la disposizione proposta non pu(cid:242) avere l(cid:146)effetto di limitare i poteri di controllo che il trat- tato le ha conferito. 37. Al terzo comma, ultima frase, leggere «l(cid:146)articolo 2, paragrafo 3 e articolo 4». Il presente parere Ł stato adottato dalla Corte dei conti a Lussemburgo nella riunione del 7 ottobre 1999. Per la Corte dei conti Jan O. KARLSSON Presidente della Corte (1) Il finanziamento dell(cid:146)Unione europea, COM(1998) 560 def. del 7. 10. 1998


title: Información relativa a la entrada en vigor del Acuerdo de colaboración y de cooperación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Armenia, por otra

eurovoc_concepts:
Armenia
EAEC
ECSC
cooperation agreement (EU)
cooperation policy


title: 1999/685/EG: Kommissionens beslut av den 7 oktober 1999 om ändring av kommissionens beslut 92/452/EEG om upprättande av en förteckning över embryosamlingsgrupper som godkänts i tredje land för export av embryon från nötkreatur till gemenskapen [delgivet med nr K(1999) 3108] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
animal breeding
cattle
embryo and foetus
health control
import
third country

text: 20. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 270/33 KOMMISSIONENS BESLUT av den 7 oktober 1999 om ändring av kommissionens beslut 92/452/EEG om upprättande av en förteckning över embryo- samlingsgrupper som godkänts i tredje land för export av embryon från nötkreatur till gemen- skapen [delgivet med nr K(1999) 3108] (Text av betydelse för EES) (1999/685/EG) HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 En förteckning beträffande Argentina skall införas i bilagan till kommissionens beslut 92/452/EEG i enlighet med bilagan till detta beslut. Artikel 2 Förteckningarna beträffande Australien och Kanada i bilagan till kommissionens beslut 92/452/EEG skall ersättas i enlighet med bilagan till detta beslut. Artikel 3 I bilagan till kommissionens beslut 92/452/EEG, förteck- ningen beträffande Förenta staterna, skall raden beträffande embryosamlingsgrupp registrerad under nummer 92WI051 ändras på följande sätt: — I kolumn 7 skall ”Premium genetic services” ersättas med i ”ABS global”. — I kolumn 8 skall ”Lee Mathews” ersättas med ”Dr Lori Nagel”. Artikel 4 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 7 oktober 1999. På kommissionens vägnar David BYRNE Ledamot av kommissionen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel inom gemen- skapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur av nötkreatur (1), senast ändrat genom Anslutnings- akten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 8 i detta, och av följande skäl: 1. 2. 3. I kommissionens beslut 92/452/EEG (2), senast ändrat genom beslut 1999/204/EG (3), upprättas en förteckning över embryosamlingsgrupper som godkänts i tredje land för export till gemenskapen av embryon från tamdjur av nötkreatur. De behöriga veterinärmyndigheterna i Argentina har lämnat en förteckning över godkända embryosamlings- grupper, och kommissionen har fått garantier för att dessa grupper uppfyller kraven enligt artikel 8 i direktiv 89/556/EEG. Det är därför nödvändigt att låta denna förteckning komplettera förteckningen över godkända grupper i bilagan till beslut 92/452/EEG. behöriga De i Australien, veterinärmyndigheterna Kanada och Förenta staterna har lämnat in begäran om ändringar i förteckningarna över grupper som är offici- ellt godkända i respektive land för export av embryon från tamdjur av nötkreatur till gemenskapen. Det är därför över godkända embryosamlingsgrupper. Kommissionen har fått garantier för att kraven enligt artikel 8 i direktiv 89/556/EEG är uppfyllda. förteckningen nödvändigt ändra att 4. De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén. (1) EGT L 302, 19. 10. 1989, s. 1. (2) EGT L 250, 29. 8. 1992, s. 40. (3) EGT L 70, 17. 3. 1999, s. 26. L 270/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 10. 1999 A G A L I B — E T I I L — O X E N A — E G A L Ĳ B — O T A G E L L A — E X E N N A — X E N N A — Α Μ Η Τ Ρ Α Ρ Α Π — G N A H N A — G A L I B — O X E N A — i d o o k - O S I — O S I o g i d ó C — e d o c - O S I — O S I e c i d o C — O S I e d o C — e d o c - O S I — O S I ς ό κ ι δ ω Κ — e d o C - O S I — e d o k - O S I — O S I o g i d ó C ) 2 ( d o k - O S I — o r i e c r e t s í a P — d n a l e d r e D — o z r e t e s e a P — s r e i t s y a P — y r t n u o c r e b m e m - n o N — α ρ ώ χ η τ ί ρ Τ — d n a l t t i r D — d n a l e j d e r T — o r e c r e t s í a P ) 3 ( d n a l e j d e r T — a a m s a m o K l e d o r e m ú N — m a e t t e h n a v i r e m m u n s g n n n e k r E — o p p u r g l e d o t n e m i c s o n o c i r i d o r e m u N — i e p u q é ' l e d t n e m é r g a d ' o r é m u N — o N l a v o r p p a m a e T — ς α δ ά µ ο ς η σ ι ρ κ γ έ ς ό µ θ ι ρ Α — t i e h n i E r e d r e m m u n s g n u s s a l u Z — r e m m u n s e s l e d n e k d o g m a e T — i o p u q e l e d n ó i c a z i r o t u a e d o r e m ú N ) 4 ( n e p p u r g r ö f r e m m u n e d n a n n ä k d o G — o r e m u n ä t n y s k ä v y h n ä m h y R — i a p u q e a d o ã ç a v o r p a — s n o y r b m e d ' e t c e l l o C — n o i t c e l l o c o y r b m E — υ ο ύ ρ β µ ε ή γ ο λ λ υ Σ — e m h a n t n E - o y r b m E — g n i l i m a s d n n o y r b m E — s e n o i r b m e e d a d i g o c e R ) 5 ( g n i l m a s o y r b m E — o t r i i s n o i k l A — s e õ i r b m e e d a t i e h o C l — m a e t o y r b m E — i n o i r b m e i d a t l o c c a R n o i t c u d o r P — n o i t c u d o r p o y r b m E — υ ο ύ ρ β µ ε ή γ ω γ α ρ α Π — g n u g u e z r E - o y r b m E — n o i t k u d o r p n o y r b m E g n n i l l ä t s m a r f o y r b m E — o t n a t o u t n o i k l A — s e õ i r b m e e d o ã ç u d o r P — m a e t e i t c u d o r p o y r b m E — i n o i r b m e — i d s e n o i r b m e e n o i z u d o r P e d — s n o y r b m e d ' n ó i c c u d o r P ) 6 ( s s e r d A — e t i o s O — o ç e r e d n E — s e r d A — o z z i r i d n I — e s s e r d A — s s e r d d A — η σ ν υ θ ύ ε ι ∆ — t f i r h c s n A — e s s e r d A — n ó i c c e r i D ) 7 ( l e d o i r a n i r e t e V — i e p u q é ' l e d e r i a n i r é t é V — n a i r a n i r e t e v m a e T — α δ ά µ ο ή κ ι ρ τ α ι ν η τ Κ — t i e h n i E r e d t z r a r e i T — e g æ l r y d m a e T — o i r a n i r e t e v i o p u q E ) 8 ( r ä n i r e t e v s n e p p u r G — i r ä k ä ä l n i ä l e n ä m h y R — a i r á n i r e t e v i a p u q E — m a e t t e h n a v s t r a n e r e i D — o p p u r g n o i s r e V — e n n a l i T — o ã s r e V — e i s r e V — e n o i s r e V — n o i s r e V — n o i s r e V — η σ ο δ κ Έ — m o v g n u s s a F — e v a g d U — n ó i s r e V ) 1 ( ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( n ó i c a n m e s n I i e d a c n a l B a í h a B l a r g e t n I o r t n e C a c n a l B a í h a B ) 0 0 0 8 ( 5 e t n o m a i V s e r i A s o n e u B l a i c i f i t r A a n i v o B n ó i c c u d o r p e R e d o t u t i t s n I o l l i d a l a S o l l i d a l a S ) 0 6 2 7 ( 4 5. c. c 3 6 y 1 5 a t u R s e r i A s o n e u B t t i W o d e r f l A. r D O B R I S 4 1 - E B / T U / E L i t a u q r o T r a m O. r D A I B B I C 9 2 - E B / T U / E L s a l e u ñ a C ) 4 1 8 1 ( 3 8. c. c , o c i r e d e F n o D a i c n a t s E s e r i A s o n e u B l z u o h c n a S o s i c n a r F. r D ” I O C R E D E F N O D ” I A C N A T S E 8 1 - E B / T U / E L r a n u M s o l r a C. r D a t a l P a L ) 0 0 9 1 ( 7 9 7 Q N 4 5 e l l a C S O D A C O S A I Y R A N U M s e r i A s o n e u B 0 1 - E B / T U / E L / / Η Ν Ι Τ Ν Ε Γ Ρ Α N E I N I T N E G R A A N I T N E G R A A N I T N E G R A / / / / Ë I N I T N E G R A A N I T N E G R A E N I T N E G R A A N I T N E G R A / / A N I T N E G R A A N / / I I T N E G R A A N I T N E G R A ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( R A R A R A R A 20. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 270/35 a r b u D. R n i a C. r D o n a e l A n e b u R o i r a M. r D. L R S. N I S U O M I L E D X U A E T Â H C 2 2 - E B / T U / E L ) 6 ( ) 5 ( o 8 o s i P 6 7 4 2 r o d a t r e b i L l e D. v A s e r i A s o n e u B 5 2 4 1 I I N R A Z Z A O T U T I T S N I l n o c n i L ) 0 7 0 6 ( 6 0 3. c c s e r i A s o n e u B 4 2 - E B / T U / E L o r g i N o i r a M. r D / y r r u B o d r a u d E. r D a t a l P a L ) 0 0 9 1 ( 6 5 2 r N O R G N I Y Y R R U B 8 e l l a C 8 2 - E B / T U / E L o p s e r C o r d e P. r D O P S E R C. R D 7 2 - E B / T U / E L l i d n a T ) 0 0 0 7 ( 6 4 1. c. c 2 2 6 z a P l a r e n e G s e r i A s o n e u B r e t a V n a i r d A. r D I A L L A C S E R A M A L 5 2 - E B / T U / E L i d r a n r e b e D a n a i r d A. a r D n e h s a P t r e b o R r D s e n y a H n i t r a M r D h t a e H m T i r D s i r r o M d i v a D r D s d r a h c i R d i v a D r D r o d e j e T s o l r a C ) 5 5 4 6 ( 0 8 8 é r r a G s e r i A s o n e u B n r o K o r d n a j e l A 0 1 2 a t u r y 6 a t u R A S A T I N A R D A I A L A N A B A C s e r i A s o n e u B s c i t e n e G l a m n A i n a i l a r t s u A e n a L k e e r C r a a r a C 6 2 1 3 9 3 I C V n o t g n n r o M i s e c i v r e S o y r b m E H & M t e e r t S w a l e t i h W 1 9 6 5 9 3 I C V n a y i n e e M 9 5 6 2 W S N a l l a W a l l a W 7 1 x o B O P s e c i v r e S o y r b m E y e l l a V s s a B y w H d n a l s p p G i 5 4 9 3 h t S I C V 0 9 3 6 h c o L 0 4 6 3 I C V a g n u t a K k r a P t o c s A 0 0 7 2 B M R 3 3 - E B / T U / E L 1 0 0 0 V T E / / / Ι Α Λ Α Ρ Τ Σ Υ Α N E I L A R T S U A N E I L A R T S U A A I L A R T S U A / 2 0 0 0 V T E 3 0 0 0 V T E 4 0 0 0 V T E 5 0 0 0 V T E / / Ë I L A R T S U A A I L A R T S U A E I L A R T S U A A I L A R T S U A / / / N E I L A R T S U A A I L A R T S U A A I L Á R T S U A / R A R A R A R A R A R A U A U A U A U A U A ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( ) 3 ( ) 2 ( L 270/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 10. 1999 ) 8 ( ) 7 ( h t r o w h s A e n a h S r D l a d n T i k c i R r D e g d i r b w o r T t e r a g r a M r D e r t n e C t e V k o o r b o H l t e e r t S g n y B 4 4 6 2 W S N k o o r b o H l s c i t e n e G k c o t s e v i L l a t o T 0 6 2 3 I C V n w o t r e p m a C 5 0 1 x o B O P d t L y t P s r e d e e r B n o c e r B 7 6 2 5 A S h t i e K 0 6 x o B O P l l e w o P r e k l a W n y t r a M r D s e c i v r e S y r a n i r e t e V i o m a N 6 8 n r e t s e W x o B O P a l l e l l i J l e i n a D r D l l a H d r a h c i R r D e t a t s E k c i r t a P k r a P n o m i S 1 1 3 4 D L Q d o o w o L d R i a y n m o o C 8 8 3 2 W S N a a W e e W 6 3 2 6 A W p u n a d r a D 6 3 x o B O P e s i W c i r d e C r D L / P s e c i v r e S y r a n i r e t e V e s i W c i r d e C e i t s i r h C n e K r D 2 J 6 H 1 N o i r a t n O , h p l e u G r o c n e G 5 R R 1 8 3 4 d n a l s n e e u Q 3 7 x o B O P n i l p A n e l G n o s b o c a J y a r r u M r D 0 A 2 K 0 T a t r e b A l , y s s e n h g u a h S d t L k c o t s e v i L h c e T - a v o B 5 x o B i k s w a h c y B n a t S r D. c n I l s e i g o o n h c e T e v i t c u d o r p e R k c o t s e v i L 4 W O L 0 T a t r e b A l , e n a r h c o C e v i r D y e l g i u Q 7 2 1 l l i H. B r D. c n I s r e d e e r B o i r a t n O 7 5 4 n r e t s e W x o B O P 7 Y 7 S 4 N o i r a t n O , k c o t s d o o W 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( 6 0 0 0 V T E 7 0 0 0 V T E 8 0 0 0 V T E 9 0 0 0 V T E 0 1 0 0 V T E 1 1 0 0 V T E 2 1 0 0 V T E ) V I F ( 1 7 E 1 7 E / / / A D A N A C Σ Α ∆ Α Ν Α Κ A D A N A K A D A N A C Á D A N A C / / 2 7 E 5 0 5 E 2 4 5 E / / / A D A N A K Á D A N A C A D A N A C A D A N A C A D A N A C / / A D A N A K U A U A U A U A U A U A U A A C A C A C A C 20. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 270/37 ) 8 ( ) 7 ( d l a n o D c M. K. G r D 3 W 1 A 3 V a i b m u o C l h s i t i r B , y e l g n a L t e e r t S d r 3 0 2 — 8 5 7 5 d t L s c i t e n e G h c e t m E a i n e i B g u o D r D l a w r e d n a V. R r D e u n e v A l l a g u o D c M 8 4 6 3 3 — 0 0 2 t i n U 5 Z 5 S 2 V a i b m u o C l h s i t i r B , d r o f s t o b b A c i n i l C y r a n i r e t e V d r o f s t o b b A 4 2 5 x o B O P 0 X 0 K 0 S n a w e h c t a k s a S , e u g a H s c i t e n e G h c e t m E 8 4 1 x o B O P r e i s s u L d n a l l o R r D 0 R 1 H 0 J c e b é u Q , e r i o b i L - t n i a S e t t o l r a h C g n a r , 0 3 1 l l a H t t e r e v E r D 6 N 5 K 4 N o i r a t n O , d n u o S n e w O 4 R R y b t l o H r e g o R r D s e l b a t S b o R r D s i v a D. R r D a g n e r e i W d o R r D 5 B 1 L 9 L o i r a t n O , y r r e P t r o P 2 1 y w H 0 0 7 2 1 d t L t n a l p s n a r T o y r b m E I R D 0 9 5 x o B O P 0 S 0 M 0 T a t r e b A l , d l e i f s s o r C 2 H 3 W 4 N o i r a t n O , l e w o t s i L N 3 2 y a w h g i H 1 5 4 8 6 6 x o B r e k c e D m i J r D 0 P 2 R O V a i b m u o C l h s i t i r B , y a B l l i M 8 2 1 x o B O P l l i H n a i r B r D r e f s n a r T o y r b m E h s o t n I c M n a g r o M y r a G r D d t L e c i v r e S y r a n i r e t e V e c n i r P t s e W 9 3 x o B O P o i r a t n O , o r b m E 5. R R. d n a l s I d r a w d E e c n i r P , y r a e L O ' 0 V 1 B 0 C 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( 6 4 5 E 6 4 5 E 9 4 5 E 1 8 5 E 3 8 5 E 6 8 5 E 3 9 5 E 5 9 5 E 7 0 6 E 0 3 6 E 1 5 6 E A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C L 270/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 10. 1999 ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( r e l l i M n o D r D s t n a l p s n a r T k c o t s e v i L n w o d n u S 2 8 5 1 x o B O P 0 W 0 M 0 T a t r e b A l , y r u b s d D i n e h s y l w a P. V r D d r a s s a r B e r r e i P r D d r a l l i m é R d r a h c i R r D e t t o c i s s a M y u G r D é v u a S r e g o R r D r e n s e B c u L r D 5 C 6 K 7 S n a w e h c t a k s a S , n o o t a k s a S d t L s c i t e n e G h c e T s n a r T 5 6 2 8 x o B O P k o o c i t a o C e r i a n i r é t é v e u q i n i l C t s e u O n i a M e u r , 0 9 4 8 S 2 A 1 J c e b é u Q , k o o c i t a o C 5 2 P C 2 5 6 E 0 6 6 E c e b é u Q , e u g a z n o G e d s i u o L - t n i a S 0 3 P C , e l a p i c n i r P 4 8 O T 1 S 0 J s i u o L - t n i a S — e r i a n i r é t é V e u q i n i l C ) V I F ( 1 6 6 E 1 6 6 E e é v i r r A L ' é n e R r D b e e R k c a J r D t e u q s u o B l e i n a D r e h c o r u D n a e J r D r D r e t s i l l A c M. J. R r D n e z n a J. E. R r D t r o f e L o i r a M r D e l i d O - e t n i a S e r i a n i r é t é v l a t i p ô H 5 B 7 L 5 G c e b é u Q , i k s u o m R i e l i d O - e t n i a S e é t n o m , 8 1 7 s c i t e n e G n a i d a n a C l a r t n e C. e v A e i t s i r h C 1 0 6 9 L 2 A 1 R a b o t i n a M , k r i k l e S s i o ç n a r F - t n i a S g n a r d n a r G 5 2 4 1 8 1 5 x o B O P 9 A 7 S 2 J c e b é u Q , e h t n i c a y H - t n i a S. c n I q e t i v o B e c n a i l l A L ' ) V I F ( 3 3 7 E 3 3 7 E d t L p u o r G o y r b m E a t l A ) V I F ( 4 6 7 E 4 6 7 E 5 0 1 x o B , 2 1 e t i S , 4. R R. 4 L 4 M 2 T a t r e b A l , y r a g l a C 0 K 1 S 0 J c e b é u Q , n w o t s m O r e l a G e u r 9 4 4 , 5 1 P C 7 1 8 E 8 7 6 E 5 1 7 E 8 2 7 E y r d n a L d r a h c i R r D s e r i a n i r é t é V e d u o H t e y r d n a L ) V I F ( 7 2 8 E 7 2 8 E 2 A 6 P 6 G c e b é u Q , e l l i v a i r o t c i V a n g a p m a C e u r , 6 1 2 A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C 20. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 270/39 ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( u a e d u a b h T i e r r e i P r D c e b é u Q , m l a c t n o M - e d - s i x e l A - t n i a S y r d n a L e u r , 3 O T 1 K 0 J 0 B 3 X 0 J c e b é u Q , o s r u h T h t e b a z i l E e u r , 9 6 2 0 7 6 P C f f o k n e W n i t r a M r D. c n I l s e i g o o n h c e T e v i t c u d o r p e R k c o t s e v i L t l u a e n g i V é r d n A r D u a e v i r r o C y n b A r i l D y b n a r G e d e r i a n i r é t é v e u q i n i l C 9 C 8 G 2 J c e b é u Q , y b n a r G n i r e f f u D e u r , 6 7 5 r e i l l a V - t n i a S e r i a n i r é t é v e u q i n i l C n o i t a t S a l e d e u r , 0 4 4 0 J 4 R 0 G c e b é u Q , r e i l l a V - t n i a S 9 P C 2 K 5 B 3 T a t r e b A l ) O P S S ( 8 1 1 1 7 x o B O P , y r a g l a C 6 7 8 E 5 8 8 E 6 9 8 E 5 1 9 E l r e i t u o C s e u q c a J r D s i x e l A - t n i a S e r i a n i r é t é V e u q i n i l C 6 6 8 E d r a c i P s i u o L r D. c n I E T E ) N I F ( 3 3 9 E 3 3 9 E a l a h c e N t i v o d u L r D y r é D c r a M r D 0 A 1 X O G ) c e b é u Q ( , n a c s i t a B e t t o c i s s a M e u r. c n I E T E , 7 7 6 B 4 G 1 N o i r a t n O , h p l e u G. p r o C a d a n a C x e v o B c s e r C e l a d l l i H 4 8 5 K 2 T 1 G c e b é u Q , y r e l l i S s o m a S e d e u r , 5 1 2 1 e c n e r u a L e n n a z u S r D e r a d l i K e r i a n i r é t é v u a e r u B 0 C 1 K 0 J c e b é u Q , e s i o r b m A - t n i a S e r a d l i K e u r , 1 8 6 2 5 2 P C 5 Z 4 N 8 K o i r a t n O , e l l i v e l l e B n o r r e H n o R r D e c i v r e S y r a n i r e t e V i e t n u Q f o 5 y a B. R R. 3 3 9 E 3 5 9 E 1 6 9 E 9 7 9 E 6 A 3 R 5 G c e b é u Q , p u o L - u d - e r è i v i R e n i a t n o f a L e u r , 5 0 2 i n u q a P é n e R - n a e J r D p u o L - u d - e r è i v i R e d e r i a n i r é t é v e u q i n i l C 6 0 0 1 E A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( L 270/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 10. 1999 ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( e d u o H d n o m y a R r D s e r i a n i r é t é V e d u o H t e y r d n a L ) V I F ( 7 2 0 1 E 7 2 0 1 E e r r e i P - t S a r a b r a B r D 2 A 6 P 6 G c e b é u Q , e l l i v a i r o t c i V a n g a p m a C e u r , 6 1 2 e r r e i P - t S e r i a n i r é t é v e u q i n i l C e n n A - e t n i a S e u r , 3 8 1 2 H 4 L 5 G ) c e b é u Q ( i k s u o m R i 3 3 0 1 E e n a r C l e M r D c i n i l C y r a n i r e t e V n o t g n i s n e K 4 4 0 1 E r e k a t t i h W d r a h c i R r D d n a l s I d r a w d E e c n i r P , n o t g n i s n e K 0 1 x o B O P 0 M 1 B 0 C k c i w s n u r B w e N , y r u b s i l a S O E 3 A 0 E s c i t e n e G e m i t i r a M 2 # R R 3 1 1 1 E e l p m e S m a i l l i W l o r r E r D d a o R i n b o R 2 1 3 1 1 1 E s a r p u D d l a n y a R r D 1 B 5 N 2 B a i t o c S a v o N , o r u r T 0 R 1 H 0 J c e b é u Q , e r i o b i L - t n i a S d r a u o d E - t n i a S g n a r , 5 4 y l l e n n o D l e h c i M r D s e g r o e G - t n i a S e d e r i a n i r é t é v e u q i n i l C t l u a e r u s s e D e m i x a M r D 7 B 5 B 8 G c e b é u Q , n a e J - t n i a S c a L d r o N é h c a T , a m A l e i m a g a S e r i a n i r é t é v e u q i n i l C t n o P u d i n m e h C , 1 4 7 c e b é u Q , e c u a e B e d s e g r o e G - t n i a S t s E 0 3 1 e u r , 5 5 5 4 T 2 Y 5 G l a h c n e S l d o p o e L r D e n e s r A - t n i a S e r i a n i r é t é V e u q i n i l C O K 2 L 0 G ) c e b é u Q ( e n e s r A - t n i a S n o t l i m a H d i v a D r D 7 A 1 M 6 R a b o t i n a M , n e d r o M d t L s c i t e n e G o y r b m E t e e r t S n i a t n u o M 3 3 3 5 4 7 x o B O P 2 4 1 1 E 9 5 1 1 E 0 6 1 1 E 9 9 1 1 E 6 6 2 1 E 2. R R. A C A C A C A C A C A C A C A C A C A C ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( 20. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 270/41 ) 8 ( ) 7 ( 9 9 9 1 9 1. : ) 1 ( ) 4 ( i s g n b b u t S t r e b o R r D 3 N 4 G 1 N o i r a t n O , h p l e u G s e c i v r e S o y r b m E m u i l l i r T e v i r D s d n a H 9 9 t s e W. C r D d t L s t n a l p s n a r T a t r e b A l n r e h t r o N 3 1 2 d R e g n a R 9 1 3 2 5 7 3 3 2 R 5 A 8 T a t r e b A l , k r a P d o o w r e h S 0 7 2 1 E 4 6 3 1 E 9 G 4 S 4 N o i r a t n O , k c o t s d o o W t e e r t S s s e c n i r P 6 0 5 l l i H n a i r B r D r e f s n a r T o y r b m E l l i H e l p a M ) V I F ( 8 6 3 1 E 8 6 3 1 E d r a W. P l y r r a D r D 8 B 1 T 2 B a i t o c S a v o N , h s i n o g i t n A t e e r t S e n r o h t w a H 8 8 2 2 J 6 H 1 N o i r a t n O , h p l e u G e t n a l P e r i a l C r D 5. R R. 9 3 4 1 E 2 0 0 T E S N A C A C A C A C A C ) 6 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 (


title: Regulamento (CE) n° 2138/1999 da Comissão, de 7 de Outubro de 1999, que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio

text: L 262/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 8. 10. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 2138/1999 DA COMISSÃO de 7 de Outubro de 1999 que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum dos mercados no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), e, nomeadamente, o n. o 2 do seu artigo 13. o, (1) (2) (3) Considerando que, nos termos do artigo 13. o do Regula- mento (CEE) n. o 1766/92, a diferença entre as cotações ou os preços referidos no artigo 1. o deste regulamento e os preços desses produtos na Comunidade pode ser coberta por uma restituição à exportação; Considerando que as restituições devem ser fixadas aten- dendo aos elementos referidos no artigo 1. o do Regula- mento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regula- mento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2513/98 (4); Considerando que, no que respeita às farinhas, às sêmolas de trigo ou de centeio, a restituição aplicável a esses produtos deve ser calculada tendo em conta a quantidade de cereais necessária ao fabrico dos produtos considerados; que essas quantidades foram fixadas no Regulamento (CE) n. o 1501/95; (4) (5) (6) (7) Considerando que a situação do mercado mundial ou as exigências específicas de certos mercados podem tornar necessária a diferenciação da restituição para certos produtos, conforme o seu destino; Considerando que a restituição deve ser fixada uma vez por mês; que ela pode ser alterada; Considerando que a aplicação dessas modalidades à situação actual do mercado no sector dos cereais e, nomeadamente, as cotações ou preços desses produtos na Comunidade e mercado mundial, implica a fixação da restituição ao nível dos montantes constantes do anexo; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o As restituições à exportação dos produtos referidos nas alíneas a), b) e c) do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, com excepção do malte, são fixadas no nível dos montantes constantes do anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 8 de Outubro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 7 de Outubro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. 8. 10. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 262/11 ANEXO do regulamento da Comissão, de 7 de Outubro de 1999, que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos cereais, das farinhas, dos grumos e das sêmolas de trigo ou de centeio Código do produto Destino (1) (Em EUR/t) Montante das restituições Código do produto Destino (1) (Em EUR/t) Montante das restituições 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 01 — — (1) Os destinos são identificados do seguinte modo: 01 todos os países terceiros, 02 outros países terceiros, 03 Suíça, Liechtenstein. — 0 — 20,50 0 53,50 0 — 20,00 0 — — — — — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 41,80 39,00 36,00 33,25 31,00 — — 87,00 — — 15,00 (2) 13,40 (2) — 15,00 (2) — (2) Se este produto contiver sêmolas aglomeradas, não será concedida nenhuma restituição. NB: As zonas são delimitadas pelo Regulamento (CEE) n. o 2145/92 da Comissão (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: Komission asetus (EY) N:o 2134/1999, annettu 7 päivänä lokakuuta 1999, asetuksen (EY) N:o 921/1999 muuttamisesta markkinoilta vedettyjen ja Kosovon asukkaille jaettujen hedelmien ja vihannesten kuljetuskustannusten korvaamisen osalta

eurovoc_concepts:
Kosovo
freight rate
fresh fruit
fresh vegetable
refugee
withdrawal from the market

text: 8. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 262/3 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2134/1999, annettu 7 päivänä lokakuuta 1999, asetuksen (EY) N:o 921/1999 muuttamisesta markkinoilta vedettyjen ja Kosovon asukkaille jaet- tujen hedelmien ja vihannesten kuljetuskustannusten korvaamisen osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 5) tetaan. Tästä syystä asetusta (EY) N:o 921/1999 olisi täydennettävä tällä säännöksellä. Komission on tarpeen seurata tarkkaan jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 659/97 18 artiklan nojalla toteut- tamia erityistoimenpiteitä. ottaa huomioon hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkina- järjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999 (2), ja erityisesti sen 30 artiklan 7 kohdan, 6) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat hedelmien ja vihannesten hallintokomitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1) 2) 3) 16 päivänä huhtikuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 659/97 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 729/1999 (4), säädetään asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan interventiojärjestelmän ja erityisesti mark- kinoilta vedettyjen tuotteiden yhteisön ulkopuolella humanitaarisena apuna annettavan ilmaisjakelun osalta samoin kuin näiden tuotteiden poistamispaikan ja yhtei- söstä poistumispaikan välisten kuljetuskustannusten korvaamisen osalta. Asetuksessa (EY) N:o 921/1999 (5) säädetään markki- noilta vedettyjen hedelmien ja vihannesten jakelua Kosovon pakolaisille koskevista erityistoimenpiteistä. Lukuisat pakolaiset ovat jo palanneet Kosovoon, ilman että heidän hädänalainen tilanteensa olisi maakuntaan paluun seurauksena päättynyt, ja lukuisat maakunnan asukkaat ovat samassa hädänalaisessa tilanteessa. Mark- kinoilta vedettyjen tuotteiden jakelu asukkaille olisi siksi sallittava. Jotta oikeus asetuksessa (EY) N:o 921/1999 säädettyihin pakolaisille suunnattuihin erityistoimenpi- teisiin säilyisi ja jotta sitä voitaisiin laajentaa koskemaan tämän alueen kaikkia asukkaita, olisi ilmaisu ”Kosovon pakolaisille” korvatttava ilmaisulla ”Kosovon asukkaille”. 4) Näiden väestönosien auttamisen helpottamiseksi olisi korvattava myös yhteisöstä poistumispaikan ja jakelu- paikan väliset kuljetuskustannukset kunnes toisin ilmoi- 1 artikla Korvataan asetuksen (EY) N:o 921/1999 nimessä ja 1 artiklassa ilmaisu ”Kosovon pakolaisille” ilmaisulla ”Kosovon asukkaille”. 2 artikla Lisätään uusi 1 a artikla asetuksen (EY) N:o 921/1999 1 artiklan jälkeen seuraavasti. ”1 a artikla 1. Poiketen siitä, miten asetuksen (EY) N:o 659/97 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virk- keessä säädetään, 1 artiklassa tarkoitettujen toimien osalta kuljetuskustannusten korvaamisessa huomioon otettava välimatka on poistumispaikan ja sen paikan välinen matka, jossa tuotteet toimitetaan Kosovon asukkaille ja heitä vastaanottaville perheille. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 659/97 18 artiklan nojalla toteuttamansa erityis- toimenpiteet, jotta varmistuttaisiin edellä 1 artiklassa tarkoi- tettujen toimenpiteiden oikeasta täytäntöönpanosta. ” (1) EYVL L 297, 21. 11. 1996, s. 1. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 80. (3) EYVL L 100, 17. 4. 1997, s. 22. (4) EYVL L 93, 8. 4. 1999, s. 11. (5) EYVL L 114, 1. 5. 1999, s. 46. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. L 262/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 10. 1999 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 7 päivänä lokakuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen


title: Transportleistungsverkehr : EU bleibt an erster Stelle und verbessert ihre Bilanz gegenüber Drittländern 1997.

eurovoc_concepts:
EU Member State
Japan
United States
air transport
carriage of passengers
maritime transport
third country
transport market
transport statistics