title: 1999/831/EF: Kommissionens beslutning af 26. oktober 1999 om de af Kongeriget Nederlandene meddelte nationale bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af pentachlorphenol (PCP) (meddelt under nummer K(1999) 3419) (EØS-relevant tekst.) (Kun den nederlandske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Netherlands
chemical product
dangerous substance
marketing restriction
national law

text: 22. 12. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 329/15 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 26. oktober 1999 om de af Kongeriget Nederlandene meddelte nationale bestemmelser om begr(cid:230)nsning af markedsfłring og anvendelse af pentachlorphenol (PCP) (meddelt under nummer K(1999) 3419) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (E(cid:216)S-relevant tekst) (1999/831/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 95, stk. 6, og ud fra fłlgende betragtninger: a) tr(cid:230) ikke til behandling af tr(cid:230). Dog m(cid:229) behandlet anvendes inde i bygninger eller til fremstilling af beholdere, der skal anvendes til dyrkning, eller til fremstilling af emballage, som kan komme i kontakt med varer, som er bestemt til konsum og/eller foder b) til impr(cid:230)gnering af fibre og sv(cid:230)re tekstilvarer, som ikke er bestemt til bekl(cid:230)dning eller til indendłrsdeko- ration I. SAGSFREMSTILLING c) som syntese- og/eller omdannelsesdel cesser i industripro- 1. F(cid:230)llesskabets lovgivning: Direktiv 91/173/E(cid:216)F (1) R(cid:229)dets direktiv 76/769/E(cid:216)F af 27. juli 1976 om indbyr- des tiln(cid:230)rmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begr(cid:230)nsning af mar- kedsfłring og anvendelse af visse farlige stoffer og pr(cid:230)pa- rater (1), senest (cid:230)ndret ved direktiv 1999/77/EF (2), inde- holder bestemmelser om forbud mod og begr(cid:230)nsning af anvendelsen af visse farlige stoffer og pr(cid:230)parater. Direktiv 76/769/E(cid:216)F (cid:230)ndres j(cid:230)vnligt med henblik p(cid:229) at supplere bilaget med yderligere stoffer, som er farlige for menne- sker og miljł. (2) R(cid:229)dets direktiv 91/173/E(cid:216)F (3) om niende (cid:230)ndring af direktiv 76/769/E(cid:216)F harmoniserer markedsfłringen og anvendelsen af pentachlorphenol (i det fłlgende ben(cid:230)vnt PCP) og salte og estere heraf. Direktiv 91/173/E(cid:216)F inde- holder forbud mod markedsfłring og anvendelse af PCP og af salte og estere heraf i stoffer eller pr(cid:230)parater i kon- centrationer p(cid:229) 0,1 % v(cid:230)gtprocent eller derover. (3) Der er dog fastsat fire undtagelser. Anvendelsen af PCP og forbindelser heraf er tilladt i industrianl(cid:230)g: (1) EFT L 262 af 27. 9. 1976, s. 201. (2) EFT L 207 af 6. 8. 1999, s. 18. (3) EFT L 85 af 5. 4. 1991, s. 34. d) til restaurering p(cid:229) stedet (hvortil den berłrte med- lemsstat kan give tilladelse i konkrete tilf(cid:230)lde) af bj(cid:230)lke- og murv(cid:230)rk, der er angrebet af »dry rot fun- gus« og »cubic rot fungus«, og i bygningsv(cid:230)rker med kulturel eller historisk v(cid:230)rdi. Under alle omst(cid:230)ndigheder skal det totale indhold af hexachlordibenzoparadioxin (H6CDD) i PCP, der anven- des som s(cid:229)dan eller som bestanddel af pr(cid:230)parater, der benyttes i henhold til ovenn(cid:230)vnte undtagelsesbestemmel- ser, v(cid:230)re under 4 milliontedele (ppm). De berłrte stoffer og pr(cid:230)parater m(cid:229) kun markedsfłres i emballager, som kan rumme mindst 20 liter, de m(cid:229) ikke s(cid:230)lges til offent- ligheden, og emballagen skal v(cid:230)re forsynet med teksten »Forbeholdt industriel og erhvervsm(cid:230)ssig brug«. (4) I henhold til direktivet skal disse undtagelsesbestemmelser revurderes senest tre (cid:229)r efter direktivets iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse p(cid:229) grundlag af udviklingen inden for viden og teknik. Den fłrste revurdering af direktivet fandt sted i 1995. Efter en r(cid:230)kke drłftelser i arbejdsgruppen om begr(cid:230)nsning af markedsfłring og brug af farlige stoffer og pr(cid:230)parater blev det besluttet ikke at (cid:230)ndre direktiv 76/769/E(cid:216)F for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r PCP, da arbejdsgruppen var af den opfattel- se, at vurderingen af mulige erstatningsstoffer ikke havde fłrt til acceptable resultater og kr(cid:230)vede en n(cid:230)rmere undersłgelse. L 329/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 22. 12. 1999 (5) Denne undersłgelse blev afsluttet i 1998, da en ny revur- dering fłrte til vedtagelsen af Kommissionens direktiv 1999/51/EF (4), som bl. a. tilpasser bestemmelserne om PCP og salte og estere heraf til den tekniske udvikling. I henhold til de (cid:230)ndrede bestemmelser m(cid:229) PCP og salte og estere heraf ikke markedsfłres i stoffer eller pr(cid:230)parater i koncentrationer p(cid:229) 0,1 v(cid:230)gtprocent eller derover. Dette betyder, at det er forbudt at anvende stoffer og pr(cid:230)para- ter, som indeholder fors(cid:230)tligt tilsat PCP og salte og estere heraf. De nye bestemmelser skal anvendes fra 1. septem- ber 2000. Undtagelsesvis kan Frankrig, Irland, Portugal, Spanien og Det Forenede Kongerige forts(cid:230)tte med at anvende den tidligere lovgivning indtil den 31. december 2008. 2. Nationale ordninger (6) De nederlandske bestemmelser om PCP er fastlagt i fire forskellige lovtekster: lov om bek(cid:230)mpelsesmidler (»Be- strijdningsmiddelenwet«) fra 1962 (5), kapitel IX »Tr(cid:230) og kork« i bekendtgłrelse (»Regeling«) om emballage og for- brugsgoder fra 1980 (6), bekendtgłrelse (»Besluit«) af 18. august 1992, udstedt i henhold til artikel 24 i lov om mijlłfarlige stoffer fra 1992 (7), og bekendtgłrelse om pentachlorphenol i henhold til lov om varer (»Warenwet- regeling pentachloorfenol«) af 11. februar 1994 (8). et generelt indeholder (7) Den nederlandske lov om bek(cid:230)mpelsesmidler fra 1962 og bekendtgłrelsen om sammens(cid:230)tning, klassificering, emballering og m(cid:230)rkning af bek(cid:230)mpelsesmidler (»Be- schikking, samenstelling, indeling, verpakking en etikette- ring bestrijdingsmiddelen«) af 22. februar 1980 (i det fłl- gende ben(cid:230)vnt SIVEB-bekendtgłrelsen) (9) med senere (cid:230)ndringer forbud mod de p(cid:229)g(cid:230)ldende stoffer, kombineret med en ordning med individuelle godkendelser. Lov om bek(cid:230)mpelsesmidler omfatter plantebeskyttelsesmidler og bek(cid:230)mpelsesmidler uden for landbruget (artikel 1, stk. 1, litra f), som ikke m(cid:229) leveres, besiddes, oplagres, markedsfłres eller anven- des i Nederlandene, medmindre de er godkendt i henhold til loven (artikel 2, stk. 1). I artikel 3, stk. 1, defineres de generelle betingelser, skal opfylde, for at det kan godkendes (bl. a. at det ikke m(cid:229) have nogen skadelig virkning for menneskers sundhed og for grundvandet og ingen uacceptable virkninger for mil- jłet). som et bek(cid:230)mpelsesmiddel (tilladelser), sesmidler. Det danner grundlag for de efterfłlgende god- som den kompetente minister kendelser udsteder vedrłrende anvendelse af bek(cid:230)mpelsesmidler, der falder ind under lov om bek(cid:230)mpelsesmidler. Med hensyn til PCP er der i SIVEB-bekendtgłrelsen fastsat et maksimumindhold af visse urenheder: hexachlor- benzen 1 g/kg, hexachlordibenzoparadioxiner 10 mg/kg (= 10 ppm), heptachlordibenzoparadioxiner (100 mg/ kg), (1 g/kg), chlorerede dibenzofuraner (500 mg/kg). Alle godkendelser til tr(cid:230)behandling med produkter, der indeholder PCP, var udlłbet i 1989. Den sidste tilbagev(cid:230)rende godkendelse for behandling af teks- tiler udlłb i 1992. trichlorphenol fra (9) Bekendtgłrelsen om emballage og forbrugsgoder 1980 indeholder bl. a. en bestemmelse om, at tr(cid:230) og kork, der anvendes til emballage eller som forbrugsgoder, skal fremstilles ved hj(cid:230)lp af stoffer, som er n(cid:230)vnt i bila- get til bekendtgłrelsen om emballage og forbrugs- goder (10). R(cid:229)varer og hj(cid:230)lpestoffer m(cid:229) ikke anvendes p(cid:229) anden m(cid:229)de end den i bilaget n(cid:230)vnte. PCP og salte og estere heraf er ikke opfłrt p(cid:229) listen over tilladte tr(cid:230)be- skyttelsesmidler og kan derfor ikke anvendes. (10) Bekendtgłrelsen i henhold til artikel 24 i lov om miljł- farlige stoffer fra 1992 indeholder et generelt forbud mod markedsfłring og anvendelse af PCP og salte og estere heraf, uanset form(cid:229)let, hvis koncentrationen heraf oversti- ger 0,1 %. Der gives undtagelser for anvendelsen af disse lukkede industriproces- stoffer som mellemprodukter i systemer p(cid:229) den betingelse, at der ikke er nogen emis- sion, og at indholdet af hexachlordibenzoparadioxin er under 4 ppm, I bekendtgłrelsen er der endvidere fastsat et fuldst(cid:230)ndigt forbud mod salg til private forbrugere, en minimums- beholderstłrrelse p(cid:229) 20 liter og et krav om, at emballa- gen skal v(cid:230)re forsynet med fłlgende tekst: »Forbeholdt industriel og erhvervsm(cid:230)ssig brug«. laboratorieundersłgelser. samt til (11) I bekendtgłrelsen i henhold til lov om varer fra 1994 er det fastsat, at varer, der er behandlet med PCP, ikke m(cid:229) markedsfłres i Nederlandene, hvis de indeholder mere end 5 mg/kg PCP. (8) SIVEB-bekendtgłrelsen (som er en ministeriel bekendt- głrelse) er baseret p(cid:229) lov om bek(cid:230)mpelsesmidler og fastl(cid:230)gger det tilladte indhold af aktivstoffer i bek(cid:230)mpel- (4) EFT L 142 af 5. 6. 1999, s. 22. (5) Nederlandske lovtidende 1962, nr. 288, som (cid:230)ndret ved lov af 15. december 1994, Nederlandske lovtidende 1995, nr. 4. (6) Nederlandske lovtidende 1980, nr. 18. (7) Nederlandske lovtidende 1992, nr. 455. (8) Nederlandske lovtidende 1994, nr. 35. (9) Nederlandske lovtidende 1980, nr. 43. 3. Sammenligning mellem de nationale bestemmelser og direktiv 91/173/E(cid:216)F (12) En sammenligning af EU’s bestemmelser og de nederland- ske bestemmelser viser, at de nationale bestemmelser er mere restriktive p(cid:229) et v(cid:230)sentligt punkt: markedsfłringen og anvendelsen af stoffer eller pr(cid:230)parater, som indehol- der PCP og salte og estere heraf, til behandling af tr(cid:230) og (10) Nederlandske lovtidende 1979, nr. 558. 22. 12. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 329/17 impr(cid:230)gnering af fibre og sv(cid:230)re tekstilvarer, som er tilladt i henhold til EF’s direktiv, er ikke tilladt i Nederlandene. (18) Irland meddeler Kommissionen, at det ikke har nogen indvendinger mod anmodningen fra de nederlandske myndigheder. (13) P(cid:229) den anden side er de nederlandske bestemmelser potentielt mindre restriktive end bestemmelserne i EF’s direktiv, for s(cid:229) vidt som lov om bek(cid:230)mpelsesmidler fra 1962 ikke klart afgr(cid:230)nser de anvendelsesomr(cid:229)der, for hvilke der kan gives godkendelse. Denne afgr(cid:230)nsning fin- der sted i de individuelle godkendelser. De nederlandske myndigheder vil derfor kunne godkende anvendelsen af PCP til form(cid:229)l, som ikke er tilladt i henhold til direktiv 91/173/E(cid:216)F. Ydermere er gr(cid:230)nsev(cid:230)rdien for hexachlor- dibenzoparadioxin i PCP (som teoretisk kunne godkendes til anvendelse) p(cid:229) 10 ppm og dermed hłjere end den i direktivet fastsatte gr(cid:230)nsev(cid:230)rdi p(cid:229) 4 ppm. (14) Som tidligere n(cid:230)vnt er bestemmelserne i direktiv 76/769/E(cid:216)F vedrłrende PCP blevet (cid:230)ndret ved direktiv 1999/51/EF, og de skal anvendes af Nederlandene fra den 1. september 2000. Den nederlandske lovgivning, for hvilken der er anmodet om godkendelse i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4, er i overensstemmelse med de nye EF-bestemmelser. II. PROCEDURE (15) Direktiv 91/173/E(cid:216)F blev vedtaget den 21. marts 1991. Medlemsstaterne skulle inden den 1. juli 1992 s(cid:230)tte de nłdvendige nationale bestemmelser i kraft for at efter- komme direktivet (artikel 2, stk. 2). (16) Ved brev af 21. januar 1992 meddelte Nederlandenes faste repr(cid:230)sentant Kommissionen, at Nederlandene fandt det nłdvendigt at opretholde eller vedtage mere restrik- tive nationale bestemmelser, jf. den tidligere artikel 100 A, stk. 4 i EF-traktaten, om anvendelsen af PCP til behand- ling af tr(cid:230) og impr(cid:230)gnering af fibre og sv(cid:230)re tekstiler (punkt 23, litra a) og b), i bilaget til direktiv 91/173/E(cid:216)F) for at beskytte miljłet og den offentlige sundhed. Ved brev af 30. marts 1992 notificerede Nederlandenes faste repr(cid:230)sentation et udkast til bekendtgłrelse om PCP, udstedt i henhold til lov om varer, som indeholder forbud mod markedsfłring og brug af varer behandlet med PCP, og anmodede om bekr(cid:230)ftelse af disse bestemmelser i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4. (19) Danmark stłtter den nederlandske anmodning og er enigt med Nederlandene i, at PCP udgłr en fare for menneskers sundhed og for miljłet. Efter Danmarks opfattelse er et totalt forbud mod PCP den eneste acceptable lłsning. Ogs(cid:229) Danmark forbeholder sig ret til at anvende stren- gere nationale bestemmelser. (20) Tyskland stłtter Nederlandenes synspunkt og henviser i den forbindelse til sin egen anmodning i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4. (21) Frankrig mods(cid:230)tter sig Nederlandenes anmodning. Ifłlge de franske myndigheders vurdering er den nederlandske myndigheders begrundelse utilstr(cid:230)kkelig, de nationale bestemmelser overholder ikke proportionalitetsprincippet, og de łkonomiske konsekvenser for det indre markeds funktion og for handelen med tredjelande er betydelige. (22) Spanien er af den opfattelse, at de restriktioner, der er fastsat ved direktiv 91/173/E(cid:216)F, er tilstr(cid:230)kkelige til at sikre beskyttelsen af miljłet og forbrugersundheden. En positiv reaktion p(cid:229) den nederlandske anmodning ville for- styrre ligev(cid:230)gten til skade for fuldfłrelsen af det indre marked. Efter Spaniens opfattelse er en generel revision af direktivet den mest fornuftige lłsning p(cid:229) problemet. (23) Gr(cid:230)kenland mener, at direktiv 91/173/E(cid:216)F błr gennem- fłres korrekt af alle medlemsstater, da virkningerne af nationale foranstaltninger p(cid:229) det indre marked er betyde- lige. Nationale foranstaltninger er kun berettigede, hvis det kan dokumenteres, at den i direktivet fastsatte beskyt- telse af miljłet og forbrugerne ikke er tilstr(cid:230)kkelig. (24) Portugal tvivler p(cid:229), at de nederlandske bestemmelser er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, da undtagelserne i direktivet var blevet anset for nłdvendige, fordi der ikke var nogen sikrere og lige s(cid:229) effektive alter- nativer. Portugal mener ikke, at der skal indfłres en und- tagelsesordning for Nederlandene, da de nederlandske myndigheder ikke har forelagt nogen begrundelse, som ikke var kendt, da direktivet blev vedtaget. (17) Ved brev af 27. april 1992, efterfulgt af et brev af 26. juni 1992, anmodede Kommissionen de łvrige medlems- stater om at udtale sig om den nederlandske anmodning om tilladelse til at anvende strengere nationale bestem- melser om PCP. Kommissionen modtog svar fra syv med- lemsstater: Irland, Danmark og Tyskland stłtter Nederlan- denes anmodning, mens Frankrig, Spanien, Gr(cid:230)kenland og Portugal mods(cid:230)tter sig den. (25) Ved brev af 23. september 1993 meddelte Kommissionen til bekendt- de nederlandske myndigheder, at udkastet głrelsen om PCP i henhold til lov om varer, s(cid:229)ledes som den var notificeret af Nederlandene den 30. marts 1992, efter Kommissionens opfattelse ikke faldt ind under harmoniseringsbestemmelserne i direktiv 91/173/E(cid:216)F. Udkastet til bekendtgłrelsen vedrłrte udelukkende varer L 329/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 22. 12. 1999 behandlet med PCP. Ved brev af 4. marts 1994 meddelte Nederlandene, at det modsatte sig denne fortolkning. Domstolen stłttede dog Kommissionens synspunkt i dom af 1. oktober 1998, hvori det hedder: »Artikel 1, stk. 1, i direktiv 76/769, som (cid:230)ndret ved direktiv 91/173, finder ikke anvendelse p(cid:229) produkter, der er blevet behandlet med PCP, salte og estere heraf eller med et pr(cid:230)parat, der er fremstillet af dette stof, s(cid:229)ledes at medlemsstaterne principielt selvst(cid:230)ndigt kan fasts(cid:230)tte gr(cid:230)nse- v(cid:230)rdier for s(cid:229)danne produkter« (11). fortsat (26) Ved brev af 8. november 1995 meddelte Kommissionen de nederlandske myndigheder, at Kommissionen i anled- ning af notifikationen af 21. januar 1992 ville foretage en vurdering af risikoen for mennesker og miljł af PCP og produkter til erstatning for PCP. Vurderingen forven- tedes afsluttet i 1998 og kunne, hvis det skłnnedes nłd- vendigt, fłre til en tilpasning af EF-direktivet. Under disse omst(cid:230)ndigheder ikke hen- sigtsm(cid:230)ssigt at tr(cid:230)ffe en endelig beslutning om den af Nederlandene forelagte notifikation. fandt Kommissionen det (27) Evalueringsproceduren blev afsluttet i 1998 og fłrte til vedtagelsen af direktiv 1999/51/EF om tilpasning af bestemmelserne om PCP i direktiv 76/769/E(cid:216)F (se kapitel I ovenfor). ˘ndringsdirektivet oph(cid:230)vede i princippet den undtagelsesordning for behandling af tr(cid:230) og tekstiler, som oprindeligt var inkluderet i EF’s direktiv. (28) Den 1. maj 1999 tr(cid:229)dte Amsterdam-traktaten om (cid:230)ndring af traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union, trakta- terne om oprettelse af De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskaber og visse tilknyttede akter, som blev undertegnet i Amsterdam den 2. oktober 1997, i kraft. Ved brev af 22. september 1999 meddelte Kommissionens Generalsekretariat de nederlandske myndigheder, at deres notifikation vedrł- rende markedsfłring og anvendelse af PCP ville blive vur- deret p(cid:229) grundlag af traktatens nye bestemmelser. III. VURDERING 1. G(cid:230)ldende bestemmelser (30) Amsterdam-traktaten indeholder ikke specifikke over- gangsbestemmelser om reglerne for notifikationer foreta- get inden denne traktats ikrafttr(cid:230)den, s(cid:229)som den neder- landske notifikation, som er genstand for denne beslut- ning. (31) Da der ikke er nogen specifikke bestemmelser om forl(cid:230)n- gelse af anvendelsen af de tidligere bestemmelser i artikel 100 A, stk. 4, i EF-traktaten, betragtes disse bestemmelser som oph(cid:230)vet fra den dag, hvor de nye bestemmelser tr(cid:229)dte i kraft (1. maj 1999). I stedet finder de nye bestem- melser i traktaten anvendelse ved behandlingen af denne notifikation straks fra denne dato. 2. Vurdering af, om betingelserne for at anvende traktatens undtagelsesbestemmelse er opfyldt (32) Form(cid:229)let med den notifikation, som de nederlandske myndigheder forelagde den 21. januar 1992, er at f(cid:229) til- ladelse til at opretholde visse nationale bestemmelser, som er uforenelige med direktiv 91/173/E(cid:216)F, som er en harmoniseringsforanstaltning, der er vedtaget p(cid:229) grundlag af den tidligere artikel 100 A (den nuv(cid:230)rende artikel 95) i EF-traktaten. (33) Traktatens artikel 95, stk. 4, har fłlgende ordlyd: »Hvis en medlemsstat, efter at R(cid:229)det eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nłd- vendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrłrer miljłbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljłet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdel- se. « (34) Direktiv 91/173/E(cid:216)F blev vedtaget den 21. marts 1991. Medlemsstaterne skulle s(cid:230)tte de nłdvendige nationale bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet inden den 1. juli 1992. Nederlandene underrettede Kommissio- nen om bestemmelserne i de nationale bekendtgłrelser, som Nederlandene agtede at opretholde, den 21. januar 1992, dvs. inden den dato, der er fastsat for iv(cid:230)rks(cid:230)ttel- sen af de nationale bestemmelser om gennemfłrelse af direktivet. (29) Amsterdam-traktaten har i v(cid:230)sentlig grad (cid:230)ndret bestem- melserne i artikel 100 A i traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, idet stk. 3, 4 og 5 i denne artikel er blevet erstattet af otte nye stykker, som er nummereret fra 3-10. P(cid:229) grund af den nye nummerering af artiklerne er den s(cid:229)ledes (cid:230)ndrede artikel blevet til artikel 95 i trak- taten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab. (11) Sag C-127/97, pr(cid:230)mis 31. (35) De p(cid:229)g(cid:230)ldende nederlandske bestemmelser, der er fastsat i lov om bek(cid:230)mpelsesmidler, blev vedtaget i 1962. Samt- lige godkendelser for anvendelse af PCP til tr(cid:230)behandling var udlłbet inden 1989. Den 26. maj 1989 blev det besluttet, at den sidste godkendelse for behandling af tekstiler med PCP-estere skulle udlłbe den 1. juli 1992. De mere restriktive bestemmelser om anvendelsen af PCP til behandling af tr(cid:230) og tekstiler var s(cid:229)ledes blevet ved- taget, inden direktiv 91/173/E(cid:216)F blev vedtaget (21. marts 1991). 22. 12. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 329/19 (36) Der er s(cid:229)ledes grund til at betragte det i traktatens artikel 95, stk. 4, fastsatte krav om, at notificerede nationale bestemmelser, som en medlemsstat anmoder om tilladelse til at opretholde efter gennemfłrelsen af en harmonise- ringsforanstaltning, skal v(cid:230)re vedtaget inden vedtagelsen som af den p(cid:229)g(cid:230)ldende harmoniseringsforanstaltning, opfyldt i det foreliggende tilf(cid:230)lde. (37) Endvidere notificerede de nederlandske myndigheder den 30. marts 1992 et udkast til en bekendtgłrelse om PCP i henhold til lov om varer, idet de anmodede om godken- delse af dette udkast i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4. Bekendtgłrelsen blev endeligt vedtaget den 11. februar 1994. Men som n(cid:230)vnt i det foreg(cid:229)ende kapi- falder bestemmelserne i denne nationale bekendt- tel głrelse harmoniseringsdirektivet 91/173/E(cid:216)F og er derfor ikke genstand for denne beslut- ning. under ikke ind (38) I lyset af ovenst(cid:229)ende mener Kommissionen, at Kongeri- get Nederlandenes anmodning om tilladelse til at fravige direktiv 91/173/E(cid:216)F som meddelt den 21. januar 1992 i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4, opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 95, stk. 4. 3. Vurdering af sagens realitet (39) I henhold til traktatens artikel 95 skal Kommissionen sikre sig, at alle betingelserne for, at en medlemsstat kan benytte de i denne artikel fastsatte undtagelsesmuligheder, er til stede. Kommissionen skal navnlig sikre sig, at de af medlemsstaten meddelte bestemmelser er begrundet i vig- tige behov, hvortil der henvises i EF-traktatens artikel 30, eller vedrłrende miljłbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljłet. Ydermere skal Kommissionen, hvis den skłnner, at disse foranstaltninger er berettigede, undersł- ge, om de er et middel til vilk(cid:229)rlig forskelsbehandling eller en skjult begr(cid:230)nsning af samhandelen mellem med- lemsstaterne, og om de udgłr en hindring for det indre markeds funktion (artikel 95, stk. 6). (40) De nederlandske myndigheder har begrundet deres anmodning med behovet for beskyttelse af miljłet og menneskers sundhed. Til stłtte for deres anmodning af 21. januar 1992 forelagde de nederlandske myndigheder en kort analyse af PCP’s virkninger p(cid:229) sundhed og miljł, korte resumØer i form af forklarende noter til g(cid:230)ldende nationale bestemmelser eller udkast hertil samt en r(cid:230)kke spłrgsm(cid:229)l fra parlamentsmedlemmer om markedsfłring og anvendelse af PCP med dertil hłrende svar. Efter tal- rige kontakter med Kommissionens tjenestegrene fore- lagde den nederlandske regering ved brev af 26. april 1994 yderligere fem rapporter (12) til stłtte for anmod- ningen om tilladelse til at fravige direktiv 91/173/E(cid:216)F. (41) Kommissionen bestilte en undersłgelse hos en ekstern konsulent, som skulle undersłge situationen i Nederlan- dene for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r forureningen med dioxiner og furaner og anvendelsen af PCP (13). Andre undersłgelser, som Kommissionen havde bestilt i forbindelse med lig- nende anmodninger fra Tyskland og Danmark, blev ogs(cid:229) benyttet. Desuden udarbejdede Kommissionen i forbin- delse med revurderingen af bestemmelserne i direktiv 91/173/E(cid:216)F en rapport om gennemfłrelsen af direktivet og mulighederne for at erstatte PCP med andre stof- fer (14), og den bestilte flere undersłgelser hos eksterne konsulenter ang(cid:229)ende risiciene ved anvendelse af PCP (15) og om mulighederne for at benytte andre stoffer til behandling af tr(cid:230) og tekstiler (16). Kommissionen konsul- terede Den Videnskabelige KomitØ for Toksicitet, (cid:216)kotok- sicitet og Miljł p(cid:229) grundlag af den seneste rapport om PCP-risici. KomitØen afgav udtalelse den 27. november 1998. (42) Det skal bem(cid:230)rkes, at denne intensive indsats fra Kom- missionens side for at finde frem til supplerende oplys- ninger, der kan begrunde opretholdelsen af de nederland- ske bestemmelser, i betragtning af den tidsramme, der er fastsat i artikel 95, stk. 6, og som ikke fandtes i den tid- ligere artikel 100 A, stk. 4, i henhold til hvilken Neder- landenes anmodning blev notificeret, ikke kan danne pr(cid:230)cedens for fremtiden. N(cid:229)r Kommissionen undersłger, om nationale foranstaltninger meddelt i henhold til arti- kel 95, stk. 4, er begrundet i et vigtigt behov, skal den henholde sig til »de grunde«, som medlemsstaten benytter som argument for opretholdelsen af de nationale bestem- traktatens melser. Dette betyder, at det bestemmelser p(cid:229)hviler den medlemsstat, der frems(cid:230)tter i henhold til (12) Integrated Criteria Document Chlorophenols. RIVM rapport nr. 710401013, august 1991. Assessment of the Integrated Criteria Document Chlorophenols. Konsulentrapport fra de Commissie voor de risicobevordeling van stoffen van de Gezondheidsraad van Nederland. Basisdocument dioxinen. RIVM rapport nr. 710401024, februar 1993. Emissies van dioxinen in Nederland. RIVM- og TNO-rapport nr. 770501003, april 1993. Besluit luchtemissies afvalverbranding. Almindelig bekendtgłrelse med forklarende note. (13) C. Rappe, Concerning Pentachlorophenol and Dioxins. Endelig rapport, Kemiska institutionen, milj(cid:246)kemi, Ume(cid:229) universitet, Ume(cid:229), december 1994. (14) Rapport til Kommissionen om pentachlorphenol (PCP), Bruxelles, den 14. december 1994. Rapporten blev udarbejdet efter hłring af samtlige medlemsstater og andre interesserede parter, som var ble- vet informeret via en meddelelse offentliggjort i EFT C 315 af 12. 11. 1994, s. 4. Tre rapporter udarbejdet af eksterne konsulenter blev ogs(cid:229) taget i betragtning. (15) Environmental Resources Management, Assessment of the Risks Posed by Pentachlorphenol (PCP) through the Exposure of Man and the Environment to Dioxins, endelig rapport, London, decem- ber 1997. (16) Konsulentfirmaet »Cabinet Paracelse« har udarbejdet risikoanalyser og rapporter om muligheden for at anvende fem andre stoffer til behandling af tr(cid:230) og tekstiler til erstatning for PCP. De endelige rapporter blev forelagt i september 1998. L 329/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 22. 12. 1999 anmodningen, at bevise, at foranstaltningerne er beretti- gede. I betragtning af den procedure, der er fastsat i arti- kel 95, m(cid:229) Kommissionen normalt begr(cid:230)nse sig til at undersłge, om de af medlemsstaten forelagte oplysninger er relevante, uden selv at forsłge at tilvejebringe oplys- ninger, der kan tjene som bevis for, at foranstaltningerne er berettigede. (45) For at hindre forurening af de forskellige dele af vandmil- jłet, som kan berłres af udledninger af PCP, er der fastsat gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier herfor i R(cid:229)dets direktiv 86/280/E(cid:216)F af 12. juni 1986 om gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier og kvalitetsm(cid:229)ls(cid:230)tninger for udledning af visse farlige stoffer, der er opfłrt p(cid:229) liste I i bilaget til direktiv 76/464/E(cid:216)F (21). 3. 1. Vurdering af, om foranstaltningerne er begrundet i vigtige behov 3. 1. 1. PCP (cid:151) generelle oplysninger (43) PCP er et syntetisk fremstillet kemisk stof, som anerken- des som v(cid:230)rende farligt for b(cid:229)de mennesker og miljł. Klassificeringen og etiketteringen af PCP er harmoniseret p(cid:229) EF-niveau i overensstemmelse med R(cid:229)dets direktiv 67/548/E(cid:216)F af 27. juni 1967 om klassificering, emballe- ring og etikettering af farlige stoffer (17), senest (cid:230)ndret ved direktiv 99/33/EF (18). PCP er klassificeret som: (cid:151) kr(cid:230)ftfremkaldende i kategori 3, dvs. som et stof, der giver anledning til bet(cid:230)nkelighed, da det muligvis kan fremkalde kr(cid:230)ft hos mennesker, men for hvilket der ikke foreligger tilstr(cid:230)kkelige oplysninger til en fyldest- głrende vurdering. Der foreligger dokumentation fra relevante dyreforsłg, men det giver ikke tilstr(cid:230)kkeligt grundlag for at placere stoffet i kategori 2. Stoffet m(cid:230)rkes med risikos(cid:230)tning R 40 »Mulighed for varig skade p(cid:229) helbred« (cid:151) meget giftigt ved ind(cid:229)nding og m(cid:230)rket med R 26: »Meget giftig ved ind(cid:229)nding« (46) PCP indeholder farlige urenheder, bl. a. op til 0,1 % polychlordibenzodioxiner og 1-5 % polychlorerede phe- noxyphenoler. PCP selv og de n(cid:230)vnte urenheder er (cid:229)rsag til, at der dagligt slipper dioxiner ud i miljłet. Det sker, n(cid:229)r PCP-behandlede produkter uds(cid:230)ttes for sollys, og n(cid:229)r de efter endt brug forbr(cid:230)ndes. PCP i slam fra rensnings- anl(cid:230)g er ogs(cid:229) en kilde til dioxinudledning. (47) PCP anvendes som: (cid:151) tr(cid:230)behandlingsmiddel (fungicid og middel mod bl(cid:229)- splint), (cid:151) impr(cid:230)gneringsmiddel i tekstilindustrien (fungicid) (cid:151) baktericid ved garvning af l(cid:230)der og i papirmasseindu- strien (cid:151) blłddyrgift inden for behandling af industrispilde- vand, navnlig af kłlevand og undertiden som (cid:151) steriliseringsmiddel. (48) PCP er p(cid:229) grund af sin giftighed omfattet af restriktioner i mere end 30 lande. (cid:151) giftig ved kontakt og ved indtagelse og m(cid:230)rket med R 24/25: »Giftig ved hudkontakt og ved indtagelse« 3. 1. 2. Nederlandenes standpunkt (cid:151) lokalirriterende for łjnene, m(cid:230)rket med (cid:229)ndedr(cid:230)tsorganerne og huden« 36/37/38: R luftvejene og huden og łjnene, »Irriterer (49) I meddelelsen af 21. januar 1992 anfłrer de nederlandske myndigheder, at de strengere nationale bestemmelser er begrundet i vigtige behov, som vedłrer miljłbeskyttelse og menneskers sundhed. (cid:151) farlig for miljłet og m(cid:230)rket med R 50/53: »Kan for- (cid:229)rsage ułnskede langtidsvirkninger i vandmiljłet«. (50) Ifłlge de nederlandske myndigheder er PCP (inklusive estere og salte heraf) vanskeligt nedbrydelig i miljłet og giftig for mennesker og for organismer i vandmiljłet. PCP er relativ mobil og forekommer i alle miljłmedier. (44) Som organisk halogenforbindelse er PCP opfłrt p(cid:229) liste I i R(cid:229)dets direktiv 76/464/E(cid:216)F af 4. maj 1976 om forure- ning, der er for(cid:229)rsaget af udledning af visse farlige stoffer i F(cid:230)llesskabets vandmiljł (19), som (cid:230)ndret ved direktiv 91/692/E(cid:216)F (20). Denne liste indeholder som hovedsagelig er udvalgt p(cid:229) grundlag af deres toksicitet, persistens og bioakkumulation. stoffer, (17) EFT 196 af 16. 8. 1967, s. 1. (18) EFT L 199 af 30. 7. 1999, s. 57. (19) EFT L 181 af 4. 7. 1986, s. 16. (20) EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 48. (51) PCP akkumuleres i fedtv(cid:230)v og dermed i fłdek(cid:230)den. Estere og salte heraf nedbrydes til PCP og har s(cid:229)ledes lig- nende virkninger. PCP og salte og estere heraf kontamine- res med chlorerede dibenzodioxiner og dibenzofuraner. Disse forbindelser dannes ogs(cid:229), n(cid:229)r PCP frigłres under affaldsforbr(cid:230)nding. Brugen af PCP er s(cid:229)ledes en betydelig kilde til miljłforurening med chlorerede dibenzodioxiner og dibenzofuraner. (21) EFT L 181 af 4. 7. 1986, s. 16. 22. 12. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 329/21 (52) De nederlandske myndigheder henleder opm(cid:230)rksomhe- den p(cid:229), at F(cid:230)llesskabet allerede i 1976 erkendte, at PCP udgłr en risiko for vandmiljłet, idet direktiv 76/464/E(cid:216)F indeholder en bestemmelse om, at de bedst tilg(cid:230)ngelig tekniske midler skal anvendes for at hindre udledning af PCP til overfladevand. (53) I punkt c i bilag 1B til sluterkl(cid:230)ringen fra den tredje Nordsł-konference er PCP opfłrt som et stof, hvis anven- delse i bek(cid:230)mpelsesmidler błr begr(cid:230)nses eller forbydes. (54) De nederlandske myndigheder anfłrer ogs(cid:229), at tilstedev(cid:230)- relsen af PCP i grundvand og overfladevand i koncentra- tioner p(cid:229) over 0,1 pg/l ikke er acceptabel i forbindelse med produktion af drikkevand. De henviser i denne for- bindelse til forureningen af Rhinen og Maas, som ogs(cid:229) anvendes til produktion af drikkevand i Nederlandene. M(cid:229)lbare udledninger af dette stof i vand, jord og luft błr derfor forhindres ved, at dette stof i alle tilf(cid:230)lde erstattes af andre stoffer. (55) I 1992 blev PCP fłrst og fremmest udledt til luften (48 t pr. (cid:229)r), og disse udledninger hidrłrte hovedsagelig fra behandlet tr(cid:230). Der blev afgivet henved 14 t PCP pr. (cid:229)r, hvoraf 11,5 t hidrłrte fra behandlet tr(cid:230), fra luften til jordbund og vand. (56) PCP blev hovedsagelig anvendt som tr(cid:230)beskyttelsesmid- del. Dette blev forbudt i 1989, da de nłdvendige godken- delser ikke blev fornyet. Allerede inden da, dvs. i perio- den fra 1984-1987, var forbruget faldet fra 300 t til 0,2 t pr. (cid:229)r. PCP blev anvendt i mindre udstr(cid:230)kning i lim, teks- tiler, l(cid:230)der, farvestoffer, papir og kłlev(cid:230)ske. Der er aldrig blevet produceret PCP i Nederlandene. (57) Ved brev af 6. februar 1995 fremsendte de nederlandske myndigheder beregninger af udledningen af dioxin, som viste, at den hidtidige anvendelse af PCP vil udgłre den vigtigste kilde til dioxinudledning i (cid:229)r 2000 (20 g af den samlede m(cid:230)ngde p(cid:229) 58 g, inklusive affaldsforbr(cid:230)nding), forudsat, at det nuv(cid:230)rende forbud mod anvendelse af PCP opretholdes. Hvis det atter blev tilladt at anvende PCP, ville situationen blive forv(cid:230)rret. 3. 1. 3. Vurdering af Nederlandenes holdning (58) Af oplysningerne i det foreg(cid:229)ende kapitel fremg(cid:229)r det, at de nederlandske myndigheder udelukkende baserer deres anmodning p(cid:229) argumenter, der vedrłrer de generelle virkninger p(cid:229) sundhed og miljł af PCP og de deri inde- holdte urenheder. De głr ikke g(cid:230)ldende, at Nederlandene, sammenlignet med de łvrige medlemsstater, befinder sig i en s(cid:230)rlig situation, som skulle głre det nłdvendigt at anvende de mere restriktive nationale bestemmelser. (59) Dette bekr(cid:230)ftes af den undersłgelse, som Kommissionen bestilte hos en ekstern konsulent (22), som konkluderer, at der i mods(cid:230)tning til, hvad der var tilf(cid:230)ldet i Tyskland, ikke er s(cid:230)rlige forhold, der głr sig g(cid:230)ldende i Nederlan- dene. De nederlandske bestemmelser er ikke begrundet i et s(cid:230)rligt behov for at beskytte menneskers sundhed, da PCP-eksponeringen i Nederlandene har ligget langt under de acceptable daglige doser. Dette fremg(cid:229)r ogs(cid:229) af den supplerende dokumentation, som de nederlandske myn- digheder har forelagt. (60) Rapporten imłdeg(cid:229)r ogs(cid:229) de nederlandske myndigheders argumenter om miljłbeskyttelse: PCP er flygtigt, og det nedbrydes fotokemisk og biologisk og er dermed ikke persistent (23). PCP udskilles i dyrenes urin og ekskremen- ter og akkumuleres ikke i fedtv(cid:230)v og i fłdek(cid:230)den. Rap- porten fastsl(cid:229)r ogs(cid:229), at niveauet for forureningen af vand- miljłet, s(cid:229)ledes som det fastsl(cid:229)s i de af Nederlandene forelagte dokumenter (24), ligger langt under de acceptable gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier. Ifłlge rapporten kunne der ikke p(cid:229)vises nogen forbindelse mellem p(cid:229) den ene side koncentratio- nen af dioxiner og furaner i miljłet eller i moderm(cid:230)lk og p(cid:229) den anden side anvendelsen af PCP i Nederlandene. Der var heller ikke noget generelt problem (ingen PCP- fremstilling i fortiden og et meget lille forbrug). (61) Bestemmelserne i direktiv 91/173/E(cid:216)F indeholder imid- lertid et krav om, at undtagelserne fra det generelle for- bud mod anvendelse af PCP og salte og estere heraf skal revurderes i lyset af den videnskabelige og tekniske udvik- ling. I direktivet er der kun fastsat undtagelser fra for- budet p(cid:229) omr(cid:229)der, hvor der p(cid:229) tidspunktet for direktivets vedtagelse ikke var adgang til hensigtsm(cid:230)ssige eller sik- rere alternativer. Dette viser, at der var en klar erkendelse af de risici, PCP frembyder for mennesker og miljł, og at disse risici blev vurderet i lyset af den viden, der var til r(cid:229)dighed. (62) Allerede i 1994 iv(cid:230)rksatte Kommissionen et revurde- ringsprogram, som indbefattede evaluering af de risici, der er forbundet med anvendelsen af stoffer til erstatning for PCP, med henblik p(cid:229) en stramning af de i direktiv 91/173/E(cid:216)F fastsatte restriktive bestemmelser i retning af et totalforbud (25). Dette program blev afsluttet i 1998 og (22) Se fodnote 13. (23) Dette bekr(cid:230)ftes ogs(cid:229) af WHO Environmental Health Criteria Document 71, Pentachlorphenol, WHO, GenŁve, 1987. (24) Se fodnote 12. (25) Dette blev bebudet i Kommissionens beslutning 94/783/EF om Forbundsrepublikken Tysklands meddelelse om indfłrelse af for- bud mod PCP (EFT L 316 af 9. 12. 1994, s. 43) og i den i EFT C 315 af 12. 11. 1994 offentliggjorte meddelelse om hłring af eks- perter og andre interesserede parter forud for udarbejdelsen af en rapport om PCP. L 329/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 22. 12. 1999 fłrte til den konklusion, at der var mulighed for at anvende mindre farlige alternativer. 3. 3. Vurdering af, om foranstaltningerne er en skjult begr(cid:230)nsning af samhandelen mellem medlemssta- terne (63) Desuden n(cid:229)ede Den Videnskabelige KomitØ i udtalelsen af 27. november 1998, som var baseret p(cid:229) en betydelig m(cid:230)ngde offentligt tilg(cid:230)ngelig information og ERM’s rap- port (26), til den konklusion, at befolkningen i visse omr(cid:229)- der fortsat var udsat for PCP, selv om der ikke l(cid:230)ngere blev anvendt PCP. Der er endnu ikke fundet nogen meto- der til rensning af forurenet jord. Der er fortsat risiko for, at PCP og lignende kemikalier forurener vandmiljłet, i det mindste i s(cid:230)rligt udsatte omr(cid:229)der, hvor PCP udledes i miljłet. (64) P(cid:229) baggrund af den omfattende undersłgelse og evalue- i perioden ring af alternativer, som blev gennemfłrt 1994-1998, besluttede Kommissionen og medlemsstater- ne, som led i bestr(cid:230)belserne for at opn(cid:229) et hłjt beskyttel- sesniveau for sundhed og miljł, at vedtage direktiv 1999/51/EF, som indeholder bestemmelser svarende til de nederlandske bestemmelser. Medlemsstaterne skal gen- nemfłre disse EF-bestemmelser fra januar 2000. (65) De i den nederlandske lovgivning fastsatte restriktioner for anvendelsen af PCP anses for rimelige set i lyset af det tilstr(cid:230)bte m(cid:229)l, da de i direktiv 91/173/E(cid:216)F fastsatte und- tagelser fra forbudet mod PCP ikke l(cid:230)ngere anses for acceptable, hvis sundhed og miljł skal sikres et til- str(cid:230)kkeligt hłjt beskyttelsesniveau. Det kan derfor kon- kluderes, at de mere restriktive nationale bestemmelser kan betragtes som berettigede. (68) Mere restriktive nationale foranstaltninger vedrłrende begr(cid:230)nsning af markedsfłring og anvendelse af produk- ter, som afviger fra bestemmelserne i et EF-direktiv, udgłr normalt en handelshindring. Det betyder, at produkter, som lovligt kan markedsfłres i resten af F(cid:230)llesskabet, ikke kan markedsfłres i den berłrte medlemsstat. For- m(cid:229)let med det princip, der er nedf(cid:230)ldet i artikel 95, stk. 6, er at forhindre, at restriktioner baseret p(cid:229) kriterierne i stk. 4 anvendes uretm(cid:230)ssigt, s(cid:229)dan at forst(cid:229), at de i virke- ligheden er łkonomiske foranstaltninger, der skal forhin- dre import af produkter fra andre medlemsstater og der- med indirekte beskytte den nationale produktion. (69) Kommissionen bestilte en undersłgelse (27) for at f(cid:229) klar- lagt, hvilke virkninger Nederlandenes h(cid:229)ndh(cid:230)velse af strengere nationale bestemmelser ville f(cid:229) p(cid:229) samhandelen og konkurrencen. I forbindelse med undersłgelsen blev der indsamlet oplysninger om omfanget og v(cid:230)rdien af samhandelen med andre berłrte medlemsstater og om den interesse, Nederlandene kunne have i at anvende nationale bestemmelser til at fremme forbruget af stoffer til erstatning for PCP eller PCP-holdige produkter p(cid:229) nationalt niveau. (70) Ifłlge undersłgelsen bliver der hverken fremstillet PCP eller derivater heraf i nogen af EF’s medlemsstater. Erstat- ningsprodukter til behandling af tr(cid:230) eller tekstiler skal godkendes efter samme regler som PCP, hvad enten de produceres i Nederlandene eller i andre medlemsstater. De nederlandske producenter af erstatningsprodukter har ikke nogen direkte fordel af den nationale lovgivning om PCP. 3. 2. Vurdering af, om foranstaltningerne er et middel til vilk(cid:229)rlig forskelsbehandling (66) I henhold til artikel 95, stk. 6, skal Kommissionen tage stilling til, om de nationale foranstaltninger er et middel til vilk(cid:229)rlig forskelsbehandling. Ifłlge Domstolens rets- praksis er der tale om forskelsbehandling, n(cid:229)r situationer, der svarer til hinanden, behandles forskelligt, eller n(cid:229)r for- skellige situationer behandles p(cid:229) samme m(cid:229)de. (71) Det er tidligere blevet fastsl(cid:229)et, at anvendelsen af PCP og behandlet tr(cid:230) giver anledning til bekymring med hensyn til menneskers sundhed og miljłet. Desuden er anvendel- sen af de nationale bestemmelser om PCP et led i en mere generel politik for dioxiner og furaner. Der er s(cid:229)ledes intet, der tyder p(cid:229), at opretholdelsen af den nationale lov- givning ikke har til form(cid:229)l at beskytte menneskers sund- hed og miljłet. (67) De nederlandske bestemmelser g(cid:230)lder uden forskel for alle produkter, hvad enten de er fremstillet i Nederlan- dene eller indfłrt fra andre medlemsstater. Der er intet, der tyder p(cid:229), at bestemmelserne anvendes som middel til vilk(cid:229)rlig forskelsbehandling mellem łkonomiske aktłrer i F(cid:230)llesskabet. (26) Se fodnote 15. (72) Kommissionen m(cid:229) derfor konkludere, at der ikke er dokumentation for, at den nederlandske lovgivning om PCP fłrer til en skjult begr(cid:230)nsning af samhandelen mel- lem medlemsstaterne. (27) S. J. Davis, The Effects of the Retention by The Netherlands of its in Place of the Rules Esta- National Rules on Pentachlorphenol blished by Directive 91/173/EEC, London (UK), maj 1995. 22. 12. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 329/23 3. 4. Vurdering af, om de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltninger udgłr en hindring for det indre markeds funktion og EF-lovgivningen, skłnnes det, at de generelle virknin- ger p(cid:229) det indre markeds funktion vil blive ubetydelige. (73) Denne betingelse, som er fastsat i artikel 95, stk. 6, fłrste afsnit, er ny, da den ikke fandtes i den tidligere artikel 100 A, stk. 4, i EF-traktaten. Dette krav kan ikke fortol- kes p(cid:229) den m(cid:229)de, at der ikke er nogen mulighed for at foranstaltning, som kan p(cid:229)virke godkende en national etableringen af det indre marked. Enhver national for- anstaltning, som afviger fra en harmoniseringsforanstalt- ning, der tager sigte p(cid:229) etableringen af det indre marked og dets funktion, er i princippet en foranstaltning, som kan p(cid:229)virke det indre marked. Kommissionen mener der- for, at hvis den i EF-traktatens artikel 95 fastsatte afvigel- sesprocedure skal kunne anvendes fornuftig, skal begrebet »hindring for det indre markeds funktion«, s(cid:229)ledes som det er fastsat i artikel 95, stk. 6, forst(cid:229)s som en virkning, der ikke st(cid:229)r i noget rimeligt forhold til det tilstr(cid:230)bte m(cid:229)l. (74) Der er ikke produceret PCP i F(cid:230)llesskabet, efter at den sidste produktionsvirksomhed lukkede i Frankrig i 1992. De tyske producenter, som havde p(cid:229)begyndt en PCP-pro- indstillede deres virksomhed allerede i duktion i 1978, 1985. Som fłlge af restriktionerne p(cid:229) EF-niveau og p(cid:229) nationalt niveau er der kun tre medlemsstater, der anven- der stłrre m(cid:230)ngder PCP til tr(cid:230)behandling, og en ubety- delig m(cid:230)ngde PCP anvendes til behandling af tekstiler, dog kun inden for milit(cid:230)ret. Anvendelsen af PCP i EF er faldet fra 8 000 t i 1986 til 2 000 t til 1994. (75) P(cid:229) verdensplan er produktionen af PCP faldet fra 26 000 t i 1986 til 11 000 t i 1994. Producenterne er etableret i USA, Indien og Kina. (76) Importen til Nederlandene af PCP til tr(cid:230)behandling var allerede faldet til 2-4 t i 1987, dvs. inden udlłbet af den sidste godkendelse, mens til behandling af tekstiler var faldet til 37,5 t. Dette repr(cid:230)- senterede en meget lille del af EF’s samlede marked. Den af Kommissionen bestilte undersłgelse (28) fłrte til den konklusion, at den nederlandske lovgivnings indvirkning p(cid:229) markedet var praktisk taget uden betydning. importen af PCP-laurat (77) Desuden har ingen markedsdeltager i eller uden for Nederlandene indgivet klage, skłnt de nederlandske myn- digheder vedblev at anvende den nationale lovgivning efter den 1. juli 1992 i stedet for EF-lovgivningen. Da EF- lovgivningen i mellemtiden er blevet tilpasset til de tekni- ske fremskridt, og da der fra 1. september 2000 ikke vil v(cid:230)re nogen forskel mellem den nederlandske lovgivning (28) Se fodnote 27. (78) I betragtning af ovenst(cid:229)ende mener Kommissionen, at der ikke er dokumentation for, at de nederlandske bestem- melser, som er genstand for denne beslutning, udgłr en i forhold til de tilstr(cid:230)bte m(cid:229)l urimelig hindring for det indre markeds funktion. IV. KONKLUSION (79) P(cid:229) grundlag af ovenst(cid:229)ende overvejelser mener Kommis- sionen, at de bestemmelser om anvendelsen af penta- chlorphenol, som Kongeriget Nederlandene har meddelt den 21. januar 1992 i henhold til den tidligere artikel 100 A, stk. 4, og som Kommissionen har gennemg(cid:229)et i henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 4, og 6: (cid:151) opfylder de formelle krav i ovenn(cid:230)vnte bestemmelser og kan antages til realitetsbehandling (cid:151) kan anses for begrundede i vigtige behov, som vedrł- rer beskyttelse af menneskers sundhed og miljłet (cid:151) ikke er et middel til vilk(cid:229)rlig forskelsbehandling, en skjult begr(cid:230)nsning af samhandelen mellem medlems- staterne eller en urimelig hindring for det indre mar- keds funktion. (80) Kommissionen m(cid:229) derfor konkludere, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende nationale bestemmelser kan godkendes. (81) Det skal bem(cid:230)rkes, at de nederlandske bestemmelser om PCP omfatter et godkendelsessystem, men de potentielle anvendelsesomr(cid:229)der er ikke klart afgr(cid:230)nset. Ydermere er den i SIVEB-bekendtgłrelsen fra 1980 fastlagte gr(cid:230)nse- v(cid:230)rdi for forurening med hexachlordibenzoparadioxiner hłjere end den gr(cid:230)nsev(cid:230)rdi, der er fastsat i EF-direktivet. Artikel 95, stk. 4, (cid:229)bner kun mulighed for godkendelse af i vigtige nationale bestemmelser, behov, hvortil der henvises i artikel 30, eller som vedrł- rer miljłbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljłet. Dette betyder, at det ikke er muligt at godkende nationale foranstaltninger, der yder mindre beskyttelse end direkti- vets bestemmelser. Den nederlandske nationale lovgivning kan derfor kun godkendes, fordi de hidtidige erfaringer med dens anvendelse viser, at de nederlandske myndighe- der aldrig godkender PCP-holdige produkter, s(cid:229)fremt de anvendes til andre form(cid:229)l end dem, der er fastsat i direk- tivet, eller indeholder mere end 4 ppm hexachlordibenzo- som er begrundet L 329/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 22. 12. 1999 paradioxin. En anden anvendelse af de nederlandske bestemmelser kan ikke godkendes i henhold til artikel 95, stk. 4. sesmidler, som er mere vidtr(cid:230)kkende end bestemmelserne i direktiv 91/173/E(cid:216)F med hensyn til undtagelserne fra forbudet mod anvendelsen af PCP eller indholdet af hexachlordibenzopa- radioxin. (82) Denne beslutning foregriber ikke Kongeriget Nederlande- direktiv bestemmelserne gennemfłrelse af i nes 1999/51/EF (cid:151) Artikel 2 VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene. Artikel 1 Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 26. oktober 1999. Bestemmelserne i lov om bek(cid:230)mpelsesmidler fra 1962 godken- des under foruds(cid:230)tning af, at de anvendes s(cid:229)ledes, at der ikke udstedes tilladelser i henhold til artikel 2 i lov om bek(cid:230)mpel- P(cid:229) Kommissionens vegne Erkki LIIKANEN Medlem af Kommissionen


eurovoc_concepts:
EU action
EU financing
common agricultural policy
information
public awareness campaign

formats: html pdf print

text: C 376 E/40 EN Official Journal of the European Communities 28. 12. 1999 Proposal for a Council Regulation on information measures relating to the common agricultural policy (1999/C 376 E/06) COM(1999) 536 final (cid:151) 1999/0209(CNS) (Submitted by the Commission on 26 October 1999) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 37 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Whereas: (1) Articles 32 to 38 of the Treaty provide for the implemen- tation of a common agricultural policy. (2) Council Regulation (EC) No 1258/1999 of 17 May 1999 on the financing of the common agricultural policy (1) stipulates that measures intended to provide information on the common agricultural policy are to be financed by the EAGGF Guarantee Section. (3) Article 22(1) of the Financial Regulation of 21 December 1977 applicable to the general budget of the European the implementation of Communities (2) stipulates that appropriations entered for significant Community action requires Interinstitutional Agreement of 13 October 1998 on legal bases and implementation of the budget, a basic act is also needed for the measures covered by this Regulation. act. Under basic the a achieve this goal should therefore be eligible to make proposals. (8) The Commission must have the necessary resources to implement the information actions it wishes to realise in the area of agriculture. (9) Although activities that can be assisted under other Community programmes should not be financed under this Regulation, the complementarity of such activities with other Community initiatives should nevertheless be encouraged. (10) Since the measures required for the implementation of this Regulation are management measures within the meaning of Article 2 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the conferred on the exercise of Commission (3), they should be adopted by use of the management procedure provided for in Article 4 of that Decision. implementing powers HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The Community may finance information measures relating to the common agricultural policy that aim, in particular, at: (4) The issues surrounding the common agricultural policy and its development explained to both farmers and other parties directly concerned, as well as the general public. should be (a) helping to explain, implement and develop this policy, (b) promoting the European model of agriculture and helping people understand it, (5) The priority measures which the Community may support should be defined. (c) informing farmers and other parties active in rural areas, (6) Organisations representing those active in farming and in rural areas, particularly farmers’ organisations, consumers’ associations and environmental protection associations play a vital role in informing their members about the common the policy relaying Commission the opinions of the parties concerned in general and farmers in particular. agricultural and to (7) Since the common agricultural policy is the first and most extensive of the Community’s integrated policies, it should be explained to the general public. Other parties likely to information projects that will help be able to present (1) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 103. (2) OJ L 356, 31. 12. 1977, p. 1. Regulation as last amended by Regu- lation (EC, ECSC, Euratom) No 2779/98 (OJ L 347, 23. 12. 1998, p. 3). (d) raising public awareness of the issues and objectives of the CAP. These actions aim to supply coherent, objective and compre- hensive information in order to give an overall picture of this policy. Article 2 1. The measures referred to in Article 1 may be: (a) annual work programmes presented, in particular, by farmers’ or rural development organisations, consumers’ associations and environmental protection associations, (3) OJ L 184, 17. 7. 1999, p. 23. 28. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 376 E/41 (b) specific measures presented by any party other than those referred to in (a), in particular the public authorities of the Member States, the media and universities. (c) activities implemented at in particular measures of mutual benefit to the Commission and the target groups of the measures referred to in Article 1. the Commission’s initiative, The maximum financing rate for the measures referred to 2. in paragraph 1(a) and (b) shall be 75% of eligible costs The following measures may not receive Community 3. financing as provided for in Article 1: Article 5 The Commission shall ensure that the Community measures and projects implemented under this Regulation are consistent with and complement other Community action. Article 6 The Commission shall monitor and check the activities financed by the Community to ensure that they are properly and efficiently implemented. The Commission’s representatives shall be authorised to make on-the-spot checks on such activi- ties, including by sampling. Article 7 The Commission, where it judges it to be appropriate, evaluate the measures financed under this Regulation. (a) measures which are required by law, Article 8 (b) measures already receiving financing under another Community operation. In order 4. referred to in to implement measures as paragraph 1(c), the Commission may have recourse to any technical and administrative assistance it might need. Article 3 1. Measures eligible under Article 2 shall particular, productions, programmes for the exchange of experiences. in talks, seminars, publications, media actions and and participation international include, events in The Commission shall present a report on the implementation of this Regulation to the European Parliament and the Council every two years. The first report must be presented not later than 31 December 2001. Article 9 For the purpose of implementing this Regulation, the 1. assisted in accordance with the Commission shall be procedure provided for in paragraph 2 by the Committee for the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund set up by Regulation (EEC) No 729/70 (1). 2. Where this paragraph is referred to, the management procedure laid down in Article 4 of Decision 1999/468/EC shall apply. 2. Measures as referred to in Article 2 shall be selected on the basis of general criteria such as: The period provided for 1999/468/EC shall be one month. in Article 4(3) of Decision (a) the quality of the project, (b) cost effectiveness. Article 10 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. Article 4 It shall apply from 1 January 2000. Community financing shall not exceed the annual appro- priations decided by the budgetary authority. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. (1) OJ L 94, 28. 4. 1970, p. 13