title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "EU:n pohjoinen ulottuvuus, suhteet Venäjään mukaan lukien"

eurovoc_concepts:
EU relations
Northern Europe
Russia
international cooperation

text: 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/39 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”EU:n pohjoinen ulottuvuus, suhteet Venäjään mukaan lukien” (1999/C 368/14) Talous- ja sosiaalikomitea päätti täysistunnossaan 25. helmikuuta 1999 antaa työjärjestyksensä 23 artik- lan 3 kohdan mukaisesti lausunnon aiheesta ”EU:n pohjoinen ulottuvuus, suhteet Venäjään mukaan lukien”. Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden jaosto antoi lausuntonsa 6. lokakuuta 1999. Esittelijä oli Filip Hamro-Drotz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossaan (lokakuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 104 ääntä puolesta ja 2 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä. Johdanto Pohjois-Euroopan merkitys Euroopan unionille on kasvanut vuonna 1995 tapahtuneen unionin laajentumisen myötä. Unionin ja Venäjän federatiivisen tasavallan välisten suhteiden kehittämisen merkitys on myös korostunut viime vuosina. Toimivat suhteet Euroopan unionin ja sen jäsenmaiden, Poh- joisen Euroopan muiden valtioiden ja Venäjän välillä ovat perusedellytyksiä turvallisuuden ja vakauden vahvistamiselle. Talouden ja hyvinvoinnin parantaminen Pohjois-Euroopassa on omiaan hyödyntämään koko Euroopan unionia sekä sen eurooppalaisia naapurimaita. Kaikilla tasoilla tapahtuvalla, yhteisiin intresseihin määrätietoi- sesti rakentuvalla yhteistoiminnalla, johon kuuluu myös kansa- laisyhteiskunnan eri toimijoiden (mm. työmarkkinaosapuolet, taloudelliset organisaatiot ja muut hallituksesta riippumatto- mat organisaatiot) välinen vuorovaikutus, on tässä mielessä suuri merkitys. Talous- ja sosiaalikomitea antaa tämän lausunnon, koska sekä EU:n pohjoinen ulottuvuus että EU:n suhteet Venäjään kuuluvat unionin painopisteisiin ja ovat aktiivisen kehittämi- sen kohteena. Molemmissa asioissa haetaan tässä vaiheessa lisää syvyyttä ja konkreettisuutta jatkotoiminnalle. Poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen epävakaus etenkin Venäjällä sa- moin kuin järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption levinnei- syys asettavat suuria haasteita. Syvä elintasokuilu pohjoiseu- rooppalaisten maiden välillä kaipaa myös toimenpiteitä. Työ- markkinamekanismi samoin kuin yhteiskunnallinen vuoropu- helu ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan eri toimijoiden asema ovat Baltian maissa, Puolassa ja etenkin Venäjällä vielä sangen kehittymättömiä, kun vertailukohteena ovat EU:n jäsenmaat. Lausunnon liitteessä 1 esitetään tilannekatsaus EU:n pohjoises- ta ulottuvuudesta, EU:n suhteiden kehittämisestä Venäjään sekä muista asiaan liittyvistä kokonaisuuksista. Näihin kuuluvat etenkin Itämeriyhteistyö ja pohjoiseurooppalaisten assosioitu- neiden maiden valmistautuminen unionin jäseniksi. Talous ja sosiaalikomitea haluaa tukea EU:n käynnistämää työtä esittämällä lausunnossa olevat tavoitteet, suositukset ja toimenpide-ehdotukset. Talous- ja sosiaalikomitea on lausunnon valmistelun yhtey- dessä järjestänyt tapaamisen Moskovassa Venäjän taloudellis- ten ja sosiaalisten toimijoiden edustajien kanssa. Komitea on myös kirjallisesti tiedustellut venäläisten ja EU:n jäsenyyttä hakeneiden, tämän alueen maiden toimijoiden näkemyksiä. Yhteenveto esitetyistä näkemyksistä ja vastauksista on liitteessä 2. Ne on otettu huomioon tässä lausunnossa. Talous- ja sosiaalikomitea on aikaisemmin esittänyt useita lausuntoja ja tiedonantoja, jotka liittyvät nyt esillä olevaan aiheeseen. Keskeisimmät asiakirjat on lueteltu liitteen 1 lo- pussa. Lausunnossa nojataan näihin asiakirjoihin kuitenkaan suoraan niihin viittaamatta tai toistamatta niissä esitettyjä näkemyksiä. Talous- ja sosiaalikomitea tulee seuraamaan toimenpiteitä EU:n pohjoisen ulottuvuuden kehittämiseksi ja unionin Venäjän- suhteiden tiivistämiseksi. Komitea aikoo esittää näkemyksiään (lausuntoja) tarpeellisista jatkotoimenpiteistä tarkoituksenaan näin tukea EU:n määrätietoista etenemistä näissä kysymyksissä. Tavoitteet 1. Pohjoinen ulottuvuus on tarpeellinen aloite, koska Eu- roopan unionin on syytä kehittää kokonaisvaltainen Pohjois- Eurooppaa koskeva politiikka. 2. Venäjän ja muiden maiden väliset suhteet ovat vuosisato- ja ratkaisevalla tavalla vaikuttaneet koko Euroopan kehityk- seen. Niillä on suuri merkitys myös Euroopan tulevalle kehityk- selle. Kun Venäjä nähdään strategisena kumppanina, tulee kumppanuudelle myös luoda riittävä välineistö. Tämä korostaa EU:n Venäjän-strategian merkitystä, jonka pohjalta koordinoi- daan EU:n ja sen jäsenmaiden suhteita Venäjän kanssa. Balkanin alueen tapahtumat osoittavat yhteistyötarpeen ja -mahdollisuudet Venäjän ja EU:n välillä. Balkanin vakauttamis- ja jälleenrakennustyön tulee osaltaan vahvistaa EU:n yhteistyö- pyrkimyksiä Itä- ja Pohjois-Euroopassa. Vakauttamiseen kan- nattaa panostaa etenkin kriisien välttämiseksi. C 368/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 20. 12. 1999 3. Unionin pohjoisen ulottuvuuden lähtökohtaa, jonka mu- kaan sen puitteissa tulee korostaa Venäjän, Itämeren alueen ja unionin välistä myönteistä keskinäistä riippuvuutta, TSK pitää oikeana. Yhteistyön kehittäminen Itämeren alueella on välttä- mätöntä lähinnä siitä syystä, että EU ja Venäjä kohtaavat juuri tällä alueella. Pohjoisen ulottuvuuden avulla tulee tähdätä yhteistyön vahvistamiseen unionin, sen jäsenmaiden, Itämeren alueen assosioituneiden ja EU:n ulkopuolisten Eta-maiden sekä Venäjän – etenkin Venäjän luoteis- ja pohjoisosien – kesken. Pohjoisen ulottuvuuden tavoitteena on oltava yhteiskuntien välisten poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten kuilujen ma- daltaminen. Samanaikaisesti sillä tulee edistää alueen assosioi- tuneiden maiden valmiutta edetä unionin jäseniksi sekä sy- ventää unionin ja Venäjän välistä kumppanuussuhdetta. Poh- joisen ulottuvuuden tulee muodostua sidosaineeksi näiden pyrkimysten yhteenniveltämiseksi. Myös Venäjän ja alueen muiden EU:n ulkopuolisten maiden täysipainoinen sitoutuminen ja panostaminen pohjoiseen ulot- tuvuuteen on onnistumisen perusedellytys. hyviä Tarve kehittää naapuruussuhteita 4. Pohjois- Euroopan maiden kesken korostuu johtuen EU:n tulevasta laajentumisesta Keski-Euroopassa sekä siitä tosiasiasta, että Itämeri on käytännössä muodostumassa unionin sisämereksi, ja Kaliningrad on muodostumassa laajentuneen unionin venä- läiseksi enklaaviksi. Taloudellisesti hyvinvoiva sekä poliittisesti ja sosiaalisesti vakaa Venäjä, jolla on hyvät suhteet naapurimai- hinsa, on unionille paras kumppanuusmaa idässä. Pohjoisesta ulottuvuudesta tulee muodostua keskeinen väline näiden mai- den naapuruussuhteiden edistämiseksi. 5. Talouskasvun ja hyvinvoinnin edistäminen perustuu myös toimivaan oikeusvaltioon ja toimivaan kansalaisyhteis- kuntaan. Tämä näkemys on siten keskeinen pohjoisen ulottu- vuuden ja Venäjän-suhteiden kehittämisen kaikissa vaiheissa. 6. Komission marraskuussa 1998 pohjoisesta ulottuvuu- desta esittämä tiedonanto, neuvoston toukokuussa 1999 hyväksymä suositus sekä Kölnin huippukokouksessa kesä- kuussa 1999 hyväksytty Venäjän-strategia ja siihen liittyvä ensimmäinen työohjelma antavat asianmukaisia suuntaviivoja yhteistyön kehittämiselle. Suositukset 1. Taloudellisen kasvun ja vakaiden markkinoiden sekä niistä seuraavan hyvinvoinnin ja työllisyyden parantamisen tulee olla ensisijaisia arvoja unionin pohjoisen ulottuvuuden kehittämisessä. Venäjällä ja alueen assosioituneissa maissa tämä saadaan aikaan lisäämällä merkittävästi sekä koti- että ulkomaisia investointeja. Suurin este investoinneille on toimin- taympäristön kehittymisen huono ennustettavuus. Tilanne on tätä nykyä puutteellinen alueen kaikissa assosioituneissa maissa, ja Venäjällä tilanne on huono. Talouden elpymisen kannalta on etenkin Venäjällä tärkeää palauttaa investoijien luottamus. Venäläisten omien investointien laajuus on avain- asemassa. sekä parantamalla Investointeja voidaan lisätä etenkin korjaamalla yritysverotusta koskevaa lainsäädäntöä, muuttamalla yritysten kirjanpitoa ja tilintarkastusta koskevat säädökset unionin jäsenmaiden investointi- sääntöjen mukaisiksi lainsäädäntöä. Rahoitus- ja vakuusjärjestelyjen saattaminen rahoituslaitosten luottamusta herättävään kuntoon sekä pank- kisektorin avaaminen myös ulkomaisille pankeille vahvistaisi- vat osaltaan investointihalukkuutta kohdemaihin. Investointi- hankkeiden osapuolten tulisi vakiinnuttaa suhteensa kansain- välisiin rahoituslähteisiin (Maailmanpankki IBRD ja IFC], EBRD, EIP, NIB). Rahoituslähteiden tulee osaltaan tiukentaa investointien ohjautumiseen liittyvää valvontaansa väärin- käytösten estämiseksi. On myös tärkeää luoda uskottavat säädökset, jotka suojaavat maahan tehtyjä investointeja. EU:n ja Venäjän PCA-sopi- muksen mukaisesti tulee yhdenmukaistaa standardeja ja tekni- siä määräyksiä, mukan lukien tuoteturvallisuusmääräykset, vastaavien EU-säädösten kanssa. Myös työntekoon liittyvien tekijöiden, kuten ammatillisen koulutuksen, työolosuhteiden, työturvallisuuden ja työmarkkinoiden vakauden kehittäminen vaikuttavat investointipäätöksiin. 2. Talouskasvun ja hyvinvoinnin edistämiseksi tulee tunnis- taa tärkeimmät yhteiset taloudelliset intressit ja yhteistyökoh- teet. Näihin kuuluvat – kaupan ja tuotannollisen yhteistyön, mm. alihankinnan edistäminen – pienten ja keskisuurten yritysten toimintaolosuhteiden parantaminen – – – – – – rakenneuudistusten kohteena olevien valtionyritysten oi- keudenmukainen yksityistäminen ja niiden sopeuttaminen markkinatalouteen energian (maakaasun, öljyn ja sähkön) sekä mittavien metsä- ja mineraalivarantojen hyödyntämiseen tähtäävän tuotantotoiminnan ja kuljetusten kehittäminen alueen erityisolosuhteista lähtevä liikenneväylien ja -ver- koston monipuolinen kehittäminen ottaen huomioon myös yhdistettyjen kuljetusten ja transitoliikenteen tarpeet elintarvikehuollon, mm. alkutuotannon ja jalostuksen, kuljetuksen, logistiikan, tukku- ja vähittäiskaupan toimi- vuuden parantaminen koko aluetta koskevan integroituneen tietoliikenne- IT-kommunikaation kehittäminen ja ympäristönsuojelun kehittäminen, mm. Itämeren suojelu, vaarallisten ilmapäästöjen vähentäminen, ydinturvallisuu- den parantaminen, kansalaisterveyden, mm. hyvälaatuisen juomaveden turvaaminen ja jätevesien käsittelyn paranta- minen 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/41 – – säännösten noudattamisen valvonnasta vastaavien viran- omaisten (kilpailuviranomaiset, veroviranomaiset, tuote- sertifiointia valvova laitos, tullilaitos jne. ) tekeminen vas- tuullisiksi ja toimintakykyisiksi järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption vastaisten toi- menpiteiden vahvistaminen kohteena on oltava tavara- ja palvelukaupan sekä muun taloudellisen yhteistyön ohella mm. kansalaisten välinen yh- teistyö, kulttuurivaihto, rikollisuuden torjunta sekä paikallisen yritystoiminnan edistäminen. Etenkin EU:n, assosioituneiden maiden ja Venäjän yhteisten rajojen tuntumassa olevat Mur- manskin alue, Karjalan tasavalta, Leningradin alue, Pietarin kaupunki, Pihkovan alue ja Kaliningrad kaipaavat unionin puolelta erityishuomiota. – nuorten ammattikoulutuksen kehittäminen. Yhteistyökohteiden määrittelyssä on syytä ottaa huomioon myös ko. kohteeseen liittyvät erilaiset palvelutarpeet sekä sosiaaliset, lähinnä elinkeinoelämän rakennemuutosten aiheut- tamat kehittämis-tarpeet (mm. työllisyys, koulutus, elinolosuh- teet). Yhteistyökohteiden identifioinnissa tulee ottaa huomioon EU:n osapuolten näkemyksiä ja ehdotuksia. Yhteistyö on perustel- tua, koska kohteisiin tarvitaan yhteistä suunnittelua, rahoitusta ja toteutusta. EU:n tulee olla aloitteellinen käytännön hankkei- den kartoittamisessa ja aloittamisessa. Ajankohtaisten EU:n asiakirjojen ohella on olemassa muitakin selvityksiä kehittämistarpeista (1), joita on syytä hyödyntää työn jatkuessa. 3. Alueen maat Venäjää lukuun ottamatta ovat WTO:n jäseniä tai tulossa WTO:n jäseniksi. Ne ovat EU:n jäseniä tai sopeutumassa aktiivisesti unionin jäseniksi. On tärkeätä, että myös Venäjä harmonisoi lakejaan ja säädöksiään WTO:n sopimusten mukaisiksi. Tämä on paras keino varmistua siitä, että elinkeinoelämälle voidaan kaikissa näissä maissa tarjota kestävät, yritysten yhteistyöhön tähtäävät toimintapuitteet. Sen avulla parannetaan myös venäläisten yritysten mahdollisuuksia etabloitua menestyksekkäästi Venäjän ulkopuolisille markki- noille. EU:n ja sen jäsenmaiden tulee jatkaa tukeaan Venäjän WTO-jä- senyysvalmiuksien kehittämiseksi vaikkakaan olosuhteet Venäjällä eivät anna suuria toiveita jäsenyyden pikaisesta toteutumisesta. Sopeutuminen WTO-sääntöihin luo pohjan aloittaa neuvottelut Venäjän ja EU:n välisistä vapaakauppasuh- teista. Alueen kaikkien maiden rajatylittävän ja raja-alueiden 4. välisen yhteistyön parantamista tulee korostaa. Yhteistyön (1) Pari esimerkkiä: Suomen Keskuskauppakamari ”Suomalaisten, luoteis-venäläisten ja virolaisten yritysten näkemyksiä pohjoisesta ulottuvuudesta”, kesäkuu 1999, ISBN 951-8967-48-2; Prof. Simon Clarke: ”New Forms of Employment and Household Survival Strategies in Russia”, Moscow 1999, ISBN 0-9535519-0-3; Baltic Business Advisory Council: ”Survey on Conditions for Growth and Development in the Baltic Sea Region”, May 1999. 5. Huomiota tulee kohdistaa alueen assosioituneiden mai- den ja erityisesti Venäjän alue- ja paikallisviranomaisten toi- mintaan. Ne vastaavat lakien voimaansaattamisesta sekä niiden noudattamisen valvomisesta. Paikallisviranomaisilla on keskei- nen rooli vastuullisen yritystoiminnan ja otollisten investoin- tiolosuhteiden edistämisessä sekä rikollisuuden torjumisessa. EU:n tulee tehostaa tukeaan toimenpiteille, joilla annetaan paikallisviranomaisille riittävästi tietoa, taitoa ja muita resursse- ja näiden tehtävien suorittamiseksi. 6. Toimivaan markkinatalouteen kuuluvat myös toimivat työmarkkinat ja toimiva vuoropuhelu itsenäisten ja edustavien yhteiskunnallisten toimijoiden kesken sekä niiden ja valtion- hallinnon kesken. Lausunnon valmistelun yhteydessä toteutet- tu kysely ja muu yhteydenpito toimijoihin unionin ulkopuoli- sissa alueen maissa (ks. liite 2) on osoittanut, että valtionhallin- to on useimmissa maissa luonut puitteet työmarkkinatoimin- nalle, kolmikantayhteyksille ja yhteiskunnalliselle vuoropu- helulle. Institutionaaliset rakenteet ja lainsäädäntö ovat kuiten- kin monessa tapauksessa selvästi puutteellisia, ja järjestelyt toimivat huonosti. Toimijat ilmoittavat voivansa ainakin jos- sain määrin vaikuttaa mm. lainsäädännön valmisteluun – kuitenkin tiedetään useissa tapauksissa, ettei pystytä riittävän hyvin toimimaan uskottavana edunvalvojana ja osallistumaan kansalaisyhteiskunnan vuoropuheluun. Järjestöt ovat monessa tapauksessa heikkoja, sekä niiden edustavuus ja voimavarat ovat puutteellisia. TSK:n tiedonannossa ”Jäsenyyttä hakeneiden maiden työllisyys sekä sosiaali- ja työmarkkina-poliittinen tilanne” on myös kuvattu vallitsevaa tilannetta. Assosioituneiden maiden sekä Venäjän on syytä kiinteyttää aloittamaansa työmarkkinatoimintaa ja yhteiskunnallista vuo- ropuhelua sekä sitä palvelevaa institutionaalista rakennetta. On myötävaikutettava eri toimijoiden järjestäytymisen ja valmiuk- sien lisääntymiseen, niiden toimintamahdollisuuksien paranta- miseen sekä siihen, että toimijoita kuullaan säännönmukaisesti mm. lainsäädännön valmistelun yhteydessä. Unionin on syytä tukea tätä kehittämistyötä nykyistä määrätietoisemmin, ja TSK:lla on valmiuksia osallistua siihen. Komitea toteaa tyyty- väisenä, että EU:n Venäjän-strategian liitteen II osassa II (toi- minta-alueet) esitetään mm. , että unioni pyrkii integroimaan C 368/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 20. 12. 1999 Venäjää eurooppalaiseen taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteis- työalueeseen. Tämä tapahtuu (kohta 2. c. ) edistämällä yhteis- kunnallista vuoropuhelua, luomalla nykyaikaisia palkansaaja- ja työnantajajärjestöjä ja myötävaikuttamalla tärkeimpien ILO- konventioiden noudattamiseen. saada aikaan hyvä valvonta jotta tukiohjelmien tuloksellisuus paranisi ja niiden uskottavuus säilyisi. Tuen saamisen ankaralla ehdollistamisella on keskeinen merkitys toivottujen tulosten saavuttamiselle. Myös tukien ohjautumista muualle kuin on tarkoitettu on estettävä. Toimenpide-ehdotukset Riittäviä järjestelyjä tulee määrätietoisesti ottaa käyttöön mm. korruption, rahanpesun ja peiteyritysten perustamisen estämi- seksi. 1. Euroopan unionin tulee Kölnin huippukokouksen päätel- mien perusteella kehittää pohjoisesta ulottuvuudesta Pohjoista Eurooppaa koskeva unionin toimintasuunnitelma. Toiminta- suunnitelmassa tulisi ottaa huomioon tässä lausunnossa esite- tyt suositukset. On syytä määritellä lyhyen ja pitkän aikavälin toimet ja sopia asiasta viipymättä, mieluiten jo joulukuussa 1999 Helsingin Eurooppa-neuvoston kokouksen puheenjohta- jan päätelmissä. Toimintasuunnitelmaan tulee liittää tehokas seurantamekanis- mi, jossa on määritelty toteutus ja vastuu. Tarvitaan hallinnolli- sia järjestelyjä: unionin ao. hallintoyksiköiden toimintaa tulee koordinoida ja suunnata toimintasuunnitelman painopistei- siin. 2. Toimintasuunnitelmassa tulee keskittyä TSK:n suosituk- sissa esitettyihin painopisteisiin. Niistä on syytä käynnistää toteutettavuustutkimuksia, ja tulee varmistaa, että investoinnit ohjautuvat ensisijaisiin kohteisiin. Esimerkiksi EU:n ja muiden länsimaiden elintarviketuesta Venäjälle voi olla haittavaikutuk- sia Venäjän ja sen naapurimaiden maataloustuotannolle. Länsi- maisen tuen ensisijaistavoitteena tulisikin olla Venäjän maata- louden ja elintarvikehuollon nykyaikaistaminen ja saaminen väestön perustarpeita vastaavaan kuntoon. 3. Unionin tukiohjelmien (Tacis, Phare, Interreg jne. ) voi- mavaroja tulee keskittää toimintasuunnitelman toteuttamiseen. On päästävä ennakkoluulottomaan ja määrätietoiseen koordi- naatioon näiden ohjelmien kesken, jotta rajallisista resursseista saadaan maksimaalinen hyöty. Tietojen mukaan ohjelmien toteuttamisessa ja hallinnossa esiintyy vielä vakavia puutteita: hankkeet eivät kohdistu olennaisiin tarpeisiin, ohjelmat ja projektit ovat riittämättömiä ja toimivat hitaasti jne. EU:n tulee siten määrätietoisesti tehostaa tukiohjelmia ja niiden hallintoa. Uusi Tacis-asetus tulee saattaa voimaan vuoden tulee ottaa paremmin 2000 alusta. Kohdemaiden tarpeet huomioon, mutta myös kohdemaiden omaa toiminta- ja rahoitusvastuuta tulee korostaa. 4. EU:n tulee kehittää edelleen pohjoisen Euroopan toimin- tasuunnitelmansa kahdenkeskisissä yhteyksissä alueen asso- sioitujen ja Eta-maiden sekä Venäjän kanssa. Tämän rinnalle on EU:n syytä tehdä aloite säännöllisen monen- keskisen vuoropuhelun aloittamiseksi EU:n ja alueen muiden valtioiden kesken yhteisten intressien ja painopisteiden paikal- listamiseksi. Vuoropuheluun tulisi pyrkiä niveltämään myös alueen yhteistyöneuvostojen (CBSS, BEAC) toimia. EU:n on syytä tukea tätä alueellista yhteistyötä sekä osallistua täysin mitoin hankkeiden täytäntöönpanoon. 5. EU:n ja muiden Pohjois-Eurooppaa ja Venäjää tukevien tahojen toimintaa ja tavoitteita tulee pyrkiä koordinoimaan. EU:n olisi tässä mielessä tehtävä aloite kaikkien osapuolten, myös tuen kohdemaiden välisen monenkeskisen vuoropuhe- lun aloittamiseksi. EU:n tulee pohjoisen Euroopan toiminta- suunnitelmansa pohjalta edistää yhteistyötä näissä kysymyk- sissä myös Atlantin ylittävän vuoropuhelun puitteissa. 6. Toimintaohjelman puitteissa tulee huolehtia siitä, että kansalaisyhteiskunnan toimijat voivat osallistua kehittämis- työhön, mm. siten, että – – – yhteiskunnan toimijat kytketään pohjoisen Euroopan toi- mintasuunnitelman toteuttamiseen sitä varten asetetun sopivan konsultointimekanismin, esim. konsultatiivisen ryhmän avulla. EU:n ja Venäjän toimijoiden välistä säännöllistä yhteistyötä on syytä kehittää osana PCA-sopimuksen toimeenpanoa. Tässä yhteydessä voidaan myös harkita mahdollisuutta perustaa neuvoa-antava ryhmä, jossa TSK olisi osapuolena. Asiaan tulee kiinnittää huomiota unionin Venäjän-strate- giaan liittyvissä puheenjohtajamaan työohjelmissa. Eurooppa-sopimusten artikloja, jotka koskevat toimijoiden neuvoa-antavan komitean perustamista, tulee viipymättä saattaa voimaan sellaisten assosioituneiden maiden osalta, joiden kohdalla näin ei ole vielä tehty. Etenkin Venäjän osalta tulee vahvistaa määrärahojen hallin- noinnin seuranta. On päästävä eroon ongelmasta, että osa tuista häviää väliportaisiin, joilla on vähän tekemistä talouden kehittämisen kanssa. EU:n tulee kovalla kädellä viipymättä – Alueen maiden toimijoiden välisen monenkeskisen yhteis- työn luomista sekä Venäjän ja assosioituneiden maiden toimijoiden yhteyksien tiivistämistä ko. eurooppalaisiin yhteistyö-järjestöihin tulee tukea. 20. 12. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 368/43 Toimivien työmarkkinoiden ja kolmikantasuhteiden paranta- miseksi tulee Venäjän osalta vahvistaa mm. Tacis-erityisoh- jelmaa ”Support to Social Reform Implementation and Labour Relations (social partnership and labour disputes)”. Komission tulee assosioituneiden maiden osalta mm. saattaa voimaan sosiaalisen vuoropuhelun sopeuttamista ja edistämistä koske- vassa tiedonannossa esittämänsä lupaus tukea myös näitä maita. Lisäksi on syytä vahvistaa komission teknisen avun tiedonvaihtotoimiston (TAIEX-yksikön) toimintaa. Talous- ja sosiaalikomiteaa on syytä kuulla em. järjestelyjen valmisteluista. Sillä on myös valmiuksia osallistua niiden toteuttamiseen ja tarvittavien yhteyksien luomiseen. Bryssel 20. lokakuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Avoimuus ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen WTO:n Millennium Round -neuvottelukierrokseen” (1999/C 368/15) Talous ja sosiaalikomitea päätti 27. toukokuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta ”avoimuus ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen WTO:n Millennium Round -neuvottelukierrokseen” Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”jaosto hyväksyi lausuntonsa 6. lokakuuta 1999. Esittelijä oli Jan Jakob van Dijk. Talous ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossa (lokakuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 103 ääntä puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä. 1. Yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistuminen 1. 1. Valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja työ- markkinaosapuolien kiinnostus kansainvälistä kauppaa koh- taan on viime vuosien aikana kasvanut voimakkaasti (1). Tämä ilmeni jo GATT-neuvottelujen Uruguayn-kierroksen aikana. Kyseisten tahojen osallistuminen oli toistaiseksi aktiivisinta monenvälisestä investointisopimuksesta (MAI) käydyissä neu- votteluissa. Erityisesti useat valtiovallasta riippumattomat orga- nisaatiot valittivat, että neuvottelijat eivät olleet riittävän avoimia neuvoteltavien aiheiden ja neuvottelujen kohteena olleesta sopimuksesta eri maille ja ryhmittymille aiheutuvien seurausten suhteen. Hallitusten edustajien pidättyvä reaktio vain lisäsi epäluottamusta neuvottelujen edetessä. Lisäksi vai- kutti siltä, että kyseisistä sopimuksista hyötyvät ainoastaan teollisuusmaat. 1. 2. Valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kiin- nostusta kansainvälistä kauppaa kohtaan sävyttää nyt suurelta osin epäluulo. Useat organisaatiot suhtautuvat epäillen neuvot- teluihin ja pelkäävät, että neuvotteluihin osallistuvien maiden hallitukset eivät ota riittävästi huomioon yhteiskunnallisten (1) Tässä lausunnossa tehdään ero yhtäältä talous ja yhteiskun- taelämän eturyhmien ja toisaalta valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden (NGO) välillä. organisaatioiden ja ryhmittymien valvomia etuja sekä alikehit- tyneiden maiden intressejä. Tämä kävi ilmi selvimmin OECD:n MAI-neuvottelujen aikana. Puutteelliset mahdollisuudet saada tietoa ja vaikuttaa neuvotteluihin vaikuttivat olevan merkittäviä syitä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden epäi- levään asenteeseen. Jotta vastaavanlaisen reaktion syntyminen voitaisiin välttää seuraavissa WTO-neuvotteluissa, tulisi yhteis- kunnallisten organisaatioiden osallistumisesta TSK:n mielestä huolehtia mahdollisimman hyvin. Tässä lausunnossa komitea käsittelee erityisesti yhteiskunnallisten organisaatioiden osallis- tumista uusien sopimusten laatimiseen. Komitea ei tässä yhteydessä käsittele yhteiskunnallisten organisaatioiden mah- dollisuuksia osallistua myös solmittujen sopimusten toimeen- panoon. 1. 3. TSK on perinteisesti osoittanut kiinnostusta kansainvä- listä kauppaa kohtaan. TSK on antanut aiheesta useita pyydet- tyjä ja oma-aloitteisia lausuntoja. Niissä se on aina halunnut korostaa aiheen tärkeyttä talous- ja yhteiskuntaelämää edusta- vien tahojen kannalta. TSK:n viimeisimmät alaa koskevat lausunnot on annettu aiheista:


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een besluit van de Raad betreffende het stelsel van de eigen middelen van de Europese Unie"

eurovoc_concepts:
Member States' contribution
VAT
administrative expenditure (EU)
financing method
general budget (EU)
own resources

formats: html pdf print

text: C 368/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 12. 1999 Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een besluit van de Raad betreffende het stelsel van de eigen middelen van de Europese Unie” (1999/C 368/06) Op 3 augustus 1999 heeft de Raad overeenkomstig artikel 262 van het EEG-Verdrag besloten het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling „Economische en monetaire unie — economische en sociale samenhang”, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden van het Comité was belast, heeft op 29 september 1999 advies uitgebracht (rapporteur: de heer Cal). Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens de 367e Zitting op 20 en 21 oktober 1999 (vergadering van 20 oktober 1999) het volgende advies uitgebracht, dat met 109 stemmen vo´ o´ r en 1 tegen bij 2 onthoudingen is goedgekeurd. 1. Met het voorstel voor een besluit van de Raad betreffende het stelsel van de eigen middelen van de Europese Unie, dat in juli 1999 door de Commissie werd gepresenteerd, wordt gevolg gegeven aan de besluiten van de Europese Raad van Berlijn op 24 en 25 maart 1999 ten aanzien van de financiering van de Europese Unie in de periode 2000-2006. De belangrijkste besluiten van de Raad ten aanzien van 1. 1. de eigen middelen luidden: — verlaging van de maximale BTW-afdracht (van 1 % naar 0,75 % in 2002 en 2003 en naar 0,5 % vanaf 2004); — verhoging van het door de lidstaten als inningskosten ingehouden percentage van de zogenoemde „traditionele eigen middelen” (van 10 % naar 25 %); — technische aanpassingen van de correctie voor begrotings- onevenwichtigheden ten behoeve van het Verenigd Koninkrijk (ter neutralisatie van de gevolgen van deze besluiten van de Europese Raad en met het oog op de toekomstige kosten van de uitbreiding); — verlaging van de bijdrage van Oostenrijk, Duitsland, Neder- land en Zweden aan de financiering van de Britse correctie tot 25 %; — het verzoek aan de Commissie om zich te buigen over de werking van het stelsel van eigen middelen, met inbegrip van de effecten van de uitbreiding, de Britse correctie en de korting op het aandeel van de vier bovenvermelde lidstaten in de financiering hiervan, waaronder het vraagstuk van de invoering van nieuwe autonome eigen middelen voor de EU vo´ o´ r 1 januari 2006. 2. Het Comité heeft zich reeds over deze problematiek gebogen in het initiatiefadvies van 24 en 25 maart 1999 over „De financiering van de Europese Unie” (1), dat werd opgesteld met het oog op de Europese Raad van diezelfde datum. In dit advies beaamde het Comité dat sommige voorstellen, zoals het aanboren van nieuwe eigen inkomstenbronnen, wellicht op enige weerstand zouden stuiten en hechtte het zijn goedkeu- ring aan een aantal van de maatregelen die op de agenda van de Europese Raad stonden en thans in het voorstel voor een besluit van de Raad aan de orde komen, te weten: een algemener gebruik van BNP-middelen en een verlaging van het maximale BTW-percentage, verhoging van het door de lidstaten als inningskosten ingehouden percentage van de zogenoemde „traditionele eigen middelen” en aanpassing van de Britse correctie met het oog op de financiering van de uitbreiding. 2. 1. Gezien het feit dat de kosten en het tijdstip van de uitbreiding nog niet met zekerheid kunnen worden vastgesteld, heeft het Comité in zijn advies over „De financiering van de EU” verklaard dat de problematiek van de eigen middelen tegen 2006 opnieuw moet worden bestudeerd, mede in verband met de begrotingsonevenwichtigheden van bepaalde lidstaten. Daarom is het Comité verheugd over het door de Raad aan de Commissie gerichte verzoek om de werking van het stelsel van de eigen middelen aan een nieuw onderzoek te onderwerpen. 2. 2. De noodzaak van een dergelijk nieuw onderzoek dringt zich op wanneer men de huidige begrotingsonevenwichtighe- den analyseert en de uitgaven in verband met de uitbreiding — die „schromelijk worden onderschat” — doorberekent naar de diverse begrotingslijnen. 2. 3. Maar de belangrijkste kwestie die het Comité in zijn advies ter discussie stelde is het feit dat de maatregelen niet toereikend worden geacht om te garanderen dat het stelsel van eigen middelen „billijk, doorzichtig, kostendoelmatig en eenvoudig” is, zoals de Europese Raad beklemtoonde. Voor de nieuwe situatie die door de uitbreiding ontstaat, moet er vanaf 2005/2006 — wanneer de eerste kandidaatlidstaten zullen toetreden — een een algemene regeling komen, waarvan de spil wordt gevormd door het nieuwe stelsel van eigen middelen, en waardoor het mogelijk wordt een directe link te leggen tussen de nationale welvaart (uitgedrukt in BNP per hoofd van de bevolking) en het nettosaldo van elke lidstaat. Zulks impliceert dat de eigen middelen de Europese Unie in staat moeten stellen haar huidige rol te blijven spelen en te versterken. (1) PB C 138 van 18. 5. 1999. 2. 3. 1. niet boven die van de nettosaldi komen te liggen. Grafisch gezien mag de curve van dit mechanisme 20. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 368/17 Het directe verband tussen beide variabelen zou niet moeten worden uitgedrukt door een lijn, maar door een bandbreedte rond een lijn. Het correctiemechanisme zou dan in werking moeten treden wanneer het nettosaldo van een lidstaat buiten de genoemde bandbreedte valt en in belangrijke mate afwijkt van dat van de andere lidstaten met hetzelfde welvaartsniveau. Het verband tussen enerzijds begrotingsonevenwichtigheden — gemeten in relatie tot het BNP per hoofd van de bevolking — en anderzijds operationele begrotingssaldi, zou moeten worden uitgedrukt via een formule die jaarlijkse aanpassingen van de bijdrage aan de begroting mogelijk maakt. In beginsel zouden de overeengekomen mechanismen een schommelings- marge moeten bevatten waarbij het gemiddelde over een periode van langer dan een jaar wordt genomen. Deze marge moet groot genoeg zijn om tot een beter evenwicht tussen stabiliteit en voorspelbaarheid van de uitgaven te komen en de nettosaldi te corrigeren zodra deze buiten de aanvaarde mate van afwijking vallen. Zo worden jaarlijkse veralgemeende correcties voorkomen. 2. 4. Het Comité is van mening dat het verslag over „de werking van het stelsel van eigen middelen en, in het bijzonder, de gevolgen van de uitbreiding van de Unie voor de financiering van de begroting” (artikel 9 van het voorstel voor een besluit van de Raad), dat de Commissie vo´ o´ r 1 januari 2006 moet uitbrengen, voorafgegaan moet worden door een uitgebreid debat binnen alle instellingen en lidstaten over de financiële autonomie van de Europese Unie, het afgenomen relatieve belang van de traditionele eigen middelen en de vraag of de eigen middelen voldoende zijn om de rol van de Europese Unie te versterken. Dit uitgebreide debat moet leiden tot een brede consensus, die het de Commissie gemakkelijker zal maken met concrete voorstellen te komen. Brussel, 20 oktober 1999. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité B. RANGONI MACHIAVELLI


title: Verordnung (EG) Nr. 2220/1999 der Kommission vom 20. Oktober 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 21. 10. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 271/1 I (Veröffentlichungsbedürftige Rechtsakte) VERORDNUNG (EG) Nr. 2220/1999 DER KOMMISSION vom 20. Oktober 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, (2) ihrem Anhang angeführten Erzeugnisse und Zeiträume festgelegt. In Anwendung der genannten Kriterien sind die im Anhang zur vorliegenden Verordnung ausgewiesenen pauschalen Einfuhrwerte zu berücksichtigen — gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3223/94 der Kommission vom 21. Dezember 1994 mit Durchführungsbestimmungen zur Einfuhrregelung für Obst und Gemüse (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1498/98 (2), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) Die in Anwendung der Ergebnisse der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde von der Kommission festzulegenden, zur Bestimmung der pauschalen Einfuhrwerte zu berücksichtigenden Krite- rien sind in der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 für die in HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die in Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 genannten pauschalen Einfuhrwerte sind in der Tabelle im Anhang zur vorliegenden Verordnung festgesetzt. Diese Verordnung tritt am 21. Oktober 1999 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 20. Oktober 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 337 vom 24. 12. 1994, S. 66. (2) ABl. L 198 vom 15. 7. 1998, S. 4. L 271/2 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 10. 1999 zu der Verordnung der Kommission vom 20. Oktober 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise ANHANG KN-Code Drittland-Code (1) (EUR/100 kg) Pauschaler Einfuhrpreis 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 052 628 999 052 999 052 388 524 528 999 052 064 400 999 060 388 400 804 999 052 064 999 113,2 59,6 86,4 68,2 130,8 99,5 58,8 58,8 62,1 65,4 53,9 65,2 61,7 105,4 102,0 230,7 146,0 46,2 57,5 59,9 31,1 48,7 96,2 57,8 77,0 (1) Nomenklatur der Länder gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2645/98 der Kommission (ABl. L 335 vom 10. 12. 1998, S. 22). Der Code „999“ steht für „Verschiedenes“


title: 1999/692/CE, CECA, Euratom: Decisione del Consiglio, del 20 ottobre 1999, relativa alla determinazione dell'autorità che ha il potere di nomina per il Segretariato generale del Consiglio

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
Secretary General of an Institution
power to appoint
regulations for civil servants

text: L 273/12 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 23. 10. 1999 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) CONSIGLIO DECISIONE DEL CONSIGLIO del 20 ottobre 1999 relativa alla determinazione dell'autorità che ha il potere di nomina per il Segretariato generale del Consiglio (1999/692/CE, CECA, Euratom) IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, DECIDE: visto lo statuto dei funzionari delle Comunità europee e il regime applicabile agli altri agenti di tali Comunità, stabiliti dal regolamento (CEE, Euratom, CECA), n. 259/68 del Consiglio del 29 febbraio 1968 (1) e modificati da ultimo dal regola- mento (CE, CECA, Euratom), n. 1238/1999 (2), in particolare l'articolo 2 del suddetto statuto e l'articolo 6 del suddetto regime, considerando quanto segue: (1) ai sensi dell'articolo 207, paragrafo 2, primo comma del trattato CE, dell'articolo 30, paragrafo 2, primo comma del trattato CECA e dell'articolo 121, paragrafo 2, primo comma del trattato Euratom, modificati dal trattato di Amsterdam entrato in vigore il 1o maggio 1999, il Segretariato generale del Consiglio è posto sotto la responsabilità di un Segretario generale, alto rappresen- tante per la politica estera e di sicurezza comune, (in seguito denominato «il segratario generale»), coadiuvato da un vicesegretario generale; Articolo 1 I poteri demandati dallo statuto dei funzionari all'autorità che ha il potere di nomina e dal regime applicabile agli altri agenti all'autorità abilitata a concludere i contratti di assunzione sono esercitati, per quanto riguarda il Segretariato generale del Consiglio: a) dal Consiglio, per quanto riguarda il segretario generale e il vicesegretario generale; b) dal Consiglio, su proposta del segretario generale, per quanto riguarda l'applicazione ai funzionari o agli agenti del grado 1 della categoria A degli articoli 1 e 13, dell'articolo 15 secondo comma e degli articoli 16, 22, 29, 30, 31, 32, 38, 41, 49, 50, 51, 78, 87, 88, 89 e 90; il segretario generale è autorizzato a delegare il suo potere di presentare proposte al vicesegretario generale; c) dal segretario generale negli altri casi; il segretario generale è autorizzato a delegare i suoi poteri al vicesegretario gene- rale. (2) si deve adottare una nuova decisione relativa alla deter- minazione dell'autorità che ha il potere di nomina per il Segretariato generale del Consiglio e abrogare le deci- sioni 63/2/Euratom e 63/9/CEE (3), (1) GU L 56 del 4. 3. 1968, pag. 1. (2) GU L 150 del 17. 6. 1999, pag. 1. (3) Decisioni del Consiglio del 14 maggio 1962 relative alla determina- zione dell'autorità che ha il potere di nomina per il Segretariato generale dei Consigli (GU 5 del 16. 1. 1963, pag. 33 e pag. 34). Il vicesegretario generale è autorizzato a delegare al Diret- tore generale dell'Amministrazione, tutti o parte dei suoi poteri che il segretario generale gli avesse delegato per quanto riguarda l'applicazione del regime applicabile agli altri agenti nonché l'applicazione dello statuto ai funzionari delle categorie B, C e D. Tale delega non può tuttavia estendersi ai poteri che gli siano stati conferiti per la nomina e per la cessazione definitiva dal servizio dei funzionari e per l'assunzione degli altri agenti. 23. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 273/13 Le decisioni 63/9/CEE e 63/2/Euratom sono abrogate. Articolo 2 La presente decisione ha effetto il giorno della sua adozione. Articolo 3 La presente decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 4 Fatto a Bruxelles, addì 20 ottobre 1999. Per il Consiglio Il Presidente T. HALONEN


title: Richtlinie 1999/84/EG der Kommission vom 20. Oktober 1999 zur Änderung der Richtlinie 92/76/EWG zur Anerkennung von gemeinschaftlichen Schutzgebieten mit besonderen pflanzengesundheitlichen Risiken

eurovoc_concepts:
parasitology
plant disease
plant health control
plant health legislation
protected area
protection of plant life

text: 23. 10. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 273/11 RICHTLINIE 1999/84/EG DER KOMMISSION vom 20. Oktober 1999 zur Änderung der Richtlinie 92/76/EWG zur Anerkennung von gemeinschaftlichen Schutzgebieten mit besonderen pflanzengesundheitlichen Risiken DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Richtlinie 77/93/EWG des Rates vom 21. Dezember 1976 des Rates über Maßnahmen zum Schutz der Gemeinschaft gegen die Einschleppung und Ausbreitung von Schadorganismen der Pflanzen und Pflanzenerzeugnisse (1), zuletzt geändert durch die Richtlinie 1999/53/EG der Kommis- sion (2), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe h) Unterabsatz 1, gestützt auf die Richtlinie 92/76/EWG der Kommission vom 6. Oktober 1992 zur Anerkennung von gemeinschaftlichen Schutzgebieten mit pflanzengesundheitlichen Risiken (3), zuletzt geändert durch die Richtlinie 98/100/EG der Kommission (4), besonderen in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Mit der Richtlinie 92/76/EWG der Kommission, letztgül- tige Fassung, wurde das Vereinigte Königreich bis zum 1. November 1999 vorläufig als „Schutzgebiet“ hinsichtlich des Beet necrotic yellow vein virus anerkannt. Die vom Vereinigten Königreich übermittelten Angaben sowie die Informationen, die das Lebensmittel- und Vete- rinäramt 1999 auf einer Inspektionsreise eingeholt hat, haben ergeben, daß die vorläufige Anerkennung des britischen Schutzgebietes hinsichtlich des Beet necrotic yellow vein virus für einen weiteren begrenzten Zeit- raum verlängert werden sollte, damit die zuständigen amtlichen Stellen des Vereinigten Königreichs die Infor- mationen über die Verbreitung des Beet necrotic yellow vein virus vervollständigen und ihre Bemühungen zur Tilgung dieses Schaderregers in der Region east Anglia des Vereinigten Königreichs fortsetzen können. in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen Ständigen Die entsprechen Stellungnahme der Ausschusses für Pflanzenschutz — des Artikel 1 In Artikel 1 Unterabsatz 1 der Richtlinie 92/76/EWG wird das Datum „1. November 1999“ durch das Datum „1. November 2001“ ersetzt. Artikel 2 (1) Die Mitgliedstaaten setzen die Rechts- und Verwaltungs- vorschriften in Kraft, die erforderlich sind, um dieser Richtlinie mit Wirkung vom 1. November 1999 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis. Bei Erlaß dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme. (2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission unverzüglich die wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen. Die Kommission setzt die anderen Mitgliedstaaten davon in Kenntnis. Artikel 3 Diese Richtlinie tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Richtlinie ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet. Artikel 4 Brüssel, den 20. Oktober 1999 Für die Kommission David BYRNE Mitglied der Kommission (1) ABl. L 26 vom 31. 1. 1977, S. 20. (2) ABl. L 142 vom 5. 6. 1999, S. 29. (3) ABl. L 305 vom 21. 10. 1992, S. 12. (4) ABl. L 351 vom 29. 12. 1998, S. 35


title: Regulamento (CE) n° 2232/1999 da Comissão, de 20 de Outubro de 1999, que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais

eurovoc_concepts:
cereals
export refund

text: 21. 10. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 271/23 REGULAMENTO (CE) N. o 2232/1999 DA COMISSÃO de 20 de Outubro de 1999 que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo à organização comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/ /1999 (2), e, nomeadamente, o n. o 8 do seu artigo 13. o, (1) (2) Considerando que a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais foi fixada pelo Regulamento (CE) n. o 2195/1999 da Comissão (3); Considerando que, em função dos preços CIF e dos preços CIF de compra a prazo deste dia e tendo em conta a evolução previsível do mercado, é necessário alterar a correcção aplicável à restituição aos cereais, actualmente em vigor; (3) Considerando que a correcção deve ser fixada segundo o mesmo processo que a restituição; que pode ser alterada no intervalo de duas fixações, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o A correcção aplicável às restituições fixadas antecipadamente para as exportações dos produtos referidos no n. o 1, alíneas a), b) e c), à excepção do malte, do artigo 1. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, é alterada em conformidade com o anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 21 de Outubro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 20 de Outubro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 267 de 15. 10. 1999, p. 49. L 271/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 10. 1999 do regulamento da Comissão, de 20 de Outubro de 1999, que altera a correcção aplicável à restituição em relação aos cereais ANEXO Código do produto Destino (1) Corrente 10 1. o período 11 2. o período 12 3. o período 1 4. o período 2 5. o período 3 6. o período 4 (Em EUR/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 — 04 02 01 — 03 02 — 01 — 01 — — — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 0 — 0 0 0 — 0 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –1,00 — 0 0 0 — –25,00 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –2,00 — 0 0 0 — –25,00 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –3,00 — –3,00 –3,00 0 — –25,00 0 — 0 — 0 — — — –4,11 –3,84 –3,54 –3,27 –3,06 — — 0 — — 0 0 — 0 — — –4,00 — –4,00 –4,00 0 — –25,00 0 — 0 — 0 — — — –5,48 –5,12 –4,72 –4,36 –4,08 — — 0 — — 0 0 — 0 — — — — –4,00 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — –4,00 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — (1) Os destinos são identificados do seguinte modo: 01 todos os países terceiros, 02 outros países terceiros, 03 Estados Unidos da América, Canadá e México, 04 Mauritânia, Mali, Níger, Senegal, Burquina Faso, Gâmbia, Guiné-Bissau, Guiné, Cabo Verde, Serra Leoa, Libéria, Costa do Marfim, Gana, Togo, Chade, República Centro-Africana, Benim, Camarões, Guiné Equatorial, São Tomé e Príncipe, Gabão, Congo-Brazzaville, Congo-Kinshasa, Ruanda, Burundi, Angola, Zâmbia, Malavi, Moçambique, Namíbia, Botsuana, Zimbabué, Lesoto, Suazilândia, Seicheles, Comores, Madagáscar, Jibuti, Etiópia, Eritreia e Maurícia. Nota: As zonas são as delimitadas pelo Regulamento (CEE) n. o 2145/92 da Comissão (JO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), alterado


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Beskæftigelsespolitikkens makroøkonomiske dimension»

eurovoc_concepts:
economic growth
economic stabilisation
employment policy
job creation
macroeconomics

text: C 368/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beskæftigelsespolitikkens makroøkonomiske dimension« (1999/C 368/13) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 27. maj 1999 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at afgive en udtalelse om »Beskæftigelsespolitikkens makroøkonomiske dimension«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Vasco Cal til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 29. september 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 367. plenarforsamling af 20. -21. oktober 1999, mødet den 20. oktober 1999, med 76 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse. Det Økonomiske og Sociale Udvalg glæder sig over, at 1. dets ønske om en makroøkonomisk dialog mellem Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og arbejdsmar- kedets parter på europæisk niveau sigtende på forbedret samordning af lønudviklingen, finanspolitikken og pengepoli- tikken med henblik på at stimulere vækst og beskæftigelse, som det fremførte i sin sidste udtalelse om forberedelsen af »de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesska- bets økonomiske politikker«(1), bliver til virkelighed dette efterår. Det Økonomiske og Sociale Udvalg står til rådighed for parterne i den makroøkonomiske dialog med sit specifikke bidrag til dialogen, i overensstemmelse med de institutionelle opgaver, det har fået tildelt af traktaterne. 2. ØSU gør opmærksom på, at denne makroøkonomiske dialog muliggør et integreret approach med alle de politikker, der virker ind på beskæftigelsen. Ledighedsproblemet bekæm- pes således ikke med arbejdsmarkedspolitiske tiltag alene, men gennem en koordinering af alle de makroøkonomiske politikker. Den økonomiske politik, forskningspolitikken, so- cialpolitikken og budgetpolitikken bør føres under hensynta- gen til kravene på det beskæftigelsesmæssige område. 3. ØSU fastholder de bemærkninger, det i nævnte udtalelse fremførte til den økonomiske udvikling (som fortsat mangler styrke) og ledigheden (som gennemsnitligt set stadig er for høj) i Fællesskabet, herunder de problempunkter, det pegede på i punkt 1. I nærværende udtalelse vil det behandle de stærke sider. 4. ØSU er overbevist om, at stabilitets- og vækstpolitikken (nedbringelse af underskuddene på de offentlige finanser, stabile priser, en reallønsudvikling, der tager hensyn til produk- tivitetsudviklingen, samt en tilstrækkelig investeringsrentabili- tet, således at man når op på en højere vækst) er den eneste farbare vej for Fællesskabet, hvis økonomi for 90 %’s vedkommende afhænger af det indre marked. Stabilitets- og vækstpolitikken skal videreføres de kommende år. I den ligevægt på de offentlige aktuelle konjunktursituation skal (1) ØSU’s udtalelse af 27. maj 1999 om Kommissionens »Økonomi- ske årsberetning 1999 — EU-økonomien ved overgangen til euroen: fremme af vækst, beskæftigelse og stabilitet«, EFT C 209 af 22. 7. 1999, pkt. 3. 4. 2. budgetter og nedbringelse af den offentlige gæld fastholdes som mellemfristede og langsigtede målsætninger overalt i EU under skyldig hensyntagen til den økonomiske og sociale samhørighed. 5. Men medlemsstaterne skal påse, at saneringen af budget- terne ikke — som det har været tilfældet i nogle medlemsstater i de seneste år — sker på bekostning af de produktive investeringer, da det vil kunne svække styrken i det opsving, der unægteligt er undervejs i Den Europæiske Union takket være sunde fundamentale forhold. Det maner til forsigtighed, men fordrer også handling. Der er ikke længere grund til pessimisme, da opsvinget skaber et optimistisk klima og åbner positive udviklingsperspektiver på baggrund af en økonomisk konjunktur, der er gunstigere end i forårsprognosen. For ØSU at se har Den Europæiske Union den fornødne 5. 1. økonomiske, teknologiske og vidensmæssige basis til, at den med egne, indre kræfter kan imødegå udefra kommende trusler. Fremover skulle Fællesskabet nu, hvor de vigtigste beslutninger om den praktiske indførelse af euroen er taget, kunne fæste lid til en overvejende intern efterspørgselsdyna- mik. »Europa har som økonomisk enhed et stort vækstpoten- tiale, og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik bør pege på de foranstaltninger, der skal til for at udnytte dette potentiale« (1). ØSU er af den opfattelse, at Den Europæiske Union 5. 2. bør sætte sig en vækst på mindst 3,5 % som mellemfristet mål, hvis den skal skabe et antal job, der er tilstrækkeligt til, inden for omkring ti år at nedbringe den aktuelle ledighed til 3-4 % og hæve beskæftigelsesfrekvensen, så den kommer op i nærheden af 70 %, jf. hvad Kommissionen foreslog i efteråret 1997 i sit første forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik. Det skal imidlertid bemærkes, at udfor- dringerne varierer fra det ene land til det andet, eftersom en del af disse målsætninger er realiseret i nogle lande, hvilket understreger behovet for ligeledes at føre den makroøkonomi- ske dialog på det nationale plan. 20. 12. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 368/37 5. 2. 1. Væksten forudsætter på mellemlang sigt en støt stigning i erhvervsinvesteringerne (på omkring 7 % om året, så investeringskvoten kan komme op på 22-23 %, mod aktuelt 19 %), hvis den skal skabe det nødvendige antal arbejdspladser og forebygge risikoen for, at der opstår inflationære pres som følge af manglende produktionskapacitet. Niveauet for de lange renter og virksomhedernes rentabilitet udgør i øjeblikket de gunstige rammevilkår. Tilbage står at finde en makroøkono- misk politik, der skaber mulighed for en vedholdende vækst og en passende udvikling i efterspørgslen. Denne politik skal understøttes af økonomiske reformer i samklang med dem, der er indledt med Luxembourg- og Cardiff-processerne. Disse reformer sigter på at styrke konkurrenceevnen og forbedre arbejdsmarkedets og vare-, tjeneste- og kapitalmarkedernes funktionsmåde. 8. ØSU mener, at man bør gøre alt, hvad der kan gøres for at støtte den interne efterspørgsel og forbedre rammevilkårene for produktive investeringer og virksomhedsetableringer. Fo- rudsat at de budgetmæssige bindinger og budgettets omforde- lende rolle respekteres, vil en lettelse af virksomhedernes, men også husholdningernes skattebyrde kunne stimulere såvel investeringerne som erhvervslivets og husholdningernes tillid. lyd for, at der i de ØSU har gennem flere år slået medlemsstater, der ønsker det, gives tilladelse til under visse betingelser at sænke momssatsen for arbejdskraftintensive varer og tjenesteydelser. ØSU glæder sig over, at Kommissio- nen har fremlagt et direktivforslag i denne retning, som ØSU har afgivet en overvejende positiv udtalelse om(1). til 5. 2. 2. I flere medlemsstater er bestræbelserne for at honore- re konvergenskriterierne — og dermed for at kunne tiltræde ØMU’ens tredje fase — gået ud over de offentlige investeringer. ØSU slår derfor til lyd for, at de offentlige udgifter i højere grad drejes over imod investeringer. Regeringerne bør især fremme et partnerskab mellem den offentlige og private sektor på investeringsområdet. Desuden bør initiativerne på fælleseuropæisk plan, såsom de transeuropæiske net, omsættes til virkelighed. 6. Opsvinget, som endnu er tøvende, bør stimuleres gen- nem foranstaltninger, der fremmer investeringerne og forbru- gertilliden. Øgede investeringer forbedrer udsigterne for be- skæftigelsen, hvilket øger tilliden hos borgerne, i erhvervene og hos forbrugerne. En injektion af størrelsesordenen 0,5 % af BNP vil kunne bidrage til, at opsvinget befæstes. Det tager imidlertid over et år, før effekten af øget investeringsaktivitet slår igennem på produktionen. 7. Virksomhedernes bestræbelser for at forsvare deres kon- kurrencemæssige stilling i en verden med stadig mere globalise- rede markeder bør understøttes af mere aktive politiktiltag til stimulering af investeringerne — specielt på områderne teknologi og viden, givet de udfordringer, som informations- og videnssamfundet stiller Europa over for. I erhvervssektorer, der ikke direkte berøres af globaliseringen, kan der med fordel ske en drejning af investeringerne over mod kapacitetsudvidel- ser for at sikre, at den interne efterspørgsel tilfredsstilles, og mere generelt over imod skabelse af mere beskæftigelse. Strukturfondenes nye mål 3 kan forventes i betydeligt omfang at stimulere medlemsstaternes politikker til udvikling af kvalifi- kationer i kombination med de øvrige udviklingsaktioner, der finansieres over strukturfondene. Vigtigheden af grunduddan- nelse og livslang læring skal også understreges. Arbejdsformid- lingerne bør fremme beskæftigelsesegnetheden ved at rådgive og støtte de unge og de ledige med hensyn til uddannelse på en sådan måde, at deres egnethed for bestemte job sættes forgrunden. Arbejdsmarkedets parter kunne med fordel i udarbejde nogle manualer til dette brug og medvirke til en større dynamik i arbejdsformidlingen. En fælles monetær politik inden for euroområdet — som 9. også binder ude-landene til at følge næsten helt den samme politik — lægger en tung byrde over på finanspolitikken (skatter og udgifter), som på én gang skal understøtte den monetære politik og tage hensyn til de forskellige faser i konjunkturcyklen, som medlemslandene befinder sig i. Der er her måske tale om den største nye udfordring efter skabelsen af den fælles monetære politik. Det understreges, at den nødvendige koordination af finanspolitikken ikke betyder, at der skal føres samme politik i alle medlemsstater. ØSU understreger, at økonomisk vækst er den vigtigste 10. motor for oprettelse af arbejdspladser. De beskæftigelsespoliti- ske foranstaltninger, der blev anbefalet på Luxembourg- topmødet skal i kombination med det strukturprogram for kapital- og tjenestemarkederne, der blev lanceret i Cardiff, ledsage et egnet makroøkonomisk policy-mix — omfattende finanspolitik, monetær politik og indkomstpolitik — så der skabes et tillidsklima, der stimulerer forbruget og investeringer- ne og dermed sætter varig gang i beskæftigelsen. ØSU henstiller på ny, at der i lønudviklingen tages 11. inflationen (som stadig er lav), men hensyn ikke kun til også til produktivitetsudviklingen og til kravet om at sikre virksomhedernes indtjening (der i gennemsnit er god i EU) og øge købekraften. En øget efterspørgsel fra det private og offentlige forbrug og de private og offentlige investeringer vil bidrage til at sætte gang i vores økonomi. ØSU er af den opfattelse, at medlemsstaternes struktur- 12. politik og hele forsknings- og udviklingsområdet skal under- støtte blivende og bæredygtige beskæftigelsesskabende foran- staltninger. (1) ØSU’s udtalelse af 26. maj 1999 om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF, for så vidt angår muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser«; EFT C 209 af 22. 7. 1999. C 368/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 1999 13. ØSU konstaterer, at bankerne i visse lande i de seneste uger har overreageret på forlydenderne om stigende inflation ved at hæve renten på sikrede lån uforholdsmæssigt meget (fra 4,6 til næsten 6 %). Disse forhøjelser af udlånsrenten opvejes ikke af tilsvarende forhøjelser af indlånsrenten på f. eks. bank- bøger, som spiller en overordentlig stor rolle for den finansielle ligevægt i husholdningerne i samtlige medlemsstater. 14. ØSU henleder atter en gang opmærksomheden på faren for systemrisici, der bl. a. knytter sig til kreditformidlingsfunk- tionen (renterisiko), stadig mere avancerede finansielle produk- ter, samt den hurtighed, hvormed købs- og salgsordrer og andre finansielle transaktioner effektueres. Det glæder sig over Den Internationale Betalingsbanks (BIS) nye initiativer med forslag om mere bindende og især mere effektive tilsynsregler med hensyn til bankernes finansielle struktur (egenkapitalens størrelse), for den interne og eksterne kontrol med finansielle institutioners kapitalstrømme og for markedsdisciplinen (gen- nemsigtighed) mellem deltagere i finansielle transaktioner. ØSU mener, at de regler, man ender med at blive enige om, bør gælde alle aktører på finansmarkedet. På baggrund af, at EU står for over 60 % af de lån, der ydes til udviklingslande, bør Kommissionen inden marts 2000 tage nogle initiativer, der sikrer, at Den Europæiske Unions specifikke interesser bliver tilgodeset i Basel-komiteens beslutninger. 15. De nye bølger af koncentrationer inden for erhvervslivet (samarbejdsaftaler, fusioner, joint ventures mellem meget store Bruxelles, den 20. oktober 1999. virksomheder) kan være nødvendige for at fastholde vores produktionsapparats konkurrencemæssige stilling. De resulte- rende omstillinger må imidlertid ikke gennemføres på bekost- ning af lønmodtagerne. Masseafskedigelser er ikke uden indfly- delse på borgernes tillid, på efterspørgslen og dermed på hele økonomiens funktionsmåde og vækstskabelsen, som også de store finansielle selskaber og produktionsvirksomheder nyder godt af. Konklusion ØSU henstiller, at stabilitets- og vækstpolitikken for 16. mere beskæftigelse videreføres. Parterne i den makroøkonomi- ske dialog, der løber af stablen til oktober — dvs. regeringerne og Kommissionen (budgetpolitik, strukturpolitik), Den Euro- pæiske Centralbank (den monetære politik) samt arbejdsmar- kedets parter (lønpolitik og arbejdsmarked) — bør fortsat på et koordineret grundlag arbejde for en styrkelse af tilliden hos forbrugerne og investorerne for derved at stimulere efterspørgslen, der kombineret med strukturreformer rettet mod europæisk økonomis konkurrenceevne fortsat er den vigtigste motor i væksten og beskæftigelsesskabelsen. 17. ØSU glæder sig over Den Europæiske Centralbanks stabilitetspolitik. Banken har ved sin beslutning om at nedsætte renterne den 8. april 1999 ydet et synligt bidrag til en vækst- og beskæftigelsesfremmende stabilitetspolitik. ECB har dermed levet op til samtlige de forpligtelser, traktaten pålægger den. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "EU:s nordliga dimension och relationerna till Ryssland"

text: 20. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 368/39 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”EU:s nordliga dimension och relationerna till Ryssland” (1999/C 368/14) Den 25 februari 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén under sin plenarsession att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen avge ett yttrande om ”EU:s nordliga dimension och relationerna till Ryssland”. Sektionen för yttre förbindelser, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 6 oktober 1999. Föredragande var Filip Hamro-Drotz. Vid sin 367:e plenarsession den 20–21 oktober 1999 (sammanträdet den 20 oktober 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 104 röster för, 2 emot och 3 nedlagda röster. Inledning Nordeuropas betydelse för EU har vuxit till följd av utvidgning- en 1995. A¨ ven utvecklingen av relationerna mellan unionen och Ryssland har blivit viktigare under de senaste åren. Fungerande relationer mellan EU och dess medlemsstater, Nordeuropas övriga stater och Ryssland är grundförutsättning- ar för att uppnå säkerhet och stabilitet. En förbättring av ekonomin och välfärden i Nordeuropa gagnar hela EU samt dess europeiska grannländer. Samverkan på alla nivåer som målmedvetet utgår från de gemensamma intressena är av stor betydelse i detta samman- hang. Exempel på sådan samverkan är växelverkan mellan medborgarsamhällets olika aktörer (bl. a. arbetsmarknadens parter, ekonomiska intresseorganisationer och andra frivillig- organisationer). ESK avger detta yttrande eftersom såväl EU:s nordliga dimen- sion som EU:s relationer med Ryssland hör till de frågor som unionen prioriterar och som är föremål för en aktiv utveckling. I båda dessa frågor behövs det för närvarande mer djup och konkretion för fortsatta åtgärder. Den politiska, ekonomiska och sociala instabiliteten särskilt i Ryssland utgör vid sidan av ökad organiserad brottslighet och korruption stora utmaning- ar. Den stora klyftan i levnadsstandarden mellan de nordeuro- peiska länderna kräver också åtgärder. Situationen för aktörer- na inom arbetsmarknadsmekanismen, den sociala dialogen och det organiserade medborgarsamhället är i jämförelse med EU-länderna ännu ganska outvecklad i Baltikum, Polen och särskilt i Ryssland. I bilaga 1 till yttrandet presenteras en lägesrapport i anslutning till EU:s nordliga dimension, utvecklingen av EU:s relationer till Ryssland samt andra frågor, särskilt O¨ stersjösamarbetet och de nordeuropeiska associerade ländernas förberedelser inför anslutningen. ESK vill stödja det arbete EU påbörjat genom att i detta yttrande lägga fram mål, rekommendationer och åtgärdsförslag. ESK har i samband med beredningen av detta yttrande arrangerat ett möte i Moskva med Rysslands ekonomiska och sociala aktörer. Kommittén har även skriftligen efterfrågat synpunkter hos aktörer i Ryssland och kandidatländerna i området. Ett sammandrag av framförda synpunkter och svar finns i bilaga 2. Dessa har beaktats i detta yttrande. ESK har tidigare antagit flera yttranden och meddelanden som hänför sig till det nu aktuella temat. De viktigaste dokumenten räknas upp i slutet av bilaga 1. Detta yttrande baserar sig på dessa dokument, dock utan att direkt referera till eller upprepa de synpunkter som framförs i dem. ESK kommer att följa upp de åtgärder som vidtas för att utveckla EU:s nordliga dimension och för att befästa EU:s relationer till Ryssland. Kommittén har för avsikt att framföra sina synpunkter (i form av yttranden) om nödvändiga uppfölj- ningsåtgärder i syfte att stödja EU i dess strävan att driva dessa frågor framåt. Mål Den nordliga dimensionen är ett angeläget 1. initiativ eftersom EU måste utveckla en övergripande politik för Nordeuropa. 2. Relationerna mellan Ryssland och övriga länder har under århundraden på ett avgörande sätt påverkat utvecklingen i hela Europa. Dessa relationer är väsentliga för Europas utveckling även i framtiden. Då Ryssland betraktas som en strategisk samarbetspartner, måste samarbetet även ges tillräckliga instrument. Detta understryker betydelsen av EU:s Rysslandstrategi som grund för en samordning av EU:s och medlemsstaternas relationer med Ryssland. Händelseutvecklingen i Balkanområdet visar på behovet av och möjligheterna till ett samarbete mellan Ryssland och EU. Arbetet för stabilisering och återuppbyggnad i Balkan bör i sig stärka EU:s samarbetssträvanden i O¨ st- och Nordeuropa. Särskild vikt bör fästas vid stabiliseringen i syfte att förebygga kriser. C 368/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 12. 1999 3. EU:s utgångspunkt att man inom ramen för den nordliga dimensionen bör lyfta fram det positiva inbördes beroendeför- hållande som råder mellan Ryssland, O¨ stersjöområdet och EU anser ESK vara riktig. Ett fördjupat samarbete i O¨ stersjöområ- det är nödvändigt framför allt med tanke på att EU och Ryssland gränsar till varandra just i detta område. I samband med att den nordliga dimensionen utvecklas bör man se till att O¨ stersjösamarbetet stärks mellan EU, dess medlemsstater, associerade länder och EES-länder O¨ stersjöområdet som inte är medlemmar i EU samt Ryssland — särskilt Rysslands nordvästra och norra delar. Den nordliga dimensionens mål skall vara att minska de politiska, ekonomiska och sociala klyftor som finns mellan samhällena. Samtidigt bör de associe- rade länderna i området få stöd till att förbereda sig på ett medlemskap i unionen. Partnerskapet mellan EU och Ryssland bör fördjupas. Den nordliga dimensionen bör utgöra kittet i sammanfogningen av dessa strävanden. En grundförutsättning för positiva resultat är även att Ryssland och andra länder i området som inte är medlemmar i EU fullt ut engagerar sig för och satsar på den nordliga dimensionen. 4. Behovet av goda grannrelationer mellan länderna i Nordeuropa framstår som särskilt viktigt med tanke på EU:s förestående utvidgning i Centraleuropa, samt med tanke på att O¨ stersjön i praktiken håller på att bli ett innanhav i EU och att Kaliningrad håller på att utvecklas till en rysk enklav i en utvidgad union. Ett ekonomiskt välmående och ett politiskt såväl som socialt stabilt Ryssland med goda relationer till sina grannländer är unionens viktigaste partner i öst. Den nordliga dimensionen skall utgöra ett viktigt medel för att främja grannrelationerna i dessa länder. 5. Ekonomisk tillväxt och välfärd förutsätter även en funge- rande rättsstat och ett fungerande medborgarsamhälle. Denna inställning är central i alla skeden av utvecklingen av den nordliga dimensionen och relationerna till Ryssland. 6. I kommissionens etapprapport om den nordliga dimen- sionen från november 1998, i rådets riktlinjer från maj 1999 och Kölntoppmötets Rysslandsstrategi från juni 1999 — och i det första arbetsprogrammet i anslutning till denna — presen- teras ändamålsenliga riktlinjer för en fortsatt utveckling av samarbetet. Rekommendationer O¨ kad ekonomisk tillväxt och ökad stabilitet på markna- 1. derna samt den ökade välfärd och sysselsättning som detta medför bör prioriteras i samband med utvecklingen av EU:s nordliga dimension. I Ryssland och de associerade länderna kan detta åstadkommas genom avsevärt ökade investeringar, såväl inhemska som utländska. Det största investeringshindret är att det inte går att förutse hur företagsklimatet kommer att utvecklas. Situationen är för närvarande otillfredsställande i alla associerade länder och direkt dålig i Ryssland. För att få till stånd en ekonomisk återhämtning är det framför allt i Ryssland viktigt att man lyckas återvinna investerarnas förtroende. De inhemska investeringarnas omfattning i Ryssland intar här en nyckelroll. reformeras. Finansierings- Investeringarna kan öka särskilt om företagsbeskattningen och lagstiftningen reformeras, bestämmelserna om företagens bokföring och revision ändras så att dessa är desamma som i unionens medlemsländer, samt slutligen om investeringslags- tiftningen försäkrings- arrangemangen måste inge förtroende för finansieringsinrätt- ningarna, och banksektorn måste öppnas för utländska banker. Dessa åtgärder skulle bidra till ökad investeringsvilja i de aktuella länderna. Parterna i investeringsprojekten bör befästa sina relationer till internationella finansieringsorgan (Världs- banken (IBRD och IFC), EBRD, EIB och NIB). För att förhindra missbruk skall finansieringsorganen skärpa sin kontroll av investeringarnas inriktning. och Det är dessutom viktigt att skapa trovärdiga bestämmelser som skyddar utländska investeringar i landet. Vidare måste standarder och tekniska föreskrifter i enlighet med partner- skaps- och samarbetsavtal mellan EU och Ryssland harmonise- ras; t. ex. att bestämmelserna om produktsäkerhet skall överens- stämma med EU:s motsvarande bestämmelser. Investeringsbe- sluten påverkas också av sådana arbetsmarknadsmässiga fakto- yrkesutbildning, vad rer arbetsförhållanden, arbetsskydd och stabilitet på arbetsmark- naden. som utvecklingen gäller För att kunna främja välfärd och ekonomisk tillväxt 2. bör de viktigaste gemensamma ekonomiska intressena och samarbetsområdena fastställas. Dessa omfattar följande: — Främjande av samarbetet mellan handel och produktion, bl. a. vad gäller underleverantörshandeln. — Förbättrade förutsättningar för små och medelstora företag. — En rättvist genomförd privatisering och marknadsanpass- ning av statliga företag som berörs av strukturom- vandlingen. — Utveckling av produktion och transporter i samband med exploatering av energikällor (naturgas, olja och el) och större skogs- och mineraltillgångar. — En mångsidig utveckling av trafikinfrastrukturen med hänsyn till speciella lokala förhållanden och behovet av kombinerade transporter och transittrafik. — Förbättringar inom livsmedelssektorn, såväl inom råvaru- logistik försörjning som förädlingsindustrin, samt grossist- och detaljhandel. transport, — En utbyggnad och integrering av tele- och datakommuni- kationerna i hela området. — Ett utvecklat miljöskydd, bl. a. vad gäller skyddet av O¨ sters- jön, minskning av skadliga luftföroreningar, förbättring av kärnkraftssäkerheten och folkhälsan (t. ex. säkerställande av god dricksvattenkvalitet och förbättrad rening av av- loppsvatten). 20. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 368/41 — Säkerställande av att de myndigheter som skall kontrollera att bestämmelserna följs (konkurrensmyndigheter, skatte- myndigheter, certifieringsorgan, tullmyndigheter etc. ) arbe- tar på ett ansvarsfullt och effektivt sätt. — Intensifiering av åtgärder för att bekämpa organiserad brottslighet och korruption. Fokus för ansträngningarna skall — förutom handel med varor och tjänster samt övrigt ekonomiskt samarbete — bland annat vara samarbete mellan medborgare, kulturutbyte, brottsbe- kämpning och främjande av lokal företagsverksamhet. EU bör i synnerhet fästa uppmärksamhet vid de områden som ligger vid gränserna mellan EU, de associerade länderna och Ryssland, dvs. Murmanskområdet, Republiken Karelen, Leningradregio- nen, S:t Petersburg, Pskovområdet och Kaliningrad. — Förbättrade yrkesutbildningsmöjligheter för ungdomar. I samband med att samarbetsmålen definieras måste man även beakta de olika behov av tjänster och social service som är förknippade med respektive mål — i första hand utvecklingsbe- hov som uppstår p. g. a. näringslivets strukturomvandling (bl. a. vad gäller sysselsättning, utbildning och allmänna levnadsför- hållanden). Då samarbetsmålen fastställs bör synpunkter och förslag från EU:s parter beaktas. Det är motiverat med samarbete eftersom målen skall planeras, finansieras och genomföras gemensamt. EU bör ta initiativ till att kartlägga och inleda konkreta projekt. Vid sidan av EU:s dokument i frågan finns det även andra utredningar om utvecklingsbehoven (1) som det är motiverat att dra nytta av i det fortsatta arbetet. 3. Alla länder i området förutom Ryssland är medlemmar i WTO eller blir snart medlemmar i WTO. Vissa är medlemmar i EU eller håller på att anpassa sig för att bli det. Ryssland måste harmonisera sin lagstiftning och sina rättsakter så att de överensstämmer med WTO-avtalen. Detta är den bästa möjligheten att försäkra sig om att näringslivet i alla dessa länder kan erbjudas hållbara verksamhetsramar som främjar samarbete mellan företag. På så sätt förbättras dessutom de ryska företagens möjligheter att etablera sig framgångsrikt på marknaderna utanför Ryssland. EU och dess medlemsstater skall fortsätta att ge stöd till Rysslands förberedelser inför ett WTO-medlemskap, även om förhållanden i Ryssland inte inger några förhoppningar om att detta kommer att ske inom en snar framtid. Anpassningen till WTO:s regler skapar en grund för att inleda förhandlingar om fri handel mellan Ryssland och EU. Vikten av ett stärkt samarbete över gränserna och i 4. gränsregionerna i samtliga länder i området måste betonas. (1) Några exempel: Finlands Centralhandelskammare: Suomalaisten, luoteis-venäläisten ja virolaisten yritysten näkemyksiä pohjoisesta ulottu- vuudesta, juni 1999, ISBN 951-8967-48-2; Prof. Simon Clarke: New Forms of Employment and Household Survival Strategies in Russia, Moskva 1999, ISBN 0-9535519-0-3; Baltic Business Advisory Council: Survey on Conditions for Growth and Development in the Baltic Sea Region, maj 1999. 5. Man bör uppmärksamma myndigheternas verksamhet i de associerade länderna i området och i synnerhet Rysslands regionala och lokala myndigheters verksamhet. Dessa ansvarar för tillsynen över att lagstiftningen genomförs och efterlevs. De lokala myndigheterna har en central roll bl. a. i fråga om företagsverksamhet och gynnsamma att främja ansvarsfull investeringsförhållanden samt i fråga om brottsbekämpning. EU bör intensifiera sitt stöd till sådana åtgärder som ger de lokala myndigheterna tillräckligt med information, kunnande och andra resurser för att detta skall lyckas. förutsätter En fungerande marknadsekonomi 6. även fungerande arbetsmarknader och en fungerande dialog mellan självständiga och representativa samhällsaktörer samt mellan dessa och statsförvaltningen. Den enkät som gjordes i samband med yttrandet och annan kontakt med aktörer i länder utanför unionen (se bilaga 2) har visat att statsmakten i de flesta länder har skapat ramar för arbetsmarknadens funktion, trepartskontakter och den sociala dialogen. De institutionella strukturerna och lagstiftningen är dock i många fall otillfreds- ställande och administrationen fungerar dåligt. Aktörerna uppger att de åtminstone i viss utsträckning kan påverka bland annat lagstiftningsarbetet, men upplever trots det att de har en otillräcklig beredskap för att fungera som trovärdiga intressebevakare och för att delta i medborgarsamhällets dialog. Organisationerna är i många fall svaga och det finns brister i fråga om deras representativitet och resurser. I ESK:s informationsrapport ”Sysselsättningen och den sociala situationen i kandidatländerna i anslutning till införandet av gemenskapens lagstiftning för inre marknaden” (2) ges en beskrivning av den rådande situationen. Det finns anledning för de associerade länderna och Ryssland att befästa den inledda utvecklingen av arbetsmarknaden och den sociala dialogen samt den institutionella struktur som krävs. Man bör verka för en bättre organisation och ökad kapacitet bland aktörerna och för en förbättring av deras verksamhetsvillkor. Dessutom bör aktörerna regelmässigt råd- frågas i samband med bland annat utarbetande av lagförslag. EU bör mer målmedvetet än hittills stödja detta utvecklingsar- bete, och Ekonomiska och sociala kommittén har goda förutsättningar att bidra i detta sammanhang. Kommittén II konstaterar med tillfredsställelse att det i bilaga II del (2) CES 490/99, 7. 7. 1999. C 368/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 12. 1999 (åtgärdsområden) i EU:s Rysslandstrategi bland annat föreslås att EU skall verka för en integrering av Ryssland i europeiska ekonomiska och sociala samarbetsområdet. Detta skall uppnås genom att främja en social dialog, genom att stödja framväxten av moderna arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer och genom att verka för en bättre anslutning till de viktigaste ILO-normerna (punkt 2 c). Förslag till åtgärder 1. I enlighet med slutsatserna från toppmötet i Köln skall EU utveckla den nordliga dimensionen till ett åtgärdsprogram för Nordeuropa. Åtgärdsprogrammet bör beakta de rekom- mendationer som presenteras i detta yttrande. Det är skäl att fastställa åtgärder på kort och lång sikt och att utan dröjsmål nå enighet, helst redan i ordförandeskapets slutsatser vid Europeiska rådets möte i Helsingfors i december 1999. Till åtgärdsprogrammet bör man koppla en effektiv uppfölj- ningsmekanism där genomförandet och ansvaret definieras. Det behövs administrativa arrangemang: verksamheten vid behöriga förvaltningsenheter inom EU måste koordineras och inriktas på de prioriterade frågorna i åtgärdsprogrammet. Åtgärdsprogrammet bör inriktas på de prioriterade om- 2. råden som anges i ESK:s rekommendationer. Man måste inleda genomförbarhetsstudier och säkerställa att investeringarna går till prioriterade objekt. EU:s och andra västländers livsmedels- hjälp till Ryssland kan t. ex. skada jordbruksproduktionen i Ryssland och dess grannländer. Västländerna borde i stället prioritera en modernisering av Rysslands jordbruk och livsme- delsproduktion och därigenom se till att befolkningens grund- läggande behov tillfredsställs. 3. Resurserna i unionens stödprogram (Tacis, Phare, Inter- reg m. fl. ) bör koncentreras på ett genomförande av detta åtgärdsprogram. Man måste få till stånd en vidsynt och målmedveten samordning av dessa program så att de begränsa- de resurserna utnyttjas maximalt. Enligt uppgift finns det fortfarande allvarliga brister i fråga om programmens genom- förande och administration: projekt som inte är inriktade på relevanta behov, program och projekt som är bristfälliga och som går trögt etc. EU måste sålunda arbeta målmedvetet för att effektivisera stödprogrammen och deras administration. En ny Tacis- förordning bör sättas i kraft i början av år 2000. Målländernas behov bör bättre beaktas men även målländernas eget verksam- hets- och finansieringsansvar bör betonas. så att stödprogrammens resultat kan förbättras och deras trovärdighet kan säkerställas. Stränga villkor för beviljande av stöd är av avgörande betydelse för att önskat resultat skall uppnås. Man måste även sätta stopp för att stöd ges till andra ändamål än vad som ursprungligen varit avsikten. Det måste till en målmedveten tillämpning av olika mekanis- mer för att förhindra bland annat korruption, pengatvätt och uppkomsten av skalbolag. 4. EU bör fortsätta utveckla sitt åtgärdsprogram för Nord- europa i de bilaterala kontakterna med de associerade länderna och EES-länderna i området och med Ryssland. Vid sidan av detta bör EU ta initiativ till en regelbunden dialog mellan EU och övriga länder i regionen för att föra ned de gemensamma intressena och prioriteringarna på lokal nivå. I dialogen bör man även infoga åtgärder som vidtagits av områdets samarbetsråd (CBSS, BEAC). EU bör stödja samarbe- tet i detta område och delta fullt ut i genomförandet av projekten. 5. Man bör eftersträva en samordning av verksamheten och målsättningarna för EU och andra aktörer som stöder Nordeuropa och Ryssland. EU bör med tanke på detta ta initiativ till regelbundna multilaterala diskussioner mellan alla parter, också mellan de länder som får stöd. EU bör utgående från sitt åtgärdsprogram för Nordeuropa även främja samarbe- tet i dessa frågor inom ramen för en transatlantisk dialog. 6. Medborgarsamhällets aktörer måste ges möjlighet att delta i utvecklingsarbetet inom ramen för åtgärdsprogrammet. Detta skall uppnås genom bland annat följande åtgärder: — En särskild konsultationsmekanism, t. ex. en rådgivande grupp, bör inrättas för att involvera samhällsaktörerna i genomförandet av åtgärdsprogrammet för Nordeuropa. — Ett regelbundet samarbete mellan aktörer i EU och Ryss- land bör upprättas som ett led i genomförandet av partnerskaps- och samarbetsavtalet. I detta sammanhang bör man även överväga att inrätta en rådgivande grupp, där ESK skulle kunna ingå som deltagare. Detta är något som även bör beaktas i ordförandelandets arbetsprogram för EU:s Rysslandsstrategi. — Europaavtalens artiklar som rör inrättandet av en råd- givande kommitté för aktörerna bör omgående genom- föras i de associerade länder som inte ännu inrättat sådana. Särskilt när det gäller Ryssland bör man skärpa uppföljningen av hur anslagen administreras. Man måste lösa problemet med att en del av stöden försvinner på mellannivåer som har mycket lite samband med ekonomisk utveckling. EU måste omedelbart och med fast hand få till stånd en effektiv kontroll — Man bör främja ett multilateralt samarbete mellan relevanta aktörer i området samt en intensifiering av kontakterna mellan å ena sidan aktörer i Ryssland och de associerade länderna och å den andra relevanta europeiska samarbets- organisationer. 20. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 368/43 I syfte att förbättra arbetsmarknaderna och trepartsrelationerna bör man för Rysslands del bl. a. besluta om det särskilda Tacis-programmet ”Support to Social Reform Implementation and Labour Relations (social partnership and labour disputes)”. När det gäller de associerade länderna bör kommissionen bl. a. förverkliga den anpassning och främjande av den sociala dialogen som beskrivs i kommissionens meddelande genom att tillåta stöd även till dessa länder. Dessutom bör kommissionens insatser vad gäller direkt tekniskt bistånd och information (Taiex-enheten) intensifieras. Ekonomiska och sociala kommittén bör rådfrågas i samband med förberedelserna av ovan nämnda åtgärder. Kommittén har goda förutsättningar att bidra till genomförandet av dessa åtgärder och etablera de kontakter som krävs. Bryssel den 20 oktober 1999. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Insynsfrågor och det organiserade medborgarsamhällets deltagande i WTO:s millennierunda” (1999/C 368/15) Den 27 maj 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23 tredje stycket i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om ”Insynsfrågor och det organiserade medborgarsamhällets deltagande i WTO:s millennierunda”. Sektionen för yttre förbindelser, som varit ansvarig för det förberedande arbetet i detta ärende, antog sitt yttrande den 6 oktober 1999. Föredragande var Jan Jacob van Dijk. Vid sin 367:e plenarsession den 20–21 oktober 1999 (sammanträdet den 20 oktober 1999) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 103 röster för, 1 emot och 5 nedlagda röster. 1. Frivilligorganisationernas deltagande 1. 1. Under senare år har icke-statliga organisationers och arbetsmarknadsparters intresse för internationell handel ökat kraftigt (1). Detta intresse uttrycktes redan vid förhandlingarna inför GATT-Uruguayrundan. Vid överläggningarna om det multilaterala avtalet om investeringar (MAI) nådde engage- manget en höjdpunkt. I synnerhet klagade många icke-statliga organisationer över bristen på öppenhet när det gällde frågorna som diskuterades och vilka effekter avtalet skulle få för de olika länderna och grupperna. Regeringsrepresentanternas negativa inställning under förhandlingarna ökade misstron. Dessutom hade man ett intryck av att avtalen enbart gynnade de industrialiserade länderna. 1. 2. De icke-statliga organisationernas intresse för den internationella handeln präglas nu främst av misstänksamhet. Många organisationer ställer sig skeptiska till överläggningarna och fruktar att regeringarna i de länder som deltar inte tar (1) I yttrandet skiljer man mellan arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer och icke-statliga organisationer. kom tydligast tillräcklig hänsyn till de intressen som frivilligorganisationer och liknande grupperingar företräder eller u-ländernas intres- sen. Detta till uttryck under OECD- förhandlingarna om MAI. Brist på information och möjligheter att utöva påtryckningar visade sig vara viktiga orsaker till de icke-statliga organisationernas misstänksamhet. För att förhindra en liknande reaktion under de kommande WTO- förhandlingarna anser kommittén att man bör organisera frivilligorganisationernas deltagande på bästa sätt. I yttrandet kommer kommittén i synnerhet att behandla frivilligorganisa- tionernas deltagande i den process som leder till nya avtal. Kommittén kommenterar inte i yttrandet frivilligorganisatio- nernas möjligheter att delta i genomförandet av de avtal som sluts. 1. 3. ESK har länge haft intresse för internationell handel. ESK har utarbetat ett flertal yttranden och yttranden på eget initiativ på området. På så sätt har man alltid velat framhålla betydelsen av den internationella handeln för arbetsmarkna- dens parter och andra intresseorganisationer. De mest aktuella yttrandena som ESK har utarbetat på området omfattar följande:


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2223/1999 af 20. oktober 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: L 271/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 10. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2223/1999 af 20. oktober 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles markedsordning for sukker (1), særlig artikel 18, stk. 5, andet afsnit, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 2038/1999 kan forskellen mellem noteringerne og priserne på verdensmarkedet i forordningens artikel 1, stk. 1, litra a), og priserne for disse produkter inden for Fællesskabet udlignes ved en eksportrestitution; for de produkter, som er nævnt i henhold til forordning (EF) nr. 2038/1999 skal restitu- tionerne for hvidt sukker og råsukker, der ikke er dena- tureret, og som udføres i uforarbejdet stand, fastsættes under hensyntagen til situationen på fællesskabsmar- kedet og på verdensmarkedet for sukker og navnlig under hensyntagen til de pris- og omkostningsfaktorer, som er nævnt i forordningens artikel 19; ifølge samme artikel skal der endvidere tages hensyn til de påtænkte udførslers økonomiske aspekt; for råsukkers vedkommende skal restitutionen fastsættes for standardkvaliteten; denne er defineret i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 431/68 af 9. april 1968 om fastsættelse af standardkvaliteten for råsukker og af Fællesskabets grænseovergangssted for beregning af cif- priserne inden for sukkersektoren (2), ændret ved forord- ning (EF) nr. 3290/94 (3); denne restitution fastsættes i øvrigt i forordning (EF) nr. 2038/1999; kandissukker er defi- neret i Kommissionens forordning (EF) nr. 2135/95 af 7. september 1995 om gennemførelsesbestemmelser for i overensstemmelse med artikel 19, stk. 4, i sukkersektoren (4); den således eksportrestitutioner beregnede restitution bør, for så vidt angår sukker tilsat smagsstoffer eller farvestoffer, gælde for det pågældende sukkers sakkaroseindhold og fastsættes pr. 1 % af dette indhold; situationen på verdensmarkedet eller de særlige krav på visse markeder kan gøre det nødvendigt at differentiere restitutionen for sukker efter dets bestemmelse; i særlige tilfælde kan restitutionsbeløbet fastsættes i rets- akter af anden karakter; restitutionen skal fastsættes hver anden uge; den kan ændres i mellemtiden; anvendelsen af disse bestemmelser på den nuværende situation på sukkermarkedet, navnlig på noteringer eller kurser på sukker i Fællesskabet og på verdensmarkedet, fører til at fastsætte restitutionerne til de beløb, der er angivet i bilaget; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker — (4) (5) (6) (7) (8) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Eksportrestitutionerne for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 2038/1999, i uforar- bejdet stand og ikke denaturerede, fastsættes til de beløb, der er angivet i bilaget. Denne forordning træder i kraft den 21. oktober 1999. Artikel 2 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 1999. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 252 af 25. 9. 1999, s. 1. (2) EFT L 89 af 10. 4. 1968, s. 3. (3) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 105. (4) EFT L 214 af 8. 9. 1995, s. 16. 21. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 271/7 til Kommissionens forordning af 20. oktober 1999 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand BILAG Produktkode 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Restitutionsbeløb — EUR/100 kg — 44,77 43,06 44,77 43,06 (1) (1) (2) (1) (1) (2) 1701 91 00 9000 0,4867 — EUR/1 % sakkarose × 100 kg — 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — EUR/100 kg — 48,67 49,65 49,65 1701 99 90 9100 0,4867 — EUR/1 % sakkarose × 100 kg — (1) Dette beløb anvendes for råsukker med et udbytte på 92 %. Såfremt det udførte råsukkers udbytte ikke udgør 92 %, beregnes størrelsen af den restitution, der skal anvendes, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2038/1999. (2) Denne fastsættelse blev forordning (EØF) nr. 2689/85 (EFT L 255 af 26. 9. 1985, s. 12), ændret ved forordning (EØF) nr. 3251/85 (EFT L 309 af 21. 11. 1985, s. 14). ved Kommissionens suspenderet


title: Regulamento (CE) n° 2229/1999 da Comissão, de 20 de Outubro de 1999, que altera o Regulamento (CE) n° 1667/98 e eleva a 572 550 toneladas o concurso permanente para a exportação de cevada detido pelo organismo de intervenção sueco

eurovoc_concepts:
Sweden
award of contract
barley
export
intervention agency
third country

text: L 271/18 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 10. 1999 REGULAMENTO (CE) N. o 2229/1999 DA COMISSÃO de 20 de Outubro de 1999 que altera o Regulamento (CE) n. o 1667/98 e eleva a 572 550 toneladas o concurso permanente para a exportação de cevada detido pelo organismo de intervenção sueco A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), e, nomeadamente, o seu artigo 5. o, Considerando o seguinte: (1) (2) O Regulamento (CEE) n. o 2131/93 da Comissão (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 39/1999 (4), fixa os processos e as condições de colocação à venda dos cereais detidos pelos organismos de intervenção; O Regulamento (CE) n. o 1667/98 da Comissão (5), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2050/1999 (6) abriu um concurso permanente para a exportação de 439 595 toneladas de cevada detido pelo organismo de intervenção sueco; que a Suécia informou a Comissão da intenção do seu organismo de inter- venção de proceder a um aumento de 132 955 tone- ladas da quantidade posta a concurso com vista à expor- tação; que é conveniente elevar a 572 550 toneladas a quantidade global posta em concurso permanente para a exportação de cevada detido pelo organismo de inter- venção sueco; (3) Tendo em conta o aumento das quantidades postas em concurso, se tornou necessário fazer modificações na lista das regiões e das quantidades em stock; que é conve- niente, por isso, nomeadamente, alterar o anexo I do Regulamento (CE) n. o 1667/98; (4) As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o O Regulamento (CE) n. o 1667/98 é alterado do seguinte modo: 1. O artigo 2. o passa a ter a seguinte redacção: «Artigo 2. o 1. O concurso refere-se a uma quantidade máxima de 572 550 toneladas de cevada a exportar para todos os países terceiros, à excepção dos Estados Unidos da América, do Canadá e do México. As regiões nas quais as 572 550 toneladas de cevada 2. estão armazenadas são as mencionadas no anexo I»; 2. O anexo I é substituído pelo anexo do presente regula- mento. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor na data da sua publi- cação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 20 de Outubro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 191 de 31. 7. 1993, p. 76. (4) JO L 5 de 9. 1. 1999, p. 64. (5) JO L 211 de 29. 7. 1998, p. 17. (6) JO L 255 de 30. 9. 1999, p. 13. 21. 10. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 271/19 ANEXO «ANEXO I Local de armazenagem Quantidades (em toneladas) Ättersta Brännarp Broddbo 1 Broddbo 2 Djurön Ervalla Falun Fammarp Funbo-Lövsta Gamleby Gårdsjö Gävle Gimo Gistad Gullspång Halmstad (Engströms) Hästholmen Helsingborg Hova Kalmar Karlshamn Katrineholm Köping Laholm Mariestad Mjölby Moraby Motala Norrtälje Ormesta Österbybruk Otterbäcken Rimforsa Rök Signestorp Simonstorp Skivarp Söråker Stallarholmen Stavreviken Stockholm (Kvarnholmen) Tjustorp Värnamo Velanda Vimmerby 7 584 2 624 5 997 6 076 112 474 934 878 19 046 6 579 2 835 2 565 10 847 23 901 3 761 2 391 4 659 5 089 37 526 12 981 15 738 87 536 2 068 24 064 2 737 1 956 1 804 1 637 2 807 10 014 17 988 10 878 4 075 21 449 4 994 2 672 5 022 9 415 13 053 2 062 1 479 29 957 9 879 5 742 10 780 3 997»


title: Verordening (EG) nr. 2224/1999 van de Commissie van 20 oktober 1999 tot vaststelling van de mate waarin gevolg kan worden gegeven aan de aanvragen om invoercertificaten voor bepaalde producten in de sector varkensvlees, die in oktober 1999 worden ingediend op grond van de regeling die is vastgesteld in de door de Gemeenschap gesloten overeenkomsten met de Republiek Polen, de Republiek Hongarije, de Tsjechische Republiek, de Slowaakse Republiek, Bulgarije en Roemenië

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
agreement (EU)
import licence
pigmeat
veterinary legislation

text: L 271/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 10. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 2224/1999 VAN DE COMMISSIE van 20 oktober 1999 tot vaststelling van de mate waarin gevolg kan worden gegeven aan de aanvragen om invoercertifi- caten voor bepaalde producten in de sector varkensvlees, die in oktober 1999 worden ingediend op grond van de regeling die is vastgesteld in de door de Gemeenschap gesloten overeenkomsten met de Republiek Polen, de Republiek Hongarĳe, de Tsjechische Republiek, de Slowaakse Repu- bliek, Bulgarĳe en Roemenië DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1898/97 van de Commissie van 29 september 1997 houdende vaststelling van bepalingen voor de uitvoering, in de sector varkensvlees, van de regeling waarin is voorzien bĳ Verordening (EG) nr. 3066/95 van de Raad, en houdende intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 2698/93 en (EG) nr. 1590/94 (1), gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 618/98 (2), en met name op artikel 4, lid 5, alle in de Gemeenschap geldende veterinairrechtelijke voorschriften, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Op grond van Verordening (EG) nr. 1898/97 ingediende 1. aanvragen om invoercertificaten voor de periode van 1 oktober tot en met 31 december 1999 worden ingewilligd voor het in bĳlage I aangegeven percentage. (1) (2) (3) Overwegende dat de in de invoercertificaten voor het vierde kwartaal van 1999 aangevraagde hoeveelheden niet groter zĳn dan de beschikbare hoeveelheden en derhalve volledig ingewilligd kunnen worden; 2. In de eerste tien dagen van de periode van 1 januari tot en met 31 maart 2000 kunnen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1898/97 invoercertificaten worden aangevraagd tot de in bĳlage II aangegeven hoeveelheid. Overwegende dat de overblĳvende hoeveelheid moet worden bepaald die bĳ de beschikbare hoeveelheid voor de volgende periode wordt gevoegd; 3. De certificaten mogen slechts worden gebruikt voor producten die voldoen aan alle in de Gemeenschap geldende veterinairrechtelĳke voorschriften. Overwegende dat het dienstig is er de aandacht van de handelaren op te vestigen dat de certificaten slechts gebruikt mogen worden voor producten die voldoen aan Deze verordening treedt in werking op 21 oktober 1999. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 oktober 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 267 van 30. 9. 1997, blz. 58. (2) PB L 82 van 19. 3. 1998, blz. 35. 21. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 271/9 BĲLAGE I Percentage waarvoor de invoercertificaten worden ingewilligd voor de periode van 1 oktober tot en met 31 december 1999 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 Groep 1 2 3 4 H1 H2 5 6 7 8 9 10/11 12/13 14 15 16 17 BĲLAGE II Groep Totale beschikbare hoeveelheid voor de periode van 1 januari tot en met 31 maart 2000 (in t) 1 2 3 4 H1 H2 5 6 7 8 9 10/11 12/13 14 15 16 17 3 831 488,9 1 406 11 653,4 1 800 375 2 700 1 787,5 7 694,8 1 260 9 180 4 715 2 070 270 810 1 483,9 11 250