title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Kohti sähköisen viestinnän perusrakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta järjestelmää Vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelu

eurovoc_concepts:
competition law
information technology
liberalisation of the market
telecommunications industry
trade licence

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 10. 11. 1999 KOM(1999) 539lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kohti sähköisen viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta järjesteltnää Vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelu JOJIDANTO JA TIIVISTELMÄ Johd:uJto luvussa järjestelmän Ensimmäisessä päärakenneosiksi. Tässä tiedonannossa tarkastellaan uudelleen televiestinnän sääntelyä EU:ssa ja annetaan ehdotuksia viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen käsitellään uuden uudelleentarkastelun käynnistämisen syitä. Toisessa luvussa uudelleentarkastelua käsitellään konvergenssiin, radiotaajuuteen ja sääntelyn toteuttamista koskevaan uusimpaan raporttiin liittyvien komission muiden tiedonantojen yhteydessä. Siinä tarkastellaan myös Euroopan tekemään voimassa olevan sääntelyviranomaisia lainsäädännön mukaan). Kolmannessa luvussa esitetään kotnission yleinen lähestymistapa uudelleentarkasteluun, yksityiskohtaiset politiikan tavoitteet, sääntelyperiaatteet ja uuden siiiintclyjiirjcstdmän rakennetta koskevat ehdotukset. Ndjiinnessä luvussa analysoidaan tiirkcimpiä ja yhteenliittämistä, radiotaajuuksien hallintaa, yleispalvclua, kuluttajien ja käyttäjien oikeuksia, numerointia, nimeämistä ja osoittamista, erityisiä kilpailunäk<>kohtia ja toimielinjärjestelyjä. luettelo kaikista koanission asiaa koskevista Viidennessä ehdotuksista. (kuten komissio on velvollinen luvussa esitetään käyttöoikeuksia kysymyksiä: t< 1imilupia, p< ,liittisia asiaan liittyvi~i Euroopan tietoyhteiskuntaan siirtymisen kulmakivi Euroopan komissio käynnisti televiestintämarkkinoiden vapauttamista koskevan kattavan sääntelyjärjestelmän asteittaisen täytäntöönpanon vuonna 1990. Tällä vapaan kilpailun sailivalla politiikalla on ollut suuri vaikutus markkinakehitykseen, ja se on edistänyt vahvan viestintäalan syntyä Euroopassa ja mahdollistanut sen, että kuluttajat ja yritykset ovat voineet hyötyä paremmasta palvcluvalikoimasta, alhaisemmista hinnoista ja innovatiivisista palveluista ja sovelluksista. tärkeää EU :n maailmanlaajuiselle kilpailukyvylle. Tämä on ollut ensisijaisen Euroopan siirtyminen ja talotiddlisine etuineen edellyttää kehittynyttä viestintäalaa. Tietoyhteiskuntaan liittyvien teollisuudenalojen osuus EU:n bruttokansantuotteen kasvusta on jo nyt noin 15 prosenttia, ja joka neljäs uusi työpaikka Euroopan taloudessa syntyy tällä alalla. tietoyhteiskuntaan kaikkine sen sisältämine sosiaalisinc Ilman tehokasta, korkealaatuista viestintää eurooppalainen teollisuus ja etenkin pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) joutuvat selvästi huonompaan asemaan maailmanlaajuisiin kilpailijoihinsa nähden. Kymmenen viime vuoden aikana tapahtunut nopea tekninen kehittyminen on johtanut tietoyhteiskunnan syntymiseen ja televiestinnän, uusilla tiedotusvälineiden tietotekniikoilla on yhä suurempi merkitys koko Euroopan ja sen alueiden talouden kilpailukyvylle. lähentymiseen. tietotekniikan seurauksena 'l'ämän ja Uusien viestintäpalvelujen käyttöönotto ja yleistyminen voivat johtaa alueellisten erojen pienenemiseen, sillä uusissa viestintäpalveluissa välimatkojen merkitys pienenee. Tieto- ja viestintätekniikoita voidaan myös käyttää välineinä, joilla parannetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Nämä edut voidaan kuitenkin jos tietoyhteiskunnan palvelut ovat kaikkien saatavilla kaikkialla EU:ssa. Tämä tarkoittaa sitä, että tietoyhteiskuntaan pääsyn nykyiset taloudelliset, koulutukselliset, sosiaaliset, kulttuuriset ja maantieteelliset esteet on poistettava. Näiden esteiden poistamiseksi tarvitaan yhteensovitettuja poliittisia toimenpiteitä, jotta varmistetaan tietotekniikoiden hyödylliset vaikutukset. saavuttaa vain, -ii- Televiestinnän vapauttamisella on jatkossakin valtava vaikutus kokonaistalouteen. ( >sallisuutta edist~iv~in tietoyhteiskunnan eJdlytyksen:i on, cltä kansalaisten saatavilla on kohtuuhintainen Internet-yhteys, ja on ensisijaisen tärkciiii varmistaa yritysten mahdollisuus kiiyt;innössä käyttää viestinnän perusrakenteita, jotta ne voivat osallistua digitaalitalouteen. Viestintäalan tekniikoiden ja markkinoiden kehittyminen on jo käynnistänyt talous- ja rakennemuutoksia EU:ssa. Tässä tiedonannossa ehdotetulla uudella sääntelyjärjestelmällä nopeutetaan merkittävästi tätä kehitystä, sillä sääntelyjärjestelmällä alennetaan yhteyshintoja. järjestelmä tulee olemaan Uusi tietoyhteiskuntaa koskevan EU:n politiikan keskeinen rakenneosa seuraavien vuosien ajan. Sitä ei voi kuitenkaan eristää muista politiikoista. Yhteisön politiikkojen on oltava ja konkreettisten edistävän jolla tit·toyhteiskunnan syntyä. Komissio aikoo my<>tävaikuttaa merkittävästi tähän kehitykseen ottamalla käytt()()n kcskitcttypi aloitteita, kuten e-Europe-aloitc, joka käynnistetään Helsingin 1 •:urooppa-neuvostossa, kuten puheenjohtaja Prodi on ilmoittanut. sääntelyjärjestelmän osallisuutta tehokkaan kannustetaan yhdistdm:i, tounten voimassa tiedonannolla televiestinnän käynnistetään Tällä olevan sääntelyjärjestelmän uudelleentarkastelu. Järjestelmän säännöksillä vapautettiin kaikki telepalvclut ja -verkot 1. tammikuuta 1998. Vapauttamisen seurauksena tämä perinteisesti valtion monopoleihin perustunut ala on muuttunut dynaamiseksi teollisuudenalaksi, joka pystyy hyödyntämään täysin maailmanlaajuisten markkinoiden edut. Kehitystä ei ole kuitenkaan saatettu loppuun. EU:n televiestintämarkkinat ovat edelleen pirstoutuneet, ja vaikka kilpailu kehittyy nopeasti, kuten tariffien aleneminen ja operaattorien kasvava määrä jäsenvaltiossa. osoittaa, rnarkkinoita hallitsevat Uudelleentarkastelun yhteydessä nykyisiä säännöksiä voidaan arvioida niin, että niillä edistetään jatkossakin kilpailun kehittymistä ja parannetaan kulu. ttajien valinnanvapautta sekä turvataan yleisen edun mukaiset tavoitteet. jo vakiintuneet operaattorit kussakin koskevan Tässä tiedonannossa esitetään viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen sääntelyjärjestelmää koskevien komission toimintaperiaate-ehdotusten pääsisältö. Ehdotuksilla vastataan tiedotusvälineiden, televiestinnän ja tietoyhteiskunnan bhentymistä jonka mukaan viestintäinfrastruktuurin sääntelyyn olisi sovellettava laaja-alaisempaa lähestymistapaa. Tässä tiedonannossa otetaan my<>s huomioon muutamien hiljattain julkaistujen kuulemisten, raporttien ja riippumattomien tutkimusten, etenkin radiotaajuutta koskevaan vihreään kirjaan liittyvän unionin digitaalitclevisiomarkkinoiden televiestinnän kehittymistä sääntelypaketin toteuttamista koskevan viidennen raportin tärkeimmät tulokset. Euroopan ja tiedonannon, tärkeimp:iiin p:iiitclmään, kuulemisen kuulcmist·n koskevan annetun raportin jälkeen ratkaisuja Näillä ehdotuksilla komissio pyrkii vahvistamaan nykyisen järjestelmän hyviksi todettuja ja varmistamaan, että ED-tason sääntelyllä edistetään jatkossakin kilpailulle avoimien eurooppalaisten yhtenäismarkkinoiden kehittämistä. Tavoitteena ensiluokkainen viestintäinfrastruktuuri, joka antaa yrityksille ja kuluttajille parhaat edut, jotka merkitsevät alhaisia hintoja, korkeaa laatua ja suurinta mahdollista vastinetta rahoille. kansalaisille Euroopan unionin tarjota on Markkinat muuttuvat Viestintäalan tekniset ja markkinamuutokset etenevät yhä nopeammin. Markkinat olivat aiemmin yksinomaan kansalliset, mutta nykyään maailtnanlaajuistuminen kiihtyy ja levi~iä yhä voimakkaammin, mik:i tuo mukanaan teknisiä, kaupallisia ja lainsäädännöllisiä kysymyksiä, tnaailmanlaajuisia ratkaisuja. Sekä I·:uroopan tasolla että yleismaailmallisella tasolla tapahtuva vapauttaminen tuo mukanaan jotka vaativat yh~i enenevässä määrin -iii- sulautumia, yrityskauppoja ja uusia liittoutumia, jotka muuttavat perusteellisesti tämän teollisuudenalan luonnetta. Internet mullistaa laajalti perinteiset markkinarakentect. sillä se muodostaa yhteisen foorumin usc:ilk· eri alan palvduillc. Se: l<:kec: siten puiH'L'Il , ktl\':ttl- ja datansiirtopalvc:lujt. ·n v~ilisc:n eron h~iilyv~iksi ja ailll'ullaa pc:rustc:dlisia tnuutoksia \'tcstint~ipalvdujen perinteisiin hinnoittelumalleihin sekä kyseenalaistaa nykyiset sääntclyrakc:nteet. liityntä- Parantuneilla prosessointi-, ja perussiirtotekniikoilla vähennetään viestintäinfrastruktuurin kustannuksia ja lisätään sen kapasiteettia. Tietokoneiden prosessointiteho kaksinkertaistuu kahdeksantoista kuukauden välein ja siirtokapasiteetti kahdentoista kuukauden välein. Tämän ansiosta tähän asti kaupallisesti kannattamattomat sovellukset yleistyvät viestintäkustannusten pienentyessä, mikä muuttaa perusteellisesti ihmisten työn ja harrastusten luonnetta. Ohjelmistotekniikoiden ansiosta operaattorit ja palveluntarjoajat voivat helposti täyttävät paikallismarkkinoiden erityisvaatimukset tarjoamalla joustavia ja innovatiivisia ratkaisuja sekä kiinteissä että matkaviestinverkoissa. palvelunsa räätälöidä että ne niin, Langattomien sovellusten merkitys kasvaa edelleen kaikilla rnarkkinasegmenteillä. Matkaviestintä kasvaa jatkossakin voimakkaasti, ja kasvua edistää entisestään kolmannen sukupolven järjestelmien käyttöönotto. Kilpailu tilaajayhteyksien markkinoilla voimistuu tilaajayhteyksien langattomien laajakaistatekniikoiden kehittyc:ssä, ja satelliittialalla tapahtuu uutta kasvua laajakaistaisten hc:nkili)kc )htaisten viestintäpalvelujen kehittymisen myötä. sek~i kapea- ettii J ,< )puksi tiedotusalan tekniikoiden, etenkin digitaalitelevjsion (DTV), kehittyminen tuo mukanaan kertapalveluluonteiset "tilauspalvclut" ja datansiirron, Intemetin ja sähköisen kaupan kaltaiset uudet palvelut, joille ovat tyypillisiä sekii digitaalisten maanpäällisten (DTlV) verkkojen palvelut useissa jiisenvaltioissa että satelliitti- ja kaapelitelevisioiden digitaaliympäristöt. lähentyvät, aiheuttaa epävarmuutta myös On mahdoton ennustaa tarkasti, miten kaikki edellä mainitut suuntaukset muokkaavat markkinoita seuraavan vuosikymmenen aikana. Tulevaisuuden ympäristö, jossa eri alat ja. markkinatoimijoille. Sääntelyviranomaisilla on oltava erittäin selvät tavoitteet, yleistä etua koskevat tavoitteet mukaan luettuina, ja joukko yleisluonteisia sääntelyn välineitä, jotta ne voivat onnistuneesti elvyttää ja ylläpitää markkinoita niin, että ne säilyvät täysin avoimina kilpailulle ja vastaavat käyttäjien tarpeisiin. Samalla on kuitenkin taattava kuluttajien oikeudet. sääntelyviranomaisille Odotettavissa oleva kehitys Nykyinen sääntelyjärjestelmä suunniteltiin ensisijaisesti ohjaamaan kilpailuun siirtymistä, ja siksi se keskittyi kilpailulle avoimien tnarkkinoiden luomiseen ja markkinoiden uusien tulokkaiden oikeuksiin. Uudella politiikan järjestelmällä pyritään vahvistamaan kilpailua kaikilla markkinasegmentc:illä, etenkin paikallisella tasolla. Se olisi suunniteltava niin, että se kattaa uudet, dynaamiset ja valtaosin ennalta arvaamattomat markkinat, joilla on paljon useampia markkinatoimijoita kuin nykypäivän markkinoilla. Konvergenssista käytyjen keskustelujen perusteella komissio on suunnitellut, että uusia palvelumarkkinoita säännellään kevyesti varmistaen samalla, että määräävässä asemassa olevat yritykset eivät käytä väärin markkina-asemaansa. Kilpailun korvikkeena toteutettavaa sääntelyä vähennetään, samalla kun markkinat tulevat kilpailukykyisemmiksi. Sääntelyä rajoitetaan siten asteittain aloille, joissa politiikan tavoitteita ei voi saavuttaa yksinomaan kilpailulla. ·iv- Uuden järjestelmän tavoitteet, periaatteet, rakenne ja pääehdotukset on esitetty seuraavassa. Politiikan tavoitteet Politiikan tavoitteet, joilla vahvistetaan nykyistä siiiintd~·jiitjestcln1ää ja jotka esitetaan uudessa sääntclyj~irjcstclm:iss~i yksiselitteisesti kansallisten siiiintdyviranomaisten osalta, ovat seuraavat. t Edistetään ja pidetään yllä avoimia ja kilpailukykyisiä eurooppalaisia viestintäpalvelujen markkinoita, jotka tarjoavat kuluttajille entistä paremmat edut hintojen, laadun ja rahoille saatavan vastineen osalta. t Edistetään Euroopan kansalaisten etuja varmistamalla, että kaikki kansalaiset voivat käyttää kohtuuhintaan ja tietoyhteiskunnan palveluja, suojaamalla kuluttajia kaupankäynnissä, varmistamalla korkeatasoinen tietosuoja ja yksityisyys, vaatimalla avoimuutta viestintäpalvelujen käytön hinnoissa tiettyjen sosiaaliryhmien, etenkin vamtnaisten ja vanhusten, erityistarpeet. tasolla maarltettyä yleispalvelua ja ottamalla huomioon ja chdoissa l•:uroopan tiettyä t Vakiinnutetaan poistamalla viestintäverkkojen ja -palvelujen tiellä olevia esteitä Euro< >passa niin, että samanlaisissa olosuhteissa samanlaisia operaattoreita kohdellaan samalla tavoin kaikkialla EU :ssa. konvergenssiympäristössä sisämarkkinat tärkeä Myös yhteisön etujen suojaaminen kansainvälisissä neuvotteluissa on komission ja jäsenvaltioiden (WI'O) neuvotteluissa, joissa on ensisijaisen tiirkeää jatkaa televiestinnän vapauttamista muissa sähköisen kaupankäynnin maissa, Internetin kehittyminen maailmanlaajuisesti. tulevissa maailman kauppajärjestön jotta varmistetaan tavoite, etenkin ja Sääntelytoimia koskevat periaatteet ja ne ohjaavat Uutta sääntelyjärjestelmää vahvistetaan viidellä periaatteella, yhteisötason tason sääntelytoimia. Teknistii riippumattomuutta lukuun ottamatta nämä periaatteet ovat yleisiä hyvän sääntelyn periaatteita, joita jo noudatetaan yhteis<>n sääntclypolitiikassa. Periaatteiden mukaan: ja kansallisen t sääntelyn olisi perustuttava selkeästi määritettyihin politiikan tavoitteisiin Gotka on esitetty edellä); t markkinoita olisi säänneltävä vain siinä maann kuin se on tarpeen näiden järjestelmästä poistetaan tavoitteiden tarpeettomaksi käyneet velvoitteet järjestelmässä otetaan käyttöön mekanismeja, joilla vähennetään edelleen sääntelyä, kun politiikan tavoitteet saavutetaan kilpailulla; saavuttamiseksi että nykyisestä ja uudessa siten, t t sääntelyllä olisi parannettava edelleen oikeusvarmuutta muuttuvilla markkinoilla. On tärkeää varmistaa, että sääntely on riittävän vakaata, jotta yritykset voivat tehdä joustavia turvallisin mielin markkinakehityksen kannalta; jotka ovat kuitenkin investointipäätöksiä, riittävän sääntelyn olisi oltava riippumatonta yksittäisistä tekniikoista, tmsm sanoen sääntelyllä ei tulisi määrätä pakolliseksi tietyntyyppisen tekniikan käyttöä eikä sillä tulisi syrjiä mitään tiettyä tekniikkaa, vaan sillä olisi varmistettava, että samaan palveluun sovelletaan samankaltaisia säännöksiä riippumatta siitii, minkä tekniikan välityksellä palvelu tarjotaan; -v- • sääntely tulisi panna täytäntöön niin lähellä säänneltyä toimintaa kuin on sovittu maailmanlaajuisesti, käytännöllistä alueellisesti tai kansallisesti. siitä, onko riippumatta sääntelystä Uuden sääntelyjärjestelmän rakenne Komission mukaan uuden sääntelyjärjestelmän rakenteen olisi noudatettava seuraavta suuntaviivoja: • Yhteisön alakohtainen lainsäädäntö ;\lakohtainen lainsäädäntö muodostuisi puitedirektiivistii, jossa on määritetty politiikan jotka koskevat yleiset toimilupajärjestclmää, käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä, yleispalvelua sekä yksityisyyttä ja tiet( >suojaa. entytsestä dtrektiivistä, erttytstavoittect, ja neljästä ja Näin yksinkertaistetaan merkittävästi nykyistä järjestelmää, sillä säännösten määrä vähenee kahdestakymmenestä kuuteen. • Täydentävät suuntaa-antavat toimenpiteet Suosituksilla, ohjesäännöillä, käytännesäännöillä ja muilla suuntaa-autavilla toimenpiteillä luodaan joustavasti markkinoiden muuttuviin olosuhteisiin yhteisön lainsäädännössä määritettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti. jolla voidaan vastata järjestelmä, • Kilpailusäännöt Perustamissopimuksen yleisiin kilpailusääntöihin olisi turvauduttava yhä voimakkaammin, jolloin useat alakohtaisct säänni)kset voidaan korvata, kun kilpailu toimii tehokkaasti. tama tiedoksianto kattaa viestintäalan Kun liihti)kohdaksi asetetaan nämä yleiset periaatteet ja otetaan huomioon edellä esitetty rakl'nne, säiintdypolitiikan useat eri alat. Tit·doksiannossa esitetään komission alustava kanta kaikkiin näihin aloihin ja pyydetään kaikkien asianosaisten mielipidettä ehdotuksesta viimeistään 15. helmikuuta 2000. Komissio ehdotukset nykyisen kommenttien sääntelyjärjestelmän tarkistamiscksi vuoden 2000 ensimmäisen puolivuotiskauden aikana. joihin Jotkin näistä ovat Euroopan parlamentin sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. Nykyinen sääntelyjärjestelmä pysyy kaikilta ostn voimassa, kunnes jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet lainsäädäntöönsä nämä direktiivit. ja neuvoston direktiiviehdotuksia, perusteella saatujen aikoo laatia Politiikan pääehdotukset Jäljempänä esitetään ne pääehdotukset, joilla on eniten vaikutusta alan sääntelyyn. Luvussa 5 esitetään yhteenvetona luettelo kaikista ehdotuksista. Yksi ainoa viestinnän perusrakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskeva sä~intclyjärjestelmä • Erilaisiin viestinnän perusrakenteisiin ja niihin liittyviin palveluihin sovelletaan tällä hetkellä erilaisia sääntöjä. Konvergenssi tarkoittaa kuitenkin sitä, että samat palvelut voidaan tarjota minkä tahansa siirtoverkon välityksellä riippumatta siitä, onko tai kaapelitelevisioverkosta, kyse kiinteästä satelliittiverkosta tai maanpäällisestä verkosta. Erilaisten viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen erilliset sääntelyjärjestelmät ovat kuitenkin todennäköisesti epäyhtenäiset, ja ne voivat vääristää kilpailua. tai matkaviestinverkosta, tclevicstintä- -vi- järjestelmää sovellettaisiin: + Uusi järjestelmä kattaisi kaikki viestinnän perusrakenteet ja niihin liittyvät palvelut, joten näihin verkkoihin sovellettaisiin samanlaisia sääntöjä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että uutta ja matkavicstinvcrkkoihin), satdliittivcrkkoihin, kaapc. :litdc. :visiovcrkkoihin ja maanpäällisiin yleisiin radioverkkoihin kuten myi>s eri ohjclmic. :n viilisl·n rajapinnan (API) kaltaisiin toimintoihin, joilla valvotaan palvelujen kiiytt()oikeuksia. Tällä on tärkeitä seurauksia. J •:simerkiksi kansalliset sääntelyviranomaiset sovcltaisivat toimilupamenettelyssä samoja periaatteita (avoimuutta, syrjimätt<>myyttä, suhteellisuutta ja puolueettomuutta) kaikkiin liittyviin palveluihin. Tässä yhteydessä on viestinnän perusrakenteisiin huomautettava, että jos tällaiset palvelut liittyvät sisälti>palvelujen tarjontaan, sisällön tarjonta voi edellyttää lisäsäänt<>jä. telcverkkoihin (kiinteisiin ja niihin + Näillä säännöillä ei tietenkään olisi vaikutusta niihin (EU-tason tai kansallisen tason) radioverkkoa käyttävien laillisiin velvoitteisiin, lähetyspalvelujen tai muiden tietoyhteiskunnan palvelujen sisältöön. sovelletaan yleistä JOita Seuraavassa kaaviossa esitetään uuden järjestelmän soveltamisala. Kaaviossa on kolme kerrosta: alimpana ovat viestinnän perusrakenteet, keskellä ovat näihin perusrakenteisiin liittyvät palvelut, ja ylimpänä ovat verkkojen välityksellä tarjottavat palvelut. -vii- Verkkojen välityksellä ta~jottavat palvelut csim. käytUivUt lähetyspalvelut, sähköiset pankkipalvelut radioverkkoa yleistä liittyvät Näihin viestintäpalvelut palvelut saatavuudcltaan rajoitetut palvelut (CAS) - ts. liittyvät tclcvicstintäpalvelut, palvelut ja käyttöön esim. perustakenteet Viestinnän ts. viestintäverkot ja niihin liittyvät toiminteet esim. kaapelitelevisioverkot, sovellusten väliset rajapinnat (API) -. \'rJIJel!ami. ra/an tt!koptto!ella: f'tilt. 'eflll,joila. riiiinnel/iiiill mttilla 1 :·l 1 -tasot/ tai kan. rallisen taJoli loimilla, e. rim. ehdotuksella ftthköistä kaupanki!Jntiä koskevaksi direktiiviksi, yleistä radioverkkoa ki!Jttäviä lähetyksiä koskevilla säännölesillä. SäännelJään viestinnän perusrakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskevaUa sääntelyjärjestelmäUä. Internet + Uudessa järjestelmässä lntemetin siirtopalveluja säänneltäisiin edelleen samalla tavoin kuin muita siirtopalveluja. Voimassa oleva tdealan järjestelmä kattaa jo nyt lnternetin siirtopalvclut, joiden avulla käyttäjät vöivat esimerkiksi lähettää sähköpostia ja surffata Internetissä. Tässä vaiheessa ei ole suunniteltu mitään erityisiä Intemetiä koskevia toimenpiteitä. Tämä tiedonanto ei kata Internetin välityksellä tarjottavia palveluja (esimerkiksi sähk<>isen kaupankäynnin alalla), vaan tällaisiin palveluihin sovellettaisiin muita toimenpiteit~i, kuten ehdotusta sisämarkkinoiden sähköisen kaupankäynnin tiettyjä oikeudellisia näkökohtia koskevaksi direktiiviksi. Toimiluvat ja valtuutukset + Televiestinnän nykyisen järjestelmän mukaan jäsenvaltiot voivat vaatia yksittäisiä toimilupia (jotka myönnetään yksittäisille operaattoreille ja jotka edellyttävät, että operaattorin on haettava sääntelyviranomaiselta erillinen valtuutus, ennen kuin se voi aloittaa toimintansa). Tämäntasoisella markkinoille pääsyn valvonnalla luodaan se on aiheuttanut suuna eroja EU :n kohtuuttomia hallinnollisia esteitä, toimilupajärjestelmien välillä. ja yleisiin valtuutuksiin Uudessa järjestelmässä viestintäpalveluja tarjoavien operaattorien toimilupa että (toisin perustwst sääntelyviranomaisten olisi annettava erillistä valtuutusta ennen palvelujen tarjoamista). ja Erilliset numerointiresurssien käytölle. Tällä säännöstelystä vapautetulla, yhdenmukaistetulla järjestelmällä vähennettäisiin televiestinnän toimilupajärjestelmissä eri puolilla EU:ta tällä hetkellä ilmeneviä eroja, jotka haittaavat innovaatioita, kilpailua ja yleiseurooppalaisten palvelujen tarjontaa. radiotaajuuksien välttämättömiä valtuutukset edelleen vaadita, olisivat sanoen suna ei Käyttöoikeudet ja yhteenliittäminen -viii- c:t Li uudd • Uudessa jårjestclanässä IH~iåritettäisiin k~iytt()uikeuksien ja yhteenliittämisen sååntclyä koskevat yhteiset periaatteet kaikkien viestinnän perustakenteiden tehokkaasti osalta. Niiin varmistettaistlll, miiiiriiäväss~i markkina-asemassa olevien operaattorien kanssa siirtotavasta riippumatta, ja natn otettatsun käyttöön tehokkaasti uudet pullonkaulat sitä mukaa kuin niitä syntyy. Nykyinen järjestelmä soveltui vapauttamisen alkuvaiheeseen, jolloin ensisijaisena tavoitteena oli varmistaa oikeus päästä käyttämään aiemmin monopoliasemassa teleoperaattoreiden verkkoja. Nyt on välttämätöntä toteuttaa joustava mekanismi, jolla vähennetään sääntelyä, kun kilpailu kasvaa, ja jolla vastataan nopeasti muuttuviin markkinoihin. järjestelmä,. jolla voidaan tulokkaat voivat kilpailla toimineiden ratkaista Radiotaajuudet + Yhteisön tasolla perustetaan "taajuuspoliittinen asiantuntijaryhmä" (Spectrum Policy Expert Group) sen varmistamiseksi, että yhteisön tämän alan politiikkaa ohjaavat teknisten näkökohtien lisäksi myös politiikan näkökohdat. Sen on varmistettava, että kaikki asiaan liittyvät taloudelliset, S( >siaaliset, kulttuuriset ja muut tekijiit ovat asianmukaisest·i tasapainossa muotoiltacssa yhteisön yhteistä lähestymistapaa radiotaajuuksien varmistetaan yhdentnukainen yhteisön Eihestymistapa radiotaajuusresurssien allokointiin, ovat riittämättömät. Komissio ehdottaa radiotaajuuspolitiikkaa koskevaan vihreään kirjaan liittyneen kuulemisen perusteella, että tämän kysymyksen tarkastelemiseksi otettaisiin käyttöön yhteisötason sääntelyjärjestelmä. Vaikka useat teollisuudenalat ja yleisen edun mukaiset sovellukset ovat riippuvaisia radiotaajuuksista, kansainvälisellä ja Euroopan tasolla tehtävä allokointi määräytyy jatkossakin valtaosin televiestinnän etujen mukaan. T:imänhetkiset Firjestdmät, hallintaan. joilla Yleispalvelu • Yksi komission tärkeimmistä tehtävistä on edelleen varmistaa kohtuuhintainen mahdollisuus käyttää kaikkia niitä viestintäpalveluja, jotka ovat välttämättömiä tietoyhteiskuntaan osallistumiseksi. Tietoyhteiskunnan edut toteutuvat vain, jos kaikki voivat osallistua siihen. Se on ensisijaisen jako tietoyhteiskuntaan osallistuviin ja sen ulkopuolelle jiiiiviin. Nykyisessä järjestelmässä mäiiritetään yleispalveluun kuuluvien palvelujen kokonaisuus. Nämä palvelut voidaan rahoittaa rahoitussuunnitelmilla, joissa yleispalvelun tarjoaJalle annetaan korvausta näistä palveluista ja myönnetään sen kilpailijoilta perittyjä maksuja, jos jäsenvaltiot katsovat, että yleispalveluvelvoitteet muodostavat näitä palveluja tarjoavalle operaattorille kohtuuttoman rasitteen. Tällä hetkellä vain yhdess~i jäsenvaltiossa on käytössä yleispalvclurahasto. Jäsenvaltiot voivat asettaa muita velvoitteita, mutta ne eivät voi velvoittaa muita operaattoreita osallistumaan niiden rahoitukseen. jotta vältetään tiirkeää, + Sen lisäksi että jäsenvaltiot voivat rahoittaa palvelujen (esimerkiksi koulujen ja kirjastojen) julkisen käytön valtion talousarviosta, ne voivat jatkossakin ottaa käyttöön edellä tarkoitettuja yleispalvelun rahoitussuunnitelmia. On kuitenkin tällaisilla suunnitelmilla voidaan arvioitava huolellisesti, minkätyyppisiä palveluja laajennettaessa on rahoittaa. Nykyisten yleispalveluvelvoitteiden analysoitava palvelujen kysyntä ja ja saatavuus taloudellinen suotavuus. Muutoin vaarana on, että kilpailu vääristyy ja että suuremman kaistanleveyden käyttäjiä (yleensä yrityksiä ja niitä, jotka ottavat sen ensimmäisinä käyttöön) tuetaan epäoikeudenmukaisesti kuluttajien enemmistöltä saatavilla voitoilla. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että säilytetään tässä vaiheessa yleispalvelun nykyinen määritelmä ja soveltamisala. Koska yleispalvelu on kuitenkin muuttuva lainsäädäntöön ja kehittyvä käsite, komissio soveltamisalaa ja arvioitava niiden sosiaalinen ehdottaa, että yhteisön -ix- sisällytettäisiin yleispalvelun soveltamisalan mahdollista laajentamista koskevat ·perusteet uudelleentarkastelu 1n ååråajoi ttai n. joilla mahdolliswtaan sekä mekanismit, Kilpailu tilaajayhteyksien 1narkkiuoilla toimenpttetsnn. + Tilaajayhteyksien markkinoilla käytävän kilpailun lisäämiseksi on ryhdyttävä pikaisiin paikallisen puhelinkeskuksen ja tilaajan välistä linjaa. Vakiintuneet operaattorit hallitsevat edelleen tulokkaat käyttävät viestintäpalvelujen markkinoita paikallisella viestintäpalvelujen tarjonnassa uusia tai vanhoja vaihtoehtoisia infrastruktuureja (esim. kaapelitelevisiota tai langattornia tilaajayhteysverkkoja), mikä on lisännyt kuluttajien valinnanvapautta. Usein ~aihtoehtoja ei kuitenkaan ole. tasolla. Uudet "tilaajayhteys" tarkoitetaan Termillä + Useiden jäsenvaltioiden kansalliset sääntelyviranomaiset ovat alkaneet vaatia vakiintuneita operaattoreita eriyttämään paikallisverkkonsa kilpailevien palveluntarjoajien käyttöön. Komissio suhtautuu tyytyväisesti tähän suuntaukseen ja toteaa, että yhteisön toimia ei voi lykätä tätä alaa koskevan lainsäädänn()n hyväksymiseen asti. Sen sijaan komissio antaa suosituksia ja käyttää tietyissä tapauksissa perustamissopimuksen kilpailusääntöjen mukaista toin1ivaltaansa niin, ~tt~i cdistetään tilaajayhteyksien criyttämistä kaikkialla EU :ssa. Yhdcnnuakaiset EU-tason sääntclytoirnet + Televiestintää koskevan lainsäädännön tiettyjen säännösten epäjohdonmukainen soveltaminen estää tehokkaan kilpailun kehittymistä. ja yleiseurooppalaisten palvelujen käytön. + Komissio ei ole vakuuttunut siitä, että yhteisötason sääntelyviranomainen toisi riittävästi jotta todennäköiset kustannukset olisivat perusteltuja. Tämän vuoksi lisäarvoa, komissio ei tässä vaiheessa ehdota viestintäpalveluja tarkastelevan Euroopan sääntelyviranomaisen perustamista. + Komission kuten aloilla, toimilupien kiireellisesti. Muutamilla ja kansallisten sääntelyviranomaisten yhteistyötä on kuitenkin parannettava alalla, · epäjohdonmukaisuus lainsäädännön soveltamisessa pyritiiiin ratkaisemaan tehostamalla yhJcnmukaistamista. Epäjohdonmukaisuuksia on kuitenkin ilmennyt myös esimerkiksi k:iytti)oikcuksien ja yhtecnliittiimiscn osalta, sillä j:isenvalt1oiden markkinat kehittyvät eri tahdissa. T~im:in vuoksi ehdotuksessa käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä ·koskevaksi direktiiviksi ehdotetaan, että kansallisille sääntelyviranomaisille laaditaan periaatteet, joita ne noudattavat tarkastellessaan näitä kysymyksiä, eikä niinkään laadita itse ongelmia koskevia yksityiskohtaisia säännöksiä On ehdotettu, että perustetaan kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission edustajista muodostuva viestintää tarkasteleva korkean tason ryhmä, jossa tämäntyyppisistä ongelmista voitaisiin keskustella ja jossa niihin voitaisiin löytää ratkaisuja yhteisötasolla sovittujen sääntöjen mukaisesti. Näitä ratkaisuja voitaisiin tarvittaessa tukea lainsäädäntötoimilla, jotka komissio on hyväksynyt täytäntöönpanovaltansa nojalla ja uuden viestintäkomitean avustamana. Tämä komitea korvaisi kaksi televiestinnän alalla toimivaa nykyistä komiteaa. -x- Komissio }lyytii esi~ämään mie~i. !~teitä tiedonannoaga esitetyistä' ehdotuksista. <;:',': ja Vastaukset vastaanotetaan mieluiten sihköpostitse osoitteeseen 99teviqy@cec. eu. int. Vastaukset voi lihettäi Jn,yös osc>ltt:ee••e J~Ede~bome Head'QfJtegulatory lnform~tion So~ety Rue delaLoi 200 B-1049::Brussels -xi- SISÄLLYSLUETTEL() 1. VUODEN 1999 VIESTINTÄALAN UUDELLEENTARKASTELUN PERUSSYYT. ! 2. UUDELLEENTARKASTELUAEDELTÄVÄT KUULEMISET JA ANll 'YYSI NIISTÄ. •••. ••. •. •. •. 4 2. 1. ·viides raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta. 4 2. 2. Konvergenssia koskevaan vihreään kirjaan liittyvän kuulemisen tule>kset. 5 2. 3. Radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan liittyv~in kuulemisen tulokset. 6 2. 4. Euroopan unionin digitaalitclevisiomarkkinoiden kehittämistä koskevan raportin päätelmät. 7 2. 5. Mahdollista Euroopan sääntelyviranomaista koskeva raportti. 8 2. 6. Komission teettämät tutkimukset vuoden 1999 uudelleentarkastelun yhteydessä. :. 10 3. UUDEN SÄÄNTELYJÄRJESTELMÄN TAVOITTEET, OHJAAVAT PERJAA TTEET JA RAKENNE. l 0 3. 1. Alan politiikan tavoitteet. 10 3. 2. S~iäntelyperiaatteet. 12. ). :t Uuden säiintclyjärjestelmän rakenne. 14 3. 3. 1. 3. 3. 2. 3. 3. 3. V clvoittavat yhteisi)n toimenpiteet. 15 Suuntaa-antavat alakohtaisct toimenpiteet. 18 Kilpailulaitlsä~idänt(). 18 4. ERITYISET MUUTOSEHDOTUKSET. 20 4. 1. Toimiluvat ja valtuutukset. :. 21 4. 1. 1. Yksittäiset toimiluvat ja yleiset valtuutuksct. 21 4. 1. 2. Yleisradiolähetysverkkojen valtuutukset. 22 Valtuutusluokat ja toimilupaehtojen yhdenmukaistaminen. 23 4. 1. 3. Toimilupamaksut ja hallinnolliset kulut. 24 4. 1. 4. lnternet. 24 4. 1. 5. Käyttöoikeudet ja kaapelinasennusoikettdet. 24 4. 1. 6. Komissi<>n kanta. 26 4. 1. 7. 4. 2. Käyttöoikeudet ja yhteenliittäminen. 26 4. 2. 1. 4. 2. 2. 4. 2. 3. 4. 2. 4. Infrastruktuurin käyttöoikeudet. 27 Yhteenliittäminen. 29 Tilaajayhteyksien käyttöoikeus. 31 Kaapeliverkon käyttöoikeus ja lähetysvelvoitteet (must-carry - säännöt). 32 4. 2. 5. Digitaalitclevision yhteentoimivuus. 32 Standardointi. 33 4. 2. 6. 4. 2. 7. Matkaviestinverkon operaattorin valinta ja ennaltavalinta. 34 4. 2. 8. Yhteenliittämisen käytt()oikeuksicn kustannus laskenta. 3 5 hinnoittelu ja ja -xii· 4. 2. <J. 1'-<,nlissi<Hl kanta. 36 4. '\. Radi<>t·aajuuksit·n hallinta. 37 4. ~. 1. 4. ~. 2. 4. 3. 3. 4. 3. 4. Radi<>taajuuksicn ar\'< ,ttaminen. 37 Radiotaajuuksien kiiytön maksut ja tehokkuus. 38 Radiotaajuuksien sekundaarinen kaupankiynti. 38 Kansallinen vai yleiseurooppalainen taajuuksien antamis- toimilupajärjestelmä. ~. 38 4. 3. 5. Komission kanta. 39 ja 4. 4. Yleispalvelu. 39 4. 4. 1. 4. 4. 2. 4. 4. 3. 4. 4. 4. Yleispalvelun soveltamisala. 40 Yleispalvelun rahoittaminen. 42 K<>htuuhitltaisuus. 43 K<>missi<>n kanta. 43 4. 5. Käyttäjien ja kuluttajien edut. ;. 44 4. 5. 1. 4. 5. 2. 4. 5. 1. 4. 5. 4. 4. 5. 5. 4. 5. 6. 4. 5. 7. l lenkilötietojcn ja yksityisyyden suojaaminen. 44 1 •:uroopan hiitiinumcro 112. '45 Valitusten kiisittcly ja riitojen ratkaisu. 45 Tietojen ja tariffien avoimuus. 45 l)alvelujen laatu. 46 Suositeltavat ja pakolliset palvelut. 46 I<<>mission kanta. 48 4. 6. Numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen. 48 4. 6. 1. liittyvien palvelujen ja niihin Viestinnän perustakenteiden lähentyminen. ;. 48 4. 6. 2. Numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen EU:n tasolla. 49 4. 6. 3. Numeroiden siirrettävyys. ,. 50 4. 6. 4. Puhelinnumer<>inti ja kilpailu. 50 1'-<>missi<>n kanta. ,. 51 4. 6. 5. I~rityiset kilpailunäk<>kohdat. ,. 52 ( )lennaisct toiminteet. ,. 52 4. 7. 1. 4. 7. 2. Miiiiräävä ja merkittiivä markkina-asema. 53 1-::_<>tnissi<>n kanta. ,. 54 4. 7. 3. 4. 7. 4. H. 'l'oimiclimiä ~oskevat niik<>kohdat. 54 4. 8. 1. Ehdotetut uudet toimielinjärjestelyt. 55 Kansalliset sääntelyviranomaiset (NRA). 51 4. 8. 2. 4. 8. 3. Komission kanta. ,. 57 5. YHTEENVETO KOMISSION KANNOISTA. •. •••. ••. :. 58 LIITE I -LUETTELO VUODEN 1999 UUDELLEENTARKASTELUUN LIITTYVISTÄ AJANKOHTAISISTA TUTKIMUKSISTA. ••. •. •. •. •. 62 LIITE II - LYHENNELUETTELO. •. ••. •••. •. 64 LIITE III- SANAST0. 66 -xiii- l. Vt lOilEN 1')')') VI ESTINTÄAI. AN llll llELLEENTAnKASTI·:I. l JN I,ERlJSSYYI' tietoyhteiskuntaan perustuu 1 ·:uroopan tdevil·stintiitnarkkinoiden vapautuminen huipentui l. tammikuuta 1998, jolloin kaikki tdeverkot ja -palvelut vapautettiin täysin melkein kaikissa EU:n jäsenvaltioissal. tekniikan kehitykseen, palvelualan Euroopan siirtyminen innovaatioihin ja kilpailun mukanaan tuomaan hintojen alenemiseen ja laadun paranemiseen. Dynaamisen ja todella kilpailukykyisen tietoyhteiskunnan luominen on elintärkeää Euroopan kilpailukyvylle. Tietoyhteiskuntaan liittyvien teollisuudenalojen osuus EU:n bruttokansantuotteesta on noin 15 prosenttia, ja ne edistävät taloudellista kasvua ja työpaikkojen luomista. Jo nyt joka neljäs uusi työpaikka Euroopan taloudessa syntyy tietoyhteiskunnan alalla. Uusien viestintäpalvelujen käyttöönotolla ja yleistymisellä voi olla myönteisiä vaikutuksia taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen; tietoyhteiskunnan tekniikoilla voidaan vähentää alueellisia eroja, ja ne merkitsevät "välimatkojen kuolemaa". Televiestinnän vapauttamisella on jatkossakin valtava vaikutus kokonaistalouteen. Viestintäalan tekniikoiden ja markkinoiden kehittyminen on jo käynnistänyt talous- ja rakennemuutoksia 1 •:l J :ssa. Tiissii tiedonannossa ehdotetulla uudella sääntelyjärjestelmällä nopeutetaan merkittiiviisti tehostamalla 1 •J l:ssa käytävää kilpailua, mikä nu. :rkitsl·e etuja taloudelle ja koko yhtctskunnalle, sillä syntyy uusia innovatiivisia palveluja ja hinnat alenevat. tiitii kc:hitystii raportti. in operaattorit järjestelmän Nykyisen saavutukset on kirjattu viidenteen televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta2. Kehitystä ei ole kuitenkaan saatettu loppuun. Euroopan tdeviestintämarkkinoita ei voi vielä kuvata aidosti ylciscurooppalaisiksi, vaikka yhä liikestrategiaa. Kansalliset useammat aiheuttavat ongelmia toimilupajärjestelmät vaihtelevat ja touruvat yleiseurooppalaisille operaattoreille jo tilaajayhteyksien operaattorit hallitsevat markkinoilla, sillä uudet loven vakiintuneiden operaattorien markkinaosuuksiin. Euroopan on tarkasteltava näitä kysymyksiä, jotta se voi vahvistua ja hyötyä markkinoiden vapautumisesta. jatkossakin kansallisia markkinoita, etenkin yleiseurooppalaista jäsenvaltioittain (etenkin satelliittialalla). Markkinoilla tehneet vain pienen tulokkaat ovat noudattavat laajasti Lisäksi viestintäalalle on muinaista ennennäkemätt(;anän nopea n1arkkinoiden kehittyminen. tekniikan ja ja viestinn~in, matkaviestinnän, maanpäällisen lähentyminen t Tekviestinniin, tieJotusviilineiden ja tietotekniikan lähentyminen, johon kuuluu myös kiinteän verkon ja tai satelliittiviestinnän lähentyminen, muokkaa uudelleen viestintämarkkinoita. paikallistamisjärjestelmien taloudellisen kasvun, Näiden uusien palvelujen yhteiskunnalliset vaikutukset työpaikkojen luomisen, kulttuuri-identiteetin sosiaalisten vaikutusten osalta määräytyvät asiakkaiden hyväksynnän perusteella. Lähentymisen seurauksena näiden alojen välinen sääntelytehtävien perinteinen jako on täysin vanhentunut viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen osalta, ja sääntelyjärjestelmää tulisi yhtenäistää ja yhdenmukaistaa. viestinnän paikantamis- viestintäjärjesteltnien ja ja Portugali hyi>tyy poikkcusjiirjcstdyistii 1. tammikuuta 2000 asti ja J(rcikka 31. joulukuuta 2000 asti. Komission tiedonanto Euroopan parlalllcntillc, neuvostolle, talous ja sosiaalikomitealle ja alueiden k1 )mitcalle: ~ 'iide. 1 rt~porlli telt·t,ie. tlllllltill. ttlrilllelyptJkdin /olml!tlllll:,c. •lll (KOM (191J9) 537). -1- t Tekniikoiden. ja markkinoiden maailmanlaajuistuminen kiihtyy laajenee voimakkaasti, mikii lainsäädänn<>llisiä kysymyksiii, jollct eddlylliiviil tnaatlrnanla:quisia ralkaistqa. llallitusten välisiä ja yksityisiä organisaatiota on kannustct lu laalunaan yh t<:isiii liihesl y mistapoja erilaisten virallisten Firjestdmien ja yhteisty<>n puitteissa. tuo nHtkanaan uusia t<:knisiii, k:tupallisia ja ja t Sulautumiset ja yritysostot, mukaan liittoutumat, muuttavat merkittävästi teollisuudenalan luonnetta ja keskeisten toimijoiden välisiä suhteita. Näiden muutosten seurauksena syntyy yrityksiä, ja laajenncttuihin infrastruktuureihin perustuvia yleiseurooppalaisia ja maailmanlaajuisia palveluja. toteuttamaan uusiin luettuina uudet jotka pyrkivät t en palveluille. foorumin useille Internet mullistaa perusteellisesti perinteiset markkinarakenteet, sillä se muodostaa yhteisen ja datansiirtopalvelujen välisen eron häilyväksi, mullistaa viestintäpalvelujen perinteiset hinnoittelumallit ja kyseenalaistaa nykyiset sääntelyrakenteet Euroopassa Internet käyttäjien ja -liikenteen määrä on kasvanut jatkuvasti. Tiitä kasvua kiihdyttää edelleen uuden sukupolven lnternet--yhteysk~iytänt<>jen kiiytt()()notto, joka helpottaa puheen, datan ja videokuvan siirtoa lnternetissä sovitun palvelun b:tdun mukaisesti. siten puheen- Internet tekee + Parantuncilla ja prosessointi-, perussiirtotekniikoilla liityntä- (erityisesti valokuitujen aaltopituusjakokanavoinnilla ja paikallisltittymäverkkojen digitaalisilla tilaajaliittym~itekniikoilla (xDSI. )) viihennetään viestint~iinfrastruktuurin kustannuksia ja lisätään sen kapasiteettia. Tietokoneiden laskentateho kaksinkertaistuu kahdeksantoista kuukauden välein ja siirtokapasiteetti kahdentoista kuukauden välein. Tämän ansiosta tähän asti kaupallisesti kannattamattomat sovellukset yleistyvät viestintäkustannusten pienentyessä, mikä muuttaa perusteellisesti ihmisten työn ja harrastusten luonnetta. t Langattomat sovellukset yleistyvät yhä voimakkaammin kaikilla markkinasegmenteillä. Matkaviestintä kasvaa edelleen voimakkaasti, todennäköisesti edelleen, kun kolmannen sukupolven järjestelmät otetaan käyttöön. Tilaajayhteyksien langattoman laajakaistatekniikan kehitys kiristää paikallisliittymämarkkinoiden kilpailua. järjestelmien Lisäksi maailmanlaajuisen kehittämiseen ja vauhdittanut kuin laajakaistaisten multimediapalvdujcnkin ("Internet in the sk y") kehitystä. liittyvä kilpailu on antanut uutta puhtia satelliittialan kasvulle niin h~nkilökohtaistcn viestintäpalvelujen liikkuvuuden mahdollistavien ja kasvu voimistuu kapeakaistaisten uusien t Ohjchnistotekniikoiden ansiosta opcraattorit uudelleenkonfigurointi ja pakduntarjoajflt voivat helposti erityisvaatimuksia. r~iät~ilöidä palveluosa vastaamaan paikallisten markkinoiden ()hjelmiston ja kiinteiden matkaviestinverkkojen joustavuutta ja innovatiivisuutta sallimalla liityntäpisteiden ja päätclaite- ja verkkoresurssien dynaamisen uudelleenkonfiguroinnin. Tällä on merkittävät seuraukset valmistajille, operaattoreille (esim. resurssien dynaaminen jako, aktiiviset verkot, turvallisuus, palvelun laatu), palveluntarjoajille ( csim. markkinoille viemiseen sekä tarvittava aika), käyttäjille sääntelyviranomaisille ja standardointielimille (esim. päätelaitteiden tyyppihyväksyntä). (esim. palvelujen avoimuus siirrettävyys) verkkojen parantaa ja t Tiedotusvälineiden alan tekniikoiden, etenkin digitaalitelevision (DTV), jatkuva kehitys tuo mukanaan suuren valikoiman innovatiivisia palveluja sekä maksutelevision asiakkaille (frce-to-air) katsojille. Tällaisia palveluja ovat kertapalveluluonteiset "tilauspalvelut" ja muut digitaaliscn tekstitclevision, Internetin ja sähköisen kaupankäynnin kaltaiset uudet palvelut. ilmaiskanavicn että -2- tarkasti, miten kaikki edellä mainitut suuntaukset On mahdoton ennustaa muokkaavat markkinoita seuraavan vuosikymmenen aikana. Vaikka tekniikan perussuuntauksct tunnetaan suhteellisen hyvin, tätä tekniikkaa hyödyntävät uudet tuotteet ja palvelut kilpailevat keskenä~in hyviiksynn~istä markkinoilla, l'ikii suinkaan ole selvää, mitkä niistii sclviytyviit voittajina. Tuln·aisutu. lcn kon\Trgcnssiympa rist() aiht·uttaa epävarmuutta my()s säiintclyviranomaisillc ja markkinatoimijoille. S~iiintclynranon1aisilla on oltava erittäin selvät tavoitteet, mukaan luettuina yleistä etua koskevat tavoitteet, ja joukko yleisluonteisia "sääntelytyökaluja", jotta ne voisivat onnistuneesti elvyttää ja ylläpitää markkinoita, niin että ne säilyvät erittäin kilpailukykyisinä ja vastaavat käyttäjien ja kuluttajien tarpeisiin, kuitenkin niin että samalla taataan kuluttajien oikeudet. jotka muodostavat Direktiiveissä, nykyisen sääntelyjärjestelmän, kehotetaan komissiota tarkastelemaan uudelleen sen toimintaa ja markkinakehityksen sekä käyttäjien n1uuttuneiden vaatimusten teknisen perusteella. Viidennessä raportissa televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta arvioidaan nykyisen sääntelyjärjestelmän toimintaa. Tässä tiedoksiannossa tarkastellaan, miten näitä sääntöjä olisi muk~utettava. televiestintäalaa koskevan ja otettava huomioon edellä kuvattu l ludessa sääntclyjärjestelmässii olisi tarkasteltava tcleviestinnin nykyisessä järjestelmässä ilmcnevi:i puutteita ja markkinoiden kehittyminen. Sillä olisi pyrittävii lisäiimiiän kilpailua kaikilla markkinasegmenteillä, etenkin paikallisella tasolla. Uusi sääntclyj:irjestclmä olisi suunniteltava niin, että se kattaa uudet, dynaamiset ja valtaosin ennalta arvaamattomat markkinat, joilla on paljon useampia markkinatoimijoita kuin nykypäivän markkinoilla. Sillä pitäisi myö~ varmistaa, että palvelumarkkinoita säännellään kevyesti, kuitenkin niin, että miiäräävässä markkina-asemassa olevat eivät käytä asemaansa viiärin. tekniikan Televiestinnän nykyinen sääntelyjärjestelmä sisältää kahdentyyppisiä säännöksiä. Ensimmäinen säännöstyyppi - jolla on tarkoitus täyttää yleistä etua koskevat tavoitteet - säilytetään ja sitä mukautetaan niin, että varmistetaan sen tehokkuus tällä kehittyvällä alalla. Toinen säännöstyyppi - joka suunniteltiin ensisijaisesti ohjaamaan kilpailuun siirtymistä - keskittyy vakiintuneiJen operaattoricn käyttäytymiseen ja uusien tulokkaiden oikeuksiin. Uudessa politiikan kehyksessä viimeksi ma1ruttua markkinatoimijoiden sääntelyä vähennetään asteittain, kun markkinat tulevat täysin avoimiksi kilpailulle. Tällä tavoin uudella järjestelmällä pitäisi voida vahvistaa nykyisen lainsäädännön saavutuksia niin, että luodaan järjestelmä, joka ja markkinarakenteen kehitykseen. kykenee mukautumaan joustavasti tekniikan nopeasti ja Tässä tiedonannossa esitetyllä uudella järjestelmällä olisi myös selkeytettävä ja yksinkertaistettava voimassa olevia sääntöjä. On ehdotettu, että säännösten määrää vähennetään kahdestakymmenestä kuuteen, jolloin uudesta sääntelyjärjestelmästä tulisi avoimempi ja sitä olisi helpompi käyttää. Teknistä riippumattomuutta koskevan periaatteen nntkaisesti ja konvergenssia koskevasta kuulemisesta3 saatujen tulosten perusteella ehdotetaan, että uutta sääntelyjärjestelmää sovellettaisiin kaikkiin viestinnän perusrakenteisiin ja niihin liittyviin palveluihin. järjestelmää tämä sovellettaisiin: televerkkoihin (kiinteisiin ja matkavicstinverkkoihin), satelliittiverkkoihin, tarkoittaisi sitä, että uutta Käytännössä 3 Yhteenveto on esitetty komission tiedonannossa neuvostolle, Eurt >r>pan parlamentille, talous-ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Televintinnän, tiedo!IIJPälillt'idenja tietotekniikan lähentyminen sekä. rmtJaikiiiHk. ret. rään!efyyn- L 'ihmitill kig(um liit(ymenj!llkiJell kll!llelllilcll 111/ok. re/ (KOM (1999). 108, 1 0. 3. 1999). -3- kaapditdcvisi< )vcrkk< ,ihin ja ma:lllpiiiillisiin ylcisradi< )verkk( ,thin sekä sovellusohjelmien viilist:n rajapinnan (1\ Pl) kaltatsiin toiminteisiin, joilla valvot:un palvelujen käyttöoikeuksia. tarjottaviin 1 lutl a vicstinliipalvcluihin (lclcpalvcluihtn pt muihin nklb tark( 11tl'ttuihin verkkoihin liittyviin siirtopalvcluihin) sek~i palveluihin, jotka liittyvät k~iytt()Juvan tn\ <>ntämisccn käyttäjälle. sovdlella isun jii rj<. ·slelmiiii viilil yksellii v erk k()ll'l\ niiiden tn \'<. )s Uusi järjestelmä ei kata esimerkiksi viestintäinfrastruktuurin välityksellä tarjottavia yleisradiotoiminnan palveluja eikä tietoyhteiskuntapalveluja. Tässä tiedonannossa tarkoitetaan: "~ "ie. rtinttipaltJe/uilfa" tm,alli. re. rti konJtm. rta JJa. rlaan tar:Jollattia pa/tJel!!it,joiden luottaminen on kokonaan tai o. rillain tJie. rtien tJä!i(y. rtä ja reili(y. rlä te!etJerkoi. r. ra. "~ "ie. rlinltitJerkolla" lähe(y. rlaittei. rloa. rekci. ro1'eltuvin o. rin k:ytkmtälaitki. rloa ja muita laitteita, joilla ''oidtttlll. riirttiä. r~~11aaleita määritel(yjl'll liiliillltipiJteidm Piililkijohdoill, mdioteit. re, opti. re. rti tai muulla Jtihk. ämt~~lledtirella keinolla; tJit:. rlilllt'il't-'rk. /. --:o kallaa fJ/111111 IJllltiJJtl. ra!t'//;illitJerkol, kii11letilja mal ktll'it•. rtim't-'rk. o!, p11hl'lill- ja dtlltll'l'rkot, 11/tltlllj>äälli. rd l'erk. ot, mdio Jrl lelt-'lli. rio!tihe!Jk. reen ki!ylelltitJä/ l'l'rA:o/, ktltlfJt:!itt:le!'i. rio!lt'd:. ol. "1 'it•. rlilllltlll Jn•nt. rmkt'llll'il!t/' l'it•. rlilllriwd. ·:/. rJjtljtllliihin liill}'l'iti lo!llltllll'ila,joi. rltl pai!Jt:l!!f"elllal)tJII/a riij>j>llll. , J ~ifhll~!'e/ 111. '/"Å:O/ !JOil'tl/ olla t'f"i OI,J!,tllliJtltllioidm OllliJ/IIkJtJJtl /t11 11iitä fJOitJtJ/_ylfäpitää eri OfJ!. tllliraaliol, ja 11e tJOillal olla ybdi. rlet(yjii tai erilliJiä. "Näihin /iit!ytillä pa!tJe/uilla" vie. rtinkipa/tJe/t!fa ja palvel!fja,jotka liii(YJ'ät ki!Jttö'luvan myö'ntämiJeen lie(yil/e ki!ytti!Jille (e. rim. raatavuudeltaan rqjoiletut pa!tJelut,. räbkoi. ret ohje/maoppaatf. "~ ·erkkq;cn tJäli(yk. rellä tar_jotttJtilla pai!Jeluilla" palve!t(ja (e. rim. tiedo!lf. ,,Jä/ineiden palveluja, tietqyhteiJkmznan pa!tJelt!Ja ja. räbkö'iJien pankkipalvelt!Jen kaltai. ria pa/,,e/rga),jotka tarjotaan verkon ''äli(yk. rellä ja verko. rla riippumatta. 2. UUDELLEENTARKASTELUA EDELTÄVÄT KUULEMISET JA ANALYYSI NIISTÄ luvussa esitetaan Tässä lukuisten kuulemisten ja komission kertomusten sekä tutkimusten tärketmmät tulokset. Nämä tulokset on otettu huomioon j~iljempiin:i tiissii tiedonannossa csitl'ltävässä komission kantojen tlHH >t< >ilussa. tiivistdmät uudelleentarkastelun pohjana olevien 2. 1. Viides raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta Jäljempänä esitetaan uuden sääntelyjärjestelmän kannalta olennaiset sääntelypaketin toteuttamista koskevasta viidennestä raportista· saadut tulokset. televiestinnän + Alakohtaisen lainsäädännön ja kilpailusääntöjen soveltamisen yhdistelmä on jäsenvaltioiden toiminut hyvin. Markkinatoiminnan ja kehittyvät nopeasti. Komissio on valvonut televiestintämarkkinat menestyvät aktiivisesti yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa, mikä on vaikuttanut ratkaisevasti sääntelyjärjestelmän tehokkuuteen. indikaattorit osoittavat, että + Telepalvelujen sisämarkkinoiden toteuttaminen on saatu hyvään alkuun nykyisessä järjestelmässä, mutta yleiseurooppalaisten palvelujen tarjontaa ja rajat Tiissii yhtcydcssii on huomattava, cttii Jos tiillaisct palvelut liilly\':it sisiilliintarjontaan, sisiilli)ntarjonta voi cdcllyttiiii lisiisiiiintiijii. Tiiss;t llnlonannossa ei lwiiL'nban lark;t. tella liillaisia lisiisiiiinti>jä. -4- ylittäviä investointeja raJOittaa yhä etenkin toimilup:qarjcstelmän ja jossain määrin myi)s yhteenliittämisjärjestdrniin suhteellisen vähiiinen yhdcnmukaistaminen. + Nykyisen sääntclyjärjestcln1ån totcuttatnisesta saatujen kokemusten perusteella jäsenvaltioiden välillä on huornattavia eroja periaatteiden soveltamisessa. Huolimatta kansallisten hallintoviranomaisten ja sääntelyviranomaisten korkean tason komiteasta ja avoimen verkon tarjoamista ja toimilupia käsittelevistä komite< >ista, sääntelyviranomaiset ja markkinatoimijat katsovat kuitenkin, olisi parannettava. mekani~meista, kuten yhdenmukaisuuteen tämäntyyppistä koordinointia tähtäävistä että + Erot sääntelytoimivallan jakautumisessa nlinisteri<)idcn, sääntelyelinten, kansallisten toisinaan esimerkiksi säiintclyt:1riffeista vastaavien laitosten kilpailuviranomaisten kesken voivat aiheuttaa konflikteja ja hallinnollisia esteitä uusille tulokkaille. ja + Toimilupajärjestelmät eroavat merkittävästi n1cnettelyjen, kelpoisuusajan, n1aksujen ja operaattorien luokittelun osalta, puhumattakaan vaikeuksista, jotka liittyvät hakemusten jättiimiscen yhdellätoista yhtcis< 111 virallisella kielellä. Myös järjestelmiin. Tällaisia operaattorit kannattavat jiirjcstclmiii noudattavista tällaisten jiirjestclmien etuna on se, ctt:i ne toimivat hyvin, ne sopivat hyvin vapautettuun ympiiristi)ön ja niil. Jä kevennctiiiin kansallisten sääntclyviran( >maisten (NRA) rasitteita. sltrtymtsta vähemmiin j:iscnvaltioista saatujen kokemusten perusteella rasit 1 aviin + Vakiintuneiden operaattorien yhteenliittämistariffien sekä kiinteiden johtojen ja puhelintoiminnan tarjonnan tariffien kustannuslaskenta muodostaa merkittävän koskevassa ongelman. Muutamien sääntelyjärjestelmässä näyttää olevan suuria heikkouksia, minkä vuoksi useissa jäsenvaltioissa on syntynyt hintapainostusta. Täytänt()(,npanoprosessi on kuitenkin osoittanut EU-tason vertailuanalyysin olevan tehokas; niiit:i toimia jatketaan edelleen. sääntelyviranomaisten kansallisten asiaa + Tällä hetkellä toiminnassa on vain yksi yleispalvelurahasto, mutta monet jäsenvaltiot ovat mahdollistaneet tai käyttöönoton, jos se katsotaan tarpeelliseksi. Useimmat operaattorit pitävät tällaisia rahastoja markkinoille pääsyn esteenä. Monet katsovat olevansa kykeneviä tarjoamaan yleispalvelua omalla toimialallaan kilpailuedcllytyksin. Jos lisäksi markkinoilla on saavutettu täydellinen tasapaino ja liittymäalijäiimät on poistettu, yleispalvelu voidaan toteuttaa alhaisiin kiiytti)tariffcihin perustuvien suunnitelmien pohjalta ilman, että on turvauduttava ylcispalvclumak Sllihin. toteuttamisen rahastojen tällaisten 2. 2. Konvergenssia koskevaan vihreään kirjaan liittyvän kuulemisen tulokset Konvergenssia perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen sääntelyn osalta ovat seuraavat: tärkein1mät kuulemisen koskevan julkisen tulokset viestinnän + tunnustetaan, että on tarpeellista saavuttaa jatkuv. tsti joitakin yleisen edun mukaisia tavoitteita sääntelyn avulla ja että samalla ( m kuitenkin tarpeen edistää investointeja erityisesti uusiin palveluihin; + tarvitaan asianmukainen ja vakaa sääntelyjärjestchnä, jolla elvytetään kilpailua, ja edistetään ja yritysten investointeja, etenkin uusilla palvelualoilla, innovaatioita s~ihki)isen kaupankäynnin kchityst~i; -5- t on tarpeen eriytt~iå siirtott:kniik~m ja sis~ilWn s~i;i111dy ottaen huomioon niiden viiliset yhteydet etenkin mahd< )!Iisten kilpailuongelmien \':tlt lätniseksi~ t on omaksuttava laaja-alaisernpi lähestymistapa kaikkiin siirtoverkkorakenteisiin ja niihin liittyviin palveluihin riippumatta siirrcttävistä paln:lutyypeistä~ • t tarkoituksenmukaista sovelletaan palveluihin tunnustaen markkinoiden epävarmuus ja tarve tehdä suuria perusinvestointeja palvelujen perustamiseksi kuitenkin siten, että samalla taataan riittävä kuluttajansuoja; sääntelyjärjestelinää uusiin kilpailusääntöjä on sovellettava turvaudutaan yhä voimakkaammin ja alakohtaiset säännöt poistetaan asteittain markkinoiden tullessa avoimemmiksi kilpailulle. 5 tehokkaasti; näihin s;iäntöihin 2. 3. Radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan liittyvän kuulemisen tulokset Radiotaajuuspolitiikkaan liittyv~illii julkisella kuulemisdfal', 1< 1ka k~iynnistettiin joulukuussa l <J<JH, k:iynnistettiin nykyisten radiotaajuuspolitiikkaan liittyv1cn toimenpiteiden ja yhteisön politiikan tavoitteiden yhdenmukaisuuden arviointi. Arvioinnissa tarkasteltiin avainaiheita, radiotaajuuksien allokoinnin kuten yhdenmukaistamista, ja ja standardien käytt<>ä. Lisäksi pyrittiin hahmottclemaan näkemyksiä radiolaitteiden radiotaa)uuspolitiikan yhteensovittamisen parhaasta hallinnollisesta kehyksestä. radiotaajuuksien antamiseen radiotaajuuksien käytön strategista suunnittelua, liittyviä aiheita toinUlupiin ja Vihreässä kirjassa on otettu huomioon kaikki ne alat, joihin radiotaajuuksien käytöllä on vaikutusta, sillä radiotaajuuksia käytetään yhä enemmän eri tarkoituksiin. Yksi näistä aloista on viestintäala. Koska radiotaajuuksilla on suuri merkitys viestintäalalle, se on ollut edelläkävijä arvioitaessa sääntelyvaatimusten vaikutuksia niukkojen resurssien saatavuuteen. Radiotaajuuksien käytöstä käydään kuitenkin yhä kovcrnpaa kilpailua, ja siksi on yhteisön enststJatsen sääntelypolitiikkaa koordinoidaan kaikilla asiaan liittyvillä aloilla. radiotaajuuksia varmistaa, koskevaa tärkeää että ja parlan1entille antamassaan tuloksia koskevassa Neuvostolle ticdonannossa7 komissio yksili>i muut~tmia aloja, joilla komisston toimien katsotaan olevan tavoitteet v~iltt~im~itt()mi~i, saavutetaan. jotta varmistetaan, että radiotaajuuksia koskevat yhteisön julkisen kuulemisen • jotta radiotaajuuspolitiikan Olisi otettava käyttöön varmistettrusun, että radiotaajuuksien käyttöä yhdenmukaistetaan, jos se on tarpeellista televiestinnän, ja kehityksen alalla. Tätä yleisradiotoiminnan, tarkoitusta varten komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen täytäntöönpanemiseksi sääntelyjärjestelmä, tutkimuksen politiikkojen liikenteen yhteisön ja 5 7 Tässä yhteydessä on huomattava,' cttii tiimä tärkeä tulos liittyy lähinnä viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen saatavuutta koskeviin kysymyksiin. Kom·ergenssia koskevassa tiedonannossa todettiin, että "alaikäistt'n ja ihmisarvon suojelun kaltaisten yleisen edun tavoitteiden saavuttamista kilpailumarkkinoiden ei katsottu pystyvän edcsauttamaan". Vihrcii kirja radiotaajuuspoliti1kasta - Radiotaajuudct Euroopan yhtcisi)n tclcviestintii-, ylcisradiotoiminta--, liikenne ja t&k pohtiikassa (KOM( 1 1)1)~) S<)(,, CJ. I2. 199~). Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Radiotaqjumpolil1ikan llf!efJalloimel- ~ 'ihreää11 kirjaa11 liill)'lleell julki. rm kulflemi. ren /ulokJel (KOM(1999)53H). -6- r-adiotaajuuksil·n yhdenmuka isl a misl a koskevan d<:is<:ll kehyksen kä ytti)()nottamisl·ksi eddl:i ma ini II uihi 11 aloihin lii IIn· ll'll \' h lt·isi. ,n polituk kown puil kissa. + Olisi perustettava yhteisön laajuuspoliittinen asiantuntijaryhmä (SPEG), jonka tehtävänä olisi käsitellä radiot:. mjuuspolitiikkaa koskevia kysymyksiä yhteisön tasolla ottaen tasapainoisesti huornioon taloudelliset, s< >siaaliset, kulttuuriset ja muut tekijät. SPEG muodostuisi sääntelyviranomaisista ja raui< >taajuuksien käyttäjäyhteisöjen edustajista, ja komissio kuulisi sitä radiotaajuuksien markkinoiden, tekniikan ja muusta asiaankuuluvasta kehityksestä ja etenkin yhdenmukaistamistarpeesta. + Jos maailman radiohallintojen konferenssin (WRC) esityslista sisältää kysymyksiä, jotka ovat erityisen tärkeitä yhteisön politiikoille, komissio pyytää neuvostoa hyväksymään eurooppalaiset kannat, jotta yhteisön politiikan tavoitteet saavat riittävästi poliittista tukea. Ennen jokaista maailman radiohallintojen konferenssia komissio julkaisee tiedonannon, jossa se esittelee ne yhteisön politiikan tavoitteet, jotka on tarkoitus saavuttaa WRC:n eri esityslistojen aiheiJen avulla ja jossa se pyytää kaikkia asianosaisia osallistumaan valmistduihin. 2. 4. Euroopan unionin digitaalitelevisiomarkkinoidcn kehittämistä koskevan raportin påätclm~itx Tärkeimmät päätelmät komission toteuttamasta tdcvisiosignaalien standardeista annetun Jircktiivin9 täytäntöönpanon analyysista ovat seuraavat: + Direktiivi on muodostanut puitteet digitaalitelevisiojärjestelmien kehittämisen markkinalähtöiselle lähestymistavalle, mikä on edistänyt alan eurooppalaista standardointia. Direktiivillä on parannettu sääntelyvarmuutta niissä jäsenvaltioissa, joissa maksutelevision asema on vakiintunut. Jäsenvaltioissa, joissa maksutelevisio on kehittynyt voimakkaammin), kilpailulainsäädännöllä on ollut tärkeämpi merkitys. ilmaislähetyspalvelut heikommin Ga (free-to-air) + Oikeus käyttää kaapeliverkkoja, jotka eivät kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan, on ollut joissakin jäsenvaltioissa pullonkaulatekijä, ja sitä pitäisi infrastruktuuria, siirtoa tarkastella osana liityntäpalvcluja koskevaa 1a l~åhestymistapa'a yleisl'tl konvngenssikehitykst·n mukaist:sli. laajempaa • Direktiivisså ei anyöskå~in tarkastella uusia dckoodcritoiminteita, jotka saattavat aiheuttaa uusia pullonkauloja, joskaan nämä toiminteet eivät välttämättä pysy "olennaisina toiminteina" pitkällä aikavähllä. + Kuluttajien etujen turvaaminen lähestymistapaa muuttuvilla markkinoilla. Kuluttajat tarvitsevat aikaa ja laadukasta ja avointa tietoa, jotta he pystyvät ja markkinatoimijoiden perinteisesti heidän puolestaan päättämistä asioista. Sääntelyviranomaisten on jatkossakin varmistettava, että yleisen edun mukaiset tavoitteet saavutetaan, ja helpotettava samalla itse päättämään sääntelyviranomaisten edellyttää uudenlaista Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: D~l!,itaalite/evision markkinakehitys Euroopan unirmiJ. ra - Tdo,i. rio. r~f!,naa/ien lähetystä koskeiJien. rlandardien k. qytihtä 24 päitJänä /oktJK/1/IIa 199 5 annell1111n [ :11mopan f~ttdtll!lenlinja 1/CIIIJO. rton din:ktiitJiin 9 'i /47/1 ~) · /iillyl'ti mporlli (KC )i\1 (1 1YJIJ) 540). 1) Luroopan parlamentin ja neuvoston dircktiivi 95/47 /1-:Y, anncllu :24 piiiviinii lokakuuta 1995, tclcvisiosignaalicn liihctystii k1 1skcvien standardien kiiytiistii. (1 ·:Y\' 1. 1. 2H1, 2. ). 11. 191)5, s. 51, ns. tclcvisi' 1signaalien standan. kista annettu Jirektiivi). -7- tietoisten valintojen tekemistä ja vältettävä ohjaamasta kuluttajia tiettyyn tulokseen tai ottamasta vastuulleen markkina"toimijoiden riskejä. • Digitaalitclcvisioanarkkinat ja -tekniikka ovat kehittyneet tämän direktiivin sovcltamisalan ulkopuolella. T~ilnän vuoksi on sclkeytettävä lisää uusien palvelujen sääntclyjärjestchn~iä. Tiirkeää on esimerkiksi ottaa huomioon alakohtaisen sääntelyn ja kilpailuoikeuden soveltarnisen väliset vuorovaikutussuhteet l•:uroopan unionin digitaalitclevisiota koskevan komission raportin analyysissa ja päätelmissä tarkastellaan tiedonannon kattamia aiheita (erityisesti käyttöoikeuksia) digitaalitelevisiomarkkinoiden laajemmassa yhteydessä. Tästä raportista on hyötyä vastaajille, kun he vastaavat tässä tarkastelussa esille otettuihin kysymyksiin. joitakin tämän 2. 5. Mahdollista Euroopan sääntelyviranomaista koskeva raportti Tässä osassa käsitellään Euroopan viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen sääntelyviranomaisen perustamista ja sen mahdollisesti tuomaa lisäarvoa, kuten komissio on velvoitettu tekemään nykyisen yhteisölainsäädännön mukaan. to Komissio on teettänyt tutkimuksia 11 , joiden tarkoituksena on selvittää asianosaisten näkemyksiä aloista, joilla v« )imassa olevat tarpeita; analysoida oikt. ·uddlista ja sii:intdykchysti1, J()nka puitteissa voidaan ryht y;. toimiin Euroopan tasolla; ja sdvithiii mahdollinen nykyisiä siiii ntclyrakcnteita. sii:intclyj~irjestdmiit etvat t~iyt~i markk111oiden 1 :. uroopan un1orun tai muuttaa td1ostaa tarve lJ usimman tutkin1ukscn tulokset tödettiin, että tyytyvatsyys kansallisten siiäntelyviranomaisten toimiin Tutkimuksessa 12 vaihteli. Jäsenvaltioissa, joissa kilpailu toteutettiin varhaisessa vaiheessa, markkinatoimijat olivat yleisesti tyytyväisiä kansallisiin sääntelyviranomaisiin, mutta maissa, joissa kilpailu toteutettiin myöhemmin, oltiin tyytymättömämpiä. Erityiskysymyksissä oli havaittavissa selvä yhteys markkinatoimijoiden Euroopan sääntelyviranomaisille osoittaman kannatuksen ja välillä. Monet kohdistetun kansallisiin sääntelyviranomaisiin markkinatoimijat pyrkivät etenkin löytämään keinon hakea EU:n elimiltä muutosta kansallisten sääntelyviranomaisten päätöksiin. tyytymättömyyden suurempaa 1 •:l l:n kilpailu, yll'iseurooppalaistcn markkinoidl'n kt·hitys, yhtecnliitt:imincn ja merkittävä markkina-asema sekii t~iytiinti)i)npan< ). osallistumista kannatettiin seuraavilla aloilla: eniten Televiestinnän yhtcenli. ittämiscstii soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston dircktiivin 97 /33/EY (ns. yhtccnliittämisdirektiivi) 22 artikla (EYVL L 199, 26. 7. 1997, s. 32). Telepalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisesta saamalla aikaan avoimen v~rkon tarjoaminen 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/387 /ETY 8 artikla (90/387 /ETY, EYVL L 192/1, 24. 7. 1990), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97 /51/EY (ns. ONP-puitedirektiivi; EYVL L 295,29. 10. 1997, s. 23). Raportit Issues assodated with the mation ofa European Regulatory Authoriry for telecommunications (maaliskuu 1997); Report 011 the value added ofan independent European ReL~11/atory A11thoriry for telecommunications (syyskuu 1999); http:/ /www. ispo. cec. be/infosoc/telecompolicy / en/Study-cn. htm. Tässä tutkimuksessa koottiin yli 1 HO osapuolen näkemykset kaikissa jäsenvaltioissa, mukana olivat ministeriöt ja kansalliset sääntclyviranomaiset, käyttäjät ja käyttäjiijiirjestöt, kuluttajajärjestöt, vakiintuneet operaattorit ja niiden ty6ryhtiöt, matkaviestinopcraattorit, uudet tulokkaat, jälleenmyyjät ja riippumattomat palvcluntarjoajat. Tutkimuksen alustavat tulokset vahvistettiin julkisessa seminaarissa, joka pidettiin Bryssclissii 14. syyskuuta 1 1) 1)1). -8- 11 12 vastaajat suurempaa kannattivat Ell:n Vaikka täytäntöönpanon yhdt·nmukaistamiseen, markkinatoimijat t·ivät kuitenkaan kannattaneet riippumatonta EU:n siiiintdyviranomaista. Valtaosa tutkinmksec. ~n osallistuneista oli tnicltä, että tietyt säåntclytcht~ivät voitaisiin parhaiten toteuttaa l·:ll:n tasolla. mutta tämä ei välttämättä c. ·dc. :llytii l'rillistii uulla viranomaisia, vaan se voidaan lolt'utta~t tarkoituksenmukaisilla toimidinj~irjestclyilhi. Uuden 1 •:uroopan sääntclyviranonlaisl. 'Jl perustamisen sijasta suosittiin nykyisten rakenteiden parantamista. o~allistumista sit~i Tutkimuksessa todettiin lopuksi, että tällaisen mekanismin kehittämisessä olisi tärkeää määrittää selkeästi kansallisten, yhteisön ja kansainvälisten toimielinten tehtävät ja varmistaa yhteisön lainsäädännön yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa. Komission päätelmät Komissio toteaa, että tässä vaiheessa Euroopan sääntelyviranomaisen perustaminen ei toisi mukanaan riittävästi lisäarvoa, jotta todennäköiset kustannukset olisivat perusteltuja. Lisäksi se voisi johtaa velvollisuuksien moninkertaistumiseen, joka pikemminkin lisäisi kuin vähentäisi sääntelyä. Niitä asioita, joita voitaisiin ehkä paremmin käsitellä EU:n tasolla, voidaan käsitellä muuttamalla ja parantamalla nykyisiä rakenteita. Tätä koskevat ehdotukset on esitetty kohdassa 4. 8. 1. K( •missio hyväksyy tutkimuksen pii:itclmiit. Se toteaa lopuk~i. että olisi suhteeton ta perustaa uusi yhteisön toimidin käsittdl'miiiin niitä harvoja kysymyksiä, joita on ehkä parempi kiisitellä yhteis<>n- eik:i kansallisella - tasolla. Uuden l ~uroopan tason sääntelyviranomaisen perustamiseen liittyvät kustannukset olisivat huomattavat, kun otetaan huomioon ne poliittiset, oikeudelliset, tekniset, talouc. lclliset ja kielelliset taidot, jotka ovat ~älttämättömiä,. jotta se voisi hoitaa tehtävänsä tl'hokkaasti koko yhteisössä. Nämä kustannukset eivät liity ainoastaan itse virastoon liittyviin hallinnollisiin kuluihin vaan myös kokonaistaloudelle aiheutuviin laajempiin kuluihin, jotka syntyvät uuden hallintotason luomisesta. joihin oltiin Asiat, toimiluvat, kilpailu, tyytymättömiä (esimerkiksi yhteenliittåminen, kuluttajansuoja, taajuuksien hallinta ja numeroiden antaminen), eivät näytä muodostavan riittäviä perusteita uuden viraston perustamiseksi. Nykyinen sääntelyjärjestelmä. edellyttää, että jäsenvaltiot varmistavat, että kansallisten sääntclyviran< >maisten päätöksiin voidaan hakea muutosta kansallisella tasolla, ja komissio katsoo, että ensisijainen päämäärä on sen ja sääntelyviranomaisten tähdeq parantaa kansallisten käytettävissä olevien korjausmekanismi(. ·n tehokkuutta. toitnicn yhdenmukaisuutta 1 •:hdotetussa uudessa sääntclyjärjest,clmässä asetettaisiin selkeät ja täsmälliset tavoitteet kansallisille sääntclyviranomaisille, ja kaikki kansallisten sääntelyviranomaisten päätökset, jotka ovat ristiriidassa näiden tavoitteiden kanssa, rikkovat yhteisön lainsäädäntöä. EY:n perustamissopimuksen mukaan yhteisölainsäädännön täytänti)i)npano on edelleen komission vastuulla, ja komissio hoitaa jatkossakin tämän tehtävänsä. Kilpailua koskevien kysymysten osalta komissio tunnustaa tarpeen parantaa alakohtaisten sääntelyviranomaisten ja kilpailuviranomaisten välistä yhteistyötä kansallisella ja Euroopan tasolla etenkin kansallisten sääntelyviranomaisten päätösten ja EU:n kilpailusääntöjen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. Komissio katsoo kuitenkin, että alakohtaisen kilpailuviranomaisen perustaminen ei ole perusteltua EU:n tasolla etenkään, kun otetaan -9- huomioon komission ehdotukset hajauttaa edelleen kilpailulainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioiden viranomaisille. 1. 1 Komissio katsoo, että yhteis()n lainsii:idiinnön tulkinnan ja tiinäntöönpanon eroja koskevat kysymyksl't (l·sim. kansallistl'll \'tr:•nomaistcn arvio opcra:lltort·ista, joilla on mcrkitbiv~i markkina-asema) ratkaista parantamalla kansallisten viranotnaistcn koordinointia ja yhteistyötä, ja tätä koskevat ehdotukset on esitetty tämän tiedonannon kohdassa 4. 8. \'oic. laan parhallt·n Yleiseurooppalaisten palvelujen käyttöönottoon liittyvät vaikeudet johtuvat jäsenvaltioiden toimilupien välisistä eroista ja useassa jäsenvaltiossa ilmenevästä taajuuksien. antamisen ehdotuksia yhteensovittamista koskevasta ongelmasta. Tämä toimilupajärjestelmän yksinkcrtaistamiseksi (kohta 4. 1) ja taajuuksien yhteensovittamisen parantamiseksi (kohdat 4. 3 ja 4. 8). tiedonanto sisältää 2. 6. Komi1sion teettämät tutkimukset vuoden 1999 uudelleentarkastelun yhteydessä ovat yksiköt lukuisia tutkimuksia kiiynnistäncct (esim. yhteenliittämisestii, kiinteiden verkkojen Komission 1999 ja uudelleentarkastelun yhteydessä matkaviestinverkkojen ja -palvelujen lähentymisestä sekä toimiluvista). Näissä tutkimuksissa tarkastcllaan. lukuisia yksityiskohtaisia kysymyksiä, joita tämä tiedonanto ei kata, ja henkilöitä, jotka vastaavat tutkimusraporttien suosituksissa mainittuja muita yksityiskohtaisia kysymyksiii. Tutkimusraportit julkaistaan komission tietoyhteiskunnan edistämistoimiston (ISPO) verkkosivuilla14, kuten. liitteessä II on esitetty. Monet tutkimukset ovat vielä kesken, ja nämä tutkimustulokset julkaistaan ISPOn verkkosivuilla heti, kun ne ovat valmiit. ticdonantoon, pyydetään kommentoimaan vuoden tähän 3. UUDEN SÄÄNTELYJÄRJESTELMÄN TAVOITTEET, OHJAAVAT PERIAATTEET JA RAKENNE Kohdass~ 3. 1 esitetään ne tavoitteet, jotka tämän alan säiintclyllä on tarkoitus saavuttaa. Kohdassa 3. 2 esitctyillä periaatteilla vahvistetaan sääntelyjärjestelmässä näiden päämäärien saavuttamiseksi käyttöön otettavia säännöksiä ja jiirjestelmän täytäntöönpanoa kansallisella tasolla. Uuden sääntelyjärjestelmän yleinen rakenne esitetään kohdassa 3. 3. tämän 3. 1. Alan politiikan tavoitteet Teknisten ja markkinamuutosten nopeus tulee toistuvasti esille tässä tiedonannossa. Uuden järjestelmän on katettava markkinatilanteet, joita on mahdoton ennustaa tässä vaiheessa. Kun vielä otetaan huomioon alan votnUstuva luotettavasti maailmanlaajuistuminen, on sisältävät lainsäädännössä tehottomiksi. säädettyjä Sääntelyviranomaisilla on oltava tarkoin määritellyt politiikan tavoitteet sääntelytoimien ohjaamiseksi ja niiden on p~ätettävä ensin, edellyttävätkö politiikan tavoitteet sääntelyä, ja ilmeistä, että yksityiskohtaisia lainsäädäntötekniikat - tulevat saantoJa jotka Valkoinen kirja EY:n pcrustamissopimukscn 85 ja 86 artiklan lnyk~ iscn 81 ja 82 artiklan] sovcltamiss~iänti)jcn uudistamisesta (EYVL C 132, 12. 5. 199(), s. 1 ). http:/ /www. ispo. cec. be/infosoc/ tclccompolicy / en/Study-cn. htnl 14 -10- toiseksi minkä tyyppisellä sääntelyllä nama tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa. Kun otetaan huomioon tämän alan muutosten nopeus, yksi päätavoitteista on varmistaa sääntelyn suurempi joustavuus ja sen kyky vastata muutoksiin. Lisäksi jäsenvaltioiden markkinoiden erilainen kchittyaninen tarkoittaa sitä, että eri jäsenvaltioissa syntyy eri aikoina usein satnankahaisia kysymyksiä. Jollekin toisessa säännökset j~isenvaltiollc markkinakehityksen vaiheessa olevalle toiselle jäsenvaltioille. Yhteisön laajentuminen, joka toteutuu uuden sääntelyjärjestelmän aikana, korostaa tätä ongelmaa. välttämättä soveltuvat pakolliset etvat sovi Yhteisön tehtäviin ja tavoitteisiin kuuluvat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja täystyöllisyyden edistäminen sekä yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn ja kuluttajansuojan lujittaminen. Näiden perustamissopimuksessa määrättyjen tavoitteiden perusteella ehdotetaan seuraavassa esitettyjä politiikan tavoitteita. Nämä tavoitteet näkyvät nykypäivänä epäsuorasti, mutta tulevalla sääntelyjärjestelmällä nämä tavoitteet sisällytettäisiin yksiselitteisesti yhteisön lainsäädäntöön niin, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on selvät päätavoitteet, joiden pohjalta ne voivat ryhtyä toimiin kansallisella tasolla. Politiikan päätavoitteet, edistetään edelleen tulevia sääntelytoimia ovat seuraavat. joilla tuetaan nykyistä sääntelyjärjestelmää ja joilla t Edistetään avoimia ja kilp~tilukykyisiä Euroopan viestintäpalvelujen markkinoita Sl'Uraavilla tavoilla: tarjotaan eurooppalaisille kuluttajilk· ja yrityksille parh~tat edut, jotka merlåtsevät alhaisia hintoja, korkeaa laatua ja parasta mahdollista vastinetta rahoille; varmistetaan, että kilpailu ei vääristy monitahoisilla markkinoilla, joilla eri alat lähentyvät toisiaan; parannetaan innovatiivisten palvelujen valinnanvaraa ja monipuolisuutta, niin että vastataan käyttäjien tarpeisiin; t Edistetään Euroopan kansalaisten etuja: varmistamalla, että kaikilla kansalaisilla on mahdollisuus käyttää kohtuuhintaan Euroopan tasolla määritettyä yleispalvelua ja viestintäpalvelujen laajaa valikoimaa; suojaamalla kuluttajia kaupankäynnissä etenkin vannistamaila yksinkertaisten edullisten riitojcnratkaisumcncttclyjcn saatavuus; ja -, varmistamalla korkeatasoinen tietosuoja ja kansalaisten yksityisyys; vaatitnalla avoimuutta viestintäpalvelujen käytön hinnoissa ja ehdoissa, jotta käyttäjät voivat tehdä tietoisia valintoja; tarkastelemalla erityisten sosiaaliryhmien, etenkin vammaisten, erityistarpeita. t Vahvistetaan sisämarklånoita konvergenssiympäristössä: poistamalla viestintäverkkojen ja -palvelujen tiellä olevat loput esteet Euroopassa; varmistamalla, että yrityksiä kohdellaan tasa-arvoisesti samanlaisissa olosuhteissa kaiklåalla EU:ssa; vannistamaila niukkojen resurssien, etenkin radiotaajuuksien, tehokas hallinta;. -11- - kannustamalla Euroopan laajuisten verkkojen käyttöönottoon ja kehittämiseen Ja yleiseurooppalaisten palvelujen saumattomaan yhteentoin1ivuuteen. ja Myi>s yhteisön etujen suojaaminen kansainvälisissii nem·ottcluissa on komissiolle jiist·nvaltioille tärkc~i tavoite tiillii alalla. WT< ):ssa tehdyn (;. \TS-sopimuksen perusteella totcutetutla yleisten tcleverkkojt·n ja -. p~tlvclujen vapauttamisella vuonna 1998 on ollut sclv~isti myönteinen vaikutus yhteisö<>n. Yhteisö jatkaa painostusta laajentaakseen tätä sopimusta muihin maihin tulevissa WTO:n neuvotteluissa, jotta varmistetaan, että sähköinen kaupankäynti ja Internet voivat kehittyä maailmanlaajuisesti. 3. 2. Sääntelyperiaatteet Alla esitetyt periaatteet ovat osa yhteisön nykyistä politiikkaa, ja useat kommentit, jotka saatiin konvergenssia koskevaan vihreään kirjaan liittyneen julkisen kuulemisen tuloksena, ja sääntelyviranomaisten kanssa · myöhemmin käydyt keskustelut ovat jäsenvaltioiden uuden vahvistaneet sääntelyjärjestelmän lähestymistapaa. niiden merkitystä. Näillä periaatteilla jatkossakin tuetaan t Sääntelyn olisi perustuttava selkeästi määriteltyihin politiikan tavoitte1s11n, edistettävä taloudeOista kasvua ja kilpailukykyä ja t:itä kautta työOisyyttä sekä varmistettava yleisen edun rnukaisten tavoitteiden tiiyttyminen siOoin, kun tiihän ei päästä pelkkien markkin:1voimien avuUa. Alan politiikan päätavoitteet esitet~iän kohdassa 3. 1. Kilpailulla ja vapailla markkinoilla ei voida saavuttaa kaikkia k< )hdassa 3. 1 esitettyjä politiikan tavoitteita. Tästä syystä EU:n sääntelyjärjestelmä on jatkossakin alakohtaisen lainsäädännön, laaja-alaisen lainsäädännön ja kilpailusääntöjen soveltamisen yhilistelmä. t Siiiintely olisi pidtJttiivä näiden politiikan tavoitteiden saavuttamisen edeUyttämäUä vähimmäistasoUa. tai että sillä. ei edistetä kestäviä jarruttaa Kohtuuttoman rajoittavan sääntelyjärjestelmän vaarana on se, että se voi investointeja investointeja. Suuri osa nykyisestä sääntelyjärjestelmästä ottaa huomioon tarpeen luoda kilpailulle avoimet markkinat, sillä siinä esimerkiksi vaaditaan, että vakiintuneiden operaattorien on hyväksyttävä kaikki niiden verkon käyttöoikeutta ja yhteenliittämist~i koskevat pyynnöt, 1'-un kilpailumarkkinat toimivat td1' >kkaasti, mont·t n~iistä säiinni>ksistii tulevat tarpeettomiksi, jolloin voidaan turvautua piiiiosin perustamissopimuksen kilpailusääntöjen noudattamiseen. Uudessa järjestelmässä jotka mahdollistavat perussääntöjen tulisi niiin ollen ottaa käytti><>n mekanismeja, tarkastclcmisen uudelleen säännc)llisin väliajoin, jotta voidaan arvioida, ovatko ne yhä tarpeellisia (ns. "sunset-lausekkeet"). Uudessa sääntelyjärjestelmässä olisi turvauduttava voimassa <llevaan laaja-alaiseen sääntelyyn eikä niinkään alakohtaiseen lainsäädäntöön, aina kun se on mahdollista. Uutta ED-tason lainsäädäntöä tulisi ehdottaa vain, kun se on ehdottoman välttämätöntä, eli esimerkiksi · silloin, kun markkinahäiriö vaikuttaa tietyn yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamisessa. Markkinatoimijoita olisi kannustettava tekemään ttsesääntelyä koskevia aloitteita, esimerkiksi laatimaan käytännesääntöjä aloilla, joilla yhteinen lähestymistapa on tarpeen, niin että muodollisen sääntelyn tarve pidetään mahdollisimman vähäisenä. -12- • SääntelyHä olisi parannettav:1 edt. "lleen oikeusv:1rmuutta muuttuviOa markkinoiDa. S~i~intclyjärjestclmällä olisi taattava jatk~,ssakin markkinatoimii• ,iden oikeusvarmuus, jotta ne v< ,jv,at tehdä invt. •st< ,intipäätc>ksi~i turvallisin midin. Viestinnän kaltaisilla markkinoilla on ensisijaisen tärkeää, että uusi sääntelyjärjestelmä pystyy mukautumaan joustavasti markkinakehitykseen, jotta sillä voidaan saavuttaa tehokkaasti sille jolloin tulevat nopeasti asetetut lainsäädäntöä on muutettava usein, mikä heikentää oikeusvarmuutta. tavoitteet. Yksityiskohtaiset säännöt tarpeettomiksi, Tämän vuoksi ehdotetaan, että uudessa järjestelmässä olisi määritettävä perussäännöt, periaatteet ja tavoitteet ja täydennettävä näitä suositusten kaltaisilla suuntaa-antavilla toimilla. Tässä yhteydessä on tärkeää ottaa käyttöön oikeat mekanismit, joilla koordinoidaan sitä, miten sääntelyviranomaiset tulkitsevat näitä sääntöjä eri puolilla EU :ta. Kansallisten sääntelyviranomaisten valta, riippumattomuus ja tehokkuus, kuten myös oikea-aikaisten ja avoimien päätöksentekomenettclyjen saatavuus, ovat ensisijaisen tärkeitä, jotta tämä malli voidaan panna täytänt<>ön menestyksekkäästi. • Sääntelyn olisi-oltava tekniikasta riippwnatonta. tekniikan käyttöä tarkoitetaan sitä, että Teknisellä riippumattomuudella lainsäädännössä olisi määritettävä saavutettavat tavoitteet, eikä siinä tulisi rnäärätä pakolliseksi tietyn tyyppisen tekniikkaa. Nykyinen lainsääd~intökchys ei ole tekniikasta riippumaton. l•:simerkiksi matkaviestinverkoissa ja kiinteissä verkoissa tarjottuihin palveluihin sekä lähetysverkkojen taajuuksien k~iyttöoik. euksiin sovelletaan eri s~iänt<>j~i. Kuten edellä on mainittu, konvergenssin ansiosta (niin yleisradiotoiminnan ja tcleviestinn~in kuin kiinteiden ja matkaviestinpuhelinten alalla) sama palvelu voidaan tarjota tähän asti eri tavoin säänncltyjcn verkkojen välityksellä. syrjiä · mitään tiettyä tcle- tai ja tehdä eroa niiden Tämän vuoksi viestintäpalvelujen sääntelyssä ei pitäisi tekniikoiden välillä, jos se on suinkin joiden välityksellä palvelut tarjotaan, mahdollista. Jos sääntely perustuu tiettyyn tekniikkaan, se vanhentuu nopeasti ja voi johtaa markkinatoimijoiden tehottomiin investointeihin. Tämä periaate ei tarkoita sitä, että kaikkia säännöt ovat viestintäinfrastruktuureja olisi verkkotyyppikohtaisia; taajuuksien sovelletaan allokointia taas kiintcisiin verkkoihin sovelletaan ascnnusoikeuksiin ja maakaapcleidcn sijoittamiseen liittyviä sääntöjä. esimerkiksi ja käyttöä koskevia sääntöjä, kun samalla Iangattomiin verkkoihin tavoin. Tietyt säänneltävä Periaate tarkoittaa kuitenkin sitii, että palvelujen tarjontaa olisi säänneltävä yhtenäisesti riippumatta siitä, mitä viestintäinfrastruktuuria palvelujen tarjoamiseen käytetään, tai siitä, onko kyse televerkoista vai ylcisradiovcrkoista, niin että sä~intclyjärjestelmällä ei vääristetä kilpailua. Jatkossakin ilmenee varmasti tapauksia, esimerkiksi kilpailulainsäädännön nojalla tehtäviä tutkimuksia, joissa eri verkot voisivat muodostaa erilliset markkinat, · ja ryhdyttävä sääntelytoimiin. Teknisen riippumattomuuden periaatetta ei tulisi kuitenkaan käyttää perusteena ottaa käyttöön rajoittavampia sääntöjä markkinoilla. tuotetekniikoiden perusteella on ehkä tiettyjen verkko- tai t Sääntelystä voidaan sopia maailmanlaajuisesti, alueeOisesti tai kar1;sallisesti, mutta se tulisi panna täytäntöön niin läheOä säänneltäviå" toimia kuin on käytännöOistä. Viestintämarkkinat muuttuvat yhä encnevassa maartn maailmanlaajuisiksi markkinoiksi. Sä~intclystä sovitaan näin ollen yhä useammin maailmalaajuisena tasolla esimerkiksi sähköisen kaupankäynnin ja maailmanlaajuisten palvelujen taajuuksienhallit1nan kaltaisilla ·13- aloilla. Komissio hakee edelleen kansainvälisiä ratkaisuja, j< lihin pyntaan määrittelemällä ja suuntaviivoja yritysten käytännesäännöistä (itsesääntely), yhtcensopivista periaatteita tarvittaessa oikeudellisista sitovista säännöksistä. lS Koska teknisistä ratkaisuista joustavia luonteeltaan maailmanlaajuista, konvergenssikehitys kansainviilisi~i yhteistyi>mekanisnH. ·ja. on kehitettävä ja on Kansainvälisen yhteistyön lisääntyessä on turvauduttava joustaviin sääntelyvälineisiin, joiden soveltamisala ei ole maantieteellisesti määritelty, joskin seuraamusjärjestelmissä on edelleen säilytettävä paikallisia piirteitä. EU:sta saadut kokemukset osoittavat kuitenkin, että tällaisen sääntelyn täytäntöönpano on tehokkainta mahdollisimman lähellä säänneltävää toimintaa. Tästä voidaan johtaa seuraavat lähestymistavat: • Päävastuu yhteisön lainsäädännössä säädettyjen tavoitteiden saavuttamisesta olisi annettava riippumattamille kansallisille sääntelyviranomaisille, jotka pystyvät parhaiten ottamaan huomioon jäsenvaltioiden kilpailun ja markkinoiden kehittymisen eri tasot. • Tällaista vastuunjakoa tasapainotettaisiin luonnollisesti sovittamalla paremmin yhteen jäsenvaltioiden toimia, jotta vältetään sisämarkkinoiden pirstoutuminen. Markkinatoimijat ovat oikeutettuja ympäristöön, jossa yleiseurooppalaisia palveluja voidaan käyttää ilman merkittäviä eroja eri jäsenvaltioiden sääntelyssä. + Tämä edellyttää sitä, että komissio seuraa tilannetta tarkemmin ja arvioi laatua, täytäntöönpano jotta varmistetaan sääntelyn kansallisella tasolla. Televiestinnän nykyisestä sääntclyjiirjestelmästä - joka on hyVin yksityiskohtainen - saadut kokemukset osoittavat, että se, miten yhteisön lainsäädäntö pannaan täytäntöön kansallisella tasolla, vaikuttaa merkittävästi markkinoilla käytävän kilpailun todelliseen tasoon. johdonmukainen tehokas ja + Lisäksi tällä lähestymistavalla korostetaan tarvetta noudattaa avoimuutta ja tehokkaiden taloudellisten puolueettomuutta riitojenratkaisumenettelyjen kanssa, toimijoiden ja sijoittajien perustavat taloudelliset oikeudet ja kansalaisperusoikeudet. viranomaisten menettelyissä jotta suojataan kansalaisten, yhdessä 3. 3. Uuden sääntelyjärjestelmän rakenne Yhteis()tasolla on jo nyt otettu käytt<>ön laaja-alaisia säännöksiä (esim. kuluttajansuojan alalla), joita voidaan soveltaa viestinnän perusrakenteisiin ja niihin liittyviin palveluihin. Tätä lainsäädäntöä sovellettaisiin luonnollisesti edelleen rinnakkain uuden sääntelyjärjestelmän palvelujen kanssa. sääntelyjärjestelmän rakenteen tulisi kattaa kolme pääosaa: velvoittava alakohtainen ja lainsäädäntö, kilpailulainsäädäntö. perustakenteiden suuntaa-antavat toimenpiteet alakohtaiset täydentävät Viestinnän liittyvien niihin ja 15 ·1 'icclonanto MaailllltJIIIaa;itirllllllillt:llja lidqybteiskmtla- ~ 'aht,elllllltlll ltmsaim,älisen k. oordinaalion tarve (KOM/98/ 50, 4. 2. 1998). -14- Vastaavasti perustarnissopimuksen 86 artiklaan perustuvat voimassa olevat direktiivit16 konsolidoidaan ja yksinkertaistetaan yhdeksi säädökseksi. V clvoittavat yhteis<>n toimenpitl·et mw >dostuisivat uudesta puitedirektiivistä, joka perustuu viiteen sääntclyperiaatteeseen, sekä neljästä erillisestä direktiivistä. Tämä lainsäädäntö sisältäisi "sunset" -säännökset Goiden mukaan nykyiset velvoitteet on poistettava joko määritetyn ajanjakson kuluttua tai ennalta määritettyjen perusteiden mukaisesti, kun tietty päämäärä on saavutettu) ja pidättymistä koskevat säännökset. + Puitedirektiivillä: yksilöitäisiin jäsenvaltioiden politiikan erityistavoitteet (kuten kohdassa 3. 1 on esitetty); vaadittaisiin, että jäsenvaltioiden on toimittava direktiivin säännösten täytäntöönpanossa kohdassa 3. 2 mainittujen viiden sääntelyperiaatteen mukaisesti; varmistettaisiin kuluttajien erityisoikeudet hiitiinumerojl'll ja tiedon saannin jnl'. osalta); (esim. riitojenratkaisumenettelyjcn, varmistettaisiin viestintäpalvelujen ja -laitteistojen yhteentoimivuuden oikea taso; säädettäisiin kansallisten sääntelyviranomaisten oikeuksista ja velvollisuuksista sekä päätöksentekovallasta joustavuuslausekkeiden täytäntöönpanon tai sääntelystä pidättymistä koskevien perusteiden osalta), mukaan luettuina mahdollisuudet muutoksenhakuun kansallisella tasolla ja velvoitteet sulkea pois yhteisön kilpailulainsäädännön vastaiset järjestelyt; -menettelyistä (esim. ja otettaisiin käyttöön ja määritettäisiin uutta viestintäkomiteaa ja viestintää käsittelevää korkean tason ryhmää koskevat säännöt (ks. kohta 4. 8. 1); Komission tlirektiivi 90/JHH/EY, antwttu 28 päivänä kesiikuut:t 19')0 kilpailusta telemarkkinoilla (ns. tdepalvcludirt. ·ktiivi~ EYVI. 1. I'J. :!, ~4. 7. 1 1)90, s. 10), scll~liseml kuin se on muutettuna seuraavilla c. lircktiivciiHi: Komission direktiivi 94/46/EY, annettu 13 päiviiniilokakuut;t I'J'J. l, dircktiivien 88/301/ETY ja 1)0/388/ETY muuttamisesta erityisesti satellittiviestinnän osalta (ns. satelliittidirektiivi; EYVL L 268, t 9. 10. 1994, s. 15). Komission dircktiivi 95/51/EY, annettu 18 päivänä lokakuuta 19')5, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta kaapelitelevisioverkkojen käyttöä jo vapautettujen tdepalveluiden tarjontaan koskevien rajoitusten poistamiseksi (ns. kaapclitclevisiodirektiivi; EYVL L 256, 26. 10. 1995, s. 49). Komission direktiivi 96/2/EY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1996, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta (ns. matkaviestintä-direktiivi; EYVL L 20, 26. 1. 1996, s. 59). Komission direktiivi 96/19/EY, annettu 28 päivänä helmikuuta 1996, täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta (ns. täyden kilpailun direktiivi; EYVL L 74, 22. 3. 1996, s. 13). Komission direktiivi 1999/64/EY, annettu 23 päivänä kesäkuuta 11)99, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta sen varmistamis<:ksi, ettii operaattorin omistamat tdeverkot ja kaapelitelevisioverkot ovat erillisiä oikeudellisia yksiki)itii (ns. kaapclien omistusta kosk<. ·,·a <. lirektiivi; EYVL L 175, 1 0. 7. 1999, s. 39). -15- otettatsun k~iytt<><>n yhteiset vaatirnukst•t, toimidinjärjestdyt; sä~innökset, toisin san< )en määritelmät, olennaiset ·- annettaisiin suosituksia, parasta käytäntöä koskevia ohjeita, asianosaisten laatimia käytännesääntöjä ja tehtäisiin muita täydentäviä toimenpiteitä, joita käytetään tarvittaessa niin, että täydennetiiiin veivoittavia lainsäiidänti)toimia. + Lisäksi tehtäisiin ehdotukset seuraaviksi neljäksi erityiseksi direktiiviksi Qotka perustuvat perustamissopimuksen 95 artiklaan): valtuutuksia ja toimilupia koskeva direktiivi, Qoka perustuu toimilupadirektiiviin 17), mukaan luettuina niukkojen resurssien tehokasta hallintaa ja käyttöä koskevat säännöt; yleispalvelun tarjontaa koskeva direktiivi, puhclintoimintadircktiivistä l~ ja yhteenliittämisdirektiivistä 19; johon on sisällytetty osia nykyisestä käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskeva direktiivi, Qoka perustuu nykyiseen yhteenliittämisdirektiiviin ja televisiosignaalien standardeista annettuun direktiiviin); tietosuojaa ja yksityisyyttä televiestinnän alalla koskeva dircktiivi Qoka perustuu tclealan tietosuojadircktjiviin 20), joka saatetaan ajan tasalll' ja jota sclkeytetään niin, että otetaan huon1ioon tekninen kehitys. Näillä ehdotuksilla yksinkertaistetaan ja konsolidoidaan nykyinen lainsäädäntö niin, että voimassa olevien säännösten määrää vähennetään kahdestakymmenestä kuuteen. Tämä havainnollistetaan seuraavaksi esitetyssä kaaviossa. 17 IX JIJ 211 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97 /13/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1997, tclepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista (ns. toimilupadirektuvi; EYVL J. 117, 7. 5. 1??7, s. 15). Euroopan parlamentin ja neuvoston dircktiivi 98/10/EY, annettu 26 päivänä helmikuuta 1998, avoimen verkon tarjoamisen (< >N P) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristi)ssä (ns. puhclintoimintauirektiivi; EYVL L 101, 1. 4. 1998, s. 24) (korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin ?5 /62/ EY). Euroopan p~lrlamentin ja neuvoston dircktiivi 97 /33/EY, annettu )()päivänä kesäkuuta 1997, televiestinnän yhteenliittämiscstii soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita ykispalvcfun ja yhteentoimivuuden varmistamisl'ksi (ns. yhtcl·nliill:imisuirektiivi; EYYL L 199, ']. (,,7. 1? 1>7, s. 12). haroopan parlamentin j;aneuvoston dirl·ktiivi 97/66/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, henkilötietojen kiisittclystä ja yksityisyyden suojasta tcleviestinniin alalla (ns. telealan tietosuojauirektiivi; EYVL L 24, 30. 1. 1998, s. 1). -16- 86 artiklaan perustuvat direktiivit Telepalveludirektiivi (90/388/ETY) luajennelluna seuraaviin: Satelliittidirektiivi (94/46/EY) 1 Kaapelitelevisiodirektiivi (95/51/EY) Matkaviestintädirektiivi (96/2/EY) Täyden kilpailun direktiivi (96/19/EY) 1 1 Kaapelien omistusta koskeva direktiivi ( 1999/64/EY) Vapauttamisdirektiivi (konsolidoitu ja yksinkertaistettu). 95 artiklaan oerustuvat direktiivit/oäätökset ONP-puitedirektiivi (90/387/ETY muutettuna direktiivillä 97/51/EY). Puitedirektiivi. Toimilupadirektiivi (97/13/EY) GSM-direktiivi (87/372/ETY) ERMES-direktiivi (90/544/EY) DECT-direktiivi (91/287/ETY) S-PCS-päätös (710/97/EY) UMTS-päätös ( 128/1999/EY) 1 1 1 Eurooppalaista l91/396/ETY) hätänumeroa koskeva Toimilupia & valtuutuksia. koskeva direktiivi (niukat resurssit mukaan luettuina)21 päätös r-- Ulkomaanpuhelutunnusta (92/264/ETY) koskeva äätös 1 1 p 21 < >sa r:tdiotaajuuksiin liittyviin lainsiiiidiinni)n siiiinni)ksistii sisiillytt-ll;iisiin radiotaajuuksicn yhdenmukaistamista koskevaan chdotl'ttuun huaja-alaisccn piiiiti)ksl·en (ks. kohta 2. 3). 17 Kiinteitä johtoja (ONP) koskeva direktiivi (92/44/ETY muutettuna direktiivillä 97/51/EY) Televisiosignaalien standardeista annettu direktiivi (95/47/EY) 1 1 Yhteenliittämisdirektiivi direktiivillä 98/61/EY) (97/33/EY muutettuna Puhelintoimintadirektiivi (98/10/EY) 1 1 J Tclealan (97/66/EY) tietosuojadi rekt i i vi 3. 3. 2. Juuntaa-al/ltll'tl! alak:ohtaiJ"el toimenpiteet Pääsystä. yhteenliittämisestä annettu ja. direktiivi Yleispalveludirektiivi. Telealan. tietosuojadirektiivi toimenpiteitä ovat komission tai kansallisten viranomaisten suosituksiin,. ja muihin vastaaviin laatimat Täydentäviä turvautua myös käytännesääntöihin, ohjesäännöt ja suositukset. Tarvittaessa voidaan yhteistyöasiakirjoihin, yhteissääntelysopimuksiin, joilla edistetään muutoksenhakumenettelyihin yhdenmukaisten ratkaisujen löytämistä yhteisiin ongelmiiri. Tällaisista toimenpiteistä voidaan sopia tai niitä voidaan mukauttaa helpommin ja nopeammin kuin lainsäädäntöä ja - jos asianosaiset sopivat niistä yksimielisesti ja jos niitä vahvistetaan tehokkailla seuraamuksilla, mik~ili vaatimuksia ei noudateta -- ne voivat olla hyvin tehokkaita. 22 Sääntelyviranomaiset saavat kiiytt<>önsä joustavan välineen, ja sääntelyllä voidaan n:iin' vastata viestintäpalvelujen markkinoiden muuttuviin tarpeisiin. toimcnpttetsun, standardeihin, · 3. 3. 3. KilpailulaiJJ. r/it"idtinlö täysin vakiintunut Kun kilpailu on ja kiinnostus kohdistuu markkinatoimijoiden käyttäytymiseen, kilpailusääntöjen merkitys tällä alalla kasvaa entisestään. Komissio aikoo ensimmäiseksi lisätä valvontaansa alalla, jotta vakiintuneet operaattorit eivät laajentaisi joilla eri alat kaikkialle merkittävää lähentyvät sääntöjä väljcnnetään. tolstaan, kun kilpailun varmistamiseksi annettuja alakohtaisia tai määräävää markkina-asemaansa markkinoilla, Komissio on jo päättänyt käynnistää kilpailulainsäädännön nojalla alakohtaisen tutkimuksen ja johtojen arvioidakseen, paikallispuhelutariffeja kiinteiden johtuuko tariffeja, Lisäksi seuraamukset voidaan tarvittaessa tehdä oikeudellisesti sitoviksi, esimerkiksi sisällyttämällä sopimuksia lainsäädäntöön. Eri rakenteet ovat tarkoituksenmukaisia eri oloissa. 18 matkapuhelinten kilpailus~iäntöjen rikkotnisesta tai kilpailurakenteen puutteista kyseisillä markkinoilla. 23 sljatnninseurantaa (< ;sM/DCS-1 HOO) nykyinen koskeva tilanne Kun komissio päätt~iä valitusten ja on1a-aloitteisten tapausten k:isittelystä, se ottaa huomioon liittyviä aiheita ONP kansaiJisten sääntelyviranomaisten direktiivin yhteydessä. Tärkeä osa tata arv1omtia on se, m1ssa määrin. kansalliset sääntelyviranomaiset kykenevät tarjoamaan tehokkaan sovittelukeinon tapauksissa, joissa 81 tai 82 artiklaa on rikottu. Se voi osoittautua vaikeaksi esimerkiksi rajat ylittävissä tapauksissa. tarkastella asiaan toitnivallan ONP-direktiivin mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten on otettava huomioon "tarve edistää kilpailulle avoimia markkinoita", ja ne voivat asettaa yhdelle tai useammalle osapuolelle muun muassa ehtoja, joiden tarkoituksena on "varmistaa tehokas kilpailu". 24 1. is~iksi kans~llisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että niiden toteuttamat toimet ovat yhdenmukaiset yhteis<>n kilpailulainsäädänn()n kanssa. 2S Tiimä velvoittaa ne pidättymään t< )imista, j< )illa heikennctt~iisiin perustaruissopimuksen kilpailusii:intöjen mukaisten oikeuksien tehokasta turvaamista26. Siksi ne t·ivät saa vaatia käyttäytymistii tai hyväksyä järjestelyjä, jotka ovat kilpailusäänt<>jen vastaisia27• Jos kansalliset viranomaisl'l heikentävät toimillaan näitä oikeuksia, joutua vastaamaan kärsincille osapuolille aiheuttamistaan vahingoista2X. Lisäksi komissio voi päättää vaatia toteuttamaan I·:Y:n perustamissopimuksen 10 tai 86 arti. klan mukaiset asiaan kuuluvat toimet neljää. vapautta koskevien sääntöjen ja kilpailusääntöjen mukaisesti. 29 jäsenvaltio voi itse Yksi tiimiinhctkisistii huomion kohtcist:t on puuttecllinett kilpailu kansainvälisen siirtokapasiteetin tarjonnltss:t. Kiinteiden johtojcn tariffit ja sellaisten kansainvälistt·n kiinteiden johtojen tariffit, joita kiiytetiiän muut~tmien jiisenvaltioidcn kansainviilisissä puolipiircissii, eroavat edelleen huomattavasti kotim:utn t:triffcist:t. P~tik~tlli:;puhclut:triffeissa voidaan lisiiksi h:n·aita odottamatonta tariffien joustam~lttomuutta tai vaihtelua~ kaukopuhelujen ja ulkomaan-puhelujen tariffeissa voidaan sen sijaan havaita jyrkkä lasku, paikallisverkkotariffit ovat edelleen melko joustarnattomat. Toinen huomion kohde on GSM-/l)CS-1 KOO-järjestclmicn sijainninseuranta. Vaikka suurten matkaviestinoperaattorien sulautumat ovat yhä yleisempiii, kansalliset ja eurooppalaiset m~arkkinat eivät näytä tarjoavan täysmittaista sijainninseurantaa kilpailukykyisin ehdoin. Yhteenliittämisdirektiivin 9 artiklan 1 ja 3 kohta. Niiden ei tule esimerkiksi rohkaista tai vahvistaa tai hyväksyä kilpailua rajoittavasta käyttäytymisestä syntyneitä tuloksia: asia 66/86, Ahmed Saeed, 1989 Kok. 803; asia 153/93, Saksan liittotasavalta vastaan Delta Schiffahrts, 1994 Kok. I 2517; asia 267/86, Van Eycke, 1988 Kok. 4769. Asia 13/77, GB-Inno-BM/ ATAB, 1977 Kok. 2115; 33 kohdassa todetaan, että vaikka 86 artikla on suunnattu yrityksille, perustamissopimuksessa määrätään, että jäsenvaltioiden ei tule toteuttaa tai pitää voimassa mitään toimenpidettä, joka voisi heikentää kyseisen säännöksen tehokkuutta. Kansallisten viranomaisten muut velvollisuudet, ks. asia 103/KK, l'ratelli Costanzo SpA, 1989 Kok. 1H3?. Ks. Ahmed Saeed, asia 66/K6, 11)K9 Kok. 803: ETYn perustamissopimuksen 5 ja 90 artiklaa on tulkittava niin, ettii niillä i) kiellc:tiiiin kansallisia vimnom:tisia rohkaisemasta perustamiss~>pimukscn K5 artiklan 1 kohdan ja K6 artiklan vastaisten tariffisopimusten tekct11istä tapauksen mukaan~ ii) estetään niiitä viranomaisia hyväksymiistii tiillaisilla sopimuksilla aikaansaatuja tariffeja. Yhdistetyt asiat C-6/90 ja C9 /90, Francovich, 1 ?90-l Kok. 5357~ Yhdistetyt asiat C-46/93, Brasserie de Pccheur SA vastaan Sak:;a ja asia C-48/93, R vastaan liikenneministeri ex parte Factortame Ltd ja muut, päätös tehty 5 piiivänä maaliskuuta 1996, 1996 Kok. 1-102? Artiklat 39-60, 81, 82. 19 24 25 26 27 28 29 4. ERITYISET MUUTOSEHDOTUKSET Tässä luvussa ehdotetaan tämän tiedonannon pitkän aika,·iilin painopisteiden mukaisia lainsäädännöllisiä tarkistuksia, jpilla on tarkoitus ratkaista ne pitkän aikavälin kysymykset, joilla on merkitystä uudelle sääntelyjärjestelmälle. Tässä luvussa yksilöidään kuitenkin myös muutamia lyhyen aikavälin kysymyksiä, joiden osalta komissio voi ryhtyä toimiin, esimerkiksi antamalla suosituksia, ennen uuden sääntelykehyksen täytäntöönpanoa. Jäljempänä esitetyssä kaaviossa on määritetty uuden järjestelmän soveltamisala. Siinä on alimpana ovat viestinnän perusrakenteet, keskellä ovat näihin kolme kerrosta: perusrakcntcisiin liittyvät palvelut, ja ylimpänä ovat verkkojen välityksellä tarjottavat palvelut Viestinnän pcrusrakentcita ja niihin liittyviä palveluja koskeva uusi järjestelmä kattaa jäljempänä olevan kaavion kahdella alimmalla tasolla esitetyt toimet. Verkkojen välityksellä tarjottavien palvelujen sääntely, mukaan luettuna sisällön sääntely, on riippuvainen kyseisten palvelujen erityisominaisuuksista, eikä se kuulu tämän tiedonannon alaan. \'rJ1Jellamisalan ulkopuolella: paft,elut,joita säännellään muilla 1 ~ U -tason tai kansallisen tason toimilla, esim. ehdotuksella. riihkiiistä kaupankäyntiä koskevaksi direktiiviksi ja yleisradiotoimintaa koskevilla. riiännöksillä. SäänneUään viesdnnän peruarakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskevaUa sääntelyjärjestelmäUii. Verkkojen välityksellä tarjottavat palvelut esim. yleisradiotoiminnan palvelut, sähköiset pankkipalvelut liittyvät Näihin viestintäpalvelut palvelut saatavuudeltaan rajoitetut palvelut (CAS) - ts. liittyvät televiestintäpalvelut, palvelut käyttöön esim. ja perustakenteet ts. Viestinnän viestintäverkot ja niihin liittyvät toiminteet esim. ohjelmien väliset rajapinnat (API) kaapelitclevisioverkot, - 20 4. 1. Toimiluvat ja valtuutuksct tehokas Viestint~ipalvclujen ja -verkkojen luotettava, hallinnollisesti toimilupajärjestelmä on ensisijaisen tärkeä elinvoimaisten ja kilpailulle avoimien viestinnän sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Toimiluvasta voi kuitenkin tulla este markkinoille pääsylle, jos sitä luonnehtivat viivytykset, epäjohdonmukaisuus ja tarpeettoman rasittavat säännökset ja hallintomenettelyt. toimiva, avoin ja suhteellisuuden Nykyisellä avoimuuden, sääntelyviranomaisten myöntämissä valtuutuksissa periaatetta pysyvät voimassa, tavoitteena on yksinkertaistaa toimilupaj~irjestclyj~i. toimilupadirektiivillä on otettu onnistuneesti käyttöön syrjimättömyyden, kansallisten puolueettomuuden toimiluvissa. Nämä neljä yleistä järjestelmään. Yleisenä ja ne olisi sisällytettävä uuteen periaatteet ja ja -1. 1. 1. ) "l. ::sitldisclloimill/llaljtJ_yleise/tJtJ/!tltllllk. wt10 Nykyinen toimilupadirektiivi on erittäin joustava jäsenvaltioiden kannalta, sillä ne voivat päättää, vaativatko ne yksittäisiä toimilupia tclepalvcluja varten. Etenkin, kun jäsenvaltiot voivat edellyttää yksittäisiä toimilupia puhelintoimintapalvelujen tarjoamiseksi, sillä miltei kaikki teleoperaattorit tarjoavat tällaisia palveluja. Muutamat Fisenvaltiot ovat hyödyntäneet tata mahdollisuutta, minkä toimiluvat ovat muodostuneet pikemminkin säännöksi kuin poikkeukseksi niiden alueella. Muutamissa harvoissa jäsenvaltioi$sa (Alankomaissa, Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa) puhelintoimintapalvelut edellyttävät yleisiä valtuutuksia ja yksittäiset toimiluvat on rajoitettu niukkojen resurssien (radiotaajuuksien ja numeroiden) käyttöön. seurauksena yksittäiset jäsenvaltiot ovat tapauksissa. Muutamat toimilupaa koskeva vaatimus antaa ()peraattorien yksittäistä sääntelyviranomaisille merkittävästi valtaa valvoa markkinoille pääsyä. Siksi tät~i välinettä tulisi käyttää vain jo onnistuneet sääntelemään perustelluissa tehokkaasti markkinoita, joilla yleisiä valtuutuksia k~iytctä~in kaikkiin johtojen välityksellä tarjottaviin tclepalveluihin. Tält~i <>sin komissio ei usko, että ensisijaisesti yksittäisiin toimilupiin perustuva lähestymistapa olisi perusteltua. l•:dellä kuvatut erot voivat myös estää yleiseurooppalaisten palvelujen käyt()n jäsenvaltioissa sovelletaan eri järjestelmää samaan palveluun. Jos lisäksi markkinoilla on yhä useampia sulautumia ja yhteisyrityksiä, yleisten valtuutusten käytöllä vältettäisiin se, että operaattorien olisi haettava eri jäsenvaltioissa uudet yksittäiset toimiluvat. (etenkin satelliittialalla), jos eri ()n ensisijaisen tärkeää, että kansalliset toimilupajärjestelmät ovat luotettavia ja että ne järjestelmän mukaan rasittavat mahdollisimman vähän hakijoita. Ehdotetun uuden kansallisten kaikkien viestintäverkkojen ja -palvelujen perustana. Jos operaattorit kuitenkin vaativat niukkojen resurssien (ts. radiotaajuuksien tai numeroiden) käyttöä, jäsenvaltiot voisivat edelleen käyttää sääntelyviranomaisten valtuutuksia käytettävä yleisiä olisi "Yksittäisellä toimiluvalla" (johon viitattaisiin uuJessa jiirjestclmii:-. :-. :i ilmaisulla "erityinen toimilupa") tarkoitetaan valtuutusta, jonka kansallint·n sääntelyviranomainen lllv()ntää ja joka antaa yritykselle erityisoikeuksia tai joka asettaa yrityksdk- crityisvclvollisuuksia, jolloin yritys ei saa käyttää kyseisiä oikeuksia ennen kuin se on saanut kansallisen siiiintclyviranomaist·n p~iäti)ksen. "YlcisciHi valtuutuksella" tarkoitetaan valtuutusta, jota sovelletaan kaikkiin yrityksiin, jotka tarjoavat tietyn palveluluokan palveluja ja joka ei edc. ~llytä, että kysecssii olc. -va yritys saa kansalliselta siiiintclyviranomaisclta nimen' >rnaisen piiiiti>ksen ennen kuin se v' ,j käyttäii valtuutukscen pcru~tuvia oikeuksia. KansalJiset viranomaiset voivat vaatia yleisen valtuutukscn nojalla toimivien yritysten rckistcröintiä. 21 t:ntyisiii valtuutuksi:t (tiimii kiisitc korvatsi yksittiiisiii toimilup1:1 koskl·van käsitteen uudessa 1:i qcs t d tniissii). Vaikka < )peraattorit vaatisivat radi< )taajuuksien kiiytt<>ii, erityiset valtuutukset eivät välttämättä ole perusteltuja. RaJiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan liittyvässä kuulemisessa kannatettiin laajasti yleisten valtuutusten käyttöä edellyttäen, t:ttä taajuuksien allokointia on yhJenmukaistettu yhteisötasolla ennen toimilupamenettelyä. · Tällä hetkellä jäsenvaltioiden radiotaajuuksia käyttäville palveluille myöntämissä toimiluvissa on yhdistetty valtuutus tarjota palveluja ja valtuutus käyttää taajuuksia tai numeroita. Niiden yhdistäminen ei ole välttämätöntä. Taajuuden käyttöoikeudet tai numerointioikeudet, jotka kuuluvat tietylle operaattorille, voidaan sisällyttää erityisiin valtuutuksiin erilleen palvelujen tarjontaa varten myönnettävistä yleisistä valtuutuksista. Uuden järjestelmän mukaan erityiset valtuutukset olisi voitava siirtää markkinatoimijoiden kesken (ja siinä vaadittaisiin tällaisten siirtojen sääntelyn valvonnan varmistamista). Näin järjestelmä sallisi niukkojen resurssien (esim. radiotaajuuksicn) sekuntiaarimarkkinoiden kehittymisen. (Radiotaajuuksien käyttöä ja etenkin sekundaarista kaupankiiyntiii tarkastellaan yksityiskc )htaisemmin kohdassa 4. 3 ja numerointia kohdassa 4. 6). Nykyisen jiirjestelm~in mukaan yksittäisi~i toimilupia voidåan myöntää myös käyttöoikeuksien antamiseksi asetettujen ja operaattorin merkittävän markkina-aseman perusteella velvoitteiden tai operaattorin yleispalveluvelvoitteiden täytäntöönpanemiseksi. Komissio katsoo, että tällaisten oikeuksien ja velvoitteiden sääntely voidaan toteuttaa aivan yhtä helposti käyttämällä yleisiä valtuutuksia ja vaatimalla, että kansallisten viranomaisten on rekisteröitävä operaattorit. Käyttöoikeuksia tarkastellaan yksityiskohtaisemmin kohdassa 4. 1. 7, merkittävää markkina-asemaa koskevaa käsitettä kohdassa 4. 7. 2 ja yleispalvelua kohdassa 4. 4. Jos yritys rikkoo yleisen tai erityisen valtuutuksen ehtoja, kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi edelleen oikeus estää kyseistä yritystä toimimasta kyseisen valtuutuksen nojalla ja määrätä toimenpiteitä vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. Tällaisella muutoksella pyritään vähentämään myönnettävien yksittäisten toimilupien määrää huomattavasti ja helpottamaan n~iin markkinoille pääsyä, ilman että heikcnnetään kansallisten s~i~intclyviranomaistcn kykyä panna tarvittaessa täytäntö<>n btlliset velvoitteet. Kansalliset siiiintdyviranomais<:t <:iviit cniiii saisi vaatia yksittiiisiii toimilupia puhelintoimintapalveluja ja ylcisiii tclcverkkoja varten. Yleistc:n valtuutusten käyti)n laajentaminen ratkaisisi myös useita ( mgclmia, jotka liittyvät jäsenvaltioiden toimilupajärjestelmissä ilmeneviin eroihin, ja tekisi suurelta osin tai valtuutusten vastavuoroisen tunnustamisen kaltaiset järjestelmät. tarpeettomaksi yhteisen eurooppalaisen toimiluvan 4. 1. 2. Yleisradiolähe~ysverkkojen valtuutukset Nykyinen järjestelmä kattaa televerkot. Satelliitti. direktiivin mukaan radio- ohjelmien lähetys tai siirto satelliitin välityksellä katsotaan telepalveluksi. 31 ja televisio Uuden järjestelmän soveltamisalaan kuuluisivat kaikki radio- ja tv-toiminnan lähetysverkot (maanpäälliset, satelliitti- ja kaapeliverkot) kuten myös telcverkot. Tän1ä vastaa teknistä riippumattomuutta koskevaa periaatetta, toisin sanoen mitiiiin siirtotapaa ei syrjitä. Sillä ) 1 Tiimä kiiy ilmi satcllittitlircktiivm johdanto-osan 17 kappalcesta, 1• ~~o. ;a tm. lctaan, että "satclliittivcrkkopalvclujen tarjoaminen radio- j:\ televisio ohjdmic11 siirtoon muoc. lostml tämiin dircktiivin mukaisc:n tclcpalvelun ja on siten sen siiiinni)sfl. :n alain· •. ,," jtoisin s:u1ocn palvelut on vapautettu!. 22 otetaan myös huomioon konvergenssia koskevasta julkisesta kuulemis~sta saadut tulokset, joiden mukaan. viestinnän perustakenteiden sääntelyjärjestelmiin on oltava laaja-alaisempi ja yhdenmukaisempi. Yleisradioyhtiöitä koskeva toimilupajärjestelmä ei kuulu tämiin tiedonannon alaan, eikä se ole osa viestinnän perustakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta sääntelyjärjestelmää, mikäli näillä toimiluvilla säännclEiän lähetyksen sisältöä. Tämä järjestelmä edellyttää kahta erillistä valtuutusta, joista toinen koskee verkkoinfrastruktuurin toimintaa ja lähetyssignaalien siirtoa ja toinen yleisradiolähetysten sisältöä. joustava siirtyminen uuteen Useimmissa tapauksissa yleisradiolähetysten infrastruktuurin toiminnasta vastaavat jo nyt erilliset yhtiöt32. Jos näin ei ole, edellytetään periaatteessa erillisiä valtuutuksia, mutta toimiluvan jo saaneita yleisradioyhtiöitä varten voitaisiin ottaa käyttöön siirtymäjärjestelyt, j( )illa varmistetaan järjestelmään. Verkkoinfrastruktuurin ylläpitoa koskeviin valtuutuksiin liitettävät ehdot määräytyviit kyseisen verkon välityksellä tarjottavien palvelujen perusteella. Tällaisilla ehdoilla on etenkin varmistettava avoimuus, syrjimättömyys ja tasapuoliset käyttöoikeudet, jos verkkoa käytetään myös "vapautettujen" palvelujen tarjontaan, toisien sanoen sellaisten palvelujen tarjontaan, jotka eivät perustu yhteisön lainsäädännön mukaisiin erityis- tai yksinoikeuksiin. 3'\ Sääntelykehys sisältää nykyisiä toimiluvan saaneita operaattoreita koskevat tarvittavat siirtym~ijärjestelyt. J. I. 3. ~ 'altuutu. rlllokatja loimibtpaeht~jm_yl){/enmtlk. ai. rtaminen rvlonet j~isenvaltiot jakavat nykyä~in tclcpalvelujen toimiluvat useisiin eri luokkiin (esimerkiksi verkkotoimintoihin tai palvelujen tarjontaan liittyviin toimilupiin). Tämän seurauksena sama operaattori voi toimia eri luokan toimiluvan nojalla eri jäsenvaltioissa, mikä voi aiheuttaa ongelmia, jos se haluaa tarjota samaa palvelua eri puolilla Ell:ta. ()n todisteita siitä, että tämä vaarantaa aitojen kilpailulle avoimien sisämarkkinoiden toteuttamisen ja johtaa joissakin tapauksissa siihen, että toimilupa on palvelun ehtona. '\4 Tällainen luokittelu perustuu yleensä jotka kysecnalaistuvat yhä enemmän konvergenssin perinteisiin mullistaessa alaa (on todisteita siit~i, että näin tapahtuu jo nyt esimerkiksi Internet-palvelujen välityksellä siirrettävän puheen osalta). Lopulta tällaisella luokittelulla voitaisiin estää sellaisten innovatiivisten palvelujen tarjonta, jotka eivät vastaa kansallisella tasolla määritettyä luokitusta. tclcalan määritclmiin, Soveltamalla yleisiä valtuutuksia kaikkiin palveluihin ·ja verkkoihin ratkaistaisiin suun osa jäsenvaltioiden erilaisten niistä ongelmista, tällä hetkellä kärsivät joista operaattorit H 34 Belgiassa, Irlannissa, Italiassa, Kreikassa, Portugalissa, Saksassa ja Suomessa muutamat lähetysyhtiöt omistavat oman siirtoverkon ja pitävät sitä yllä. Konvcrgenssi~t koskcv~um vilm:iiiin kirjaan liittyneen kuult:miscn aikana datansiirtoyhtiöt (esim. "digit~talitekstin" kaltaisia tietopalveluja tarjoavat yhtii)t) valittivat, ettii niiden on vaikeaa ylläpitiiä piiiisyii maanpäiillisten digitaalitdevisioiden (DTI'V) kanavaryppiiJSiin sopimusten mukaisesti. 1\taanpäällistcn digitaalitclcvisioidcn kanavaryppiiiden (MllX) kapasiteetti on hyvin niukka. Tclevisiolähctysyhtii)t ovat usein monikanavaoperaattorcita, ja ne ,·oivat syrjiä datansiirtoyhtiöitä itseensä tai muihin tclevisioliihctysyhtii)ihin nähden. Lisiiksi televisiolähetysyhtiöt ovat ilmaisseet olevansa huolissaan sellaisen kilpailutilanteen aiheuttamista vahing1 1llisista vaikutuksista, joissa kilpailija on monikanavaoperaattori, joka voi allokoida omille palvcluilleen enemmän kapasiteettia kuin kilpailijoiden palvcluille. Myös dihritaaliscn radioliihetyksen (DAB) yhteydessä voi syntyä samankaltaisia ongelmia. Euroopan televiestintätoimiston (ETO) kertomukset valtuutusluokista ja varmentamista varten vaadituista tiedoista (marraskuu 1999). http:/ /www. ispo. cec. be/infosoc/telecompolicy/en/Study-en. htm. 23 valtuutusluokkien takia. ()n kuitenkin ehdotettu sellaisten menettelyjen käyttöönottoa, joilla sovitaan EU:n laajuisista, kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavista valtuutusluokista niin, että varmistetaan toimilupajärjestelmien parempi yhdenmukaisuus kansallisella tasolla. Valtuutuksiin liitettävien ehtojen yhdenmukaistamista käsiteltäisiin kohdassa 4. 8 esitettyjen uusien ehdotettujen toimielinjärjestelyjen puitteissa. Nykyinen toimilupadirektiivi sisältää liitteen, jossa on esitetty luettelo niistä ehdoista, jotka voidaan liittää yksittäisiin toimilupiin ja yleisiin valtuutuksiin. Luettelo on melko yleisluontoinen, joten toimilupiin liitetyt ehdot ja varmentamista varten vaaditut tiedot vaihtelevat suuresti eri puolilla EU:ta ja eri aloilla35. On ehdotettu, että tarkistetussa toimilupadirektiivissä lyhennettäisiin ehtoja koskevaa luetteloa. Kaikki myöhemmin tehtävät muutokset pantaisiin täytäntöi"m soveltamalla kohdassa 4. 8 tarkoitettua komitologiamenettely~i. 1. is~iksi varmistettaisiin, että palveluntarjoajat voisivat tuoda valtuutukseen liittyviä kysymyksiä ehdotetun viestintiiii käsittelevän korkean tason ryhmän käsiteltäväksi. +. 1. +. Toimilupamak. mtja ballinnolliJet kulut Toimilupamaksut vaihtelevat laajasti eri puolilla EU:ta36. Nykyinen järjestelmä edellyttää, että toimilupamaksujen on heijastettava hallinnollisia kuluja. Tällä melko yleisellä periaatteella on ollut taipumus heikentää kansallisten toimilupamaksujen avoimuutta. Siksi ehdotetaan, että raJoitetaan periaatteen ja asiaan kuuluviin soveltaminen ainoastaan perustdtuihin hallinnollisiin kuluihin maksujen suuruutta ja hallintomenettclyjä koskevien ohjesääntöjen tai suositusten mukaisesti. Tällaisten ohjesääntöjen olisi perustuttava parhaisiin käytäntöihin ja niillä olisi kannustettava esikuva-analyysin käyttöön niin, että luodaan avoimempi järjestelmä, jossa maksujen ja perusteitujen ja asiaan kuuluvien hallinnollisten kulujen väliset yhteydet ovat selvemmät. +. 1. 5. Internet 1 ·:hdotettu toimilupajärjestelmä kattaa jo nyt Internet-palvelujen tarjoajat. Edellä esitetyn lähestymistavan mukaisesti viestintäpalvelujen tarjonta edellyttää vain yleistä valtuutusta. Muutamat Internet-palvelujen tarjoajat tarjoavat kuitenkin myös sisältöpalveluja osana palvcluvalikoimaansa. l ~hdotettu toimilupajärjestelmä ei kattaisi näiden p~velujen tarjontaa. 1 •:dellyttäen, että Internet-palvelujen välityksellä siirrettävä puhe täyttää ajan kuluessa sääntelyjärjestelmän mukaiset puhelintoimintaa koskevat olennaiset luokitteluperusteet37, ei ole mitiiän syyt~i säännellä tät~i palvdua muista puhelintoimintapalveluista poikkeavasti. 1 nternet yhteysk~iyt~inti)()n perustuviin viestintäpalvduihin luettuna Internet (mukaan palvelujen välityksellä siirrettävä puhe) sovellettaisiin yleisiä valtuutuksia. 4. 1. 6. Käytilioikeudet ja kaapelinaJenmiJoikeudet Nykyisessä sääntelyjärjestelmässä vaaditaan, että uusien operaattorien on voitava saada samat käyttöoikeudet kuin nykyisillä markkinatoimijoilla on. Käytännössä ympäristöä ja muita yleistä etua koskevista syistä useimpien jäsenvaltioiden paikalliset viranomaiset Gotka voivat toimia tai olla osallisena omissa järjestelmissään) valvovat usein käyttöoikeuksien saantia. On. 15. 16 Ks. ETOn kertomukset (ibiu. ). Ks. viiues raportti televiestinniin sääntelypaketin toteuttamisesta ja ETOn kertomus tcleviestintäpalvelujen ja -verkkojen toimilupamaksuista osoitteessa http:/ /www. ispo. cec. be/infosoc/ telecompolicy /en/ stuuy-en. htm. Komission tieuonanto: P11heemiirto !Jtlcmetissii_ybteiJö!J oikelf{/e11ja eritri. -uli direktiit1in 90/388/ EIT 11111kai. ruli (ns. tclepalveludircktiivi; (EYVL C 6, 1 O. l. 199H). 24 todisteita siit~i. cttii nykyisillii siiiinni)iJEi et taata uusten tulokk:tidcn riittiiviä ja oikea-aikaisia kii y 1 ti)< ,ikcuksia. Komission hiljattain tl'cttiimii tutktmus \H on paljastanut. l'llii J;lsf. 'llvaltioiden välillä on suuria t·roja merenalaisten kaapdien ascnnusoikeuksia koskc\'issa s:tiinnöissä. Nämä säännöt on johdettu kansallisen lain näkökultnista, jotka eivät liity viestintäalaan. Jäsenvaltiot voisivat lisätä toimiaan näiden sääntöjen avoimuuden parantamiseksi. St11tjy tm. l'ltbmarille mble lmuli1~~ ~~~hl. r in Member J/tJie. r a11d e. :i. 1/i1{~ f>titdl<"t!J_/;Jr j>rrJIJiJiOII of/rmwllis. rion ,'tlpa,i(y oli intemalifJIItJI rrJ/1/e. r. indfl(//1~~ km•Jirial dmtiiJ,. mbmari11e t"abkr tmd. lttk!lile li11k. r (syyskuu 1999) http_J. i. lv\V_\'!::. :. bp_~•,. c~,:J,;Jl~jjuf• ,. ,, ••/tt,:J~-c< •ll1tlul~l_~,;J. lb. !:uc. l}: J:JLhllll 25. J. I. 7. Komi. uio11 ktin/11 < >n ensisijaisen t:irkeiiii v~ihcntiiii markkinoille pääsyn hallinnollisia esteitä, jotta edistetään kilpailulle avoimia eurooppalaisia telepalvelujen markkinoita. Tämän vuoksi ehdotetaan etenkin seuraavaa: • • • käytetään yleisiä va/tuutuksia viestintäverkkojen ja -palvelujen toimilupien myöntämisen perustana ja varataan erityiset 1Ja/tuutukset radiotaajuuksien ja numeroiden antamista varten; sovelletaan kattavaa ja yhdenmukaista politiikan järjestelmää viestinnän perusrakenteisiin, tarvittaessa käyttöön asianmukaiset ja otetaan yleisradioverkot mukaan luettuina, siirtymä järjestelyt; rajoitetaan valtuutuksiin mahdollisesti liitettäviä ehtoja; otetaan käyttöön menettelyt, joilla sovitaan valtuutusluokista EU:n tasolla; • varmistetaan, että valtuutusmaksut kattavat vain perustellut ja asiaan kuuluvat hallinnolliset kulut, ja laaditaan EU-tason ohjesäännöt parhaan käytännön ja avoimuuden edistämiseksi; • sovelletaan 1 nternctin välityksellä valtuutusmcnettely~i kuin mu!~~in vic~tintäpalveluihin; tarjottaviin vicstint~ipalvcluihin jatkossakin samaa 4. 2. Käyttöoikeudet ja yhteenliittäminen Yhteisön lainsäädännössä "käytt<>oikeus" (acccss) on yleinen käsite, joka kattaa kaikki verkkojen ja palvelujen käytön muodot, kun taas ilmaisulla "yhteenliittäminen" viitataan tarkastellaan verkkojen ja yhteenliittämisjätjestelyjä; palveluntarjoajien asiakkaiden mahdollisuutta käyttää palveluja tarkastellaan kohdassa 4. 5. loogiseen yhteenliittämiseen. Tässä kohdassa ja operaattoreiden välisiä käyttöoikeus- fyysiseen ja etenkin Käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevilla säännöillä varmistetaan yhteentoimivuus, ja ne ovat ensisijaisen tärkeitä kilpailun vakiinnuttamiseksi. Uuden sääntelyjärjeste~n tavoitteena ja verkkomarkkinat ovat kilpailukykyiset sekä tukku- että on varmistaa, että palvelu- ja vähittäismyyntitasolla, osalta multimcdiapalvclut). Koska palvelujen käytti>mahdollisuutta toimilupaj~irjt·stelmää n:'uuttamalla, komtssio ehdottaa, että otettaisiin k~iytt<><>n lainsäädänni>ssä vahvistcttujen sääntöjen ja suositusten kaltaisten täydentävien toimenpiteiden yhdistelmä. Uudella järjestelmällä pyritään siten varmistamaan, että uusille taataan suurtn mahdollinen oikeusvarmuus tulokkaillc investointipäätösten osalta. ja nykyisille operaattoreille uustcn tavoitteena huomattavasti laajakaista- palvelujen helpottaa (esim. on Ne ehdot, joiden mukaan operaattorin on asetettava verkko muiden käyttöön, on annettu jäsenvaltioiden verkkoa varten myöntämässä toimiluvassa tai valtuutuksessa. Muutamat verkot ovat luonteeltaan "yksityisiä" verkkoja, jotka eivät ole kolmansien osapuolten käytettävissä; tällaisia ovat esimerkiksi yrityksen sisäiseen käyttöön tarkoitetut todelliset tai virtuaaliset yksityisverkot, hätäpalvelujen, julkisten laitosten, turvallisuuspalvelujen ja monien muiden organisaatioiden käyttämät yksityiset radioverkot sekä maanpäälliset analogiset yleisradioverkot. Tässä luvussa esitetyt kannat eivät koske tällaisia verkkoja. Käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevien laajojen politiikan periaatteiden muotoilussa toimia, ·joilla kannustetaan on varmistettava, että sääntelyjärjestelmällä ei vääristctä 26 investointeihin ja innavaatiaihio palYclujen ja infrastruktuurin alalla. On erttytsen tärkeää erottaa erilaiset kaupalliset suhteet, jotka pätevät erilaisissa tilanteissa. Jos operaattori pyytää jos verkko-operaattori siirtää puhelun (ts. yhteenliittämistä puhelun päättänuscksi. yhtcenliitetyllc opcraattorillc, jot. ta tärnä välittäisi puhelun :>en vastaanottavalle asiakkaalle) yhteenliittämistä pyytäv~in verkko-operaattorin ja puhelun vast:1anottavan asiakkaan välillä ei ole liikesuhdctta. P~iinvastainen tilanne syntyy, kun opcraattori pyytää oikeutta päästä käyttämään verkkoa tai toim. innetta luodakseen liikesuhteen liittymän tarjoajan asiakkaaseen. Tällainen tilanne syntyy esimerkiksi, jos Internet-palvelujen tarjaaja pyytää oikeutta käyttää kaapcljtelevisio-operaattorin laajakaistaisia siirtopalveluja tarjotakseen kaapelitelevisioverkon asiakkaille nopean tuloja. Sääntelyjärjestelmässä ja etenkin hinnoittelusäännöissä on otettava huomioon näiden kahden tilanteen välinen ero. ja saadakseen näiltä asiakkailta suoria Internet-yhteyden 4. 2. 1. l11jra. rtruktuuri11 ki!ytfijoikeudet järjestelmässä merkittävien Nykyisessä tcleopcraattoreiden39 on hyväksyttävä kaikki kohtuulliset pyynnöt päästä käyttämään niiden verkkoja. Tämä vaatimus kosk'e·e ainoastaan yleisen tcleverkon operaattoreita, eikä se koske muiden vicstintäinfrastruktuurdden käyttöoikeuksia. markkina-asemaltaan vaaditaan, että Tulevaisuuden kannalta tärkeä kysymy~ ·on, tulisiko tiettyjen verkon osien käyttöoikeudet tai infrastruktUurciden käytön tietyt muodot määrätä pakollisiksi, ja jos näin on, n. iin olisiko hinnat mä<intettävii ennalta ja miten. V crkon käyttöoikeuksien määrääm. isellä pakolliseksi on tasoon li<domattavia vaikutuksia markkm<>illa. infrastruktuuri-investointeihin kilpailun yleiseen ja tukemiseksi, kunnes uusi Joissakin tapauksissa verkon käytti>oikeus on tarpeellista vain väliaikaisesti uuden tulokkaan infrastruktuuri voidaan ottaa käyttöön. markkinatoimien Infrastruktuurin omtstajicn ja sen k~iytt<>oikeutta pyytävien yritysten välillä voi kuitenkin olla jos nämii yritykset kilpailevat samoilla jakelumarkkinoilla. sdvii eturistiriita varsinkin, Kilpailun tulevat väistämättä riitakysymykset lisääntytnään ja moninaistumaan. lisääntyessä käytti>oikeutta koskevat ( >pcraattorilla katsotaan olevan merkittiivä markkina-asema, kun sen hallussa on yli 25 prosentin osuus tietyistä televiestintämarkkinoist<l jonkin jäsenvaltion maantieteellisellä alueella, jolla sillä on lupa harjoittaa toimintaa. Käytänni)ssä tällä on tähän asti tarkoitettu vaktintuneita operaattoreita, vaikka eräillä markkinoilla (esim. rnatkapuhdinmarkkinoilla) muutamat uudet tulokkaat o;. 'at l;ihestyneet tätä kynnystä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, että yli 25 prosenttia asianomaisista markkinoista hallussaan pitävällä organisaatiolla ei ole merkittävää markkina-asemaa, tai että organisaatiolla on merkittävä markkina·asema, vaikka sillä olisi alle 25 prosentin osuus asianomaisista markkinoista. Tätä käsitettä ja sitä koskevia muutoksia on tarkasteltu lähemmin kohdassa 4. 7. 2. 27 1 •:simerkkejä käytt<>oikeuksia koskevista riitakysymyksistä: -- uusien tulokkaiden mahdollisuus käyttä~i tilaajayhteyksi~i (tilaajayhtt·yksien criyt tiiminen); vakiintuneiuen vcrkko-opcraattoricn - matkaviestinverkkojen k~iytti)oikeudet (csim. pääsy ns. virtuaalisen matkaviestinverkon operaattorien (MVNO) markkinoille)~ kiinteiden ja matkavies~verkkojen älyverkkotoiminteiden käyttöoikeus; laajakaistaverkkojen käyttöoikeus ; merenalaisten kaapeleiden käyttöoikeus; satelliittijärjestelmien käyttöoikeus; sisällön tarjoajien Qähetysyhtiöiden) kaapelitelevisioverkkojen tai satelliittijärjestelmien käyttöoikeus; Internet-palvelujen tarjoajien oikeus käyttää kaapelitelevisioverkkoja; oikeus päästä käyttämään kotipäätetoiminteita, erityisesti ehdollisen pääsyn järjestelmiä, ja sähki>isten ohjelmaoppaiden (EPG) sovellusohjelmien välisiä kaltaisiin A Plin pohjautuvia järjestelmiä; yleisrauioyhtiöiden verkkojen k~iyttöoikcus vuorovaikutteistcn sovellusten osalta. 40 rajapintoja (API) Neljään viimeiseen tapaukseen liittyvät myös sisällön käyttöoikeutta koskevat kysymykset. 41 Yhteinen piirre useimmille näistä riitakysymyksistä on se, cthi käyttöoikeuspyynnön esittäjä etsii jonkin tyyppistä käyttöoikeutta saauakseen tuloja liittymän tarjoajan asiakkailta. Myös jälleenmyyntipalvelujen tarjoaminen kuuluu tähän luokkaan, ja sitä voidaan tarkastella käyttöoikeutta koskevan yleisen lähestymistavan puitteissa. kilpailulle avoimilla markkinoilla Useimmilla sovittaJ. sun liikesopimuksilla. Viestintämarkkinoiden palvcluntarjoajien nykyisen tilan ja taloudellisesti kannattavien asiakasjakeluverkkojen rajoitetun määrän vuoksi jonkinlainen oikeudenmukaisen kilpailun varmistamiseksi kaikilla markkinatasoilla. ja operaattoreiden välisillä käyttöoikeusjärjestelyistä tarkoituksenmukaista sääntely olla voi jo on, levinnyttä infrastruktuuria kuin kaapclitelevisio-opcraattorilla l J seissa tapauksissa uusien tulokkaiden t·i ole taloudellisesti kannattavaa samanlaista rakentaa tai paikallisella laajalle ja puhelinyhtiöllä kotitalouksille. Taajuuksia ei ehkä ole riittävästi matkaviestinverkkoja varten, jotta markkinatoimijoiden määrä voisi kasvaa. Verkko-operaattori, joka omistaa yhteyden asiakkaaseen tai valvoo sitä, pystyy valvomaan sekä asiakkaiden palveluntarjoajan valintaa että palveluntarjoajan yhteyttä asiakkaaseen (tai estämään sen). tarjoamaan palvelujaan pk-yrityksille tulokas pääsisi jotta Verkon osien ja infrastruktuurin käytön osalta uudessa järjestelmässä turvauduttaisiin ensisijaisesti kaupallisiin· neuvotteluihin. Jokaisella osapuolella olisi oikeus pyytää verkon käyttöoikeutta, eikä sitä rajoitettaisi niihin toimijoihin, jotka ovat tehneet verkko- tai muita investointeja. Pyyntöön ei tarvitsisi kuitenkaan suostua, jos kummallakaan osapuolella ei ole merkittävää tai määräävää markkina-asemaa (ks. jäljempänä). Tämä vastaa yhteenliittämistä koskevissa voimassa olevissa televiestintäsäännöksissä vahvistettua lähestymistapaa (ks. kohta 4. 2. 2) ja 40 41 Kysymys on tullut ajankohtaiseksi maanpäällisen digitaalitclevision paluukanavan mahdollistavien tckniikoiden tulevan käyttöönoton takia. Sisällön käyttöoikeutta koskevia kysymyksiä käsitellään crilliscssii til~donannossa. 28 ldcv isiosignaalicn s tandardcista a ntH:t ussa dircktiiv iss~i "a h vistettua, ehdollisen pääsyn j~irjcstclmiä koskevaa lähestymistapaa. On ehdotettu, että liittymän tarjoajiin sovelletaan markkina-aseman suhteen kaksitasoista lähestymistapaa. Uudessa järjestelmässä niille liittymän tarjoajille, joilla on merkittävä markkina-asema (taval1isesti yli 25 prosentin osuus asianomaisista markkinoista), asetetaan tätä velvollisuus neuvotella verkon käyttöoikeudesta. Innovaatioesteiden välttämiseksi joilla velvollisuutta markkinajohtajalla on käytännössä todennäköisesti huomattava markkinaosuus. Määräävässä tavoin kuin markkina-asemassa olevat liittytnän kilpailulainsäädänn<>ssä) kohtuulliset k~iytti)oikcuspyynni)t yhtccnliittiimisdircktiivissii sä:idctyn vch-oitteen mukaisesti Kohdassa 4. 7. 2 tarkastellaan Eihctnmin m~i~iriiiiviiä ja merkittävää markkina-asemaa. tarjoajat (mikä arvioitaisun samalla hyviiksymiiät1 velvollisia syntyneisiin markkinoihin, sovellettaisi pieniin, hiljattain olisivat kaikki ei l Judcssa Firjestdmässä kumpikin osapuoli voisi aina pyytää säiintclyviranomaisia puuttumaan asiaan, jos riitaa ei saada ratkaistua; lisäksi sääntelyviranomaisille varattaisiin oikeudet puuttua tilanteeseen niiden omasta aloitteesta oikeudenmukaisen kilpailun varmistamiseksi. Sääntelyviranomaisten väliintulon olisi oltava oikeassa suhteessa markkinoilla vallitsevan kilpailun tasoon; mitä kilpailullisemmat markkinat ovat, sitä vähemmän on tarvetta sääntelyviranomaisen väliintuloon. JOlta lai11säädännössä olisi maaotettava ne periaatteet, Yhteisön jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten olisi sovellettava niiden tarkastellessa käyttöoikeuskysymyksiä, mutta varsinainen päätöksenteko on jätettävä yksittäisille sääntelyviranomaisille, jotka toimivat erityisten markkinaolojensa mukaisesti. Vaihtoehtoa - näiden kysymysten tarkastelemista verkkokohtaisten yhteisön säännösten avulla - ei katsota tarkoituksenmukaiseksi edellä luvussa 1 esitettyjen syiden takia. Yhteis()n lainsäädännössä m:iäritetyt periaatteet kattaisivat muun muassa: perustelut kansallisten sääntelyviranomaisten väliintulolle42 etenkin pakolliseksi mäiiriityn käytti)oikeudcn osalta; käytti>oikeuksia koskevien velvoitteiden ja markkina-aseman väliset yhteydet; hinnoitteluperiaattcet; s:iäntclyviranomaisten tarpeen arvioida käyttäjille ja liittymän tarjoajille aiheutuvat vaikutukset; menettelyt, jotka liittyvät ehtiotettujen · toimien ja kansallisten sääntelyviranomaisten toimien yhtecnsovittamiseen esimerkiksi komission suositusten pohjalta. ilmoittamiscen komissiolle 4. 2. 2. Ybteenliilläminm ratkaisemiseksi, Nvkvisessä sääntelyjärjestelmässä verkko-operaattoreille annetaan oikeudet ja asetetaan velvoitteet neuvotella yhteenliittämisestä, mutta sääntelyviranomaiset voivat puuttua asiaan jos kaupalliset neuvottelut cpäonnis~vat. Jäsenvaltioiden riitojen velvollisuutena on myös varmistaa tiettyjen verkkojen asianmukainen yhteenliittäminen niin, että varmistetaan yhteisötasolla määrättyjen palvelujen päästä päähän -yhteentoimivtius. 43 Uudessa sääntelyjärjestelmässä näiden rakenneosien katsotaan olevan yhteenliittämistä verkkotekniikasta koskevien riippumatta. Uusien palvelujen osalta turvauduttaisiin yleensä kaupallisiin neuvotteluihin, vähimmäisvaatimuksia, sovelletaan saannösten joita 42 -B Raportissa /Jn tJJJe. IJIIJenl rlthe Jtlllalirm ofinlm"Oimedion in le!eaJI!JIIIIIIIii. illion. r inlhe Europeaf/ Union and !he need lo n:tJiew the lnlemmnedirm Oiredit. ~e 0okakuu 1 ~>99) sääntelylle ehdotetaan kolmea perustetta: a) touellisen markkinah~iiriön koqaamiscksi (takautuvasti) h) markkinah~iiri()n ~stiimis~ksi (cnnakoivasti), jos on touisteita siitä, että esiintyisi markkinah~iirii) ja takautuvaan ,·;tliintuloon liittyvät viivytykset Yahingoittaisivat merkittäv~isti kilpailun kehittymistä c) kuluttajien suojelemiseksi ja kuluttajien hyvinvoinnin parantamisekst, jc >s näit~i t"avoitteita ei saavutettaisi · s:i:intelemättömillä markkinoilla. Kiinteät ja matkaviestinverkot ja kiinteiden johtoJen verkot. 29 silhi näillii markkinoilla aiemmat monop< >Iin haltijat eivät ole perineet kohtuutonta markkina- asemaa. Muutamat muut nykyisen sääntelyjärjestelmän säänn()ksct touruvat tehokkaan kilpailun korvikkeina esimerkiksi siten, ettii niillii asetetaan markkina-asemaltaan merkittävien kiinteän verkon operaattorien velvollisuudeksi huolehtia yhteenliitt:imisestä muih~n verkkoihin ja syrjimättömyyttä koskevien periaatteiden kustannuksiin suhteuttamista, avoimuutta mukaisesti. Komissio odottaa markkinoiden eriytyvän eri palvelujen mukaan, kuten a) puhelun muodostamispalvelujen, b) siirtokapasiteetin tarjoamisen, c) puhelun päättämispalvelujen, ja kilpailutilanne kehittyy eri tavoin kaikilla näillä markkinoilla. Tämän vuoksi tulevalla sääntelyjärjestelmällä olisi sallittava tiettyjen markkinoiden ennakkovelvoitteiden asteittainen väljentäminen, kun on osoitettu, että kilpailu on riittävää yhdenvertaisten tulosten varmistamiseksi. · Komissio on hahmotellut menettelyä, jonka mukaan kansalliset sääntelyviranomaiset voisivat päättää poistaa tietyn ennakkovelvoitteen neuvoteltuaan asiasta etukäteen komission kanssa yhtcisi>n lainsääuänn<>ssä mäiirättyjen pcrusteiuen, kuten opcraattorin markkina-aseman ja kyseisten markkinoitien kilpailun asteen mukaisesti (ks. kohta 4. 7. 2). Komission teettämät tutkimukset44 osoittavat kuitenkin, että voi kestää jonkin aikaa, ennen kuin tehokas kilpailu toteutuu kaikilla markkinoilla. Etenkin nykyisen tariffijärjestelmän perusteella, jonka mukaan kutsuva tilaaja maksaa, on odotettavissa, että paikallispuhelun päättämisen markkinat säilyvät kustannusten päättämisen joten valtaosin suhteuttamiseen liittyviä nykyisiä ennakkovelvoitteita sovelletaan jatkossakin. kilpailukyvyttöminä, paikallispuhelun tarjoap1n J nternet -palvelujen ja yhteenliittämistä koskevaa yleistä lähestymistapaa, ja kansallisten sääntelyviranomaisten olisi varmistettava oikeudenmukainen ja syrjimätön kohtelu etenkin, jos vakiintunut operaattori toimii myös Internet-palvelujen tarjoajana. edellä hahrnoteltua käyttöoikeuksia sovellettaisiin Alla esitetyssä kuviossa tiivistetä~in käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevat velvoitteet, joita sovelletaan eri tyyppisiin opcraattoreihin. Määräävä markkina-asema Merkittävä markkina- asema Velvoitteen luonne tarjollt/1)(1_ yhtmdiilly!Jiiija k4Jttöoike11. r Neuvolcl/atJa _ybteenliilliimi. re. rlt'ijil ki!JIIöoi kmdesta ,:~·;F' ~;c. 1F ",. <:~~~---~ t'. "" ··,··:··~·: -. ,. ,<+ :c;:;<~::~·,. :. • ~f~·- neuvoteltava_ yhteenliittämisestä Hinnoittelu , •. <. ;, : ' ' >' ,. : :: Kansallisten sääntelyviranomaiSten rooli kustannuksiin suhteuttaminen Kaupalliset neuvoilelut kaupalliset neuvottelut hintojen ennakkosääntely Varataan oikem puuttua asiaan riitojen ratkaisu Tätä lähestymistapaa määritettäessä on otettu asianmukaisesti huomioon ne sitoumukset, jotka Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet palvelukaupan yleissopimuksen 44 _ Yhteenliittämistä koskeva raportti (ibiJ. ). 30 (Ci\TS) perustelepalveluja koskevaan neljänteen pi>ytäkirj:1an merkittävien toimittajien osalta:-IS Tilaajayhteys on yhteys, tclevcrkkoon yleensä kuparijohdinparikaapelicn välityksellä (vaikka paikallisverkoissa käytetään yhä enemmän valokuitukaapeleita, etenkin suurten asiakkaiden liitännässä). asiakkaan toimitilat liitetään jolla Yhteisön lainsäädännössä ei vaadita erikseen tilaajayhteyksien eriyttämistä, joten kilpailijoilla on täysi ja yksinomainen oikeus käyttää asiakkaan tiloihin johtavaa kuparijohdinparikaapelia. jaetun Sen sijaan yhteisön lainsäädänn<>ssä säädetään ainakin määr~ihi vakiintuneen operaattorin käyttöoikeuden muodoista. on kansallisen eriyttämaan tilaajayhteyden tarkoituksenmukaista. Tällä hetkellä osa tulee vaatimaan) tilaajayhteyden täydellistä eriyttämistä, osa tarjoaa tilaajayhteyden käyttöoikeuden nopean hittivirtapalvelun avulla etenkin Internet-yhteyden osalta, ja osa miettii yhä kantaansa. 46 lainsäädännön mukaisesti, jäsenvaltioista vaatii Jäsenvaltiot voivat tilaajayhteyden tietyistä (tai jos se Komissio katsoo, että eriytetty tilaajayhteyden käyttöoikeus lisää kilpailua47 ja että sillä voitaisiin lisäksi edistää nopeiden Internet-palvelujen käytt<>i>nottoa. Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että useimmat j~isenvaltiot ovat siirtymässii tähän suuntaan. On kuitenkin huolehdittava estä ei verkkoinvestointeja. (Katso my<>s kohta 4. 2. 8 hinnoittelusta ja kustannuslaskennasta). tilaajayhteyden toteuttaminen er1yttämisen suta, että Komissio harkitsee parhaillaan sellaisen suosituksen hyviiksymistä kiinteiden johtojen yhteenliittämisestä4X, jossa muun muassa kannustetaan jäsenvaltioita ryhtymään toimiin joilla lisätään kilpailua paikallisverkossa, kuten tilaajayhteyksien eriyttämiseen ja toimiluvan tilaajayhteyksille. Tilaajayhteyksien eriyttämiseen tähtäävän myöntämiseen Iangattomille suuntauksen tukemiseksi komissio harkitsee toista suositusta hinnoittelusta ja muista paikallisverkon käyttöoikeuksien n~ikök<>hdista. Jäsenvaltioille annettujen v~rkon käytt<>oikeutta koskevien suositusten on katsottu olevan oikea-aikaisia ja tehokkaita tapoja tarkastella asiaan liittyviä vaikeaselkoisia teknisiä ja taloudellisia kysymyksiä. 4S 46 47 4B "Mcrkittäv~i palvcluntarjoaja" m~iäritclbiin pöytäkirjassa seuraavasti: Merkittävällä palveluntarjoajalla tarkoitetaan palvduntarjoajaa, joka pystyy vaikuttamaan huomattavasti televiestintäpalvelujen asianomaisten markkinoiden osallistumisehtoihin (hinnan ja toimituksen osalta) joko a) valvomalla olennaisia toiminteita tai b) käyttämällä hyväkseen markkina-asemaansa ("A major supplier is a supplier which has the ability to materially affect the terms of participation (having regard to price and supply) in the relevant market for basic telecommunications services as a result of: a) control over cssential facilities; or b) use of its position in the market. "). Tällä hetkellä tilaajayhteyksien criyttiimispalvelut on toteutettu ja niiden hinnat on julkaistu Saksassa, Suomessa, Tanskassa, Alankomaissa ja Itävallassa. Italian julkaisscc nämä ehdot lähitulevaisuudessa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa OFfEL on omaksunut kannan, jonka mukaan fyysinen eriyttäminen olisi toteutettava viimeistään heinäkuussa 2001. Ranska, Irlanti ja Ruotsi ovat neuvotelleet asiasta, ja niiden odotetaan ilmoittavan tuloksista vuoden 1999 aikana. Belgiassa, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on otettu käyttöön Internet-palveluntarjoajien nopeiden hittivirtapalvelujen eri muotoja, ja on odotettavissa, että näitä. nopeita palveluja aletaan käyttää yhteisöss:i laajalti vuonna 2000. Komission päätös Telian ja Tdcnorin sulautumasta (M. 1439, 13. 10. 1999, julkaistaan myöhemmin). Komission suositus kiinteiden johtojcn yhteenliittämisen hinnoittclusta vapautetuilla tclcviestintämarkkinoilla (annetaan my<>hemmin). 31. J-. 2. -1. KaapclitJerkoll /;:/iylliioikett. rja lähc()'JPelmilkd (must-carry -siiiinniit) nopeita Internet-palveluja. Vapauttamisella pyntaan Nykyaikaiset kaapelitelevisioverkot voi,·at tarjota tdcvisiopaln:lujen lisäksi puhelinpalveluja edistämään vaihtoehtoisia Ja infrastruktuurc:ja, ja kaapdic:n omistusta koskevassa direktiiYisS:i vaaditaan, että määrääv~issä asemassa olevien tclc:organisaatioidc:n, jotka ovat pc:rustanc:c:t kaapclitelevisiovcrkkonsa crityis- tai yksinoikeuksien nojalla, on hallinnoitava kaapelitelevisioverkkoja erillisinä oikeudellisilla yksikköinä. Koska muutamat kaapeliyhtiöt ovat integroituneet vertikaalisesti (eli ne touruvat sekä infrastruktuuri- tarjottavien palvelujen tarjoajina), on vaadittu, että kaapeliverkkojen operaattoreihin on sovellettava avoimia verkon käyttöoikeuksia koskevia ennakkoehtoja. tarjoajina että verkkojen välityksellä ja viestintäpalvelujen Kaikkien näiden palvelujen tarjoamisen mahdollistavien nykyisten vaihtoehtojen tai nopeasti kehittyvien vaihtoehtojen (kuten satelliittitelevisio, matkaviestin- ja kiinteät puhelinpalvelut sekä nopea ADSL-tekniikkaan -- asymmetrinen digitaalinen tilaajaliittymä - perustuva Internet yhteys tcleverkkojen viilityksdlii) perusteella komissio toteaa, että tällä hetkellä ei ole tarkoituksenmukaista· antamista kaapelitelevisioverkkojen pakolliseksi ELJ:n tasolla. EdciEi kohdassa 4. 2. 1 esitetyn käyttöoikeuksia koskevan yleisen bhcstymistavan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi kuitenkin asetettava markkina-asemaltaan merkittäville kaapclitclevisio-operaattoreille velvoite neuvotella verkon käyttöoikeuksista laajakaistapalvelujen sääntelyviranomaisilla on oltava ja kansallisilla mahdollisuus puuttua asiaan, jos kaupalliset neuvottelut epäonnistuvat. käyttöoikeuksien tarjoamiseksi, m~iiiriitii Tilannetta seurataan, suosituksia edellä hahmotelluo lähestymistavan mukaisesti. ja kansallisille sääntelyviranomaisille voitaisiin antaa tarvittaessa Käyttöoikeuksia koskevan ehdotetun lähestymistavan perusteella lähetysvelvoitteita olisi arvioitava uudelleen digitaalilähetysten käyttöönoton vuoksi, sillä se tuo mukanaan vaihtoehtoisia kaupallisesti kannattavia ja teknisesti toteutettavia lähetysmekanismeja. Tämä ei välttämättä tarkoita sitä, että tällaisten velvoitteiden asettan1inen kaapelioperaattoreille tai niiden palvelun yleisradiotoiminnan osalta. Tällaisten sisältöä koskevien siiiintöjcn on kuitenkin oltava perusteltuja ja oikeassa suhteessa. kehittäminen esimerkiksi perusteltua julkisen enää olisi ei ·/. 2. t;. f )~·~i/tJtJfiteft•!'i. llOII_ yh/t. 't'I//Oiltlit111/IJ "1 'clevisic >si1-,tnaalien standardeista annetun direktiivin mukaan ehdollisen pääsyn järjestelmien ylläpitäjien on myönnettävä lähetysyhtiöille ja valmistajille ehdollisen pääsyn järjestelmiä ( conditional access system, CAS) koskeva ja tasapuolisin ehdoin". Tätä vaatimusta on vahvistettu markkinalähtöisillä teknisillä menetelmillä, joilla varmistetaan näiden järjestelmien yhteentoimivuus. lupa "oikeudenmukaisin, kohtuullisin Uuden direktiivin hyväksynnän jälkeen on otettu käyttöön uusia toiminteita,49 kuten sovellusohjelmien välinen rajapinta (API), joka mahdollistaa sähköisen ohjelmaoppaan tarjonnassa. (EPG) käytön Direktiiviä ei sovelleta APiin, ja APin yhteentoimivuuden tukemiseksi ei ole toistaiseksi kehitetty teknisiä menetelmiä. Tämä tarkoittaa sitä, että lähetysyhtiöiden on mukautettava vuorovaikutteiset sopiviksi. Valmistajat ovat myös joka on avainasemassa vuorovaikuttcisten palvelujen cr1 ympäristöihin sovellukset ja NiiJcn toiminnallisuutta tarkast<:llaan yksityiskohtaisemmin l·:un )( ,pan unionin Jigitaalitclcvisiota kc>skcvassa rapc>rtissa. 32 huolestuneita · sovdlusohjdmistoliittymien pirst< mtun1isesta. yleistymisen aiheuttamasta markkinoiden toiminnallisen yhteensopivuuden Koska APin yhteentoimivuutta ei ole toteutettu, kansalliset sääntelyviranomaiset ovat määränneet sähk<>isiä ohjelmaoppaita koskevien tietojt·n antamisen pakolliseksi tai pyrkineet määräämään digitaalista kuvansiirtoa (DVB) koskevien tietojen antamisen pakolliseksi, jotta voidaan toteuttaa sähköisten ohjelmaoppaiden yhteentoirnivuus50. APin yhteensopivuuden toteuttamista koskevat ehdotukset kattavat APin pakollisen toimiluvan ja julkaisemisen sekä ja tärkeimpien yhteyskäytäntöjen hyvin rajoitettu standardointi). Toinen vaihtoehto on korostaa vähemmän yhteentoimivuutta ja enemmän ohjcltnistojen lataamiseen liittyvää mahdollisuutta siirtyä yksinoikeuksiin perustuvan APin käytöstä kohti yhteistä avointa. ympäristöä (DVB:n Multimedia Hnn1e Platform). Komtssio katsoo, että nykyisen tcleviestintäsääntelyn standardointia koskeva lähestymistapa olisi tarkoituksenmukainen, kun pyritään varmistamaan digitaalitclevision yhteentoimivuus. Tät~i lähestymistapaa tarkastellaan jäljempänä kohdassa 4. 2. 6. julkaiseminen (olennaisten rajapintojen tallennus ja mutstt, Muut dekooderitoiminteet, kuten toisentyyppisiä käyttöoikeuksiin liittyviä ongelmia. Tällä hetkellä tällaisia -ongelmia ovat televisiodekooderien rajoitetut resurssit ja se, että näiden toiminteiden hallinnasta vastuussa oleva organisaatio voi tuntea houkutusta syrjiä kolmansia osapuolia. Nämä esiin tulleet kysymykset ovat verrattavissa kysymyksiin, joita ilmenee asennettaessa eri tele( > peraattotien laitteita samoihin tiloihin. Kun nämä toiminteet yleistyvät ja kun kuluttajat alkavat yhä enemmän hallita niitä itse, ongelma todennäköisesti pienenee. aiheuttavat. J. 2. 6. Jtamlard()inli Tclepalvclujen nykyisessä sääntelyjärjestelmässä standardien taytantoonpano on pitkälti vapaaehtoista ja kansallisten sääntelyviranomaisten edellytetään kannustavaneurooppalaisten standardien käyttöön, jos sellaiset on laadittu, mutta standardit voidaan kuitenkin tehdä pakollisiksi EU:n tasolla julkisen kuulemisen jälkeen. 51 Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava etenkin se, että televerkkojen operaattorit ja palveluntarjoajat ottavat kaikilta osin huomioon ne standardit, jotka esitetään ( >NP:n standardiluettclossa, joka julkaistaan säännöllisesti EJtroopan yhteisöjen tlirallises. ra lehde. r. rd. 52 Luettelossa yksilöidään ne eurooppalaiset standardit, joiden katsotaan olevan omiaan varmistamaan avoin käytti>oikeus käytännössä, yhteenliittäminen ja yhteentoirnivuus. tiettyjen standardien täytäntö<>npano on tehty pakolliseksi (esim. Poikkeustapauksissa kiinteiden johtojen direktiivissä53 tarkoitettu kiinteitä johtoja koskeva standardi). Komissio voi pyytää eurooppalaisia standardointilaitoksia kehittämään tarvittaessa eurooppalaisia standardeja. Järjestelmässä standardointi jätetään ensisijassa markkinatoimijoiden vastuulle, mutta siinä säädetään menettelyistä, joilla varmistetaan avoimet käyttöoikeudet ja yhteenliittäminen, jos 50 51 53 Muilla sisällön tarjontaan liittyvillä kysymyksillä voi olla vaikutusta sähköisiin ohjelmaoppaisiin. Ks. ONP-puiteuirektiivin 5 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna. EYVL C 339, 19. 11. 199H, s. o. Neuvoston Jirektiivi, annettu 5 päivänä kesäkuuta 1992, avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiintcisiin johtoihin (92/44/ETY, EYVL L 165, 19. 6. 1992, s. 27), sellaisena kuin se on muutettuna Jircktiivillä 97/51/ EY (EYVL L 295, 29. 10. 1997, s. 23, ns. kiintcidcn johtojen direktiivi). 33 vapaaehtoiset menettelyt epäonnistuvat. Tämä järjestelmä soveltuu myös tulevaisuuden markkinoille, joilla eri alat lähentyvät toisiaan. varmistaminen digitaalitdevisiomarkkinoilla näytta1s1 etenkin Yhteentoimivuuden tarkoituksenmukaiselta. Samoin kuin televiestinnäss~i, niiidcn markkinoiden muuttuvan luonteen ja ohjelmistojen joustavuuden paranemisen vuoksi on suositeltavaa turvautua mahdollisimman pitkälti siihen, ettii markkinat huolehtiYat yhteentoimivuudesta. Jos yhteentoimivuudelle asetetaan suuret vaatimukset jo alkuvaiheessa, vaarana on, että estetään markkinoiden kehittyminen. Tässä yhteydessä on ja sääntelyviranomaiset edistävät korkeatasoisen tiedon saatavuutta ja yleistä tietoisuutta, jotta kuluttajat kykenevät itse tekemiiiin omat päätöksensä. Koko viestintäalan yhteentoimivuus merkitsee kuitenkin kuluttajille ja yrityksille jatkossakin suurta etua. Jos vapaaehtoiset, markkinalähtöiset menettelyt epäonnistuvat, uudella järjestelmällä eurooppalaiset standardit voitaisiin tehdä pakollisiksi turvautumaila kohdassa 4. 8. 1 esitettyihin toimielinjärjestelyihin kaikkien osapuolten jälkeen, nun että varmistetaan avoimet käyttöoikeudet ja yhteentoimivuus. tärkeää, että kuluttajajärjestöt julkisen kuulemisen 4. 2. 7. MatkatJieJtimJerkon operaattorin tJa!inta ja ennaltavalinta nykyisessä koskevassa josta maarataan Operaattorin valinta on eräänlainen verkon käyttöoikeuden muoto, verkon yhteenliittämistä operaattorien, joilla on merkittävä markkina-asema, on mahdollistettava operaattorin valinta ja 1. 1. 2000 mennessä operaattorin ennaltavalinta otnassa \'erkossaan. Nämä velvoitteet otettiin käyttöön kilpailun edistämiseksi ja kuluttajien valinnan parantamiseksi, kun otetaan huomioon, e:tä kilpailu kehittyy nopeammin kaukopuhelujen ja ulkomaan puhelujen markkinoilla kuin paikallisverkkojen markkinoilla. sääntelyjärjcstdmässä. Kiinteän ja väliset kiinteiin markkinoiden matkaviestinverkon Tarkasteltaessa näiden säänt<>jen mahdollista soveltamista mal kaviestinverkkoihin on tärkeää yksili>idii erot. Matkaviestinmarkkinoiden rakenne on täysin erilainen. Ne ovat kilpailullc. avoimet markkinat, asiakkaat voivat vaihtaa Ga vaihtavat) toimittajia paljon suuremmassa määrin kuin kiinteän verkon asiakkaat. Ratkaisevaa on se, missä määrin verkko-operaattori kykenee suojautumaan kilpailupaineilta, joiden vuoksi sen olisi siirrettävä säästöt asiakkaiden hyväksi. Tähän liittyy kaksi näkökulmaa. Toinen on matkaviestinverkon operaattorin ja sen asiakkaiden välisen sopimuksen luonne, kuten kuluttajien vapaus vaihtaa palveluntarjoajaa viipymättä ja ilman seuraamuksia. Toinen on se, missä määrin operaattorit soveltavat eri maksuja puhelun päättämiseen osana hintatarjouksiaan asiakkaille. Jos markkinat näyttävät estävän sekä sopimusehtojen että innovatiivisten hinnoittelujärjestelmien kehittymisen, sen katsotaan olevan ensi näkemältä todiste siitä, että pakolliseksi määrätyillä epäsuorilla käyttöoikeusjärjcstelmillä, etenkin opcraattorin valinnalla, olisi myönteinen vaikutus markkinoihin. Jos tällaisia rajoitteita markkinoiden toiminnalle ei kuitenkaan ole olemassa, perusteet tällaisten järjestelmien kiiytölle ovat selvästi heikommat. Komissio haluaa tasapainottaa näitä väitteitä ja toteaa, että kuluttajien valinta pysyy edelleen ratkaisevana tekijänä, ja operaatt< >rin valinnan puute tarkoittaa sitä, että kutsuvan tilaajan on hyväksyttävä verkko-operaattorin valitsema rcititys ja muihin verkkoihin tehtävien puhelujen hinnat. On ehdotettu, että niille matkaviestinverkon operaattoreille, joiden markkina-asema on merkittävä, olisi asetettava velvollisuudeksi tarjota operaattorin valinta, mutta ei operaattorin ennaltavalintaa. Komissio ei ole vielä vahvistanut kantaansa siitä, olisiko matkaviestinverkon operaattoreiden velvollisuutta tarjota operaattorin valinta sovellettava myös kolmannen sukupolven matkaviestinverkkojen välityksellä tarjottaviin multimediapalvcluihin. 34 +. 2. 8. Yhleenliilltimi. rt'lljtl k. {!yl/öoikellkJiCII bimmil!dllja kll. rlannu. rla. rkmta Yhteenliittämisen ja käyttöoikeuksien hintojen sääntelyllä olisi annettava signaalit, joilla edistetään kilpailun kehittymistä ja jotka johtavat todellisiin tnarkkinaperusteisiin tuloksiin. Hinnoittelusääntöjen olisi oltava riippumattomia palveluihin tai verkkoon perustuvasta kilpailusta niin, että sallitaan yksittäisten yritysten päättää verkon ja palvelujen parhaasta yhdistelmästä, jolla saavutetaan niiden strategiset tavoitteet. Etenkin jos hintoja säännellään kuluttajien etujen turvaamiseksi, on huolehdittava siitä, että vältetään kilpailua heikentävät vaikutukset, kuten hintapainostus. Hinnoittelusääntöjen "painavutKk·n" olisi heijastettava markkinoiden kilpailun astetta. Yhteenliitt~imisen kustannusten suhteuttamista koskevasta vaatimuksesta on määrätty primaarilainsäädänn()ssii, ja ennakoivia pitkän aikaviilin kustannuksia (LRAIC) koskevan menetelmän käyt()stä puhelun pii~ittämiseen on säädetty komission suosituksissa. 54 Tämä rakenne mahdollistaa asianmukaisen tasapainon joustavuuden ja oikeusvarmuuden välillä, ja on ennustettu, että komission suosittclemia sopivia kustannuslaskentamenetelmiä voitaisiin tarvittaessa soveltaa muuntyyppisiin yhteenliittämispalveluihin ja/ tai käyttöoikeuksiin. LRAIC-menetelmää on suositcltu sovellettavan puhelun päättämiseen, mutta muut "retail minus", vähittäishinta miinus) voivat olla hinnoittelumenetelmät tarkoituksenmukaiscmpia muuntyyppisten yhteyksien osalta, jos kyseiset markkinat ovat avoimempia kilpailullc ja verkon käyttöoikeutta pyytävä yritys pyrkii luomaan uusia tulovirtoja yhteyden tarjoajan asiakkailta. (kuten on että suositellut, LRAIC-menetelmään Komissio perustuvien ennen yhtcenliittämismaksujen käyttöönottoa puhelun päättämiseen sovellettaisiin parhaasta nykykäytännöstä muodostuvaa kokonaisuutta, joka saatetaan ajan tasalle vuosittain. Tällä hetkellä paikallisella. tasolla tehtiivästä yhtecnliittämisestä, kertakauttakulkuun perustuvasta yhteenliittämisestä ja kaksoiskauttakulkuun perustuvasta yhteenliittämisestä peritään minuuttihinta. Kun innovatuvtset tariffisopimukset, etenkin valinnaisen lnternct-yhkyden osalta, tämän suosituksen tulevissa tariffirakenteita kuin yksinkertaisia piiivityksissä on ehkä minuuttihintoja. Puhelujen kauttakulkutnarkkinoiden tullessa avoimetnmiksi kilpailulle voi olla järkevämpää keskittyä puhelun pä~ittämiseen vain paikallistasolla. huomioon nykymarkkinoiden tarkasteltava muunlaisia lukuisat otl'taan Vaatimukset, jotka koskevat jonkin tyyppistä oikeutta käyttää nykyistä infrastruktuuria, voivat olla luonteeltaan väliaikaisia, kunnes uusi tulokas rakentaa oman verkkonsa. Tämä väliaika johtaa "rakenna tai osta" -päätöksen erityiseen muotoon, ja se muodostaa siten perustan hinnoittelusäännölle, tulokkaan. tarvitseman yhteyden väliaikainen luonne. Tilaajayhteyksien eriyttäminen on erityinen ongelma, sillä useimmissa jäsenvaltioissa tariffit ovat perinteisesti epätasapainossa, mikä lisää osaltaan tämän kysymyksen monimutkaisuutta. jolla otetaan huomioon uuden (sillä perusteella, Tämän seurauksena, jos LRAIC-menetelmään perustuvia tariffeja sovelletaan eriytettyihin annetaan oikeat hintasignaalit tilaajayhteyksiin vaihtoehtoisiin paikallisverkon investointien edistämiseksi), voitaisiin väittää, että puhelujen todellisten v~ihittäismyyntihintojen ja uusilta tulokkailta perittävien eriytettyjen tilaajayhteyksien tukkumyyntihintojen ero voi aiheuttaa "hintapainostusta". Toisaalta on välttiimätöntä ottaa huotnioon, että tilaajayhteyksien eriyttäminen mahdollistaa useampia palveluja kuin yksinkertainen puhelintoiminta, mikä tehtävien kestävien infrastruktuureihin että LRAIC:llä 54 Komission suositus, annettu H päivänä tammikuuta 199H, yhteenliittämisestä vapautetuilla tclemarkkinoilla (98/195/EY, I·:YVL L 73, 12. 3. 1998) ja komission suositus, annettu 29 päivänä heinäkuuta 199H, komission sw >situksen 98/195/ EY muuttamisesta (EYVL L 228, 15. 8. 1998). 35 koskee etenkin nopeita Internet-yhteyksiä. Tätnän vuoksi hintapainostuksen vaaraa et ama voi selvittää vertaatnalla tilaajayhteyksien eriyttiimisen tukkuhintaa vain puhelintoiminnan vähittäismyyntihintaan. tasolle, tilaajayhtl·yksien tasapainotettava tukkumyyntihinnat olisi asl'tcttava sellaisella J•:riytettyjen jolla edistctiiiin vähittiiismarkkinoidcn kilpailua. Yksi tapa viilttiiit tam~i hintapainostus on vaatia, etbi vakiintuneic. len operaattorien palvelujen vähittäismyyntihintojen on oltava kohtuullisen marginaalin verran korkeampia kuin verkon osien (esim. eriytettyjen tilaajayhteyksien ja yhteisten liittymäpisteic. len) hinnat. 55 Vaihtoehtoisesti voitaisiin vaatia, että vakiintuneiden operaattorien on loppukäyttäjätariffinsa kustannuksiin suhteuttamista koskevan periaatteen n1ukaisesti. Toinen tapa olisi asettaa kaikki tukkumyyntihinnat täysin kohc. listettujen hankintamenoon perustuvien kustannusten kaltaisen hinnoitteluperiaatteen mukaisesti säilyttäen samalla siirtymäväylä, jotta varmistetaan, että sekä vähittäismyynti- että tukkumyyntihinnat alkavat tietyn ajanjakson. kuluessa noudattaa kilpailulle avoimien markkinoiden hintoja. Siirtymäjakson pituus määräytyisi kulloistenkin markkinaolojen mukaan tasapainottaa. Sääntelyviranomaisen ei tulisi pakottaa uusia tulokkaita soveltamaan epätasapainotettuja tariffeja vähittäismarkkinoilla, jos vakiintunut operaattori epäonnistuu omien tariffiensa tasapainottamisessa. Käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevia yksityiskohtia on tarkasteltu osoitteesta http:/ /www. ispo. ccc. be/infosoc/telccompolicy / cn/Study-en. htm. perusteella, miten kertomuksissa56, saatavilla nopeasti voidaan tariffit jotka ovat sen eri ja 4. 2. 9. Komi. r. riofl kanta - - - - - - - - - - - - - Komissio yrrL:1ärtää käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevien palvelujen tarjonnan ratkaisevan merkityksen kilpailulle avoimien eurooppalaisten markkinoiden kehittämiselle. Kotnissio ehdottaa, että: • säilytetään erityiset yhteis<>n joilla säännelläiin sekä käyttöoikeuksia että yhteenliittämistä, yhteenliittämisdirektiivissä ja televisiosignaalien standardeista annetussa direktiivissä säädettyjen periaatteiden mukaisesti; toin1et, • verkkojen osalta annetaan jäsenvaltioiden käyttöoikeuksien jälleenmyyntiä yhteisön kansallisille sääntelyviranomaisille vastuu tarkastella tiettyjä käyttöoikeuksiin liittyviä kysymyksiä, ja kuten palvelujen perusteiden mukaisesti; vaaditaan markkina-asemaltaan merkittäviä infrastruktuurin omistajia neuvottelemaan kaupallisesti verkon käyttöoikeutta koskevista pyynnöistä; vaaditaan määräävässä markkina-asemassa olevia infrastruktuurin omistajia hyväksymään kohtuulliset käyttöoikeuspyynnöt; säilytetään kansallisten sääntelyviranomaisten oikeus puuttua tarvittaessa asiaan riitojen ratkaisemista varten; lainsäädännössä määrättyjen ehtojen • yhteenliittämisen osalta säilytetään yhteenliittämisen kustannusten suhteuttamista koskeva tulkitaan suositus käyttää LRAIC-menetelmää puhelun operaatt< >rien puhelun (sitovassa vaatimus direktiiveissä komission suositusten pohjalta; määr:iävässä markkina-asemassa päättämispalvelujen lainsäädännössä), mutta säilytetään olevien tarjoamien kaikki hinnoittcluun; tätä käsitettä tunnustetaan, että 55 56 Tällaisia ehtoja asetettiin komission hiljattain t~kemässä päätökscssii, joka koskee Telian ja Telenorio sulautumaa. Raportti yhteenliittämisestä (ibiJ. ) ja raportti Consumer demand jör tdemmmunit-alions serokes and the impliu1tions qf tbe fOntJergen. -e qjjL. -ed and mobile networks for the re. ~ulatol)'framework for a liberalised E U market (marraskuu 1999). 36 • • muodostamispalvelut, kauttakulkupalvelut todennäköisesti erillisiksi markkinoiksi, joihin sovelletaan eri sääntöjä ja puhelun päättämispalvelut kehittyvät laaditaan tarvittaessa käyttöoikeuksia koskevia suosituksia; tarkastellaan etenkin lyhyellä aikavälillä jäsenvaltioille annettavaa suositusta tilaajayhteyksien eriyttämisen teknisistä ja taloudellisista näkökohdista; laajennetaan televiestinnän nykyistä standardointikehystä kattamaan kaikki viestinnän perustakenteet ja niihin liittyvät palvelut, toisin sanoen turvaudutaan standardoinnissa lähestymistapaan, mutta otetaan käyttöön mahdollisimman pitkälti vapaaehtoiseen mencttdyt, jos vapaaehtoiset menettdyt ep~ionnistuvat; joilla varmistetaan avoimet käytti)oikeudct ja yhteentoimivuus, • sallitaan matkaviestinten käyttäjien valita operaattori operaattorin ennaltavalintaa ei asettamalla velvoitteita markkina-asemaltaan merkittäville kuitenkaan matkaviestinoperaattoreille. sallita 4. 3. Radiotaajuuksien hallinta Tätä kohtaa olisi luettava yhdessä radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan liittyvän kuulemisen tuloksia koskevan kohdan 2. 3 ja toimilupia ja valtuutuksia koskevan kohdan 4. 1 kanssa. Tässä kohdassa esitetään muutamia ratkaisemattomia kysymyksiå, joita on tarkasteltava yksityiskohtaisemmin. ja sääntelyn politiikan Tekniikan, markkinoiden, kehittyminen on mullistanut. radiotaajuuksien käytön, mikä johtaa resurssien kysynnän kasvuun ja tekee tästä arvokkaasta tai< mden resurssista yhä tärkeämmän viestintäalalle (kuten myös muille aloille). Koska radiotaajuuksia on vain rajoitetusti saatavilla, resurssien. jakamisesta vastuussa olevien viranomaisten olisi varmistettava, että kuluttajat ja markkinatoirnijat saavat näistä. resursseista suurimman mahdollisen taloudellisen ja sosiaalisen hyödyn. Tällöin on tehtävä vaikeita valintoja radiotaajuuksien käyttöä koskevien kilpailevien tarpeiden välillä, usein kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten käyttäjien sekä samankaltaisia palveluja tarjoavien hakijoiden välillä. Tämän seurauksena on alettu ottaa käyttöön huutokauppojen ja hallinnollisen hinnoittelun kaltaisia uusia menetelmiä, resurssien työkaluja. On kuitenkin tehokkaaseen varmistettava huolellisesti, että hallinnollisten maksujen toimijoilta, kuten matkaviestinoperaattoreilta, perittävien erityismaksujen yhdistelmällä ei tehdä niiden toimista taloudellisesti kannattamattomia. jakamiseen käytettäviä perinteisiä hallinnollisia täydennetään niukkojen tietyiltä joilla ja 4. 3. 1. RadiotacgimkJien an;ottaminen Nykyinen sääntelyjärjestelmä sallii kaikki lähestymistavat hallinnollisesta hinnoittelusta (eli hallintolähtöisestä arvottamisesta) radiotaajuuksien toimilupien huutokauppaamiseen (eli korkeimman tarjouksen mukaiseen arvottamiseen) edellyttiien, että kilpailu ei vääristy. Vaikka vain harvat jäsenvaltiot ovat päättäneet ottaa käytti)ön huutokauppajärjestelmän, radiotaajuuksien arvottaminen niiyttiiii olevan yleisen kiisityksen mukaan tarpeellista. radiotaajuuksien hinnoittelua Muutamat markkinatoimijat vastustivat radiotaajuuksia koskevaan vihreiiiin kirjaan liittyneen kuuletnisen yhteydessä, mutta tämä kanta näyttää koskevan pikemminkin hinnoittelujärjestelmien täytäntöönpanoa kuin itse menetelmää. tietyiltä osin Ei ole kuitenkaan riittävästi perusteita määrätä EU-tason varauksettomasta velvoitteesta, jonka mukaan radiotaajuuksien hinnoittelun olisi heijastettava joko koko radiotaajuuden tai tiettyjen taajuusalueiden kaupallista arvoa. Radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan 37 liittyneen kuulemisen jälkeen ei päästy yhteisymmärrykseen nustään tietystä ratkaisusta; on väitetty etenkin, ettei hinnoittelumenetelmä olisi tarkoituksenmukainen ei-kaupallisilla ja yleistä etua koskevilla aloilla käytettävien taajuuksien osalta. sillä näillä aloilla asianmukaiset suojatoimet ovat vältt~imättön1iit radiotaajuuksicn saatanmdcn varmistamiseksi jatkossakin. J. J. :!. Rlldioltlt!Jiml:. ~im k(iyM11 mak. mtja tdwkkmt. 1 Toimilupadirektiivissä viranomaisten sallitaan periä hallinnolliset kulut ylittäviä maksuja, jos operaattorit käyttävät radiotaajuuskaistoja, joiden on osoitettu olevan niukat. Tällöin tavoitteena on parantaa radiotaajuuden käytön tehokkuutta. Julkisesta kuulemisesta saatujen tulosten perusteella tehokkuutta on mahdoton määrittää yhdellä puolueettomalla tavalla; tulos määräytyy sen mukaan, tarkastellaanko asiaa taloudellisesta, teknisestä vai sosiaalisesta näkökulmasta. tai radiotaajuuksien käyttöön, on toimilupamenetelmä välttämätöntä selvittää toimilupajärjestelmän tarkoittaa yhteydessä. Jotta vo1ta1sun maanttaa, mikä tehokkaimpaan tehokkuus radiotaajuuksien myöntämis- tarkemmin, mitä johtaa kaikkein Lisäksi on toivottavaa, että sääntelyviranomaisten perimillä maksuilla olisi objektiivisesti todistettava vaikutus radiotaajuuksien käytön tehokkuuteen, eikä maksuilla tule pelkästään rahoittaa julkisia menoja. J. 3. 3. RadiolaqjJIJt!c. rim. rekundaarinen kaupanki!yllli liittyneessä kuulemisessa ei päästy yhteisymmärrykseen. Toiset j:isenvdti<. >t kannattavat radiotaajuuksien sekundaariscn kaupankäynnin toteuttamista, kun taas toi~d eiv:it ole vieb piiätt~ineet asiaa koskevasta kannastaan. Radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan sekundaarisen kaupankäynnin mahdollisista eduista. 'l 'oiset vastaajat olivat sitä mieltä, että sekundaarinen kaupankäynti johtaisi hajanaisuuteen radiotaajuuksien käytössä kansallisella, l·:uroopan ja maailmanlaajuisella tasolla sekä aiheuttaisi häiri< )itä ja nostaisi hintoja. Toisten mielestä sekundaarisella kaupankäynnillä parannettaisiin radiotaajuuksien käytön joustavuutta ja estettäisiin käyttämättömien radiotaajuuksien turha varaaminen. Vaikka komissio myöntää muutamien näiden väitteiden merkityksen ja ymmärtää, että on tarpeen ottaa huomioon yleistä etua koskevat kysymykset, kuten taajuuksien käyttö muuhun kuin kaupalliseen tarkoitukseen, se uskoo, että sekundaarisen kaupankäynnin mahdollisuuksia olisi tutkittava tarkemmin. Se uskoo, että monet tätä menetelmää koskevat huolenaiheet voidaan ratkaista ottamalla käyttöön asianmukaiset suojatoimet. Komissio aikoo tutkia, mitkä suojatoimet voisivat olla välttämättömiä yhteisön etujen suojaamiseksi. Toimilupadirektiiviä on tarkoitus tarkistaa niin, että jäsenvaltiot voivat mahdollistaa radiotaajuuksien kaupankäynnin, mutta sitä ei määrätä pakolliseksi. 4. 3. J. Kan. rallinen t'ai_y!ei. rmrooppalainen taqj11uk. rim tlntamis-ja toimilupajärjestelmä ja Satelliittiviestintäpalvelujen kaltaisten yleiseurooppalaisten palvelujen tarjoajat korostivat radiotaajuuksia koskevaan vihreään kirjaan antamassaan vastauksessa, että erilaiset kansalliset taajuuksicn antamis- toimilupakäytännöt estävät uusien palvelujen käyttöönoton yleiseurooppalaisella tasolla. Jäsenvaltioiden toteuttamat tai yhteisötasolla alulle saatetut yhtcensovittamisponnistelut eivät edistä radiotaajuuksien antamista yleiseurooppalaisille operaattoreille yhteisötasolla. On ensisijaisen tärkeää yksil<>idä satelliittialan kannattaman yleiseurooppalaisen radiotaajuuksien antamisjärjestelmän edut, ja sen vuoksi tarvitaan lisäponnisteluja, jotta helpotetaan sellaisten palvelujen joustavaa käyttöönottoa, jotka voivat kattaa heti suuren osan yhteisöstä. Kohdassa 4. 1 hahmotellut toimilupadirektiiviin ehdotetut muutokset muodostavat yhdessä kohdassa 4. 8 esitettyjen uusien toimielinjärjestelyjen kanssa oikeudellisen kehyksen, jolla helpotettaisiin ja mahdollisesti myös toimilupajärjestelmän 38 yleiseurooppalaisten palvelujen tarjontaa yksinkertaistamaHa yksittäisiin toimilupiin liittyvää tilannetta tai v~iltt~imiillii yksittäiset toimiluvat kokonaan. 4. 3. 5. Komi. uiofl k. anlt~ Kun otetaan huomioon radiotaajuuksien käyttöä koskevat olennaiset ja hyvin erilaiset kilpailevat vaatimukset, nykyisillä allokointi- ja antamismenetelmillä on yhä vaikeampi vastata niin televiestinnän kuin liikenteen, yleisen turvallisuuden, lähetystoiminnan ja tutkimuksen ja kehityksen (t&k) kaltaisten alojen tarjontaan ja kysyntään. Koska radiotaajuuksilla on suuri merkitys uusien ja innovatiivisten palvelujen kehitykselle, joka on osa kilpailulle avoimia eurooppalaisia viestintäpalvelujen markkinoita, komissio toteaa, että: • • • • radiotaajuuksien hal1innollisella hinnoittelulla ja huutokauppaamisella voidaan varmistaa radiotaajuuksien tehokas käytt(); täytäntöönpanon ehtoja ja niitä aloja, joihin tällaisia menetelmiä tulisi tai ei tulisi soveltaa, on kuitenkin selvcnnettävä niin, että säilytetään muut yleistä etua koskevat periaatteet varmistaen samalla laajalti yhdenvertainen oikeus käyttää taajuuksia; olisi jiiscnvaltioita ja radi()taajuuksien hinnoittclusta saatuja tuloja mahdollisimman pitkälti radiotaajuuksicn käyt6n tehokkuuden parantamiseen; olisi harkittava tulojen käyttämistä radiotaajuuksien käyttämä:in maksuista, huutokaupoista kannustettava. uudelleenjärjestämisecn; nykyistä toimilupadirektiiviä olisi tarkistettava niin, että jäsenvaltiot voivat mahdollistaa radiotaajuuksien sekundaarisen kaupankäynnin - mutta sitä ei määrätä pakolliseksi - osana radiotaajuuksien tehokkaan käytön edistämistoimia. Komissio aikoo tarkastella, mitkä suojatoimet voisivat olla välttämättömiä yhteisön etujen suojelemiseksi; jäsenvaltioiden kanssa olisi jatkettava vuoropuhelua radiotaajuuksien allokointia ja antamista koskevista kysymyksistä, etenkin yleiseurooppalaisten viestintäpalvelujen osalta, eri alojen välisten radiotaajuuteen liittyvien kysymysten tarkasteluun tarkoitettujen uusien toimielinjärjestelyjen puitteissa (ks. komission tiedonantaa radiotaajuuspolitiikan tulevista toimista - julkisen kuulemisen tulokset). radiotaajuutta koskevaan vihreäiin kirjaan liittyneen 4. 4. Yleispalvelu Nykyisessä sääntclyjärjesteltnäss:i edellytetään, että kansallisten sääntelyviranomaisten on jotta varmistetaan, että määriteltyjen asetettava velvoitteita verkko-operaattoreille, tietynlaatuisten palvelujen vähimmäismäärä on kaikkien saatavilla maantieteellisestä sijainnista riippumatta kohtuulliseen hintaan. Yleispalvelu on määritetty yhteisön nykyisessä lainsäädännössä siten, että se kattaa puheensiirron, telekopioyhteydet ja äänikaistaisen datansiirron modeemin avulla (toisin sanoen Internet-yhteyden). Kiinteissä sijaintipaikoissa olevilla käyttäjillä on oltava mahdollisuus soittaa kotimaan- ja ulkomaanpuheluja sekä yhteys operaattoripalvelut, hätänumeropalveluihin puhelinluettelopalvelut, ja/ tai erityislaitteiden tarjoamisen vammaisille tai henkilöille, joilla on sosiaalisia erityistarpeita57. (112). Määritelmä yleisöpuhelimet, kattaa erityisehdoin välitettävät palvelut myös järjestelmässä otetaan huomioon se, että Nykyisessä joissakin maissa yleispalvelun tarjoamisen aiheuttamat rasitukset ovat suuremmat kuin toisissa maissa. Järjestelmä sallii johon kaikki siten kansallisten sääntelyviranomaisten perustaa yleispalvelurahaston, 57 Ks. puhdintoimintadircktiivin 2 ja 1 artikla. 39 ja josta yleispalvelua operaattorit osallistuvat, (käytännöss:i vakiintunedle opcraattorille) annetaan korvausta ylcispalvdun tarjonnasta, jos tällainen velvoite muodostaa sille "kohtuuttoman rasitteen"5H_ Tällaista rahastoja voidaan kuitenkin käytt~iii vain yhteis()n lainsäädänn()ss~i määritdlyn yleispalvelun yhteydessä. Tällä hetkellä vain yhdessä j~isenvaltiossa on k~iyt<>ssä yleispalvclurahasto. ta rjoav:dlc operaattorille Jäsenvaltiot voivat asettaa velvoitteita muiden sellaisten palvelujen tarjoamiseksi, jotka eivät kuulu yleispalvelun soveltamisalaan, mutta ne eivät voi velvoittaa markkinatoimijoita maksamaan tällaisten palvelujen tarjoamisesta. Tällaiset palvelut voidaan kuitenkin rahoittaa muista julkisiin joilla vähennetään kilpailun tarjouskilpailuihin, vä~iristymisen mahdollisuutta. lähteistä kilpailulainsäädännön mukaisesti, esimerkiksi jotka ovat kustannustehokkaita turvautumalla ja Kohtuuhintainl·n yleispalvelu - komission ensisijainen tavoite k< >nlission tiirkeimmistä Yksi tavoitteista on vartnistaa, että kaikilla. kuluttajilla on mahdollisuus hyötyä tietoyhteiskunnan palveluista. Se on ensisijaisen tärkeää, jotta vältetään tietoyhteiskunnan jakautuminen niihin, joilla on mahdollisuus päästä käyttämään uusia palveluja ja jotka voivat käyttää niitä helposti, ja niihin, jotka eivät voi hyödyntää täysin palvelujen mukanaan tuomia etuja. Jotta kuluttajat voisivat osallistua tietoyhteiskuntaan, heillä on oltava käytettävissään välttämättömät laitteistot ja ohjclmistot sekä Internet-yhteys. Tietoyhteiskunnan etujen maksimoimis. ~en tähtääväliä yhteisön politiikalla on siten useita piirteitä. Yhteisötasolla ja kansallisella t<tsolla on etenkin toteutettu toimia, joilla pyritiiän parantamaan kouluissa ja yliopistoissa annettavaa opetusta, jotta k~iyttäjät voivat hyötyä uudesta tekniikasta. Uudessa sääntclykehyksessä komission käytettävissä on useita politiikan välineitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Se voi ensinnäkin turvautua itse vapauttamiseen. Kuluttajat ovat hy<>tyneet tcleviestinniin vapauttamisesta, sillä palvelut ovat muuttuneet luotettavammiksi, laadukkaammiksi ja edullisimmiksi. Tämä suuntaus on rohkaiseva, sillä se osoittaa, että kilpailu toimilupia, käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistii jne. koskevilla ehdotuksilla olisi edistettävä kilpailun kehittymistä niin, että hinnat alenevat jatkossakin. alentaa viestintäalan tariffeja. Tässä tiedonannossa esitetyillä On kuitenkin selvää, että kilpailu ei ole riittävää, jotta sillä saavutettaisiin yhteisön politiikan tavoitteet. Sääntclemättömillä markkinoilla olisi pienituloisia tai syrjäseuduilla asuvia kuluttajia, joita operaattorit eivät palvelisi, koska tällaiset kuluttajat eivät olisi taloudellisesti kannattavia. Tämän vuoksi on ehdottoman tärkeää, että uudella järjestelmällä varmistetaan jatkossakin, että ne palvelut, joiden katsotaan olevan välttämättömiä yhteiskuntaan osallistumiseksi ja jotka ovat jo nyt kansalaisten selvän valtaosan käytettävissä, ovat kaikkien saatavilla. Tämä on yleispalvelun käsitteen perimmäinen ajatus. 4. 4. 1. Yleispalvelun. ro!Jeltami. rala Kuten eräässä aiemmassa komission tiedonannossa59 todettiin, yleispalvelu on muuttuva ja sekä kehittyvä julkisten/yksityisten kumppanuuksien (kuten koulujen Internet-yhteyksien edistämiseksi käytetään yhdessä käsite. Kun aloitteiden julkisen alan stta 5H S!J Yhtecnliittämisdirektiivin 5 artiklan 1 kohta. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Tel~yleiJpalvelutijyJin /Jupaulelllll_ympäristiin näkiik11lmmla- 'f'ietqyhteiskunnan olennainen tekfjä (KOM(96) 73 lopull. , 13. 3. 1996). 40 toteutettujen kumppanuuksien) kanssa, se muodostaa tärkeä p< llitiikan välineen, kun pyritään varmistamaan yleinen mahdollisuus päästä käyttämään tietoyhteiskunnan hyötyjä. T~irnä tiedonanto antaa mahdollisuuden laajentaa yleispalvelun soveltamisalaa Euroopan tasolla. Keskustelu on kuitt·nkin keskittynyt valtaosin siihen, missä m~i~irin laajakaistapalvdut olisi sisiillytett~ivä yleispalveluun riippumatta siitä, tarjotaanko ne kaapelitelevisioverkkojen, käyttävien perinteisten satelliittien vat ADSL-tekniikkaa televerkkojen välityksellä. tarkastella tar\'dta Uudet laajakaistaverkot yleistyvät markkinoilla kaupallisina palveluina. Laajakaistaverkot mahdollistavat nopean Internet-yhteyden ja tekevät nykyisistä tietoyhteiskuntapalveluista houkuttelevampia, ja lisäksi niillä voitaisiin edistää tilausvideopalvelujen kaltaisten suurta kaistanleveyttä käyttävien uusien palvelujen käyttöönottoa. Komissio suhtautuu myönteisesti tähän kehitykseen, ehdotuksilla, kuten tilaajayhteyksien eriyttämistä koskevilla edistämistoimilla, on tarkoitus helpottaa tällaisten palvelujen yleistymistä. Laajakaistapalvelujen saatavuus tulee olemaan avaintekijä, kun varmistetaan EU :n siirtyminen tietoyhteiskuntaan. tiedonannossa esitetyillä muilla tassa ja On keskusteltu, olisiko tällainen palvelu määrättäyä pakolliseksi, ja jos olisi, niin tulisiko tällaisten palvelujen hintoja tukea osana yleispalvelun tarjontaa, niin että varmistetaan niiden kohtuuhintaisuus. Tavoitteena olisi v~ihentää sitä vaaraa, cH~i syntyy tietoyhteiskunnasta syrjiiytyneiden ryhm~i. ulkopuolelle Voitaisiin väittää, ettii tällaisella Eihestymistavalla on useita etuja. Sillä vo1ta1sun auttaa varmistamaan, että ihtniset eiviit jäisi nopean Internet-yhteyden mahdollisesti tarjoamien kehittyvien mahdollisuuksien etujen hy<>Jyntämiseksi vaaditaan kuitenkin myös muita resursseja -- tietokone ja nopea modeemi, ohjelmisto sekä riittävä perehtyminen). Tällaisia mahdollisuuksia voisivat olla kaupallisten palvelujen parempi saatavuus, valmiudet työskennellä kotona, suuremmat mahdollisuudet vuorovaikutukseen sosiaali- ja terveysalan palvelujen ja paikallishallinnon kanssa sekä mahdollisuudet käyttää tarjoavat yksittäisille kuluttajille myös valtavia mahdollisuuksia tiedon saatavuuden ja oppimismahdollisuuksien osalta. laajempaa viihdepalveluvalikoimaa. Ne yhteyden (tällaisen tuomien Edellä mainitut yksittäisten kuluttajien saarnat edut voisivat johtaa laajemmin työvoiman tietojen, koulutuksen ja taitojen paranemiseen. Niillä voitaisiin myös edistää sähköisen kaupankäynnin markkinoiden sähköiselle kaupankäynnille otollisen ympäristön kehittymistä. Ja On kuitenkin my<>s esitetty perusteita, joilla vastustetaan laajakaistapalvelujen sisällyttämistä yleispalvelun sovcltamisalaan. taloudelliseen vaikutukseen valtaosalle kuluttajista. '1 'ärkein peruste liittyy sen välisest~i järjestelmässä yleispalvelun riippuvaista kuluttajaryhmien Yleispalvelu on ristikkäistuesta. Nykyisellä järjestelmällä on varmistettu, että peruspuhelinpalvelut < wat kaikkien saatavilla, sillä nykyisessä tarjoaja veivoitetaan varmistamaan, että niillä kuluttajilla, jotka katsottaisiin taloudellisesti kannattamattomiksi ( esim. pienituloiset tai syrjäseuduilla asuvat), on mahdollisuus käyttää peruspuhelinpalveluja kohtuuhintaan. Tällainen ristikkäistuki ei merkitse kohtuutonta rasitusta peruspuhelinpalvelujen alalla, sillä tarvittava infrastruktuuri on jo olemassa ja useimmilla ihmisillä on jo puhelin. Niiden ihmisten määrä, jotka tarvitsevat ristikkäistukia, on siten hyvin pieni. Tällä hetkellä laajakaistapalvelut ovat sen sijaan vain pienen vähemmistön saatavilla. Tällaisten palvelujen sisällyttäminen yleispalvelun soveltam. isalaan on todennäköisesti 41 ongelmallista. Ainoa tapa tehdii se: olisi tukea laajakaistapal\'l·ltqcn tarjontaa tietyille käyttäjille niin, ettii peruspuhdinpalvelujen k:iyttiijiltii saatavilla voitoilla tuetaan suuren kaistanleveyden käytt~ijiä. Jos yleispalvelu toteutettaisiin tällä tavoin, sillä voisi olla epäoikeudenmukaisia seurauksia pienituloisille puhelinpalvelujen käyttäjille. Jos laajakaistaiset Internet-palvelut sisällytettäisiin nyt yleispalvelun soveltamisalaan, se tarkoittaisi, että harvojen (usein toimia tuettaisiin muulta väestöitä saatavista hyvätuloisten "ensimmäisten käyttäjien") voitoista. Kun otetaan huomioon saattamisen kustannukset, tällainen tuki voisi kasvattaa merkittävästi kaikkien kuluttajien laskuja. Koska lisäsumma ei perustuisi maksukykyyn, se voitaisiin katsoa regressiiviseksi veroksi. laajakaistaverkkojen markkinoille Tällaisten palvelujen tarjontaan liittyvät kustannukset olisi todennäköisesti rahoitettava edellä mainitusta yleisrahastosta. Vaatimus, joka koskee näiden kustannusten jakamista muiden markkinatoimijoiden kanssa, voisi käytännössä aiheuttaa uusille operaattoreille esteitä päästä markkinoille. Tämä voisi heikentää kilpailua ja kuluttajien valintaa. Lisäksi laajakaistapalvelujen sisällyttäminen yleispalveluun 1 •: U :n tasolla voisi aiheuttaa ongelmia, sillä kyseinen tekniikka on yhä suhteellisen uusi, eikii sitä ole testattu markkinoilla. Tämä tarkoittaa sitä, että viranomaisten on pyrittävä "valitsemaan voittajat" tekniikan alalla, ja vaarana on, että ne tekevät vä~iriin valinnan. Komission vuonna 1996 antamassa tiedonannossa yksilöitiin yleispalvelun soveltamisalan laajentamista koskevat avainperusteet: laajentamisen yhteydessä olisi toteutettava sekä palvelujen kysynnän ja saatavuuden n1arkkinalähtöinen analyysi että palvelur sosiaalisen ja taloudellisen suotavuuden poliittinen arviointi. Komissio uskoo, että n;:~tnä perusteet ovat edelleen voimassa. Kun otetaan huomioon tämä periaate ja edellä esitetty analyysi, komissio ei ole vakuuttunut siitä, että yleispalvelun soveltamisalaa tässä vaiheessa suositeltavaa. Komissio ei ole vielä yksilöinyt sellaisia yleispalvelun soveltamisalan ulkopuolisia palveluja, jotka täyttävät komission määrittämiit yleispalvelun soveltamisalan l~ajentamista koskevat perusteet. Tämä ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita millään tavoin tekemästä aloitteita laajakaistapalvelujen markkinoille saattamisen rahoittamiseksi muilla mekanismeilla kuin yleispalvelun rahoitussuunnitelmilla. laajakaistapalveluihin olisi laajentaminen Markkinat kehittyvät kuitenkin nopeasti, ja olosuhteet voivat muuttua. Uudet palvelut voivat tulla väest<>n valtaosan saataville, jolloin vaarana on, ett~i ne, joilla ei ole varaa tällaisiin palveluihin, syrjäytyvät yhteiskunnasta taloudellisten tai maantieteellisten olojensa takia. U udclla järjestelmällä edellä esitetyt perusteet sisällytettäisiin lainsäädäntöön ja sen mukaan komissio olisi velvollinen tarkastelemaan uudelleen yleispalvelun soveltamisalaa säännöllisin väliajoin (kahden vuoden välein). Komission olisi kuultava kaikkia asianosaisia tämän uudelleentarkastelun aikana. 4. 4. 2. Yleispalvelun rahoittaminen ottaa käyttöön Kuten edellä on mainittu, nykyisen järjestelmän mukaan kansalliset sääntelyviranomaiset rahoitukseen voivat markkinatoimijat osallistuvat, niin että yleispalvelun tarjaajalle annetaan korvausta, jos kansalliset sääntelyviranomaiset katsovat, että tällaisen palvelun tarjonta aiheuttaa kyseiselle operaattorillc kohtuuttoman rasitteen. Vain yhdessä jäsenvaltiossa (Ranskassa) on käytössä yleispalvclurahastojärjcstelmä, mutta useat muut ovat säätänect sen käytöstä lainsäädännössä. ,, rahoitussuunnitclmia, yleispalvelun joiden jäsenvaltioiden kilpailutilanteessa, keskimääräisissä Koska ja maantieteellisissä ominaispiirteissä on alueellisia eroja, yleispalveluvelvoitteen opcraattoreille aiheuttama rasitus tuloissa 42 jäsenvaltiot jäsenvaltioittain. Kun uudet entisest~i~in. Jos yleispalvelun tällaiset erot vaihtelee todenn~ik<>isesti kasvavat laajennetaan, opl·raattoreihin voi kohdistua cnl islii suurempi rasitus. Niiidcn syiden takia ehdotetaan, että jäsenvaltioiden sallitaan tarkoitettuja yleispalvelun jatkossakin ottaa käyttö<>n eddb. rahoitussuunnitclmia. Tästä huolitnatta komissio aikoo tarkkailla tilannetta, ja se tutkii jatkossakin yksityiskohtaisesti jotta varmistetaan, että ne ovat perusteltuja. liittyvät unioniin, soveltamisalaa tällaisia suunnitelmia, Nykyisessä lainsäädännössä säädetään myös "pay or play" -suunnitelmien käyttöönotosta. Tällaisten suunnitelmien mukaan operaattorit saavat yähentää maksamaosa tuen määrää, jos ne tarjoavat yleispalvelua omalla toimialueellaan. Komissio pahoittelee sitä, että tällaisia suunnitelmia ei ole jäsenvaltioissa, vaikka se ymmärtääkin ne vaikeudet, täytäntöönpanaan käytännössä, jos verkko on jo ulotettu use~pien käyttäjien saataville. Komissio aikoo säilyttää tämän säännöksen ja edistää sen käyttöä sellaisilla alueilla, joilla puhelinpalvelujen kattavuus on yhä rajoitettu (kuten uusien jäsenvaltioiden alueilla). tarkasteltu vakavammin useammissa tällaisten suunnitelmien liittyvät jotka. JA. 3. KohlullhinlaiJti!IJ Nykyisissä s~i:inn<>issii vaaditaan, c. :llii yleispalvelun on oltava s:1atavilla kohtuulliseen hintaan, mutta kohtuullista hintaa ei miiiiritetii määrällisesti. Tämii on järkevää, kun otetaan huomioon, että kohtuullinen hinta on suhteellinen käsite, joka määräytyy laajalti kansallisten erityisolosuhteiden mukaan. ()n kuitenkin ehdotettu, että otetaan käyttöön selkeät periaatteet Euroopan tasolla niin, että varmistetaan puhelinpalvelujen kohtuuhintaisuus. Jäsenvaltiot ovat tarkastelleet eri tapoja täyttää velvollisuutensa julkaista säännöt ja perusteet hintcjen kohtuullisuuden varmistamiseksi kansallisella tasolla60• Useimmissa jäsenvaltioissa valvotaan jotenkin yleispalveluun kuuluvien palvelujen hintoja. Muutamat jäsenvaltiot vaativat erityisen suunnitelman tietyn luokan käyttäjiä varten (pienituloiset, vammaiset) sekä järjestelyjä maksujen helpottamiseksi ja asiakkaiden kustannusten hallinnan ja valvonnan parantamiseksi, myös laskujen n1aksamisen osalta. Lisäksi on annettu erityiset säännökset verkkoyhteyden katkaisusta laskujen maksamatta jättämisen takia. Nämä suunnitelmat on usein räätälöity jäsenvaltioissa ilmenneitä tiettyjä ongelmia tai kuluttajanäkökohtia silmällä pit~ien. Tällaiset suunnitelmat toimivat yleensä hyvin, ja siksi komissio ei katso tarpeelliseksi muuttaa järjestdm;i~i. mutta se seuraa edelleen kehitystii huolellisesti, etenkin sen varmistamiseksi, ettii tällaiset suunnitelmat kohdistetaan suoraan niihin huonommassa asemassa oleviin ryhmiin, joita varten ne on suunniteltu. 4A. 4; KomiJJio!l kall/(1 Komissio ymmärtää yleispalvelun merkityksen sen varmistamiseksi, että kaikilla Euroopan kansalaisilla on mahdollisuus päästä käyttämään tietoyhteiskunnan hyötyjä. Se ehdottaa erityisesti seuraavaa: • säilytetään tässä vaiheessa yleispalvelun soveltamisalan nykyinen määritelmä; • koska yleispalvelu on muuttuva ja kehittyvä käsite, sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön sen soveltamisalan mahdollista laajentamista koskevat voimassa olevat perusteet, kuten myös mekanismit, joilla mahdollistctaan sen säännöllinen uudelleentarkastelu; (,(1 Siiiid<. :lty puhc:hntoiminladin·ktrl\'111. ·~ :111iklass:~. 43 • seurataan jatkuvasti rahoitussuunnitelmia ja edistetään rah< )itussuunnitelmien yhteydessä sellaisten järjestelmien kehittämistä, joissa sovelletaan "pay or play" -periaatetta; • kehitetään EU-tason hinnoittcluperiaatteita, jotta varmistetaan yleispalvelun kohtuullinen hinta. 4. 5. Käyttäjien ja kuluttajien edut Kiisite "yleispalvclu" on yksi csirnerkki suta, miten nykyisellä järjestelmällä on pyritty suojelemaan kuluttajia yhteiskunnassa varmistamalla, että heilb on mahdollisuus käyttää niitä palveluja, jotta ovat välttämätti>miä sosiaalisen syrjäytymisen estämiseksi. Nykyinen sääntelyjärjestelmä sisältää myi)s joukon säännöksiä, joilla pyritään suojelemaan yleisesti laaja-alaisia käyttäjien kuluttajansuojaa koskevia direktiivejä62, aloihin, myös tcleviestintään. ja kuluttajien etuja(d. Lisäksi EU :n tasolla on muutamia sovelletaan kaikkiin joita Alakohtaista sääntelyä voidaan tarvita vain, jos laaja-alainen lainsäädäntö ei kata tiettyjä käyttäjien ja kuluttajien etuja. Yleispalvelu on eräs ala, jossa alakohtainen sääntely on mahdollista tällaisia aloja tarkastellaan jäljempänä. toteuttaa, kuten edellisessä kohdassa on selvitetty. Muita tietyn alan kaikkiin markkinatoimijoihin. On Kuluttajansuc jalainsäädäntö on suunniteltu kaikkien kuluttajten suojelemiseksi, ja siksi sitä sovelletaan tasapainottaa kuluttajansuojan tavoite olla rasittamatta yrityksiä kohtuuttomasti liiallisella sääntelyllä. Tämä pitää paikkansa etenkin uusilla ja innovatii,·isilla markkinoilla, joissa pk yrityksillä on keskeinen rooli. Useissa tapauksissa paras tapa suojella kuluttajia on varmistaa, että heillä on valinnanvaraa ja mahdollisuus tehdä tietoisia valintoja kilpailevien palvelujen välillä. tärkeää tarve ja. J. 5. 1. II enkilbliel~jmja_yk. ri(yi. ryyden suqjaaminen Tclealan tietosuojadirektiivillä sovelletaan yleisellä tietosuojadirektiivillä käyttöön otettuja yleisiä periaatteita televiestintään63. Direktiivissä sää. detään suojatoimista, jotka liittyvät viestintäpalvelujen liikennetietojen käyttöön, yksityisyyden tunnistuksen yhteydessä, henkilötietojen julkaisemiseen puhelinluetteloissa ja ei-toivottuihin puheluihin. luottamuksellisuuteen, linjan turvaamisen mahdollisuuksiin kutsuvan turvallisuuteen ja Vuonna 1990 ehdotetussa telcalan tietosuojadirektiivissä käytetty tenninologia ·soveltuu käytettäväksi perinteisistä kiinteistä puhelinpalveluista mutta ei uusista palveluista, jotka ovat nyt tulleet suuren yleisön saataville kohtuulliseen ·hintaan. Se luo epäselvyyttä, ja se on jäsenvaltioiden käytännäissä sisällyttää direktiivi osaksi kansallista johtanut eroihin lainsäädäntöä. Jotta varmistetaan, että tietosuojaa koskevia periaatteita sovelletaan johdonmukaisesti yleisiin tclepalvcluihin ja -verkkoihin kaikkialla EU:ssa, komissio ehdottaa, (d 63 1 ·:tenkin puhclintoimintadirektiivi, tckalan tietosuojadircktiivi, kiinteiden johtojcn direktiivi ja tclcvisiosit,rnaalien standardcista annettu direktiivi. Ks. luettelo asiaan liittyvistä dircktiivcistä osoittcesta http: 1 1 europa. eu. int 1 comm 1 d{7-J. /lihrary /iegislation/indl~X en. html. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281,23. 11. 1995, s. 31). 44 ett~i Jirektiivi saatettatsun ajan tasallt· ja että Jirektiivi~i sclkeytettäisiin niin, että otetaan huomioon tekninen kehitys, jonka seurauksena eri alojen markkinat lähentyvät. J. 5. 2. 1 !11roopmr btikilllllllt:l"fJ 112 Yhteisön lainsäädännön mukaan käytt~ijillä on oltava vapaa piiäsy EuroopaQ hätänumeroon 11264, joka toimii rinnakkain kansallisten hätänumerojen kanssa. Viidennessä raportissa televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta käy ilmi, että tämä toiminne on laajalti saatavissa jäljellä olevia täytäntöönpanaan liittyviä ongelmia tarkastellaan parhaillaan. joskaan stta ei jäsenvaltioissa, tunneta yhtä laajalti, ja Tekninen kehitys mahdollistaa nykyään niin kiinteiden kuin matkaviestinpuhelinten maantieteellisen sijainnin määrittän1isen. On täysin mahdollista ja yleisen edun mukaista asettaa päivämäär~i, johon mennessä kaikkien operaattoril'n ( m annettava tilaajan sijaintia koskev~tt tiedot hät~ipalvcluilk·, kun hiitiipuhclu soitetaan. Kun otetaan huomioon sijaintia koskevien tietojen arkaluonteisuus matkaviestinten käyttäjien yksityisyyden kannalta, on otettava käytt()()n asianmukaiset suoj~ttoimet henkil<>tietojen ja yksityisyyden suojaamiseksi niin, ettii varmistetmm asiaa koskevien I•:U-säännösten noudattaminen. Kun otetaan huomioon tällaisen toiminteen kehityksen tila, hätäpalvelujen olisi voitava 1. 1. 2003. Tämä yhteen sopisi täytäntöönpanoaikataulun kanssa. • hyvin merkitys Euroopan kansalaisille ja teknisen saada sijaintia koskevat tiedot viimeistään suunnitellun uuden sään tclyjärjestelmän 4. 5. 3. Valitusten käsitte!J ja riitojen ratkaisu Voimassa olevat direktiivit sisältävät erilaisia säännöksiä rutoJen ratkaisemisesta ja sovittelusta. On ehdotettu, että uudessa puitedirektiivissä tätä aihetta tarkasteltaisiin yleisellä tasolla ja jäsenvaltioita vaadittaisiin varmistamaan, että käyttäjien ja kuluttajien saatavilla on yksinkertaiset ja kohtuuhintaiset valitusten käsittely- ja riitojen ratkaisumenettelyt kansallisten tuomioistuinten ulkopuolella. Jäsl'nvaltiot saisivat itse päättiiii, olisivatko tällaiset järjestelyt alakohtaisia (esim. kansalliset säiintclyviranomaiset päättävät) vai yleisiä (esim. oikeusasiamies piiiittiiä). Sääntclyjärjt·stclmällä olisi taattava kaikkien asianosaisten oikeusvarmuus ottamalla kiiytti)i)n kansalaisten oikeuksia suojelevien perussäänni)sten ja muiden toimenpiteiden, kuten suuntaa-antavien sopimusten, yhuistelmä. J. isäksi kuluttajilla olisi oikeus kääntyä viestintää käsittelevän korkean tason ryhmän lluoleen (ks. kohta 4. 8. 1), jotta rajat ylittävät riidat saadaan ratkaistua. 4. 5. 4. Tietojen ja tariffien avoimuus Vapautettujen, kilpailulle avoimien markkinoiden täydet edut voidaan saavuttaa vain, jos kuluttajat saavat riittävästi tietoa ja toimivat saamansa tiedon perusteella. Kuluttajien toteuttamiseen yhtä käyttäytyminen vaikuttaa kilpailulle voimakkaasti kuin kilpailulainsäädäntö. avoimien markkinoiden Markkinoiden vapauduttua puhelutariffcista ei päätä enää vain yksi operaattori, erityyppisten puhelujen hinnat eivät enää määräydy valitun numeron perusteella ja tariffien muutokset nousu ja lasku - ovat yleisiä. Matka. viestinpalvelujen tariffit ja sopimukset ovat olleet kuluttajien erityisen huomion kohteena. Ks. neuvoston piiiiti)s 91/1Wl/ETY, tehty 29 piiiviinä hciniikuuta 11J91, yhtenäisen Euroopan hätänumeron käytt()()nottamiscsta (EYVL L 217, 6. 8. 1991, s. 11) Ja puhelintoimintadirektiivi. 45 Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan annetussa nykyisessä uirektiivissä vaaditaan kuluttajatariffien avoimuutta ja eritcltyä laskutusta. Kun otetaan huomioon, miten vaikeaa kuluttajien on sclvitt~iä ostamansa palvelun kustannukset, näitä säännöksiä on kuitenkin ehkä sclkeytett~ivä uudessa puitedircktiivissä. Komissio tarkastelee myös,. olisiko tarkoituksenmukaista vaatia, että verkkopalveluihin olisi sisällytettävä tiedot puhelukohtaisista tariffeista, etenkin jos tällaiset toiminteet on standardoitu (esimerkiksi GSM-verkkojen osalta). 4. 5. 5. Palvelujen laatu Nykyisen sääntelyjärjestelmän mukaan jäsenvaltiot voivat itse paattaa, miten palvelujen laatua olisi säänncltävä niiden oman maan tilanteen mukaan. Puhelintoimintadirektiivissä markkina-asemaltaan merkittäville kiinteän verkon operaattoreille asetetaan sitovia ja/ tai yleispalvcluvelvoitteita, joiden mukaan niiden on pidettävä yllä ajantasaisia suoritustietoja. voivat myös Direktiivin mukaan asettaa suoritustavoitteita täytä näitä Ja sw )ritustavoitteita. jäsenvaltiot tarvittaessa rankaista operaattoreita, suoritustiedot, jotka eivät julkaista Kilpailulie avoimessa ympartstc )Ssa korkealaatuisten palvelujen tarjoaminen voidaan todenn~ik<>isesti varmistaa pikemminkin toimittajien v~ilisclb kilpailulla kuin sääntelyllä, ja kuluttajat voivat vaatia erilaatuisia palveluja eri hintaan (yksi esimerkki tästä on nykypäivän Internet-yhteyskäytännön välityksellä tarjottavat puheensU,topalvelut, jotka ovat edullisia ja laadultaan huonompia). On kiinnitettävä suurempaa huomiota palveluntarjoajien velvollisuutecJ antaa asiakkailleen tietoa siitä palvelun laadusta, johon heillä on oikeus. Puhelinpalvelujen tasolla yleispalveluksi mahdollisesti maantettav1en palvelujen säilyttää kansallisten sääntelyviranomaisten oikeus ryhtyä toimiin markkinahäiriötilanteessa, etenkin päästä päähän -tyyppisen palvelun laatua koskevien kysymysten ratkaisemiseksi moniverkkoympäristössä, jossa kenelläkään operaattorilla ei ole yleistä valtaa, riippumatta siitä, tarjotaanko palvelut Internet-yhteyskäytäntöön perustuvien verkkojen tai perinteisten verkkojen välityksellä. tarjonnassa Qa muiden EU :n tarjonnassa) on kuitenkin järkevää 1. is~itietoja tarkastcltavasta sääntelymallista on annettu aihetta koskevassa kertomuksessa65. f. 5. 6. S!lo. ritelltma!jtl pakolkrct pa/tJe/111 Yleispalvelun yhteydessä vaadittavien pakollisten palvelujen lisäksi nykyisen järjestelmän s~iänn<>ksissä vakiintuneita operaattoreita joko vaaditaan tai kannustetaan tarjoamaan tiettyjä palveluja. Tällaiset säännökset voidaan poistaa vähitellen k~iytöstä, kun palveluntarjoajat tarjoavat kuluttajille riittävästi valinnanvaraa ja kun kilpailu täyttää tehokkaasti käyttäjien tarpeet. Kiinteiden johtojen tarjoamisesta on säädetty erityisellä direktiivillä66, jolla on tarkoitus turvata kiinteiden johtojen (enintään 2 Mbps) vähimmäisvalikoima kaikkialla yhteisössä. Kiinteiden johtojen markkinoiden vapauttamisen odotetaan alentavan merkittävästi kiinteiden johtojen hintoja, ja tilanteen korjaamiseksi on tehty useita aloitteita67. On kuitenkin odotettavissa, että tarkastelun aikana uusien tulokkaiden yhteisössä parhaillaan 65 Quali(y rif 11niu~ telephnf!y. ren1ifeJ and relaled ,·ntuumer proleclion i. r. rueJ (marraskuu 1999) http:/ /www. ispo. cec. be/infos' 1c/ tclccompolicy / en/Study-cn. htm. Kiinteiden johtojcn dircktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 98/80/EY, tehty 7 piiiviinii lammikuuta l'J'JX, neuvoston dircktiivin 'J2/44/LTY liittccn II muuttamisesta (EYVL L 14 , 20. 1. 199H). Komission suositus kiinteiucn johtojen yhtecnliitt~irniscn hinnoista vapautetuilla tclevicstintiimarkkinoilla (annetaan myiihcmrnin). 46 rakentama infrastruktuuri johtaa kilpailulle avoimiin kiinteiden johtojen markkinoihin, jotka kykenevät täyttämään käyttäjien tarpeet. ( )n ehdotettu, että nykyinen kiinteitä johtoja koskeva direktiivi peruutetaan, kun kiinteiden johtojen palveluvalikoima on riitt~iv~i kaikille käyttäjille ja kun kiinteiden johtojen hinnat ovat kilpailullc avoimet. Komissio tarkastelee siihen asti tiukasti nykyisen direktiivin säännösten rikkomista, etenkin kun otetaan huomioon käyttäjien tämänhetkiset huolet kiinteiden johtojen hinnoista. Yksityiskohtaisempaa tietoa näiden kysymysten analysoinoista on esitetty usetssa eri tutkimuksissa68. 6H Ks. raportit. Qrtali(y of voice lelephrmy semi,·e. r and related fOnJ/111/er protedi1111 issnes (marraskuu 1999), Tari. ff lransparrnry in a mrtlti-operator Cllllim11mml (syyskuu 1999) sekä kiinteiden ja matkaviestinverkkojen lähentymistä koskeva kertomus (ibid. ) (http:/ / www. ispo. cec. be/ infosoc/ telecompolicy / en/Study-en. htm). · 47 ·1. s·. 7. 1\. omi. l'. lioll l. tlllltl ~----- -~---------------- l ·:uroopan kansalaisten etujen edisbiminen on yhteis<Hl polititkan ensisijainen tavoite tällä alalla, ja komissio ehdottaa seuraavaa: • saatetaan ajan tasalle ja selkeytetään telealan tietosuojadirektiiviä niin, että otetaan huomion tekninen kehitys ja varmistetaan että se soveltuu markkinoille, joilla eri alat lähentyvät toisiaan; • määrätään Euroopan hätänumeron 112 käyttöönoton tehostamisesta vaatimalla, että tilaajan sijainnista ottaen samalla huomioon hätäpalveluille on annettava yksityisyyteen liittyvät kysymykset, kun tilaajan sijainti paljastetaan hätäpalveluille; tieto • • • • s~iilytctään voimassa olevat velvoitteet, jotka koskevat valitusten käsittelyä ja riitojen ratkaisua sekä palvelun laatua, ja lujitetaan niitä; pohditaan, ovatko lisätoimenpiteet t~1 rpcdlisia; parannetaan tietojen, tariffit mukaan luettuina, avoimuutta kuluttajien kannalta (esim. ott~tmalla käytt()()n vaatimus puhclukohtaisten hintojen antamisesta kaikille kuluttajille); vaaditaan toimittajia antamaan asiakkailleen tietoa palvelujen laadusta ja annetaan sääntelyvi:anomaisille toimivalta puuttua palvelujen laatua koskeviin kysymyksiin, jos yleispalvcluksi määriteltyjen palvelujen osalta syntyy ongelmia; johtoja koskeva direktiivi 92/ 44/EY, kun kiinteiden johtojen kumotaan kiinteitä palveluvalikoima on riittävä kaikille käyttäjille ja kun kiinteiden johtojen hinnat ovat kilpailulle avoimet. 4. 6. Numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen laajuisen yhteenliittiimisen Nykyisessä yhteis<>n lainsäädänni>ssii on säädetty numeroinnissa, nimeämisessä ja osoitteiden antamisessa noLu. latettavasta yhdcnmukaistetusta lähestymistavasta ja siinä korostetaan turvaamista l ·:uroopan kiiyttiijidtii kiiyttiijiilk·Y' l. ainsiiiilbnni)ss:i cdellytl't~iän muun muassa, että riittävät numero- ja < )S< ,itcsarjat on varmistettava ):t että numeroiden/ osoitteidcn/ nimien käyttöön liittyvien suunnitelmien on oltava kansallisen sääntelyviranomaisen valvonnassa, millä pyritään varmistamaan kansallisten kantojen yhtccnsovittaminen kansainvälisissä neuvotteluissa. ja palveluiden yhteentoimivuuden Nimet, numerot ja osoitteet7° ovat ensisijaisen tärkeitä resursseja uusien palvelujen kehittämiselle, ja edellä mainitut säännökset muodostavat vakaan lähtökohdan tulevaisuuden sääntely-ympäristön tarkastelulle. 4. 6. 1. ~7iestinnän peniJrakenteiden ja niihin liitryvim palvelujen lähenryminen Nykypäivänä käytössä olevat erilaiset kansainväliset numero-, nimi- ja osoitejärjestelmät ovat kehittyneet tähän asti erillisissä ympäristöissä ja niihin sovelletaan erillisiä hallintojärjestelyjä. Ks. ( >NP-puitt-ditektiivin liite 1. 70 Nimet, numerot ja osoitt<:ct voidaan katsoa hcnkiliiticdoiksi yll·Jscn tictosuojadirektiivin (95/ 46/ E':r') 2 artiklan a kohdan muban ja tiilliiin on otettava huomion asiaan lur~yv:it tietosuojaa koskevat niikökohdat. 48 Puhdinverkkojt·n ja pakettikytkl·nt~iistcn datavt·rkkojcn numeroinnin hallinnosta vastaa kansainv~ilisciEi tasolla kansainviilinen tddiitto (ITll) ja kan~allisella tasolla siitä vastaavat tcleviest intäalan s~iiintclyviran< Hnaisct. l:u jakaistaF1rjestdmien osoittt•t•t perustuvat kansainviilist·n standardointijiirjt·st()n (IS< )) st:IIHhn. k·ihin, ja niidt•tl hallinnosta vastaavat kansallisella tasolla kansalliset standardointiclimd, tnutta maailmanlaajuisella tasolla ei ja osoittciden myöntämisestä on lntcrnctin nimien vastuussa maailmanlaajuisella tasolla Internetin nimi- ja osoitejärjestelmää hallinnoiva yhtiö (Internet Corpoiation for Assigned Names and Numbers, ICANN), joka toimii alueellisten ja kansallisten Intemet-rekisterien puitteissa. 71 toimi keskitettyä viranomaista. Y 1 '1\1 -siirt< lta\' :m Internet kehittyy edelleen nopeasti, ja suuri osa verkkoinvestoinneista kohdistuu lntemet yhtcyskäytäntöön pcrustuviin verkkoihin eikä niinkään p~:rinteisiin tekniikoihin, mutta tilannetta seuranneet ovat edclken eri mieltä siitä, miten siirtyminen nykyisistä verkoista lnternet-yhtcyskäytänt<>ön perustuviin verkkoihin tapahtuu. Siirtymäkauden aikana on tarpeen varmistaa sellaisten verkkojen yhteen toimivuus, j< lissa käytetään erilaisia nimi-, osoite- ja numerosuunnitclmia, niin ettii varmistetaan palvelujen yhteentoimivuus käyttäjien kannalta ja tietoliikenteen tehokas viilitys. ja komissio ja 1 nternct on maailmanlaajuinen verkko, liittyviä kysymyksiä olisi kiisitdtävä ICANN:n ja muiden osoitteiden my<>ntämiseen lnternetin kehityksen ylcisi~i etuja heijastavien maailrnanlaajuistcn organisaatioiden yhteydessä. Komissio toteaa, ett~i kaikenlaiset asiaa koskevat EU:n sääntelytoimet olisivat ennenaikaisia, mutta se on huolissaan numeroinnin, nimcämisen ja osoitteiden antamisen hallinnoinuin pirstaloitumisesta kansainvälisellä ja kansallisella tasolla, ja se ehdottaa, että tilannetta seurattaisun muun muassa kilpailusääntöjen yhteydessä. toll"aa, että Internet-nimien 4. 6. 2. Numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen EU:n tasolla Vaikka Euroopassa on lähtien, numerointiresursseja on yhdenmukaistettu EU :ssa suhteellisen vähän; ainoat esimerkit ovat yhteisön päätökset yhdenmukaistetusta hätänumerosta 112 ja ulkomaan tunnuksesta 00. Komissio järjesti vuonna 1996 yleisen kuulemisen numcrointia koskevista kysymyksistä. 72 jatkuvasti 1990-luvun alusta tarkasteltu numerointia kiiytt(. ,()noton Kuulcmismencttdyn7l aik~tna p:i:istiin laajaan yhteisymmiirrykseen siitä, että maatunnuksccn )HH pl'rustuva Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus (I·:TNS) otetaan käyttöön heti, kun Kansainvälinl'tl tdcliitto (ITl 1) on virallisesti osoittanul tämän tunnuksen. Euroopan maatunnuksen julkaista maantieteellisesti riippumattomat "eurooppalaiset" numerot yritysten fyysisest~i sijainnista riippumatta ja näin luotaisiin numcrointiavaruus aitoja yleiseurooppalaisia palveluja varten74. ITU:n päätöstä tunnuksen 388 lopullisesta osoittamisesta on siirretty vuoteen 2000. On myös välttämätöntä selkeyttää Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssin (CEP1) tehtävää maantieteellisten maatunnusten ( esim. numeron 388) hallinnon yhteydessä ansiosta yritykset votstval 71 74 Lisätietoa Internetin nimi- ja osoitejärjestelmästä on saatavilla Inkrnetiä koskevassa komission tulevassa tiedonannossa (a1111eltltlll "!Yä'hemmin). Vihreä kirja Euroopan tclcpalvdujcn nurncrointipolitiikasta (K< )1\ 1 (1 996) 590, 20. 11. 1996). Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle lausunnoista, joita on annettu Euroopan tclepalvclujcn numerointipolitiikkaa koskevasta vihreäst:i kirjasta (KOM(97)203, 21. 5. 1997). Komission ja 1-:'I'On ponnistelut 1-:'I'NS:n kcnttiikokcilun kiiynnislamiscksi ja pysyviin numerotunnuksen 3~8 saami:-. ~:ksi rn; :lta eivät ole saancd k:iyt:inni)ssii kaikkien jäsenvaltioiden varauksetonta kannatusta. 1. isiiksi muutamat vakiintuneet tclc< 'P<:taattorit ovat kysecnalaistancct FTNS:n kaupallisen hy<>dyn. 49 1 <J<Jf, ctt:i suta, p~i~istiin yhtenäinen yksimielisyyteen Vuonna eurooppalainen numerointiympärist() eddlytt~iisi lisiitut kimusta, ja ettii sitii olisi tarkasteltava 1"0-20 vuoden aikaviililb. Kun otetaan huomioon edellä mainittu 1 ntcrncttn kehittyminen, on järkevää tclepalvclujen, etenkin yleiseurooppalaisten palvelujen, si~ämarkkinoita tutkia, miten koskevia yhteisön tavoitteita olisi edistettävä numcroinnin. nimeämisen ja osoitteiden antamisen laajemmassa yhteydcssii. Komissio tarkastelee parhaillaan Euroopan ylätason domain-osoitteen ". EU" käytt()()nottoa. Lisäksi komissio toteaa, että on tarpeen lisätä järjestöjen välistä numerointiin, nimeämiseen vuorovaikutusta kansainvälisesti sekä Euroopan ja kansallisella tasolla. Nykyiset erilaiset numerointijärjestelyt osoitejärjestelmän toteuttamista Euroopassa olisi tarkasteltava ottamalla huomioon taloudelle aiheutuvat kokonaiskustannukset, jos Eurooppa ei onnistu luomaan yhtä tehokasta järjestelmää kuin sen maailmanlaajuiset kilpailijat. ja osoitteiden antamiseen osallistuvien yhtenäisen korvaavan numero-, nmu- ja. f. 6. 3. N11meroidm Jiirrl'llti~ryy. r Nykyisessä sääntclyjiirjl·stclmiiss:i kiinteiden vl·rkkojen opcra:1ttorien edellytetään tarjoavan 1 ilaajilkcn operaattorit·n v~iliscn 1\\ltncron siirrettiivyyttii rnaanttetedlisten numeroiden osalta ja operaattorin siirrctt:ivyyttii muiden kuin maantieteellisten numeroiden osalta sijainnista riippumatta. Matkaviestinverkkojen asiakkaat ovat halukkaampia vaihtamaan toimittajia kuin kiinteiden verkkojen asiakkaat, kuten matkavicstinoperaattr ,rien kokeman "kuohunnan" korkea taso osoittaa. Muutamat jäsenvaltiot sallivat jo kuitenkin matkaviestinoperaattorien tilaajien käyttää operaattorien välisen numeron siirrettävyytt~i sillä perusteella, että asiakkaat hyötyvät tästi järjestelystä ja että se lisää kilpailua matkaviestinalalla. Markkinoille on iltnaantunut _ 1inteiden ja matkaviestinpalvelujen yhdisteln1iä, joissa sekä kiinteän että tilaaja voi käyttää matkaviestinpuhelimen samaa numeroa kaikkien puhetujensa tämän palvelun vuoksi on entistä painavammat syyt vaatia ja vastaanottamiseen, operaattorien välisen numeron siirrettävyyden laajentamista matkaviestinalalle; jos numeron siirrettävyyttä ei toteuteta, tällaiset konvergenssiympäristÖQ asiakkaat voivat havaita olevansa sidottuja yhden palveluntarjoajan palveluihin. Komissio toteaa, että on käyttäjien edun mukaista, että matkaviestinten käyttäjät voivat käyttää operaattorien välisen numeron siirrettävyyttä. ( >pcraattorien v~ilist~i numeron siirrctt~ivyyttä kiinteiden j:1 matkaviestinverkkojen välillä koskeva kysymys on monimutkaisempi osittain siksi, l'ltii kiintcisiin ja matkaviestinpä~ittcisiin tcht:ivit. ·n puhelujen hinnat erc ):1\·at mnkittäv~isti toisistaan. 1 'arifficn avoitnuutta koskeva kysymys on hyvin tiirkeä kuluttaplle, ja jos puhelun hintaa koskevaa tietoa ei ole saatavilla etukäteen, ei ole selvää, tuoko operaattorien välisen numeron siirrettävyys kiinteiden ja matkaviestinverkkojen välillä selviä etuja käyttäjille lyhyellä aikavälillä. Komissio pyytää mielipiteitä tästä kysymyksestä, etenkin käyttäjä- ja kuluttajajärjcstöiltä. joilla parannetaan Jäsenvaltiot ovat alkaneet ottaa käyttöön keskitettyjä tietokantoja numeron siirrettävyyden toteuttamiseksi käyttämällä älyverkkoratkaisuja, millä helpotetaan sellaisten toiminteiden käyttöönottoa, älykkäitä asiakaspalveluja. Komissio on huolissaan siitä, että näiden kansallisten tietokantojen yhteentoimivuuden varmistamiseksi ei ole ryhdytty riittäviin toimiin, ja se pyytää mielipiteitä toteuttamista suta, yleiseurooppalaisten palvelujen edistämiseksi. Euroopan tclealan standardointilaitos (ETSI) vastaisi tarvittavien standardien laatimisesta. sääntelyjärjestelmässä yhteentoimivuuden ja muita uusia avoimuutta pitäisikö tariffien vaatia. f. 6. 1. PHhelilliiiJtllemiNiija kilpailu ( >n erittiiin tärkeää, että kansalliset numerointisuunnitclmat s:tllivat markkinatoimijoille niin laadullisesti kuin määrällisesti yhdcnvcrtaiscn mahdollisuuden k~iyttää numerointiresursseja. 50 jolla varmistetaan syrjimätön mahdollisuus paasta vapautetuille Se on avainehto, tcleviestintämarkkinoille. Nykyisessä vaaditaan varmistamaan, että käyteftävissii on riittävästi numeroita, 1< >tta kilpailu voi kehittyä, ja kansalliset s:iiintclyviranotnaisct, civiit niinkä~in vakiintuneet operaattorit,. ovat vastuussa kansallisen numerointisuunnitclman hallinnosta. Komis~;io toteaa, että näitä sääntöjä on lujitettava muutamilla erityisaloilla seuraavasti: sääntclyjärjestclmäss:i jäsenvaltioita vahvistetaan kansallisten sääntelyviranomaisten oikeuksia peruuttaa numeron allokointi, jos tällaisella muutoksella edistetään selvästi numeroresurssien tehokasta käyttöä; kannustetaan kansallisia sääntelyviranomaisia parantamaan koordinointia eurooppalaista etua koskevissa kysymyksissä, kuten mahdollisesti riittämiittömien matkaviestinverkko jotka ovat osa matkaviestintilaajan kansainvälisen operaattorien tunnusta (IMSI), ottaen huomioon yleiseurooppalaisten palvelujen ja virtuaalisen matkaviestinverkon opcraattorien syntyminen;75 tunnusten osalta, vaaJitaan, että kansalliset siiiintclyviranomaiset valvo,·at pistekoodien 76 allokointia merkinantojärjestcltnässä N :o 7 kansallisella tasolla, jotta hclpotetaan rajat ylittävien palvelujen tarjontaa, kuten my<>s julkisia resursseja käyttiivien yritysverkkojen tunnuksia. Muutamissa· jäsenvaltioissa n:iiden resurssien valvonta on edelleen osittain vakiintuneiden operaattorien vastuulla. 4. 6. 5. Komi. 1"Jion kemia Komissio ehdottaa seuraavaa: • ei ryhdytä tässä vaiheessa Internet-nimiä ja -osoitteita koskeviin erityisiin sääntelytoimiin, mutta seurataan tilannetta; • • • • 75 76 rohkaistaan numerointiin, nimeämiscen ja osoitteiden antamiseen osallistuvia osapuolia parantamaan niiden välistä vuoropuhelua Euroopan tasolla ja kansainvälisellä tasolla ja varmistetaan eurooppalaisten kantojen yhteensovittaminen kansainvälisissä elimissä; laajennetaan operaattorien viiliscn numeron siirrettävyyttä matkaviestinten käyttäjiin, mutta ei vaadita tässä vaiheessa operaattorien välisen numeron siirrettävyyttä kiinteiden ja matkaviestinverkkojen välillä; tarkastellaan pakolliseksi, jotta hclpotetaan yleiseurooppalaisten palvelujen tarjontaa; iilyvcrkkotietokantojen kansallisten yhteentoimivuuden määräämistä nykyistä numerointijärjestelmää tehostetaan kansallisten sääntelyviranomaisten oikeuksia peruuttaa numeron allokointi, jos tällaisella muutoksella edistetään selvästi numeroresurssien tehokasta käyttöä, ii) rohkaisemaila kansallisia sääntelyviranomaisia parantamaan koordinointia etua koskevissa kysymyksissä ja iii) vaatimalla, että kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava pistekoodien allokointia merkinantojärjestelmässä n:o 7 ja yritysverkkojen tunnuksia. eurooppalaista. vahvistamalla i) IMSI on vain kaksinumeroincn matkavicstinverkkotunnus, joka allokoidaan kansallisella tasolla. Ks. ITU-T:n suositus 1-:. 212. Pistekoodeja kiiytctiiän merkinantojiirjcstclmässä n:o 7 kytkentiiiscssä verkossa olevien solmukohtien miiärittiimiscksi. Vakiintuneet opcraattorit voivat estää rajatylitt:iviin yhteenliittämisen pistekoodien valv<>nnallaan. 51 4. 7. Erityiset kilpailunäkökohdat edelleen vertikaalisesti laajentamaan markkina-asemaansa muille alaan Viestintämarkkinoita hallitsevat integroituneet vakiintuneet markkinatoimijat, joilla on yhä huomattava markkinaosuus kansallisilla markkinoilla ja jotka pyrkivät liittyville markkinoille. Tästä huolimatta viestinnän erikoismarkkinoiden, kuten matkaviestinmarkkinoiden, kilpailu kasvaa merkittävästi, tai pienemmän osan vakiintuneiden operaattorien markkinaosuuksista kaikilla markkinase!:,Ttnenteillä. Komission, tehtävänä on kansallisten kilpailuviranomaisten varmistaa, että suuntaus kohti tehokasta kilpailua, jatkuu edelleen. ja uudet markkinatulokkaat ottavat suuremman ja kansallisten sääntelyviranomaisten Alakohtaiset säännöt yhdess~i kilpailusääntöjen soveltamisen kanssa helpottavat paasyä markkin1 >ille, joilla vakiintuneilla < >pcraattoreilla on edelleen vahva asema ja joilla ne valvovat yhteytt~i valtaosaan asiakkaista, ja niilb varmistetaan, että uudet tulokkaat voivat kilpailla tehokkaasti. Tavoitteena on ottaa käyttöön sääntelyjärjestelmä, jota voidaan väljentää kilp'ailun lisääntyessä, ja lopullinen päämäärä on valvoa markkina-asemaa soveltamalla yhteisön kilpailulainsäädäntöä. T~imän vuoksi on ensisijaisen t~irkeäii luoda oikea tasap~uno alakohtaisen sääntelyn ja kilpailusääntöjen välille. Kuten kohdassa 4. 7. 2 esitetään, on järkevää, että etenkin alakohtaisessa sääntelyssä hyödynnetään paremmin kilpailulainsäädännössä määriteltyjä käsitteitä, kuten määräävää markkina-asemaa, jota on käsitelty perustamissopimuksen 82 artiklassa. J. 7. 1. ( )ft'llllai. rel loimillleel Viestintämarkkinat ovat verkkopohjainen teollisuudenala. Vaikka niille on ominaista yhä kasvava kilpailu, vakiintuneet operaattorit valvovat yleens:i infrastruktuuria, ja uusien tulokkaiden on enemmän tätä i n f ras truk tuuria. tai vähemmän· vältt~imät<>nt:i päästä käyttämään ja Olennaisia toiminteita koskevaa oppia 77 sovelletaan oloihin, joissa yrityksellä on määräävä markkina-asema sellaisten toiminteiden tarjonnassa, jotka ovat tärkeitä muille tavaroita tai palveluja tarjoaville yrityksille, joissa näitä toiminteita ei voi toistaa taloudellisesti tehokkaalla tavalla. Useimmissa jäsenvaltioissa on käytössä vaihtoehtoiset infrastruktuurit, mikä mahdollistaa kilpailun vakiintuneiden operaattorien tilaajayhteyksien markkinoilla. Jos tällaisia vaihtoehtoisia infrastruktuureja ei ole olemassa, myi)s vakiintuneen operaattorin tilaajayhteys voidaan katsoa olennaiseksi toiminteeksi. Jos taas asiakkaille digitaalitelevision dekooderin vaihdosta aiheutuvat kustannukset eivät ole liian kalliit, dekoodereita ei tulisi periaatteessa määrittää olennaiseksi toiminteeksi. Olennaisia toiminteita koskeva käsite on osoittautunut hyödylliseksi tarkasteltaessa oikeutta käyttää määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen toirninteita. Tulevaisuudessa voi olla mahdollista, että millään yksittäisellä yrityksellä ei ole enää määräävää markkina-asemaa paikallisverkossa, mutta kilpailu voi olla edelleen riittämätöntä, jos vain muutamilla markkinatoimijoilla on verkkoyhteys asiakkaaseen. Tällaisissa oloissa merkittävää markkina asemaa koskeva käsite on edelleen tärkeä käytti)oikeuksia koskevien kysymysten 77 Tämän opin mukaan yritys, jolla on miiiiräävä markkina-asema st:lhisten toiminteiden tarjonnassa, jotka ovat olennaisia tavaroiden tai palvelujen tarjonnallc toisilla markkinoilla, käyttää asemaansa v~iärin, jos se kieltäytyy antamasta pääsyä tällaisiin toiminteisiin ilman perusteltua syytä. Kok. , asia C- 7 /97, Oscar Bronner GmbH & Co. KG. Julkisasiamies Jacobsin kanta, kohta 34. 52 tarkastelussa. Ehdot, jotka on otl'l tava huomioon m:iiiritcttiicssii, onko yrityksellä merkittävä markkina-asema, sis~iltävät "mahdollisuuuct valvoa keinoja tavoittaa loppukäyttäjät". 78 (Ks. jäljempänä kohta 4. 7. 2. ) Ajan kuluessa sääntelyvelvoitteiden laajuutta voitaisiin supistaa sen mukaan, missä määrin olennaiseksi toiminteeksi mä~iritctty toiminne voidaan toistaa taloudellisesti tehokkaalla tavalla. 4. 7. 2. Määräävä ja merkittävä markkina-aJema Kilpailun alkuvaiheissa uusien tulokkaiden oikeus käynäii vakiintuneiden operaattorien ja merkittävän vc. ·rkkoja on · olennainc. ·n edcllyt ys kcst~ivän kilpailun varmistamiseksi, markkina--asema (SivtP) käsitettii kiiytctiiiin tälb hetkdEi tictlyjen velvoitteiden asettamisen Eihti)kohtana. Jos operaattorilla on yli 25 prosentin osuus tietyistä markkinoista (toisin sanoen kiinteiden puhclinverkkojen, matkaviestinverkkojen johtojen markkinoista), sillä katsotaan olevan merkittävä markkina-asema, mutta kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tarkastella oman harkintansa mukaan myös muita tekijöitä ja poiketa tästä yksinkertaisesta 25 prosentin markkinaosuuden kynnyksestä. 79 tai kiinteiden joka koskee markkinoita, tietyille ennakkovelvoitteille. Täydentävänä Komission toimeksiantamien tutktmusten ja nykyisestä järjestelmästä saatujen kokemusten perusteella kilpailulainsäädännössä määritelty käsite "määräävä markkina-asema" olisi toimenpiteenä sopivampi laukaiseva tekijä tietyistä direktiiveistä voitaisiin poistaa määritelmä, joihin markkina-aseman arviointi perustuu, jotta varmistetaan, että sääntelyjärjestelmä on teknisesti riippumaton. Komissio kannattaa periaatteessa määräävää markkina-asemaa koskevan käsitteen käyttöä lauk~isevana tekijänä ( esim. veivoitteille tai syrjimättömyyttä koskeville vclvoittcilk) tietyillä markkinoilla, jos markkina-asema arvioidaan johdonmukaisesti kilpailulainsiiiidiinni)n kanssa. Kuitenkin komissio katsoo samalla tarpeelliseksi säilyttää merkittiiv~iii markkina-asemaa koskevan nykyisen kynnyksensä määr~itt~icssä muista velvoitteista ( esim. vclvoitteesta n<. ·uv( )1 elia käyttöoikeuksista, kuten edellä kohdassa 4. 2. t on tarkasteltu, sekä avoimuutta koskc\'Jsta velvoitteista). Merkittävää markkina-asemaa arv1omtiperusteita mukautctaan niin, että niihin sisällytctään arvio organisaation kyvystä toimia portinvartijana ja valvoa palvelujen käyttöoikeuksia. tarjota eriytettyjä, kustannuksiin suhteutettuja yhteenliittämispalveluja sääntelyviranomaisten ennakkovelvoitteille rasittavammille kansallisten koskevia Kansalliset sääntelyviranomaiset laatisivat luettelon organisaatioista, joilla on määräävä tai merkittävä markkina-asema, jotta ne voivat panna täytänt<>ön tietyssä lainsäädännössä säädctyt ennakkovelvoitteet Kansalliset sääntelyviranomaiset määrittäisivät säännöllisesti -· mahdollisesti kerran vuodessa - tällaiset markkinat ja näillä markkinoilla kilpailevien aseman kilpailulainsäädännössä Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi toteutettava tällainen arviointi läheisessä yhteistyössä kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa. Euroopan tason ohjesäännöt olisivat välttämättömät, jotta hclpotetaan kilpailulainsäädännön periaatteiden asianmukaista soveltamista ja vältetään erilaisten markkinamääritelmien käyttö eri jäsenvaltioissa, koska sillä olisi haitallinen vaikutus sisämarkkinoihin. Kansallisten sääntelyviranomaisten laatimaa luetteloa organisaatioista, joilla on määräävä markkina-asema, ennakkolainsäädännön käytettäisiin mmenomaan menettelyjen säädettyjen mukaisesti. 71-1 7'J Yhtcenliittiimisdircktiivin 4 artiklan 3 kohta. Tällaisia tekijöitä ovat tällä hctkdlii organisaation kyky vaikuttaa markkinaolosuhteisiin, sen liikevaihto suhteessa markkinoiden kokoon, sen mahdollisuudet valvoa keinoja tavoittaa loppukäyttäjät, sen käytettävissä olevat rahoitusvälineet ja sen kokemus tuotteiden ja palvelujen tarjoajana markkinoilla. Joissakin tapauksissa organisaation kansainvälisillä yhteyksillä voi myös olla merkitystä. 53 täytäntöönpanemiseksi, eikä tämä luettelo olisi tyhjentävä. 1'-ilpailulainsäädännön mukaan tietyillä ·muilla yrityksillä voidaan katsoa olevan määräiiYä markkina-asema myös n1arkkinoilla. ( )n ehdottoman tiirkciiii, ett~i kansalliscl siiiintcly\'iranomaiscl sovdtaisivat yhdenmukaisesti miiärä:iviiii ja merkittiivää markkina -asemaa koskevaa laukatscvaa tekijää, ja se voidaan toteuttaa kohdassa 4. 8 ehdotetuilla toimielinjärjestelyillä. Näiden kahden laukaisevan tekijän ansiosta kansalliset viranomaiset voivat _säännellä markkinatoimijoita mahdollisimman vähin rasituksin kyscisillä markkinoilla vallitsevan kilpailun tason mukaisesti. Yksi näiden ehdotettujen muutosten vaikutuksista matkavicstinoperaattoreihin, joilla on ilmoitettu olevan merkittävä markkina-asema matkaviestinmarkkinoilla, on se, että tulevaisuudessa niiiEi ei enää olisi syrjimiittömyyttii koskevia \'dvoitteita (edellyttäen, että ne eiv~it ole määräävässä markkina asemassa)~ Niille asetettaisiin sen sijaan uusia velvoitteita neuvotella yritysten kanssa, jolloin sääntelyviranomaisilla on tarvittaessa oikeus puuttua tilanteeseen, kuten kohdassa 4. 2. 1 on esitetty. jotka pyytävät oikeutta käyttää niiden verkkoja, 4. 7. 3. KomisJion ka111a Komissio ehdottaa seuraavaa: • Käytetään kilpailulainsäädännössä määritettyä käsitettä "määräävä markkina-asema" tarkoituksenmukaisempana laukaisevana tekijänä tiettyjen alakohtaisten velvoitteiden, syrjimättömyy ttä koskevien velvoitteiden etenkin kustannusten suhteuttamista asettamiselle, ja säilytetään samalla käsite "merkittävii markkina-asema" alempana kynnyksenä muille velvoitteille, esim. veivoitteille neuvotella käyttöoikeuksista tai noudattaa av<>in1lmtta. ja ------- --·------------ 4. 8. Toimielimiä koskevat näkökohdat Euroopan tason sääntelyviranomaisiin liittyvästä lisäarvosta tehtyjen tutkimusten perusteella nykyisiä EU-tason kohdassa toimielinjärjestelyjä kuin perustaa täysin uusi eurooppalainen sääntelyelin. tehokkaampaa todetaan, parantaa että 2. 5 on että parannetaan kansallisten On kuitenkin todettu, että tässä tiedonannossa hahmoteltu sääntelymalli, jonka mukaan kansallisille sääntelyviranomaisille annetaan lisää päätäntävaltaa, edellyttää tasapainottamista niin, ja kantojen yhteensovittamista EU:n turvauduttava ensisijassa tasolla. Yhteensovittamiscssa olisi menettclyihin, joissa pyritään yksimielisyyteen eurooppalaisten sääntelyviranomaisten kesken ja joissa kaikki asianosaiset voivat ilmaista kantansa. Tällainen yksimielisyyspyrkimys on kuitenkin lopulta tehokas vain, jos sitii vahvistetaan mahdollisuudella antaa päätöksille lain votma. sääntelyviranomaisten päätösten CEPT:n/ECTRJ\n nykyiset. yhteistoimintamenettclyt etvat ole totnuneet tyydyttävästi. Tällaisesta yhteistyöstä odotetut tulokset ovat lähes poikkeuksetta jääneet toteutumatta liittyvien (tärkein esimerkki uudet neuvottelujen toimielinjärjestelyt ovat välttämättömiä. toimilupia koskevaan keskitettyyn menettelyyn epäonnistuminen). Tämä päätelmää, vahvistaa tästä on että sit:i 54 4. 8. 1. Ehdotetut ttudet toimielinjiiljeJte!Jt Yhteisössä jo käytössä oleviin (esim. tietosuojaa koskcviin~m) toimielinjärjestelyihin perustuva tehokas järjestely muodostuisi kahdesta rakcnneosasta: virallisesta komitcasta, joka toimisi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission hyväksymien uusien komitologiajärjestelyjen mukaisesti~H - viestintäkomiteasta (C()COM) ja viestintä~i käsittelevästä korkean tason ryhmästä (HLCG). (COCOM) ja (ONP-komitean Viestintäkomitea ja sääntelytehtävä,H2 joka toimilupakomitean). Uudella komitealla olisi neuvoa-ant:wa rnaarttettatsnn astaa koskevissa direktiiveissä, V< )Jsl käsitellä kaikkia uuden sääntelyjärjestelmän kattamia kysymyksiä, kuten toimilupia, radiotaajuuksia, käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä. korniteat nykyiset korvaisi se ja Neuvoa-antavana elimenä komiteaa vottatsun kehottaa antamaan komission yksiköille lausunto viestinnän perusrakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskevista suuntaa-antavista toimenpiteistä. Komission yksik<>t ehdottaisivat tällaisia toimenpiteitä esimerkiksi viestintää käsittelevän korkean tason ryhmän tai ehdotetun taajuuspoliittisen asiantuntijaryhmän pyynnosta. Esimerkkejä (esim. tietyntyyppisestä käytt()oikeudesta tai yhteenliittämisestä), Cl ·~PT:lle myönnettävät valtuudet viestintäpalvelujen ja ETSilie myönnettävät standardeja koskevat valtuudet. toimenpttetsta ovat komission suositukset taajuuksien allokoinnin kaltaisilla aloilla tällaisista Sääntelevänä elimenä komitea äänestäisi ehdotuksista viestinnän perusrakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskeviksi vclvoittaviksi toimenpiteiksi. K< )mission yksiköt ehdottaisivat tällaisia toimenpiteitä (esimerkiksi viestintää käsittelevän korkean tason ryhmän tai ehdotetun taaj1 Juspc>liittisen asiantuntijaryhm~in tekemien aloitteiden ·pen•steella). Esimerkkejä tällaisista toimenpiteistä ovat komissioi1 päät<>kset toteuttamisesta esim. sen varmistamiseksi, että yhteisön lainsää&intöä sovelletaan yhdenmukaisesti tietyllä alalla tai (] ·:PT:n laatimat määräykset pannaan kaikilta osin täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. tiettyjen toimien ja Viestintää käsittelevä korkean tason ryhmä (HLC(;) muodostuisi komission jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten edustajista. Se jatkaisi nykyisen korkean tason sääntclyviranotnaisten~n työtä ja hyödyntäisi sen asiantuntemusta. Tätä ryhmää koskevat säännöt määritettäisiin puitedirektiivissä. Ryhmän puheenjohtajana toimisi jonkin jäsenvaltion kansallisten sääntclyYiranomaisten edustaja ja sen sihteeristönä toimisi komissio. toimisi läheisessä yhteistyössä Euroopan (esim. Ryhmä kuluttajakomitean kaltaisten kuluttajajärjestöjen, ETSin kaltaisten standardointilaitosten, aluekohtaisten sosiaalisen vuoropuhe. lun komiteoiden, teollisuudenalan pyöreiden pöydän kokousten ja Euroopan televiestintäfoorumin (ETP) ja digitaalisia televisiolähetyksiä (DVB) teollisuudenalan edustajien kanssa). Joissakin käsittelevän yhteistyöryhmän kaltaisten toimielinten kanssa tason HJ H2 Yleisellä tietosuojaJircktiivillii perustettu komitea ja työryhmii. Tiissä yhteydessä on huomattava, että esitetyt ehdotukset ovat samankaltaiset mutta eivät identtiset tietosuojaa koskevien ehdotusten kanssa. Neuvoston pääti)s 1999/ 46B/ LY, tehty 2H päivänä kesäkuuta 1900, menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (ns. komitologiapäätös; EYVI, 1. 184, 17. 7. 1999). Tässä yhteydessä viitataan komitologiapäätöksessä säädettyihin menettelyihin, joiden mukaan komitean kokous noudattaisi joko 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa antavaa menettelyä tai 5 artiklassa tarkoitettua sääntclymenettclyii. Tclcviestintäalan tilanteen uudelleentarkastelusta ja markkinoiden edelleenkehittämisestä 22 päivänä heiniikuuta 1003 annetun neuvoston piiiitöslausclman nojal1a perustettu jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja kansal!Jsten siiiintclyviranomaistcn korkean tason tilapäinen työryhmä (EYVL C 213, 6. H. 1993, s. 1). 55 tapauksissa nämä toimielimet osallistuisivat ryhmälle hyväksyntää varten toimitettavien käytännesääntöjen kaltaisten täydentävien toimenpiteiden valnusteluun. HLCG neuvottelisi myös yhteisön toimielinten asianomaisten neuvoa-antavia ryhmien kanssa. Sitä voidaan vaatia ja laatimaan vuotuinen kertomus sen neuvostolle, ja tämä kertomus olisi julkisesti saatavilla. toiminnoista Euroopan parlamentille keskittyisi vahvistetun HJ. CG sääntelyjärjestelmän nojalla hyväksyttyjen kansallisten toimien yhteensovittamisessa parhaalla mahdolij. sella tavalla. HLCG:n tehtävänä voisi olla muun muassa: lainsäädännössä avustamaan komissiota yhteisön -- hyviiksyä yhtcisi>n lainsiiiidiinni)n soveltamista koskevat vhteiscsti sovitut kansallisten siiiintdyviranomaisten kannat niin, että edistctään yleiseuro< •ppalaisia palveluja; asiantuntemustaan avustaa markkinamääritelmiä koskevien EU:n hyödyntää suuntaviivojen laatimisessa yhteenliittämiscen ja käyttöoikeuksiin liittyvien velvoitteiden osalta (ks. kohta 4. 7. 2); ja jäsenvaltioissa hyväksyä lainsäädännön soveltamiseen liittyvistä kysyn1yksistä. Tällaisten käytännesääntöjen laatiminen voisi olla joko viestintää käsittelevän korkean tason ryhmän tai jonkin muun asianosaisen vastuulla; käytännesäänn()t sovellettavat yhteisön ratkaista kuluttajien ja operaaitotien väliset rajatylittävät riidat turvautumalla kansallisella tasplla ja yhteisön tasolla jo käytt<><>n otettuihin menettclyihin, joilla yhteensovitetaan kansallister. sääntelyviranomaisten toimia84; seurata kansallisten. sääntelyviranomaisten toimia, etenkin kansallisia kuulemisia tietyistä ja kansallisten siiiintclyviranomaisten myöhemmin siiiintdyyn liittyvistii kysymyksistii tckemiii piiiiti>ksiii, ja julkaista ne kaikkialla yhteis<>ssii; tarkastella ongelmia, jotka jäsenvaltiot, kansalliset sääntclyviranomaiset, markkinatoimijat tai käyttäjät ovat tuoneet sen kiisitcltäväksi, ja ehdottaa niihin tarvittaessa ratkaisuja; tehdä ehdotuksia komission tarpeellisiksi toimiksi ( esim. suositukset tai päätökset) erityiskysymysten tarkastclemiscksi. tcleviestinnässä, lähetyspalveluissa, Radiotaajuuksien osalta komissio tarkastelee uuden EU-tason neuvoa-antavan elimen - laajuuspoliittisen asiantuntijaryhmän - perustamista, ja tämä ryhmä tarkastelisi kaikissa käyttäjäyhteisöissä, kuten t&k:ssa, ilmeneviä radiotaajuuksiin liittyviä kysymyksiä. Näin annettaisiin välttämätön poliittinen panos CEPT:n ja jäsenvaltioiden radiotaajuuksien hallintotoimille ja varmistettaisiin yhteistyö kansainvälisen tcleliiton (ITU) maailman radiohallintojen konferenssin (WRC) kaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, joissa radiotaajuuksia tarkastellaan maailmanlaajuisella tasolla. Tämä uusi elin toimisi rinnakkain ehdotetun viestintää käsittelevän korkean tason tämän elimen ryhmän kanssa toiminnasta annetaan radiotaajuuksia koskevaan vihreä~in kirjaan liittyvän kuulemisen tul< >ksista laaditussa tiedonannossa. työtä. Yksityiskohtaisempaa täydentäisi sen liikenteessä tietoa ja ja Yhteisön lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon vahvistaminen on edelleen komission vastuulla, eikä edellä mainituilla järjestelyillä olisi siihen vaikutusta. Ks. puhelintoimintadirektiivin. 26 artikla ja yhteenliittämisdirektii' m 17 artikla. 56 4. 8. 2. Kansalliset stiiinlejyz,iranomaiset (NRA) Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on ratkaiseva asema nykyisen järjestelmän toimivuuden kannalta. On ensisijaisen tärkeää, että sääntelyviranomaisilla on riittävät voimavarat ja että ne ovat täysin riippumattomia ja pyrkiviit aktiivisc. :sti avaamaan 1 ,mia kansallisia markkinoitaan kilpailullc lludcssa siiiintelyjiirjestdm:issa niiden aserna on entistäkin tiirkeämpi. Koska uudet EU-tason siiiinnöt ovat luonteeltaan entistä yleisempiä, tarvitaan mekanismeja, soveltavat direktiiveissä säädettyjä tavoitteita ja periaatteita niin, että sisämarkkinoiden yhtenäisyys turvataan. sii:intelyviranomaiset joilla varmistetaan, että kansalliset innovaatioille. ja Yhteis<>n lainsäädänn<>ssä säädc. :tiiiin, että kansallisten säiintdyviranomaistcn tehtäviä voi hoitaa useampi kuin yksi toimic. :lin, ja useimmissa jäsenvaltioissa nämä tehtävät on jaettu riippumattomien kansallisten sääntelyviranomaisten ja asianomaisen ministeriön ja joissakin. tapauksissa erillisen radiotaajuuskysymyksiä tarkastelevan elimen kesken. Komissio on edelleen huolissaan joidenkin näiden järjestelyjen tehokkuudesta ja se aikoo lujittaa voimassa olevia säännöksiä sen varmistamiseksi, että riippumattomat kansalliset sääntelyviranomaiset voivat valvoa, että markkinoilla ei esiinny poliittisia esteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta julkista kansallista politiikkaa koskevia velvollisuuksia; kansallisten sääntelyviranomaisten velvollisuuksien jako eri elimille ei johda viivytyksiin ja piiäti)ksen teon päiillekkäisyytec. ·n; abkohtaiset siiiintc. :lyviranomaisc. :t ja kansalliset kilpailuviranomaiset tekevät keskenään tehokasta yhteistyi)tii, jos ne osallistuvat viestinnän perusrakenteita ja niihin liittyviä palveluja koskevien kysymysten käsittelyyn, sääntelyviranomaiset varmistavat, että niiden pääti)kset ovat yhteisön kilpailulains~iädännön mukaiset; ja kansalliset kansallisen tason päätöksentekomenettelytovat avoimia. 4. 8. 3. Komission kanta Komissio toteaa, että on tarpeen toteuttaa selvät sääntelytehtävät unionin tasolla sekä varmistaa samalla, että järjestelmä pannaan täytäntöön lähellä jäsenvaltioiden markkinoita. Komissio ehdottaa seuraavaa: • korvataan kaksi nykyistä televicstintäkomiteaa uudella viestintäkomitealla, joka hyödyntää komission ja kansallisten siiäntelyviranomaisten edustajista muodostettavan uuden viestintää käsittelevän korkean tason ryhmän asiantuntctnusta, niin että helpotetaan yhteisi)n lainsäädiinni>n yhdenmukaista soveltamista; • nykyisiä säiinnöksiii kansallisten tarkistetaan sääntelyviranomaisten riippumattomuutta, jako kansallisten toimielinten kesken ei johda viivytyksiin ja piiiitöksenteon päällekkäisyytecn, iii) parannetaan alakohtaistcn ja yleisten kilpailuviranomaisten välistä yhteistyötä ja iv) vaaditaan päätökscntekomenettclyjen avoimuutta kansallis~) __ la_t_a_s_o_ll_a. ________ ___, ii) varmistetaan, että velvoitteiden vahvistetaan siten, että i) 57 5. YliTEENVETO KOMISSION KANNOISTA _l:iljcmpiinii esitetiiiin luettelo kaiktsta t:tssii tiedonannoss:t l'sill't\'istii kannoista. Toimiluvat ja valtuutukset • • • • • käytetään _yfeiJiä IJa/tuutukJia viestintäverkkojen ja -,palvelujen toimilupien myöntanusen perusteena ja varataan eri[yi. ret !Ja!tuutukset radiotaajuuksien ja numeroiden antamista varten; sovelletaan kattavaa ja yhdenmukaista politiikan järjestelmiiä viestinnän perusrakenteisiin, yleisradioverkot mukaan luettuina, tarvittaessa käyttöön asianmukaiset ja otetaan siirtymä j ärj es telyt; rajoitetaan valtuutuksiin mahdollisesti liitettäviä ehtoja; otetaan käyttöön menettelyt, joilla sovitaan valtuutusluokista EU:n tasolla; varmistetaan, että valtuutusmaksut kattavat vain perustellut ja asiaan kuuluvat hallinnolliset kulut, ja laaditaan EU-tason ohjesäännöt parhaan käytännön ja avoimuuden edistämiseksi; sovelletaan valtuutusmenl'ttdyii kuin muihin viestintäpalveluihin lnternetin välityksellä tarjottaviin viestintiipalvcluihin jatkossakin samaa Käyttöoikeudet ja yhteenliittäminen • joilla säännclbiin sekä käyttöoikeuksia että siiilytetään erityiset yhteis()n yhteenliittämistä yhteenliittämisdirektiivissä ja televisiosignaalien standardeista annetussa direktiivissä säädettyjen periaatteiden mukaisesti; toimet, • verkkojen osalta annetaan jäsenvaltioiden käyttöoikeuksien jälleenmyyntiä yhteisön kansallisille sääntelyviranomaisille vastuu tarkastella tiettyjä käyttöoikeuksiin liittyviä kysymyksiä, kuten palvelujen ja perusteiden mukaisesti; vaaditaan markkina-asemaltaan merkittäviä infrastruktuurin omistajia neuvottelemaan kaupallisesti verkon käyttöoikeutta koskevista pyynnöistä; vaaditaan määräävässä markkina-asemassa olevia infrastruktuurin omistajia hyväksymään kohtuulliset käyttöoikeuspyynnöt; säilytetään kansallisten sääntelyviranomaisten oikeus puuttua tarvittaessa asiaan riitojen ratkaisemiseksi; lainsäädänn()ssä määrättyjen ehtojen. (sitovassa suositusten pohjalta; säilytetään olevien • yhteenliittämisen osalta säilytctiiän yhteenliittämisen kustannusten suhteuttamista koskeva tätä käsitettä tulkitaan vaatimus direktiiveissä suositus käyttää LRAIC-menetelmää komission puhelun opcraatt< )ricn mäiiriiiivässä markkina-asernassa päättämispalvelujcn puhelun muodostamispalvclut, kauttakulkupalvelut ja päättämispah·dut kehittyvät todennäköisesti erillisiksi markkinoiksi, joihin sovelletaan eri sääntöjä lainsäädännössä), mutta hinnoittcluun; tunnustetaan, tarjoamien kaikki että • • laaditaan tarvittaessa käyttöoikeuksia koskevia suosituksia; tarkastellaan etenkin lyhyellä aikavälillä jäsenvaltioille annettavaa suositusta tilaajayhteyksien eriyttämisen teknisistä ja taloudellisista näkökohdista; laajennetaan televiestinnän nykyistä standardointikehystii kattamaan kaikki viestinnän perustakenteet ja niihin liittyvät palvelut, toisin sanoen turvaudutaan standardoinnissa lähestymistapaan, mutta otetaan käyttöön mahdollisimman pitkälti vapaaehtoiseen 58 menettelyt, vapaaehtoiset menettclyt epäonnistuyat; joilla vannistetaan avoitnet käyttöoikeudet Ja yhteentoimiYuus, JOS • sallitaan n1atkaviestinten käyttäjien valita operaattori operaattorin ennaltavalintaa ei asettamalla velvoitteita markkina-asemaltaan merkittäville kuitenkaan ma tkavies tinoperaa ttoreille. sallita Radiotaajuuksien hallinta • • • • radiotaajuuksien hallinnollisella hinnoittelulla ja huutokauppaamisella voidaan varmistaa radiotaajuuksien tehokas käyttö; toteuttatnischtoja ja niitä aloja, joihin järjestelmää tulisi tai ei tulisi soveltaa, on kuitenkin selvennettävä niin, että säilytetään muut yleistä etua koskevat periaatteet ja varmistetaan samalla laajalti yhdenvertainen oikeus käyttää taajuuksia; olisi kannustettava jäsenvaltioita Ja radiotaajuuksien hinnoittelusta saatuja tuloja mahdollisimman pitkälti radiotaajuuksien käytön tehokkuuden parantamiseen; olisi harkittava tulojen käyttämistä radiotaajuuksien uudelleenjärjestämiseen; käyttämään maksuista, huutokaupoista · nykyistä toimilupadirektiiviä olisi tarkistettava 11iin, että jäsenvaltiot voivat mahdollistaa radiotaajuuksien sekundaarisen kaupankäynnin - mutta ei määrätä sitä pakolliseksi - osana radiotaajuuksien tehokkaan käytön edistämistoimia. Komissio aikoo tarkastella, mitkä suojatoimet voivat olla välttämättömiä yhteisön etujen suojelemiseksi; jäsenvaltioiden kanssa jatketaan vuoropuhelua radiotaajuuksien allokointia ja antamista koskevista kysymyksistä, etenkin yleiseurooppalaisten viestintäpalvelujen osalta, eri alojen välisten radiotaajuuteen liittyvien kysymysten tarkasteluun tarkoitettujen uusien toimielinjärjestelyjen puitteissa. Yleispalvelu • säilytetään tässä vaiheessa yleispalvelun soveltamisalan nykyinen määritelmä; • koska yleispalvelu on muuttuva ja kehittyvä käsite, sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön sen soveltamisalan mahdollista laajentamista koskevat voimassa olevat perusteet, kuten myös mekanismit, joilla mahdollistetaan sen säännöllinen tarkastelu; • seurataan jatkuvasti rahoitussuunnitelmia ja kannustetaan rahoitussuunnitelmien yhteydessä kehittämään sellaisia järjestelmiä, joissa sovelletaan "pay or play" -periaatetta; • kehitetään EU-tason hinnoitteluperiaatteita, jotta varmistetaan yleispalvelun kohtuullinen hinta. Käyttäjien ja kuluttajien edut • saatetaan ajan tasalle ja selkeytetään telealan tietosuojadirektiiviä niin, että otetaan huomioon tekninen kehitys ja varmistetaan, että se soveltuu markkinoille, joilla eri alat lähentyvät toisiaan; • määrätään Euroopan hätänumer~n 112· käyttöönoton tehostamisesta vaatimalla, että 1 sijainnista ottaen samalla huomioon i j hätäpalveluille on. annettava yksityisyyteen liittyvät kysymykset, kun tilaajan sijainti paljastetaan hätäpalveluille; tilaajan tieto 59. • • • • s~iilytetään voimassa olevat velvoitteet, jotka koskevat valitusten käsittclv~i ja riitojen l ratkaisua sekä palvelun laatua, ja tehostetaan niitä; pohditaan, ovatko lis~1t<?itnenpiteet 1 tarpeellisia; 1 parannetaan tietojen, myös tariffeja koskevien, avoimuutta kuluttajien kannalta ( esim. ottamalla käyttöön vaatimus puhelukohtaisten hintojen antamisesta kaikille kuluttajille); 1 vaaditaan palveluntarjoajia ja operaattoreita antamaan niiden asiakkaille tietoa palvelujen laadusta ja varataan sääntelyviranomaisille valta puuttua palvelujen laatua koskeviin kysymyksiin, jos yleispalveluksi määriteltyjen palvelujen osalta syntyy ongelmia; kumotaan kiinteitä johtoja koskeva direktiivi 92/ 44/EY, kun kiinteiden johtojen palveluvalikoima on riittävä kaikille käyttäjille ja kun kiinteiden johtojen hinnat ovat kilpailulle avoimet. Numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen • ei ryhdytä tässä vaiheessa Internet-nimiä ja -osoitteita koskeviin erityisiin sääntelytoimiin, / mutta seurataan tilannetta; • • rohkaistaan numerointiin, nimeämiseen ja osoitteiden antamiseen osallistuvia osapuolia tasolla Ja parantan·. ,_an niiden välistä vuoropuhelua Euroopan varmisteL. :1n eurooppalaisten kantojen yhteensovittaminen kansainvälisissä elimissä; ja kansainvälisellä laajennetaan operaattorien välisen numeron siirrettävyyttä matkaviestinten käyttäjiin, mutta ei vaadita tässä vaiheessa operaattorien välisen numeron siirrettävyyttä kiinteiden ja matkaviestinverkkojen välillä; • tarkastellaan kansallisten pakolliseksi, jotta helpotetaan yleiseurooppalaisten palvelujen tarjontaa; älyverkkotietokantojen yhteentoimivuuden määräämistä • vahvistetaan nykyistä numerointijärjesteltnää kansallisten sääntelyviranomaisten oikeuksia peruuttaa numeron allokointi, jos tällaisella muutokselb edistetään selvästi numeroresurssien tehokasta käyttöä, ii) kannustamalla kansallisia sääntelyviranomaisia koordinoinoin parantamiseen eurooppalaista etua koskevissa kysymyksissä ja iii) vaatimalla, että kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava pistekoodien allokointia merkinantojärjesteltnässä n:o 7 ja yritysverkkojen tunnuksia. vahvistamalla i) Erityiset kilpailunäkökohdat • käytetään kilpailulainsäädännössä määritettyä käsitettä "määräävä markkina-asema" tarkoituksenmukaisempana laukaisevana tekijänä tiettyjen alakohtaisten velvoitteiden, etenkin kustannusten suhteuttamista ja syrjimättömyyttä koskevien velvoitteiden, asettatniselle 'ja säilytetään samalla käsite "merkittävä markkina-asema" alempana kynnyksenä muille velvoitteille, esim. veivoitteille neuvotella käyttöoikeuksista tai noudattaa avoimuutta. Toimielimiä koskevat näkökohdat • korvataan kaksi nykyistä televiestintäkomiteaa uudella viestintäkomitealla, joka hyödyntää ja kansallisten sääntelyviranomaisten e~ustajista muodostettavan uuden komission 60 vic:stint~i~i k~isittclcviin korkl':tll tason ryhmiin asiantuntemusta, nun että helpotet~tan yhtcisi)n lainsiiiidiinni)n yluh:n1nukaista soveltamista~ • nykyisi~i siiiinni)ksiii kansallisten tarkistetaan s~iäntdyviranomaisten riippumattomuutta, jako kansallisten toimielinten kesken ei johda viivytyksiin ja p~iiitöksenteon päällekkäisyytcen, iii) parannetaan alakohtaisten ja yleisten kilpailuviranomaisten välistä yhteistyötä ja iv) vaaditaan päätöksentekomenettclyjen avoimuutta kansallisella tasolla. ii) varmistetaan, että velvoitteiden vahvistetaan siten, ctt~i i) 61 LIITE 1- LUETTELO VUODEN 1999 llllDELLEENTARKASTI·:LUUN LIITTYVISTÄ AJANKOIITAISISTA T\JTKIM\JKSISTA OTSIKKO Consumcr demand for telecommunications scrviccs and the implications of thc convcrgcncc of fixed and mobile nctworks for thc rcgulatory framework for a libcraliscd EU market Asscssmcnt of thc situation of intcrconncction in tclccommunications in thc Europc. ::tn Union and thc nccd to rcvicw thc ONP lntcrconncction Dircctivc 97 /33/1·:<: <~uality of voicc tdcphony scrviccs and rdated cc msumc. 'r protcctic m issucs ,\sscssmcnt of the situation of lcascd Iines in thc l·:uropcan Union and thc consclJUCnccs on adaptation of the ONP lcascd Iines Dircctivc Submarine cable landing rights in Mcmber States and existing practices for provision of transm. ission capacity on international routes, including terrestrial circuits, submarinc cablcs and satellitc links Study on thc possiblc addcd valuc of a 1 ·:uropcan Rcgulatory Authority for tclccc >mm unications St udy on tariff transparcncy in a mult i 1 >pcrator cnvironrncnt Study on catcgorics of authorisations Väliaikaraportti ja julkinen seminaari: 30. 6. 1999 (www. ispo. ee,:be/ i1~(rJJoc/ te/ecompoli~y /en ({tllt:. pdjj; Loppuraportti: marraskuussa 1999 Loppuraportti: lokakuussa 1999 (ww1JJ. iJpo. ce,:be/ i1(/o. roc/ telemmpoli~y/ m/ /( :retJ. pc!fj; Loppuraportti: marraskuussa 1999 (ehdotukset oh jcs:iännöiksi/ suosituksiksi www. t~1po. t:et·. be / il(/ rJ. mr:/ te/e,vmpoliry / en/. QoJ-Rl!'COI'v!Jinal. pc(f) Loppuraportti: jc ndukuussa 1999 Loppuraportti ja seminaari: 15. 9. 1999 ( www. ispo. t:ec. be / i1losoc / telecompoli~y/ en/ mbtables. pdj) Loppuraportti ja seminaari: 14. 9. 1999 (www. i. rpo. t'e,:be/ il(/iJJoc/ leletotnpoli~y / e11 / em. rtucfy. pcff) Loppuraportti ja seminaari: 14. 9. 1999 (1JJWUJ. i. rpo. cet:!Je/ ii(/OJOC/ telecompoliq/ m/ r 2. rtucfy. pdj) Toinen väliaikakertomus ja seminaari: 20. 9. 1999 (www. ispo. ,t!c. be/ ii(/Ö. roc/ te/e,vmpoli~y/ en/ Categ. pcf() Loppuraportti: marraskuussa 1999 Study on Information required for verification Toinen väliaikaraportti ja seminaari: 20. 9. 1999 ( www. ispo. cec. be / il!f'osoc / teler-vmpolz~y/ en/ JJt't~f. Pc!fJ Loppuraportti: marraskuussa 1999 62 Study on Fccs for I. iccnsing Tclccommunications Scrviccs and Nctworks Study on the re-examination of thc scopc of universal service in the telecommunications scctor of the European Union. in thc context of thc 1999 Revicw Toinen väliaikaraportti ja seminaari: 20. 9. 1999 (um11v. i. rpo. ce': be / in /o. ro'/ tdet:ompoli~y/ m/Ji·eJ. :;jp Loppuraportti: marraskuussa 1999 Loppuraportti: joulukuussa 1999 Study to providc full tariff and pricing dctails of main ElJ tclccommunications sl·rvicl·s during pcriod 199H- 2000 I•:nsimmäincn raportti: huhtikuussa 1999 (1111V1v. i. rpo. r. :ef. bt? / mjö. ro'/ telt~tompoliq / m / /jall98. pt!{) Toinen raportti: heinäkuussa 1999 (www. zjpo. t:e,:be/ il!/fJJOt/ telecompoli~y/ en/ ljan99. pdjj, Kolmas raportti: vuonna 2000 I. oppuraportti: jc mlukuussa 1999 Loppuraportti: joulukuussa ~ 999 J. oppuraportti: i• mlukuussa 1999 I. oppuraportti: j< mlukuussa 1999 Study on allocation of costs rcgarding number portability and carricr sclcction/pre sclcction Study on the devclopmcnt of ncw tclccommunications scrvices, in particular thosc exploiting Internet, and their impact on thc European Union rcgulatory and policy framcwork for tclecommunications Study on thc prcparation of an adaptable bottom up costing modcl for intl'rconncction and acccss pricing in l•:uropcan l J n ion c< )llll trics Survcy study on thc situation of tclccommunications scrviccs (induding thc scopc of univcrsal scrvicc) in thc n:gions of thc Elll·opcan Union 63 LIITE II- LYIIENNELlJETTI·:I. <> ADSL API ATM BEUC CEPT Epäsymmctrincn digitaalinen tilaajaliittymä (Asymmetric Digital Subscriber Line) Sovellusohjelmien välinen rajapinta (Application Program Interface) Asynkroninen siirtotapa, ATM-tiedonsiirto (Asynchronous Transfer Mode) Euroopan kuluttajajärjestöjen liitto (Bureau Europccn des Unions de Consommatcurs) 1 ~uroopan radio , tclc- ja postihallintojcn yhteistyi>konferenssi (Conference Europcenne dcs administrations dt·s Postes et des Tclecommunications) DTTV Maanpiiii11int·n digllaalitdcvisio (1 )igital 'l'c:rn:st rial TckVision) DTV DVB ECTRA EPG ETNS ETO ETfl ETSI GATS ICANN IMSI IN lP IRG Digitaalitdcvisio (1 >igital TeleVision) Digitaalisia televisiolähetyksiä käsittelevä yhteistyöryhmä (Digital Video Broadcasting group) Euroopan Tclecommunications Regulatory Affairs) tclehallintojen yhteistyökomitea (European Committee of Sähköinen ohjelmaopas (Electronic Programme Guide) Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus (European Telephony Numbering Space) Euroopan tclcvit·stint~itoimisto (Europcan Tckcommunications Officc) l•:un,<,pcan tdcvicstintaf<,orumi (l•:uropcan 'l'c:kcommun~cations Platform) 1 •:ur< H ,pan tdcabn standardointilaitos (Europcan Tclccommunications StandarJs Institute) Palvelukaupan yleissopimus (General Agreemcnt on Trade in Services) Internetin nimi- Assigned N ames and N umbers) ja osoitejärjestelmää hallinnoiva yhtiö (Internet Corporation for Matkaviestintilaajan kansainvälinen tunnus (International Mobile Subscriber Identity) Älyverkko (Intclligent Network) Internet-yhteyskäytäntö (Internet Protocol) Riippumatt<,mit·n siiiintelyviran<,maistcn ryhm;i (1 ndcpcndent Rcgulators Group) 64 ISO ISPO ITU LRAIC Kansainvälinen standardointijärjcstö (T nternational ( )rganisation for Standanlisa tion) Tietoyhteiskunnan t. ·distämistoimisto (fnformation Society Promotion Office) Kansainv~ilint. ·n tclcliitto (lnternati' utal 'l'dn ommunications Union) Pitkän aikavälin ennakoidut keskimääräiset lisäkustannukset (Long Run A verage Incremental Cost) MUX Kanavarypäs (M ultiplex) MVNO Virtuaalisen matkaviestinverkon operaattori (Mobile Virtual Nctwork Operator) NRA ONP WRC wro XDSL Kansalliset sääntelyviranomaiset (National Regulatory Authority) Avoimen verkon tarjoaminen (Open Network Provision) Maailman radiohallintojen konferenssi (World Radiocommunications Conferenn·) Maailman kauppajärjestö (World ·1·rade ( >r1!;anization) Yleinen kuvaus erilaisille digitaalisille tilaajalinjajärjestelmille (ks. myös ADSL) 65 LIITE III - SANASTO Y nt ysvl·rkkc >jen tunnukset Julktstcn kiiylcttävät tunnukset ja yksityisten (yritys-) \'erkkojen välisten puhelujen reitittämiseen Sovellusohjelmien välinen rajapinta (Application Program Interface, API). \symmetrinen digitaalinen tilaajaliittymä (Asymmetric Digital Subscribcr Line, ADSL) API on ohjelmointirajapinta, jota käytl'tään ohjelmien väliseen viestintään tai yhteyskäytäntökerrosten välisenä rajapintana. tilaajaliittymäjiirjestdmii. , joka mahdollistaa nopean yhteyden Digttaalinen Internetiin tavallisten puhelinlinjojen (kuparijohdinparikaapeleiden) välityksellä. ADSL:n nopeus on enintään 8 Mbps menosuuntaan (keskuksesta kuluttajalle) ja enintään 1 Mbps paluusuuntaan linjan pituuden ja olojen mukaan. Asynkroninen siirtotapa (:\synchronous Transfer Mode, :\TM) Laajakaistainen siirtotekniikka, joka on maailman televiestintäverkon avaintekijä. A"l'l\f pilkkoo tietovirrat pieniin, 53 tavun pituisiin soluihin. Minkä tahansa liikennetyypin - puheen, multimeJian, datan tai videokuvan - solut voidaan sekoittaa keskenään. ATM:n siirtonopeudet ovat 25, 155 ja 622 Mbps. 1. aajakaistainen Termi, jota käytetään nopeista tdevicst mtäjärjestelmistä, esim. järjestelmistä, jotka kykcnl·viit tukemaan samanaikaisl·sti useita tietomuotoja, kuten puhetta, nopeita daLtpalvcluja ja videotilauspalvduja. K:t:tpdin ascnnusoikl·uddla viitataan ~. t. ulliiihin, joita jossakin maassa sovdletaan llH'ITil:tlaiStl'll kaapdil'll aSl'ntlllkSl'l'll. TilaaJ:lll stjainti Ttl:tajan sijainnilla tarkoitetaan kutsU\ an tilaajan maantieteellistä sijaintia. Kutsujan numeron tunnistus Kutsujan numeron tunnistuksella (< :1. 1) tarkoitetaan kutsujan puhelinnumeron lähcttiimistii. kutsutulle. Puhelun muodostaminen toiselle \' erkko-operaattorin yhteenliittämispalvelu kutsuvan linjan lähtevien puhelujen yhdistämiseksi, esim. operaattorin valinnan tai ennaltavalinnan yhteydessä, jolloin uusi markkinatulokas pystyy hoitamaan asiakassuhteessa tietyntyyppiset lähtevät puhelut. opcraallorille tarjoama Puhelun päättäminen V crkko-operaattorin toiselle operaattorille tarjoama yhteenliittämispalvelu tulevien jotta puhelujen yhdistämiseksi kutsutulle. Puhelun päättäminen on tärkeää, , voidaan varmistaa eri verkkojen väliset puhelut moniverkkoympäristössä. Puhelun kauttakulkupalvelu l'scin puhdun piiättämiscn yhteydl·ss;i tarjottava yhteenliittämispalvelu kutsujen siirtiimiscksi verkossa. < >pl·raattc >rtn valinta Tonninm·, Jonka avulla asiakkaat voivat ,·alita operaattorin (esim. kaukopuhelu- tai ulk« >maanpuhcluoperaattorin) kiiytt;irnall:i puhclukohtaista lyhytvalintakooJia (nk. l'p:tsuc >raa yhtl·yttä). < >peraat11 >rin ennaltavalinta jonka avulla asiakkaat \'Ot\'at valita operaattorin ennalta tietty)a Tonninnc, puhelutyyppejä varten. Eri puhclutyyppejä, csim. paikallis-, kauko- tai ulkomaanpuheluja tai matkapuhelimeen tehtäviä puheluja varten voidaan valita ennalta eri operaattorit. Paikallinen verkko-operaattori ohjelmoi ennalta asiakkaan valinnan, jolloin asiakkaan ei tarvitse nlita operaattoritunnusta jokaisen puhelun yhtcyJessä. Kuluttaja Dckooderi/ pää te laite 1. uonnollinen henkilö, joka käyttää yleisesti saatavilla olevaa telepalvelua muuhun tarkoitukseen kuin liiketoimintaan tai ammatinharjoittamiseen. Laite, jolla koodattu signaali muunnetaan tietylle päätelaitteelle sopivaksi (esim. digitaalitelevision dekooderi, jota kutsutaan myös kotipäätteeksi). 66 1 )igitaalisia televisiolähetyksiä (DVB) käsittclevii yhtcistyiiryhmä Digitaalisia tclevisiolähetyksiii kosken hanke, teollisuudenalan foorumi, joka on ottanut kiiyttöön digitaalisissa televisiolähetyksissä EU:ssa ja muualla nykyään kiiytettiivit·n järjestelmien ja muutatnil'll muiden digitaalipalvelujen maäritykset, joi ka on hyviiksytty osaksi Furoopan tdt'viestintästandardeja. l >igitaalitdevisiolähetystcn vastaanottimen integroitu Jckooderi (DVB IRD) · \' astaanottimcn integroitu lk·koodcri. joka kutsutaan myös kotipäätteeksi; laitteen sisiiosa, joka on välttämätön, jotta analogiset televisiovastaanottimet voivat ottaa vastaan digitaalisia tiettyihin muihin digitaalisiin lähetyspalveluihin. ja saada yhteyden televisiosignaalcja Digitaalitelevisiolähetysten palvelutieuot (DVB Service Information, DVB SI) Lähetyskanavaryppäässä DVB-SI:llä annetaan tietoa erilaisista saatavilla olevista palveluista konekielisenä niin, että DVB ryhmittää palvelut asianmukaisiin luokkiin aikataulutietoineen, minkä ansiosta käyttäjä voi valita kulloinkin yhden tai useamman pah·dun tarpeittensa mukaan. IRD voi Sähki)incn ohjelmaopas (1 -:lectronic Programmc Guiue, EPC ;) l·:urc)c)pan puhclinliikc:ntct·n nutnt·rc m\·aruus (1 ~uropt·:m Tclt·phony Numbc:ring Spacc:, I·TNS) i\ jantasaint·n kuvaruudulla näkyvä liihetyspalvduista, jotka ovat saatavana t il'tyltä kanavakokonaisuudelta. luettelo nykyisistä tulevista ja julkisista Numt·roavaruus, joka on luotu Euroop;~n maatunnuksen avulla ja jota kiiytetään rtnnakkain kansallisten numcroavaruuk!-<icn kanssa. Kansainvälinen tcleliitto (ITU) on osoittat~ut EU:lle väliaikaisesti maatunnuksen "38R" ja päättää sen lopullisesta allokoinnista vuonna 2000. ETNS numeroita voitaisiin käyttää kaikkialla F. uroopan unionissa. Jos jnrjcstdmii toteutetaan, ETNS:n mukaan numeroidut pal\'t:lut ovat saatavilla käyttiimiillii d1tii ainoaa yleiseurooppalaista numeroa kalkkialla Ft ::ssa. Siiiintclystii pidiittymtncn Ilmaisulla tarkoitetaan, että kansallist·t s;iäntelyviranomaiset pidättyvät asettamasta uusia velvollisuuksia markkinatoimijc )ille ennalta määritettyjen perusteiden mukaisesti, jos asetetut päämä~rät on jo saavutettu. Täysin kohdistetut hankintamenoon perustuvat kustannukset Maantieteellinen numero Korkl·:tn tason siiiintdy vtranont:llstt·n ryhmii Nop~:l hittivirtapalvc:lu Kirjanpitomenetel. mä, jonka mukaan kaikki toiminnasta aiheutuneet kustannukset jaetaan näiden toimien kesken. Tiiysin kohdistetut kustannukset sisältävät kiinteiden kustannusten osuuden, joka voi oUa yhteinen eri palveluille tai joka voidaan jakaa eri palvelujen kesken, esimerkiksi käytön ja siirron kesken. ~laantietedlisellä numerolla tarkoitl'taan kansalliseen numerointisuunnitelmaan kuuluvaa numeroa, jonka tietyllä osalla on maantieteellinen merkitys. Tätä numt·ron tilaajan vt·rkkoliityntiipisteen jolle kyseinen numero on osoitt·ttu. sijainttpaikkaan, reititettäcssä käytetään fyysiseen puheluja hyväksi osaa sen \' 111 1t11ta 1 (J'H perustettu tilapiiim·n n hmä, joka muodostuu jäsenvaltioiden ja komission korkean tason edustajista. Perustettu 22. heinäkuuta 1993 annetun ast·tuksen CJ-'/C213 nojalla. \' akiintulll'l'll opt·raattorin tuoltatn:t p:tlvdu, jossa uusi markkinatulokas vuokraa ltopl·an yhll'ytlen asiakka:lll luo. \' akuntuneet opcraattorit tarjoavat yhteyden t·ddlyttiim:it siirtojärjestclmiit ja pitil\ ;it niitä yllä (esim. paikalliskeskuksessa sijaitseva A DSL-modeemi). Alyverkko (Intelligent Network, IN) ja palvelutoiminnot. Puhelinverkkoarkkitehtuuri, Ominaisuus parantaa huomattavasti puhelinverkon suunnittelun joustavuutta, sillä sen ansiosta palveluja voidaan lisätä tai muuttaa, eikä kytkentälaitteistoa tarvitse suunnitella uudelleen. jossa on erilliset ky~kentä- Matkaviestintilaajan kansainvälinen tunnus (I nternational Mobile Subscriber Iuentity, IMSI) IMSI on enintään 15 desimaaliluvusta muodostuva jono, joUa kansainvälisesti yksilöidään yksittäinen matkaviestin tai matkaviestintilaaja. IMSI on välttämätön, jotta vierailtava verkko voi tunnistaa siirtyvän matkaviestimen tai matkaviestimen käyttäjän, esimerkiksi saadakseen tilaajan kotiverkkoa koskevat tiedot tilaustietoja ja laskutusta varten. 'l'c >imilupakomitea jolla on neuvoa-antava Komitea, joka muodostuu Ja jiiscnvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. Perustettu t( ,jmilupadirektiivillii CJ7 11 '1 1 ·Y. sääntelytehtävä ja \' erkk( '· j( 1b yhdistäii käyttiijät paikaiJislTn (puhclin)keskukseen. 67 '1 "1laajayhteys 1 ·:nnakoivat pitkän aikavälin kustannukset (Long Run A verage lncremcntal Cost, LRAIC) Johto (toism sanoen kit·rtcint:n kupariJohdinparikaapeli) pääjakelukanavan (joka tiloissa sijaitsl~e sijaitsevan laitteen välillä. tavallisesti paikallisessa p11hclinkeskuksessa) ja asiakkaan tarkoitetaan tiettyjen palvelujen Ennakoivilla pitkän aikaviilin kustannuksilla tarjoamisesta aiheutuvia lisäkustannuhi:t verrattuna kustannuksiin, jotka syntyvät ilman kyseisen palvelun 1 >s muiden palvelujen kanssa syntyvät mittakaavaedut jätetään huomiotta, ennakoivat pitkän aikavälin kustannukset vastaavat uuden markkinatulokkaan keskikustannuksia. Koska kapasiteetti on muuttuva tekijä, kyse on selvästi pitkän aikavälin käsitteestä. tarjontaa. Matkaviestinoperaattorin tunnus Kaksinumeroinen tunnus, joka on osa IMSiä (ks. määritelmä) ja joka osoitetaan kansallisella tasolla. V 1rluaalm matkavi(•stinvl·tkl 1n operaaliori (1\tohill' Virtual Nt"lwork < >perator, MVN< >) 1\1 \' N< ) on matkavicstinopl·raattori, Joll:t l'i ole toimilupaa käyttää radiotaajuuksia, mutta jolb on oikl·us kiiyttii:i yhden tai useamman matkaviestinoperaattorin radllllaajuusaluetta ja joka kykenee taq( ••maan asiakkaille palveluja käyttämällä tätä radiotaajuutta ja omaa verkkoaan. Kanavarypiis (Multiplcx) 1 ·:nllisten palvdujcn ryhmä yhden bitt 1nrran sisällä. 1\lust-carry -säänni)t, lähetysvelvoitteet Kapcakaistainen s;,:,nni)ksL't, joissa määritetään, mitkii rlcisradiolähetykset on toimitettava tietyn jakeluverkon välityksellä. Tnmi, jota käytetään televicstintätoiminnoista, joilla voidaan siirtää vain puhetta, ja dataa kilobittinopeuksilla. Toisin kuin tckkopioita, videokuvaotoksia laajakaistatoirninnoilla, kapeakaistatoimmnoilla ei voi käsitellä täysvärivideokuvia, digitaalisia videokuvia tai datansiirtoja mcgabittinopeuksilla. Muu kuin maantieteellinen numero Jokin (kansallinen) numero, jota ei olt· liitetty tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, kaupunkiin tai paikalliseen yhtcisi)i>n. 1\(aanlaajuinen ilmaisnumero on esimerkki tällaisesta numerosta. Numeron siirrcttävyys ( >NP-knmitea :\ voimcn verkon tarjoaminen (C )pen Network Provision, ONP) surtaa < >pl·raatt1 1rin numeron puhelinnumero yhdeltä operaaitoriita toiselle. Operaattorin numeron siirrettävyys salli1 asiakkaan. säilyttää puhdinnunwn '"sa, kun hän päättä~i vaihtaa operaattoria, ja se merkitsee merkittävän kilpailm·stt't'll poistamista. tarkoitetaan mahdollisuutta siirrcttävyyddlä jolla on neuvoa-antava joka muodostuu ja Komitea, jiisl'nvalti' 1iden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. < >NP-komitt·a perustt'ttiin ( >NP-puitl·direktiivillä 90/387 /EEC. sääntelytehtävä ja Avoimen verkon tarjoaminen on käsitt', joka on määritetty ONP-puitedirektiivissä 911/3H7 /EEC, yleisiin tekverkkoihin ja -palveluihin liittymistä sekä niiden vapaata ja tehokasta käyttöä varten. yhdenmukaistetut vahvistetaan periaatteet jossa Pisteko11di Pistekoodeja käytetään merkinantojätjl'stelmässä n:o 7 kytkentäisessä verkossa olevien solmukohtien määrittämiseksi. Viihittäishinta miinus (Retail minus) Ilmaisulla viitataan vähittäishintaan, JOSta vähennetään prosenttiosuus, jonka katsotaan vastaavan tukkuhintojen ja vahittäishintojen erotusta. Käyttöoikeus Käytti)oikeuuella omistuksessa olevalle maalle. tarkoitetaan oikt·utta rakentaa infrastruktuuri muiden Kotipäätl' (Set-top box) Sm·itin, pystyy teit-visiovastaanotin (mahuollisl·sti ulkoisen lautasantcnnin viilityksellä). jonka kautta vain analogistt signaaleja (esim. PAL) vastaanottava digitaalilähetyksiä vastaan myös ottamaan 1\lcrkinantojärjestclmä n:o 7 1\krkinantojiirjestelmä n:o 7 on rn ~:1\ määrittämä verkon sisäiseen ja verkkojen v:ih~cl·n merkinantoon soveltuva jiirjcsll'hnä,. \altopituusjakokanavointi Di,·ision 1\lultiplexing) (\X'avc Aaltopituusjakokanavoinnilla tarkoiteta:tn tekniikkaa, jossa useita valon taajuuksia (aallonpituuksia tai värejä) lähetetään samanaikaisesti yksittäisen kuidun läpi, mikä lisitii ascnm~tun kuituinfrastruktuurin kapasiteettia. 68