title: Ψήφισμα του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με τη 10η επέτειο της Συμβάσεως των Ηνωμένων Εθνών για τα Δικαιώματα του Παιδιού

eurovoc_concepts:
EU Charter of Fundamental Rights
UN convention
child labour
child protection
children's rights
right to education
sexual mutilation

text: 7. 7. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 189/241 Πε΄µπτη, 18 Νοεµβρίου 1999 ΣΤ. επισηµαι΄νοντας ο΄τι ο στρατηγο΄ς Μουσα΄ραφ ανακοι΄νωσε ο΄τι ο στρατο΄ς του Πακιστα΄ν θα αποστρατικοποιη΄σει µονοµερω΄ς τα συ΄νορα µε την Ινδι΄α αποσυ΄ροντας ο΄λες τις δυνα΄µεις που ει΄χαν προ΄σφατα µετακινηθει΄ στα συ΄νορα αλλα΄ δεν αναφε΄ρθηκε σε αποκλιµα΄κωση των εντα΄σεων ως προς την διεκδικου΄µενη Γραµµη΄ Ελε΄γχου στο Κασµι΄ρ, Ζ. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄τι η υποστη΄ριξη των οικονοµικω΄ν µεταρρυθµι΄σεων στο Πακιστα΄ν εκ µε΄ρους της ΕΕ εξαρτα΄ται απο΄ τη θετικη΄ του στα΄ση ο΄σον αφορα΄ τη δηµοκρατι΄α και το σεβασµο΄ των συνταγµατικω΄ν δικαιω- µα΄των, υπενθυµι΄ζει, στο πλαι΄σιο αυτο΄, τις κοινε΄ς αξι΄ες που αντανακλου΄ν τις δηµοκρατικε΄ς αρχε΄ς που συµµερι΄ζεται 1. η ΕΕ και, συνεπω΄ς, καταδικα΄ζει επι΄µονα το πραξικο΄πηµα του πακιστανικου΄ στρατου΄ και ενστερνι΄ζεται τη δη΄λωση της ∆ια΄σκεψης Κορυφη΄ς της ΕΕ του Τα΄µπερε και τη θε΄ση που ε΄λαβε το Συµβου΄λιο· επιδοκιµα΄ζει τη διερευνητικη΄ αποστολη΄ της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης στο Πακιστα΄ν υπο΄ την αιγι΄δα της Προ- 2. εδρι΄ας της ΕΕ· προτρε΄πει τη στρατιωτικη΄ κυβε΄ρνηση του Πακιστα΄ν να επανεδραιω΄σει τη δηµοκρατι΄α και µια νο΄µιµη κοινο- 3. βουλευτικη΄ διαδικασι΄α, αποκαθιστω΄ντας εκ νε΄ου επειγο΄ντως το κρα΄τος δικαι΄ου, αναθε΄τοντας εξουσι΄α σε µια πολι- τικη΄ πολιτικη΄ κυβε΄ρνηση και εξαγγε΄λλοντας λεπτοµερε΄ς χρονοδια΄γραµµα για νε΄ες εκλογε΄ς· υπογραµµι΄ζει το σηµαντικο΄ ρο΄λο που διαδραµατι΄ζει το Πακιστα΄ν στην προω΄θηση της περιφερειακη΄ς σταθε- 4. ρο΄τητας και καλει΄ την στρατιωτικη΄ ηγεσι΄α να διακο΄ψει κα΄θε µορφη΄ υποστη΄ριξης προς το καθεστω΄ς των Ταλιµπα΄ν συ΄µφωνα µε τις κυρω΄σεις που ε΄χει επιβα΄λει το Συµβου΄λιο Ασφαλει΄ας των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν κατα΄ του Αφγανιστα΄ν και να παρα΄σχει επι΄σης ασφα΄λεια και ι΄ση µεταχει΄ριση στις γυναι΄κες και τις θρησκευτικε΄ς µειονο΄τητες· καλει΄ τις νε΄ες αρχε΄ς του Πακιστα΄ν να προωθη΄σουν το δια΄λογο µε την Ινδι΄α και να εξοµαλυ΄νουν τις εντα΄σεις 5. στο νο΄τιο τµη΄µα της ηπει΄ρου µε ειρηνικα΄ µε΄σα· επαναλαµβα΄νει το αι΄τηµα΄ του προς το Πακιστα΄ν και την Ινδι΄α να προσχωρη΄σουν στο παγκο΄σµιο καθεστω΄ς για τη µη δια΄δοση των πυρηνικω΄ν ο΄πλων και να υπογρα΄ψουν τη Συν- θη΄κη για την Καθολικη΄ Απαγο΄ρευση των Πυρηνικω΄ν ∆οκιµω΄ν (CTBT)· προτρε΄πει τις αρχε΄ς του Πακιστα΄ν να µην επιχειρη΄σουν να σκηνοθετη΄σουν παρωδι΄α δι΄κης του πρω΄ην πρω- 6. θυπουργου΄ Σαρι΄φ και ζητει΄ επι΄µονα, εα΄ν διεξαχθει΄ δι΄κη, να ει΄ναι ανοιχτη΄ και δι΄καιη δι΄κη· καλει΄ το Συµβου΄λιο να εξακολουθη΄σει να αναβα΄λει την υπογραφη΄ της συµφωνι΄ας συνεργασι΄ας και να επα- 7. νεξετα΄σει τη µελλοντικη΄ παροχη΄ βοη΄θειας της ΕΕ προς το Πακιστα΄ν υπο΄ το πρι΄σµα της εκ νε΄ου αποκατα΄στασης των συνταγµατικω΄ν δοµω΄ν· τονι΄ζει ο΄τι η καταπολε΄µηση της διαφθορα΄ς θα πρε΄πει να αποτελε΄σει προτεραιο΄τητα για το Πακιστα΄ν και ο΄τι 8. η διεθνη΄ς οικονοµικη΄ συνεργασι΄α µε το Πακιστα΄ν θα πρε΄πει να εξαρτα΄ται απο΄ την επι΄τευξη πραγµατικη΄ς προο΄δου στον τοµε΄α αυτο΄· καλει΄ την Επιτροπη΄ να υποστηρι΄ξει ενεργα΄ ειδικα΄ προγρα΄µµατα βοη΄θειας για τη βελτι΄ωση των συνθηκω΄ν 9. διαβι΄ωσης των παιδιω΄ν και των γυναικω΄ν, για την προω΄θηση της προ΄σβασης σε µικροδα΄νεια και την υποστη΄ριξη των ανθρωπι΄νων δικαιωµα΄των των τοπικω΄ν ΜΚΟ και οµα΄δων της κοινωνι΄ας των πολιτω΄ν· αναθε΄τει στην Προ΄εδρο΄ του να διαβιβα΄σει το παρο΄ν ψη΄φισµα στην Επιτροπη΄, το Συµβου΄λιο, στις πακι- 10. στανικε΄ς αρχε΄ς που κατε΄χουν επι΄ του παρο΄ντος την εξουσι΄α, στην Ένωση για την Περιφερειακη΄ Συνεργασι΄α της Νο΄τιας Ασι΄ας και στα Ηνωµε΄να Έθνη. 14. Τα δικαιω΄µατα του παιδιου΄ B5-0256, 0257, 0258, 0264, 0265 και 0266/1999 Ψη΄φισµα του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου σχετικα΄ µε τη 10η επε΄τειο της Συµβα΄σεως των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν για τα ∆ικαιω΄µατα του Παιδιου΄ Το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο, A. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄τι η 20ης Νοεµβρι΄ου 1999 ει΄ναι η δε΄κατη επε΄τειος της Συµβα΄σεως των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν για τα ∆ικαιω΄µατα του Παιδιου΄ και ο΄τι ο΄λα τα κρα΄τη µε΄λη της ΕΕ ε΄χουν επικυρω΄σει τη Συ΄µβαση, C 189/242 Πε΄µπτη, 18 Νοεµβρίου 1999 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 7. 7. 2000 B. Γ. ∆. Ε. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄τι η εκπαι΄δευση των παιδιω΄ν και των νε΄ων πρε΄πει να αποτελει΄ κυ΄ριο µε΄ληµα κα΄θε ενη΄λικα ο οποι΄ος ενδιαφε΄ρεται να διαπλα΄σει α΄τοµα που ει΄ναι αυτο΄νοµα και απορρι΄πτουν τη βι΄α, και ο΄τι το µικρο΄ παιδι΄ ε΄χει µο΄νο δικαιω΄µατα και ο΄τι οι υποχρεω΄σεις δηµιουργου΄νται µε τη συνει΄δηση που αφυπνι΄ζεται χα΄ρη στην εκπαι΄δευση, εκτιµω΄ντας ο΄τι τα παιδια΄, και ιδι΄ως εκει΄να που παρουσια΄ζουν µειονεξι΄ες και τα παιδια΄ µειονοτικω΄ν οµα΄δων, υφι΄στανται δυσµενη΄ δια΄κριση και στερου΄νται εκπαιδευ΄σεως, ε΄χοντας υπο΄ψη ο΄τι το δικαι΄ωµα στην εκπαι΄δευση ει΄ναι θεµελιω΄δες δικαι΄ωµα στο πλαι΄σιο του οποι΄ου η µετα- χει΄ριση των αγοριω΄ν και των κοριτσιω΄ν πρε΄πει να ει΄ναι ι΄ση, εκφρα΄ζοντας τη λυ΄πη του για την αυ΄ξηση της σεξουαλικη΄ς εκµεταλλευ΄σεως παιδιω΄ν, της παιδικη΄ς πορνει΄ας και της πορνογραφι΄ας και καλω΄ντας µετ’ επιτα΄σεως την Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση να καταβα΄λει κα΄θε προσπα΄θεια για να θε΄σει τε΄λος στη µα΄στιγα αυτη΄, ΣΤ. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄τι τουλα΄χιστον 300. 000 παιδια΄ ηλικι΄ας µικρο΄τερης των 18 ετω΄ν συµµετε΄χουν ση΄µερα σε στρατιωτικε΄ς συγκρου΄σεις σε ολο΄κληρο τον κο΄σµο και ζητω΄ντας την απαγο΄ρευση της στρατολογη΄σεως και χρησιµοποιη΄σεως παιδιω΄ν σε ε΄νοπλες συγκρου΄σεις: υπενθυµι΄ζοντας ο΄τι συ΄µφωνα µε τις αποφα΄σεις του ∆ιεθνου΄ς Ποινικου΄ ∆ικαστηρι΄ου η στρατολο΄γηση και χρησιµοποι΄ηση παιδιω΄ν στρατιωτω΄ν θεωρει΄ται ε΄γκληµα πολε΄µου, Ζ. Η. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη την προ΄θεση που ε΄χει εκφρα΄σει η Επιτροπη΄ να εκδω΄σει ανακοι΄νωση σχετικα΄ µε τα δικαιω΄µατα των παιδιω΄ν, ε΄χοντας υπο΄ψη ο΄τι τα παιδια΄ αγνοου΄νται ση΄µερα στη Συνθη΄κη του Άµστερνταµ, γεγονο΄ς που οδηγει΄ στο να µην εµφανι΄ζονται στις περισσο΄τερες πολιτικε΄ς, προγρα΄µµατα και νοµοθεσι΄ες της ΕΕ, και ο΄τι εξακολουθου΄ν να µην ε΄χουν προτεραιο΄τητα στις νοµοθεσι΄ες των διαφο΄ρων κρατω΄ν µελω΄ν της Ένωσης, Θ. λαµβα΄νοντας υπο΄ψη ο΄τι η Συ΄µβαση των ΗΕ ε΄χει διαδραµατι΄σει σηµαντικο΄ ρο΄λο στο να ωθη΄σει τις κυβερνη΄- σεις να προσαρµο΄σουν τις εθνικε΄ς πολιτικε΄ς, σε αναγνω΄ριση των δικαιωµα΄των των παιδιω΄ν, επιθυµει΄ να αναγνωρι΄σει και να τιµη΄σει επιση΄µως τη 10η επε΄τειο της Συµβα΄σεως των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν για 1. τα ∆ικαιω΄µατα του Παιδιου΄ στις 20 Νοεµβρι΄ου 1999 καθω΄ς και τις βελτιω΄σεις που αυτη΄ ε΄χει επιφε΄ρει για εκα- τοµµυ΄ρια παιδια΄ σε ο΄λο τον κο΄σµο· χαιρετι΄ζει την ενσωµα΄τωση ενο΄ς σχεδι΄ου ρη΄τρας σχετικα΄ µε τα παιδια΄ και τους νε΄ους ανθρω΄πους στη νε΄α 2. Συ΄µβαση του Λοµε΄ και καλει΄ µετ’ επιτα΄σεως την ΕΕ και τις χω΄ρες ΑΚΕ να διασφαλι΄σουν την ε΄γκριση της ρη΄τρας αυτη΄ς στην τελικη΄ συ΄µβαση· καλει΄ τα κρα΄τη µε΄λη να αξιοποιη΄σουν το α΄ρθρο 12 της Συµβα΄σεως για τα ∆ικαιω΄µατα του Παιδιου΄ και να 3. εξασφαλι΄σουν τη συµµετοχη΄ των παιδιω΄ν και των νε΄ων ανθρω΄πων σε ο΄λα τα κατα΄λληλα επι΄πεδα των διαδικασιω΄ν λη΄ψεως αποφα΄σεων· επικροτει΄ την προ΄ταση περι΄ συµπερι΄ληψης, σε µια προσεχη΄ ευρωπαι¨κη΄ συνθη΄κη ενο΄ς ευρωπαι¨κου΄ καταστα- 4. τικου΄ χα΄ρτη των θεµελιωδω΄ν δικαιωµα΄των που θα αναφε΄ρεται στα ιδιαι΄τερα δικαιω΄µατα των παιδιω΄ν· καλει΄ τα κρα΄τη µε΄λη να υιοθετη΄σουν στο πλαι΄σιο της προσεχου΄ς ∆ιακυβερνητικη΄ς ∆ια΄σκεψης µι΄α νοµικη΄ 5. βα΄ση για την προω΄θηση και προστασι΄α των δικαιωµα΄των του παιδιου΄ ο΄πως αυτα΄ προσδιορι΄ζονται στη σχετικη΄ Συ΄µβαση των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν· θεωρει΄ ουσιω΄δες προαπαιτου΄µενο να ελε΄γχονται οι νε΄ες πολιτικε΄ς που εφαρµο΄ζονται σε επι΄πεδο ΕΕ προκει- 6. µε΄νου να εξασφαλι΄ζεται ο΄τι αυτε΄ς δεν ασκου΄ν αρνητικε΄ς επιπτω΄σεις στα παιδια΄, το ι΄διο δε επι΄πεδο προστασι΄ας πρε΄πει επι΄σης να ισχυ΄ει στο πλαι΄σιο της µελλοντικη΄ς διευρυ΄νσεως της ΕΕ· καλει΄ επειγο΄ντως ο΄λα τα κρα΄τη µε΄λη να κυρω΄σουν τη νε΄α Συ΄µβαση ∆ΟΕ σχετικα΄ µε την απαγο΄ρευση και 7. α΄µεση κατα΄ργηση των χειροτε΄ρων µορφω΄ν παιδικη΄ς εργασι΄ας που περιλαµβα΄νουν ο΄λες τις µορφε΄ς δουλει΄ας, πω΄λησης και δουλεµπορι΄ου παιδιω΄ν, υποδου΄λωσης λο΄γω χρεω΄ν και καταναγκαστικη΄ς εργασι΄ας, περιλαµβανοµε΄νης της καταναγκαστικη΄ς η΄ υποχρεωτικη΄ς στρατολο΄γησης παιδιω΄ν προκειµε΄νου να χρησιµοποιηθου΄ν σε ε΄νοπλες συγ- κρου΄σεις, της παιδικη΄ς πορνει΄ας και πορνογραφι΄ας, της χρη΄σης παιδιω΄ν για λαθρεµπο΄ριο ναρκωτικω΄ν και της εργασι΄ας που βλα΄πτει την υγει΄α και την ασφα΄λεια των παιδιω΄ν· καλει΄ τα κρα΄τη µε΄λη να υποστηρι΄ξουν την ε΄γκριση ενο΄ς επιλεκτικου΄ πρωτοκο΄λλου στη Συ΄µβαση των Ηνω- 8. µε΄νων Εθνω΄ν για τα ∆ικαιω΄µατα του Παιδιου΄, προκειµε΄νου να απαγορευθει΄ η στρατολο΄γηση και η χρησιµοποι΄ηση παιδιω΄ν ηλικι΄ας κα΄τω των 18 ετω΄ν σε ε΄νοπλες συγκρου΄σεις· 7. 7. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 189/243 Πε΄µπτη, 18 Νοεµβρίου 1999 καλει΄ τα κρα΄τη µε΄λη της ΕΕ να εφαρµο΄σουν αυστηρα΄ την ισχυ΄ουσα νοµοθεσι΄α κατα΄ του ακρωτηριασµου΄ 9. των γεννητικω΄ν οργα΄νων των γυναικω΄ν· αναθε΄τει στην Προ΄εδρο΄ του να διαβιβα΄σει το παρο΄ν ψη΄φισµα στην Επιτροπη΄, το Συµβου΄λιο και τις κυβερ- 10. νη΄σεις των κρατω΄ν µελω΄ν. 15. Κατα΄σταση στην Τσετσενι΄α B5-0259, 0260, 0261, 0262 και 0263/1999 Ψη΄φισµα του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου για την Τσετσενι΄α Το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο, : ε΄χοντας υπο΄ψη τα παλαιο΄τερα ψηφι΄σµατα΄ του σχετικα΄ µε την κατα΄σταση στην Τσετσενι΄α, και ιδι΄ως το ψη΄φι- σµα΄ του της 7ης Οκτωβρι΄ου 1999 (1), : ε΄χοντας υπο΄ψη τη συ΄µφωνη γνω΄µη που παρε΄σχε στις 30 Νοεµβρι΄ου 1995 για τη συ΄ναψη Συµφωνι΄ας Εται- ρικη΄ς Σχε΄σης και Συνεργασι΄ας ανα΄µεσα, αφενο΄ς, στην Ευρωπαι¨κη΄ Κοινο΄τητα και τα κρα΄τη µε΄λη της και, αφετε΄ρου, τη Ρωσικη΄ Οµοσπονδι΄α (2), καθω΄ς και τη συ΄µφωνη γνω΄µη που παρε΄σχε στις 11 Ιουνι΄ου 1997 για τη συ΄ναψη Πρωτοκο΄λλου της Συµφωνι΄ας Εταιρικη΄ς Σχε΄σης και Συνεργασι΄ας ανα΄µεσα στην Ευρωπαι¨κη΄ Κοινο΄τητα και τα κρα΄τη µε΄λη της και στη Ρωσικη΄ Οµοσπονδι΄α (3) και για την Κοινη΄ Στρατηγικη΄ της Ευρω- παι¨κη΄ς Ένωσης για τη Ρωσι΄α, που εγκρι΄θηκε απο΄ το Συµβου΄λιο τον Ιου΄νιο του 1999, : ε΄χοντας υπο΄ψη την εξεταστικη΄ των πραγµα΄των αποστολη΄ της Προε΄δρου του Συµβουλι΄ου στην Ινγκουσετι΄α στις 30 Οκτωβρι΄ου 1999, : ε΄χοντας υπο΄ψη τη δη΄λωση του Συµβουλι΄ου Υπουργω΄ν Εξωτερικω΄ν στις 15 Νοεµβρι΄ου 1999 σχετικα΄ µε την Τσετσενι΄α, : ε΄χοντας υπο΄ψη την απο΄φαση΄ του να αναβα΄λει την ψηφοφορι΄α επι΄ της ε΄κθεσης σχετικα΄ µε συµφωνι΄α επιστη- µονικη΄ς και τεχνολογικη΄ς συνεργασι΄ας µε τη Ρωσι΄α, A. προσηλωµε΄νο στην ενι΄σχυση της στρατηγικη΄ς συ΄µπραξης µε τη Ρωσι΄α απο΄ την α΄ποψη της οικονοµικη΄ς ολο- κλη΄ρωσης και συνεργασι΄ας, µε παρα΄λληλη διατη΄ρηση της σταθερο΄τητας και της ασφα΄λειας στην Ευρω΄πη και πε΄ρα απο΄ αυτη΄ν, Β. Γ. ∆. Ε. ανησυχω΄ντας ε΄ντονα για την περαιτε΄ρω κλιµα΄κωση της συ΄ρραξης στην Τσετσενι΄α, που ακολου΄θησε την κρι΄ση στο Νταγκεστα΄ν, και ειδικο΄τερα για τις επανειληµµε΄νες και χωρι΄ς διακρι΄σεις επιθε΄σεις κατα΄ αµα΄χων, δι΄νοντας ε΄µφαση στην εδαφικη΄ ακεραιο΄τητα της Ρωσικη΄ς Οµοσπονδι΄ας, υπενθυµι΄ζοντας τις υποχρεω΄σεις της Ρωσι΄ας, βα΄σει της Συµφωνι΄ας Εταιρικη΄ς Σχε΄σης και Συνεργασι΄ας µε την ΕΕ, για σεβασµο΄ των δικαιωµα΄των του ανθρω΄που και των δηµοκρατικω΄ν αξιω΄ν, θορυβηµε΄νο απο΄ την ανθρωπιστικη΄ κατα΄σταση που προκλη΄θηκε απο΄ τις συνεχιζο΄µενες πολεµικε΄ς επιχειρη΄σεις στην Τσετσενι΄α και τη δυσανα΄λογη χρη΄ση στρατιωτικη΄ς δυ΄ναµης, µε αποτε΄λεσµα ολοε΄να µεγαλυ΄τερες απω΄- λειες µεταξυ΄ των αµα΄χων και την εκτο΄πιση 350. 000 ατο΄µων, απο΄ τους οποι΄ους 200. 000 βρη΄καν καταφυ΄γιο στην Ινγκουσετι΄α, ΣΤ. επισηµαι΄νοντας ο΄τι οι προ΄σφυγες αυτοι΄ υποχρεω΄νονται να ζουν σε ανυπο΄φορες συνθη΄κες, χωρι΄ς επαρκε΄ς κατα΄λυµα, τροφη΄ και ιατρικη΄ φροντι΄δα και σε µια διαρκω΄ς επιδεινου΄µενη υγειονοµικη΄ κατα΄σταση, Ζ. Η. (1) (2) (3) ανησυχω΄ντας για την τυ΄χη των αποµενο΄ντων προσφυ΄γων στην Τσετσενι΄α και για τις επανειληµµε΄νες προσπα΄- θειες των ρωσικω΄ν αρχω΄ν να τους σταµατη΄σουν στα συ΄νορα της Τσετσενι΄ας, χαιρετι΄ζοντας τις τερα΄στιες προσπα΄θειες που καταβα΄λλουν οι γειτονικε΄ς χω΄ρες της Τσετσενι΄ας για να εξα- σφαλι΄σουν κατα΄λυµα στους προ΄σφυγες, Κει΄µενα που εγκρι΄θηκαν κατα΄ την εν λο΄γω συνεδρι΄αση, σηµει΄ο 1. ΕΕ C 339 της 18. 12. 1995, σελ. 45. ΕΕ C 200 της 30. 6. 1997, σελ. 66


eurovoc_concepts:
Russia
agreement (EU)
civil war
government violence
human rights
humanitarian aid
military intervention
terrorism
war of independence

formats: pdf print

text: 7. 7. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 189/243 9. invita gli Stati membri a dare rigorosa attuazione alle norme contro l’infibulazione sulle donne; incarica la sua Presidente di trasmettere la presente risoluzione alla Commissione e al Consiglio 10. nonché ai governi degli Stati membri. Giovedì 18 novembre 1999 15. Situazione in Cecenia B5-0259, 0260, 0261, 0262 e 0263/1999 Risoluzione del Parlamento europeo sulla situazione in Cecenia Il Parlamento europeo, (cid:31) viste le sue precedenti risoluzioni sulla situazione in Cecenia, in particolare quella del 7 ottobre 1999 sulla guerra in Cecenia (1), (cid:31) visti il suo parere conforme del 30 novembre 1995 sulla conclusione di un accordo di partenariato e cooperazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Federazione Russa, dall’altra (2), il suo parere conforme d 11 giugno 1997 sulla conclusione del Protocollo all’accordo di partenariato e cooperazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri e la Federazione Russa (3) nonché la strategia comune dell’Unione europea nei confronti della Russia, approvata dal Consiglio nel giugno 1999, (cid:31) vista la missione conoscitiva effettuata dal Presidente in carica del Consiglio in Inguscezia, il 30 ottobre 1999, (cid:31) vista la dichiarazione del Consiglio Affari esteri del 15 novembre 1999 sulla situazione in Cecenia, (cid:31) vista la decisione di questo Parlamento di rinviare il voto sulla relazione su un accordo di coopera- zione scientifica e tecnologica con la Russia, A. B. impegnato a rafforzare il partenariato strategico con la Russia in termini di integrazione economica e cooperazione, nel mantenimento della stabilità e della sicurezza in Europa e oltre i suoi confini, vivamente preoccupato per l’escalation del conflitto in Cecenia, che ha fatto seguito alla crisi del Daghestan, in particolare per gli attacchi indiscriminati e ripetuti contro obiettivi civili, C. sottolineando l’integrità territoriale della Federazione Russa, D. E. ricordando l’obbligo che incombe alla Russia in virtù dell’accordo di partenariato con l’UE di rispettare i diritti dell’uomo e i valori democratici, scosso dalla situazione di crisi umanitaria creata dalle operazioni militari in corso in Cecenia e dal ricorso del tutto eccessivo alla forza militare, che ha causato un numero crescente di vittime tra i civili e lo spostamento di 350. 000 persone, di cui almeno 200. 000 hanno trovato rifugio in Inguscezia, F. sottolineando che questi rifugiati sono costretti a vivere in condizioni intollerabili, senza riparo, cibo e assistenza medica adeguati e in condizioni sanitarie sempre peggiori, G. preoccupato per la sorte dei rifugiati rimasti in Cecenia e per i ripetuti tentativi delle autorità russe di bloccarli al confine ceceno, H. esprimendo apprezzamento per gli sforzi enormi sostenuti dai paesi vicini per dare accoglienza ai rifugiati, (1) Testi approvati in tale data, punto 1. (2) GU C 339 del 18. 12. 1995, pag. 45. (3) GU C 200 del 30. 6. 1997, pag. 66. C 189/244 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 7. 7. 2000 Giovedì 18 novembre 1999 I. J. consapevole che la guerra in Cecenia non solo contribuisce ad un’ulteriore destabilizzazione della regione del Caucaso settentrionale, ma mette anche gravemente in pericolo la democrazia, lo stato di diritto e le riforme economiche nella Federazione russa; prendendo atto che la Duma di Stato russa ha approvato in prima lettura il nuovo bilancio, che prevede un aumento degli stanziamenti destinati all’esercito russo dell’importo di un miliardo di dol- lari, riservato specificamente al conflitto in Cecenia, chiede la cessazione immediata delle azioni militari russe in Cecenia e l’avvio di un dialogo costrut- 1. tivo con i legittimi rappresentanti ceceni, senza porre condizioni irrealistiche; ribadisce la ferma condanna dell’intervento militare russo in Cecenia; condanna tutti gli atti di terrorismo all’interno e al di fuori della Cecenia e invita le autorità russe a 2. non lasciare nulla di intentato per rintracciare e condannare i responsabili di tali atti; invita il governo della Federazione Russa ad accettare la mediazione dell’Unione europea o di altro 3. organismo internazionale ben accetto ad entrambe le parti in conflitto; invita le autorità russe a sospendere immediatamente ogni ulteriore azione contro la popolazione 4. civile in Cecenia; 5. invita gli Stati membri, l’OSCE, l’ONU e le istituzioni finanziarie internazionali a valutare l’applica- zione di ulteriori misure e la Commissione e il Consiglio a bloccare tutti i nuovi contratti nel quadro del programma TACIS con la Russia, tranne TACIS «democrazia», qualora la Russia non dovesse porre fine agli attacchi militari contro la popolazione civile e ricercare la via del negoziato; 6. invita il governo russo nonché tutti i donatori e gli istituti finanziari internazionali a garantire il più alto grado di trasparenza onde assicurare che in nessun caso i fondi saranno utilizzati dalle autorità russe per portare avanti il conflitto in Cecenia; 7. sollecita la Commissione, il Consiglio e gli Stati membri a mettere a disposizione della popolazione in difficoltà in Cecenia e dei rifugiati nelle Repubbliche vicine i necessari aiuti umanitari; invita in tale conte- sto le autorità russe ad accordare alle organizzazioni umanitarie internazionali pieno accesso al territorio; sottolinea la disponibilità dell’UE ad offrire una consistente assistenza umanitaria alla regione attra- 8. verso organizzazioni internazionali quali l’UNHCR, il CICR e altre ONG con un’esperienza della regione; 9. invita ECHO a prepararsi allo svolgimento di attività di aiuto umanitario nella regione non appena ciò sarà possibile e a collegarsi con tutti gli altri donatori internazionali e le ONG responsabili dell’esecu- zione; 10. invita il vertice dell’OSCE di Istanbul ad avviare una discussione approfondita sulla situazione in Cecenia e ad utilizzare tutti i mezzi a sua disposizione per contribuire ad una soluzione rapida e negoziata dalla crisi; 11. invita la Commissione e il Consiglio a proporre all’OSCE di compiere i passi necessari per organiz- zare una Conferenza sulla stabilità nel Caucaso che possa servire da fattore di stabilizzazione della regione e in quanto foro per la soluzione e la prevenzione dei conflitti; invita tutte le parti in causa a partecipare a tale conferenza; 12. incarica la sua Presidente di trasmettere la presente risoluzione al Consiglio, alla Commissione, all’O- SCE, al Segretario generale delle Nazioni Unite, alla Duma di Stato e al Consiglio Federale russi nonché alle autorità della Cecenia, del Daghestan e dell’Inguscezia


title: Απόφαση της Επιτροπής, της 18ης Νοεμβρίου 1999, για την έκδοση πιστοποιητικών εισαγωγής για τα προϊόντα του τομέα του βοείου κρέατος καταγωγής Μποτσουάνας, Κένυας, Μαδαγασκάρης, Σουαζιλάνδης, Ζιμπάμπουε και Ναμίμπιας [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(1999) 3905]

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
boned meat
import licence
quantitative restriction

text: L 303/26 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 26. 11. 1999 II (Πράξεις για την ισχύ των οποίων δεν απαιτείται δηµοσίευση) ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 18ης Νοεµβρίου 1999 για την έκδοση πιστοποιητικών εισαγωγής για τα προϊόντα του τοµέα του βοείου κρέατος καταγωγής Μποτσουάνας, Κένυας, Μαδαγασκάρης, Σουαζιλάνδης, Ζιµπάµπουε και Ναµίµπιας [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(1999) 3905] (1999/768/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1706/98 του Συµβουλίου, της 20ής Ιουλίου 1998, σχετικά µε το καθεστώς που εφαρµόζεται στα γεωργικά προϊόντα και στα εµπορεύµατα που προκύπτουν από τη µεταποίησή τους, καταγωγής των κρατών της Αφρικής, της Καραϊ- βικής και του Ειρηνικού (ΑΚΕ) και για την κατάργηση του κανονι- σµού (ΕΟΚ) αριθ. 715/90 (1), και ιδίως το άρθρο 30, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1918/98 της Επιτροπής, της 9ης Σεπτεµ- βρίου 1998, για τον καθορισµό των λεπτοµερειών εφαρµογής στον τοµέα του βοείου κρέατος του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1706/98 του Συµβουλίου σχετικά µε το καθεστώς που εφαρµόζεται στα γεωρ- γικά προϊόντα και σε ορισµένα εµπορεύµατα που προέρχονται από τη µεταποίηση γεωργικών προϊόντων προέλευσης κρατών Αφρικής, Καραϊβικής και Ειρηνικού και για την κατάργηση του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 589/96 (2), και ιδίως το άρθρο 4, Εκτιµώντας: (1) (2) ότι το άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1918/98 προ- βλέπει τη δυνατότητα εκδόσεως πιστοποιητικών εισαγωγής για προϊόντα του τοµέα του βοείου κρέατος· ότι, εντούτοις, οι εισαγωγές πρέπει να πραγµατοποιούνται εντός των ορίων των ποσοτήτων που προβλέπονται για καθεµιά από αυτές τις χώρες εξαγωγής· ότι οι αιτήσεις των πιστοποιητικών που υποβλήθηκαν από 1 έως 10 Νοεµβρίου 1999, εκφρασµένες σε αποστεωµένο κρέας σύµφωνα µε τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1918/98, δεν υπερβαίνουν για τα προϊόντα καταγωγής Μποτσουάνας, Κένυας, Μαδαγασκάρης, Σουαζιλάνδης, Ζιµπάµπουε και Ναµίµπιας τις ποσότητες που διατίθενται για τις χώρες αυτές· ότι είναι εφεξής δυνατόν να εκδοθούν πιστοποιητικά (3) (4) εισαγωγής για τις ζητούµενες ποσότητες από τις χώρες αυτές· ότι πρέπει να προβούµε στον καθορισµό των ποσοτήτων για τις οποίες µπορούν να εκδοθούν πιστοποιητικά από την 1η ∆εκεµβρίου 1999, στο πλαίσιο της συνολικής ποσότητας των 52 100 τόνων· ότι είναι χρήσιµο να υπενθυµιστεί ότι η απόφαση αυτή δεν θίγει την οδηγία 72/462/ΕΟΚ του Συµβουλίου, της 12ης ∆εκεµβρίου 1972, περί των υγειονοµικών προβληµάτων και των υγειονοµικών µέτρων κατά τις εισαγωγές ζώων του βοείου, χοιρείου, προβείου και αιγείου είδους, νωπών κρεάτων ή προϊόντων µε βάση το κρέας προέλευσης τρίτων χωρών (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 97/79/ΕΚ (4), ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 Τα ακόλουθα κράτη µέλη εκδίδουν στις 21 Νοεµβρίου 1999 πιστοποιητικά εισαγωγής τα οποία αφορούν προϊόντα που υπάγο- νται στον τοµέα του βοείου κρέατος εκφρασµένα σε αποστεωµένο κρέας, καταγωγής ορισµένων κρατών της Αφρικής, της Καραϊβικής και του Ειρηνικού Ωκεανού, για τις ακόλουθες ποσότητες και χώρες καταγωγής: Γερµανία — 155 τόνοι καταγωγής Μποτσουάνας, — 30 τόνοι καταγωγής Ναµίµπιας. Ηνωµένο Βασίλειο — 500 τόνοι καταγωγής Μποτσουάνας, — 1 050 τόνοι καταγωγής Ζιµπάµπουε, — 295 τόνοι καταγωγής Ναµίµπιας. (1) ΕΕ L 215 της 1. 8. 1998, σ. 12. (2) ΕΕ L 250 της 10. 9. 1998, σ. 16. (3) ΕΕ L 302 της 31. 12. 1972, σ. 28. (4) ΕΕ L 24 της 30. 1. 1998, σ. 31. 26. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 303/27 Άρθρο 2 Άρθρο 3 Οι αιτήσεις πιστοποιητικών µπορούν να υποβάλλονται σύµφωνα µε το άρθρο 3 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1918/98, κατά τη διάρκεια των δέκα πρώτων ηµερών του ∆εκεµβρίου 1999, για τις ακόλουθες ποσότητες βοείου αποστεωµένου κρέατος: Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη µέλη. — Μποτσουάνα: — Κένυα: — Μαδαγασκάρη: — Σουαζιλάνδη: — Ζιµπάµπουε: — Ναµίµπια: 7 836 τόνοι, 142 τόνοι, 7 579 τόνοι, 3 039 τόνοι, 1 275 τόνοι, 3 830 τόνοι. Βρυξέλλες, 18 Νοεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής


title: Regolamento (CE) n. 2445/1999 della Commissione, del 18 novembre 1999, che modifica per la seconda volta il regolamento (CE) n. 1489/97 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite

eurovoc_concepts:
data transmission
exchange of information
fishing area
fishing controls
fishing vessel
satellite

formats: html pdf print

text: 19. 11. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 298/5 REGOLAMENTO (CE) N. 2445/1999 DELLA COMMISSIONE del 18 novembre 1999 che modifica per la seconda volta il regolamento (CE) n. 1489/97 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell'ambito della politica comune della pesca (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2846/98 (2), in particolare l'arti- colo 3, paragrafo 10, considerando quanto segue: il regolamento (CE) n. 1489/97 della Commissione, del 29 luglio 1997, recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio per quanto concerne i sistemi di controllo dei pescherecci via satel- lite (SCP) (3), modificato da ultimo dal regolameno (CE) n. 831/1999 (4), riporta nell'allegato III i dati relativi all'autorità competente degli Stati membri che è respon- sabile del Centro di controllo della pesca (CCP). Questi dati sono indispensabili per la trasmissione simultanea delle informazioni pertinenti al CCP dello Stato membro costiero; occorre modificare il regolamento (CE) n. 1489/97 per sostituire alcuni di questi dati con quelli stabiliti recente- mente da alcuni Stati membri; (1) (2) (3) Articolo 1 Nell'allegato III del regolamento (CE) no 1489/97: — i dati relativi alla Spagna sono sostituiti dai seguenti: «Nombre: Dirección: Secretaría General de Pesca Marítima Paseo de la Castellana no 112 E-28046 Madrid (34) 913 47 17 50 Teléfono: Fax: (34) 913 47 15 44 Dirección X. 25: 21453150315802;» — il numero X. 25 «272 440 520 023»; dell'Irlanda è sostituito da — il numero di telefono del Portogallo è sostituito da («351- 21) 302 51 00 — 302 51 90»; — il numero di fax del Portogallo è sostituito da «(351-21) 302 51 01»; — il numero X. 25 del Regno unito è sostituito da «237 859 010 201». Articolo 2 le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per la pesca e l'acquacoltura, Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comu- nità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 18 novembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 261 del 20. 10. 1993, pag. 1. (2) GU L 358 del 31. 12. 1998, pag. 5. (3) GU L 202 del 30. 7. 1997, pag. 18. (4) GU L 105 del 22. 4. 1999, pag. 20


eurovoc_concepts:
United States
death penalty
human rights
miscarriage of justice

text: C 189/234 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 7. 7. 2000 Torsdag, den 18. november 1999 8. Menneskerettigheder: Moratorium for dødsstraf B5-0272, 0274, 0282, 0283, 0284, 0287, 0297 og 0306/1999 Europa-Parlamentets beslutning om et globalt moratorium for henrettelser med særlig henblik på Joaquín José Martinez, Mumia Abu Jamal og Larry Robinson Europa-Parlamentet, (cid:1) der henviser til sine tidligere beslutninger om dødsstraf, (cid:1) der henviser til Den Europæiske Unions moratorium på FN’s 54. generalforsamling A. der henviser til, at dødsstraf fortsat anvendes i mange lande, B. der endnu en gang understreger, at afskaffelsen af dødsstraffen er et afgørende skridt på vejen hen imod større menneskelig værdighed og en gradvis udvikling af og respekt for menneskerettighederne, C. der er dybt bekymret over den trussel om henrettelse, der hænger over tusinder af mennesker i hele verden, men som er opmuntret over, at der er stadig flere lande, der går ind for en afskaffelse af dødsstraffen, D. der gentager sin positive vurdering af det initiativ, som Rådet på EU’s vegne tog på FN’s 54. general- forsamling vedrørende moratoriet for dødsstraf, E. F. der er rystet over den dødsdom, som en domstol i Florida, USA, i 1997 afsagde over en EU-borger, Joaquín José Martínez (spansk statsborger), og der henviser til den afgørelse, som Floridas højesteret skal træffe om appelanmodningen indgivet af Joaquín José Martínez» forsvarere på grund af de talrige rettergangsfejl, som efter deres opfattelse er begået under retssagen,« der henviser til, at journalisten, Mumia Abu Jamal, blev dømt til døden i december 1982, at en prø- velse af sagen hidtil er blevet nægtet, og at henrettelsen, som var fastsat til den 2. december 1998, er blevet udskudt, G. der henviser til sagen med Larry Robinson, hvis henrettelse er blevet udskudt i USA, efter at der er opstået tvivl om hans mentale tilstand, H. der er foruroliget over de mange eksekverede henrettelser i USA af borgere, hvis uskyld er bevist, beklager dybt, at det under forhandlingerne på FN’s generalforsamling ikke lykkedes at få vedtaget en 1. tekst til en beslutning om et moratorium for dødsstraf; 2. udtrykker sin skuffelse over, at Rådets finske formandskab har set sig nødsaget til at anmode om at få udsat forhandlingerne om den beslutning, hvori man anmoder om et moratorium for henrettelser med henblik på at få dem fuldstændig afskaffet; 3. anmoder indtrængende alle medlemsstaterne og Rådets formandskab om at gøre alt for at få et mora- torium for dødsstraf sat under afstemning under den nuværende mødeperiode og understreger, at noget sådant i FN ville være et betydeligt fremskridt hen imod en afskaffelse af dødsstraffen; 4. opfordrer EU’s institutioner til at lægge pres på USA for ikke at fortsætte med henrettelserne; anmoder om en ny retssag mod Joaquín José Martínez med de fornødne rettergangsgarantier, og 5. definitiv omstødelse af hans henrettelse; 7. 7. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 189/235 Torsdag, den 18. november 1999 6. opfordrer Pennsylvanias forbundsdomstol til at forvandle dødsdommen over Mumia Abu Jamal til livsvarigt fængsel og pålægger Delegationen for Forbindelserne med De Forenede Stater til at rejse sagen på det næste møde med de amerikanske parlamentarikere; opfordrer medlemmerne af Texas’ benådnings- og prøveløsladelsesnævn og guvernør George Bush jr. 7. til at vise mildhed over for Larry Robinson og ændre hans dødsdom til livsvarigt fængsel; opfordrer USA’s højesteret til at opfylde sine forpligtelser i henhold til den internationale konvention 8. om borgerlige og politiske rettigheder og afskaffe dødsstraffen for forbrydelser begået af mindreårige; anmoder Rådet om som et led i forhandlingerne om aftaler med tredjelande at undersøge muligheden 9. for at inkorporere afskaffelse af dødsstraffen i menneskerettighedsklausulen; 10. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, formanden for FN’s Men- neskerettighedskommission, USA’s Kongres og regering, Pennsylvanias guvernør, Pennsylvanias forbunds- domstol, Texas’ benådnings- og prøveløsladelsesnævn, Texas’ guvernør og Floridas højesteret. 9. Menneskerettigheder: Respekt for det serbiske og andre mindretal i Kosovo B5-0270, 0275, 0281, 0298 og 0305/1999 Europa-Parlamentets beslutning om situationen for serberne og andre nationale mindretal Kosovo i Europa-Parlamentet, (cid:1) der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Kosovo og det tidligere Jugoslavien, (cid:1) der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds samling i Köln den 3. -4. juni 1999, (cid:1) der henviser til FN’s Sikkerhedsråds resolution nr. 1244 (fra 1999) om den fuldstændige tilbagetræk- ning af alle serbiske sikkerhedsstyrker, indstillingen af NATO’s luftbårne operationer samt opbygnin- gen af den internationale fredsbevarende styrke i Kosovo (KFOR) og oprettelsen af UNMIK (FN’s mis- sion i Kosovo), (cid:1) der henviser til den militærtekniske aftale indgået den 9. juni 1999 mellem KFOR og regeringerne i Forbundsrepublikken Jugoslavien og Republikken Serbien, (cid:1) der henviser til stabilitetspagten for Sydøsteuropa undertegnet af Rådet den 10. juni 1999, (cid:1) der henviser til formandskabets erklæring den 23. september 1999 på Den Europæiske Unions vegne om afvæbningen af Kosovos Befrielseshær, (cid:1) der henviser til formandskabets erklæring den 4. november 1999 på Den Europæiske Unions vegne om de vedvarende voldshandlinger i Kosovo, A. der er dybt foruroliget over de nylige voldshandlinger mod serberne og roma-sigøjnerne i Kosovo og navnlig over angrebet den 27. oktober 1999 i Pec på 155 serbere, der befandt sig i en konvoj under ledelse af UNHCR, B. der er dybt foruroliget over skudepisoden den 31. oktober 1999, hvor Momcilo Trajkovic, leder af den »kosovo-serbiske bevægelse« og medformand for det serbiske nationale råd, blev beskudt i sit hjem i Pristina, C. der er dybt foruroliget over drabet på den bulgarske FN-udsending Valentin Krumov den 12. oktober 1999 i Pristina,


title: European Parliament resolution on Pakistan's declaration of emergency

eurovoc_concepts:
Pakistan
economic situation
military regime
nuclear non-proliferation
peacekeeping
political situation

text: C 189/240 Official Journal of the European Communities EN 7. 7. 2000 Thursday 18 November 1999 Deplores the decision of the International Court to release Mr Barayagwiza on technical 1. grounds, which risks heavily undermining the credibility of the Tribunal; legal Calls on the International Court to review its decision, taking into account the gravity of the charges 2. brought against Mr Barayagwiza, and in particular to reverse its ruling that Mr Barayagwiza cannot be tried again in the Court on the charges for which he was originally indicted; Firmly believes that there can never be immunity from prosecution over genocide charges and calls 3. on the International Court to review its requirements for retrials to avoid such a situation arising again in the future; Calls on the Rwandan Government to review its decision and to cooperate fully with the Interna- 4. tional Criminal Court in Arusha; 5. Calls on the United Nations Secretary-General and the Chief Prosecutor of the International Criminal Court to take appropriate action as a matter of urgency to ensure that the International Criminal Court is able to perform the task set for it and establish without further delay the truth about the 1994 genocide; 6. Calls on the UN and the EU to evaluate the work done so far by the International Court, so that an assessment can be made to determine if additional resources are required, with time limitation, for the Court to conclude the investigations and the trials of the genocide suspects; Instructs its President to forward this resolution to the Commission, the Council, the International 7. Criminal Court for Rwanda, the UN and OAU Secretaries-General, and the Government of Rwanda. 13. Pakistan B5-0269, 0277, 0278, 0286 and 0296/1999 European Parliament resolution on Pakistan’s declaration of emergency The European Parliament, 5 having regard to its previous resolutions on Pakistan, conflicts between Pakistan and India and matters of general concern in South Asia, A. whereas the Pakistan military, led by army chief General Pervez Musharraf, overthrew and suspended constitutional structures on 12 October 1999, issued a Proclamation of Emergency and detained and deposed the Prime Minister in charge, Mr Nawaz Sharif, B. whereas recent elected governments in Pakistan have failed to take steps to tackle corruption, to stop grave human rights abuses and the practice of bonded labour, preventing economic development and social progress, and to provide security in the country, C. whereas the economic situation of the country has been deteriorating constantly and its financial situation has reached the point where restructuring of external debt has become inevitable, D. whereas the Pakistan army has been supporting the hardline fundamentalist Taliban regime in Afgha- nistan, E. whereas fundamentalist militants, supported also by the Taliban, are active in Pakistan and pose a serious threat to the stability of the country and to respect for human rights, in particular those of women and religious minorities, 7. 7. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 189/241 Thursday 18 November 1999 F. noting that General Musharraf announced that the Pakistani military would unilaterally de-militarise the border with India by withdrawing all forces moved to the borders in the recent past, but did not mention any de-escalation along the contested Line of Control in Kashmir, G. whereas EU support for economic reform in Pakistan depends on a positive attitude towards democ- racy and respect for constitutional rights; Recalls in this context the common values reflecting democratic principles shared by the EU, and 1. therefore strongly condemns the coup d’état by the Pakistani military and endorses the declaration of the EU summit of Tampere and the position taken by the Council; 2. Welcomes the European Union Fact-Finding mission to Pakistan led by the EU Presidency; 3. Urges the Pakistani military government to reinstall democracy and a legitimate parliamentary pro- cess by urgently re-establishing the rule of law, transferring power to a civilian caretaker government and announcing a detailed timetable for new elections; 4. Underlines the important role Pakistan plays in promoting regional stability, and calls on the military junta to stop all forms of support to the Taliban regime, in line with the sanctions imposed by the UN Security Council against Afghanistan, and to provide security and equal treatment for women and religious minorities; 5. Calls on the new authorities to upgrade dialogue with India and to resolve the tensions in the sub- continent by peaceful means; reiterates its call on Pakistan and India to adhere to the global non-prolifera- tion regime and to sign the Comprehensive Test Ban Treaty (CTBT); Urges the Pakistan authorities not to attempt to stage a show trial of former Prime Minister Sharif 6. and insists that any trial must be open and fair; Calls on the Council to further postpone signing the Cooperation Agreement and review the future 7. of EU-Pakistan assistance in the light of the re-establishment of constitutional order; 8. Stresses that the fight against corruption in the country should be a priority for Pakistan and that international financial cooperation with Pakistan should be made subject to actual progress in this sector; Calls on the Commission to actively support special aid programmes to improve the conditions of 9. children and women, to support access to micro-credit and to support local human rights NGOs and civil society groups; Instructs its President to forward this resolution to the Commission, the Council, the Pakistani 10. Authority currently in power, SAARC and the United Nations. 14. Rights of the Child B5-0256, 0257, 0258, 0264, 0265 and 0266/1999 European Parliament resolution on the 10th anniversary of the UN Convention on the Rights of the Child The European Parliament, A. noting that 20 November 1999 is the tenth anniversary of the UN Convention on the Rights of the Child, and that all the EU Member States have ratified the Convention,


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2451/1999 της Επιτροπής, της 18ης Νοεμβρίου 1999, για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώμης στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

text: L 298/12 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 19. 11. 1999 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2451/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 18ης Νοεµβρίου 1999 για καθορισµό της µέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώµης στο πλαίσιο του διαγωνισµού που προβλέπεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί δηµιουργίας κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 (2), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1501/95 της Επιτροπής, της 29ης Ιου- νίου 1995, περί θεσπίσεως ορισµένων λεπτοµερών κανόνων εφαρ- µογής του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, όσον αφορά τη χορήγηση επιστροφών κατά την εξαγωγή, καθώς και τα µέτρα τα οποία πρέπει να λαµβάνονται σε περίπτωση διατα- ραχής της αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (3), όπως τροποποι- ήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2513/98 (4), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 της Επιτροπής, της 2ας Σεπτεµβρίου 1999, περί ειδικού µέτρου παρέµβασης για τα σιτηρά στη Φινλανδία και τη Σουηδία (5), όπως τροποποιήθηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2096/1999 (6), και ιδίως το άρθρο 8, Εκτιµώντας: (1) (2) ότι, µε τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999, προκηρύ- χθηκε διαγωνισµός για τον καθορισµό της επιστροφής κατά την εξαγωγή βρώµης που παράγεται στη Φινλανδία και στη Σουηδία και προορίζεται για εξαγωγή από τη Φινλανδία και τη Σουηδία προς όλες τις τρίτες χώρες· ότι το άρθρο 8 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1897/1999, προβλέπει ότι, µε βάση τις ανακοινωθείσες προσφορές, η Επιτροπή δύναται, σύµφωνα µε τη διαδικασία που προβλέπε- ται στο άρθρο 23 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92, να αποφασίσει να καθορίσει µια µέγιστη επιστροφή κατά την εξαγωγή, λαµβάνοντας υπόψη τα κριτήρια που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1501/95· ότι στην περίπτωση αυτή, ο διαγωνισµός κατακυρώνεται σ’ εκείνον ή σ’ εκείνους εκ των προσφερόντων των οποίων η προσφορά είναι µικρότερη ή ίση από τη µέγιστη επιστροφή· (3) (4) ότι η εφαρµογή των ανωτέρω κριτηρίων στην παρούσα κατάσταση της αγοράς του εν λόγω σιτηρού οδηγεί στον καθορισµό της µέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή στο ποσό που αναφέρεται στο άρθρο 1· ότι τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Για τις προσφορές που ανακοινώνονται στο πλαίσιο του διαγωνι- σµού που προβλέπεται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1897/1999 από την 12η έως τις 18 Νοεµβρίου 1999, η µέγιστη επιστροφή κατά την εξαγωγή βρώµης καθορίζεται σε 59,96 EUR/t. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 19 Νοεµβρίου 1999. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 18 Νοεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 147 της 30. 6. 1995, σ. 7. (4) ΕΕ L 313 της 21. 11. 1998, σ. 16. (5) ΕΕ L 233 της 3. 9. 1999, σ. 10. (6) ΕΕ L 257 της 2. 10. 1999, σ. 4


title: Alueiden komitean lausunto aiheista "Ehdotus: neuvoston direktiivi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
charges for use of infrastructure
rail transport
trade licence
transport company
transport infrastructure
transport safety

text: C 57/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheista: – – – – ”Ehdotus: neuvoston direktiivi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta”, ”Ehdotus: neuvoston direktiivi rautatieyritysten toimiluvista annetun direktiivin 95/18/EY muuttamisesta”, ”Ehdotus: neuvoston direktiivi rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntä- misestä ja rautatieinfrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta” ja ”Ehdotus: neuvoston direktiivi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta” ALUEIDEN KOMITEA, joka (2000/C 57/06) ottaa huomioon luettelon 1. toukokuuta 1999 vireillä olleista komission ehdotuksista, joihin Amsterda- min sopimuksen voimaantulo vaikuttaa muuttaen niiden oikeusperustaa ja/tai menettelyitä (SEK(1999) 581 lopull. ), ottaa huomioon ehdotukset neuvoston direktiiveiksi aiheista ”Ehdotus: neuvoston direktiivi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta”, ”Ehdotus: neuvoston direktiivi rautatieyritysten toimiluvista annetun direktiivin 95/18/EY muuttamisesta”, ”Ehdotus: neuvoston direktiivi rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautatieinfrastruktuurin käyttö- maksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta” KOM(1998) 480 lopull. – 98/0265 COD – 98/0266 SYN – 98/0267 SYN, ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston direktiiviksi aiheesta ”Ehdotus: neuvoston direktiivi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta” KOM(95) 337 lopull. – 95/0205 COD ex SYN, ottaa huomioon neuvoston päätöksen, jonka se ilmoitti 3. toukokuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan ja 71 artiklan mukaisesti, ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 tekemän päätöksen antaa aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu valiokunta 3:n ”Euroopan laajuiset verkot – Liikenne – Tietoyhteiskunta” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 3:n heinäkuun 15. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 58/99 rev. 2, jonka esittelijä on Nı´kos Tabakı´dis (EL, PSE), ottaa huomioon täysistunnon syyskuun 16. päivänä 1999 tekemän päätöksen lähettää lausunto uudelleen valiokunta 3:n käsiteltäväksi, ottaa huomioon valiokunta 3:n syyskuun 24. päivänä 1999 tekemän päätöksen valtuuttaa esittelijä sisällyttämään lausuntoluonnokseen useat Marc Bellet’n muutosehdotukset, hyväksyi 17. ja 18. marraskuuta 1999 pitämässään 31. täysistunnossa (marraskuun 18. päivän kokouk- sessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto Jokaisella liikennemuodolla on oma roolinsa tyydytet- 1. 1. täessä yhteisön kuljetustarpeita. Joissakin tapauksissa kuljetus- muodot täydentävät toisiaan, toisinaan ne taas kilpailevat keskenään. Yhteiskunnalle koituva hyöty on suurin silloin kun yhteisvaikutusten hyödyt ovat suurimmat; tosin sanoen silloin kun kuljetusmuodot täydentävät toisiaan parhaalla mahdolli- sella tavalla ja voidaan puhua todellisesta kuljetusjärjestelmästä. Jotta kuljetusjärjestelmä voisi toimia tehokkaasti, sen kaikkia osia, ts. kaikkia kuljetusmuotoja on hyödynnettävä ja kehi- tettävä ottaen huomioon niiden erityispiirteet ja erityisesti niiden suhteelliset edut. Tämä tavoite vastaa yksimielistä pyrkimystä parantaa maantie- ja rautatieliikenteen välistä tasapainoa ekologisista ja sosiaalisista syistä. 1. 2. Eri kuljetusmuodoista keskusteltaessa on lähtökohdak- si otettava joukko yhteisiä periaatteita, jotka pätevät kaikkiin 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/41 kuljetusmuotoihin ja kaikkiin jäsenvaltioihin. Periaatteita, joi- den pohjalta hinnoittelukriteerit muotoillaan, ovat mm. syr- jimättömyys ja avoimuus. 1. 3. EU:n tavoitteena on tasapainoinen liikennejärjestelmä, joka muotoutuu yhteiskunnan todellisten tarpeiden ja piirtei- den – esimerkiksi maantieteellisten, taloudellisten ja poliittisten olosuhteiden – mukaan. Tässä mielessä rautateillä on hyvin suuri merkitys, mutta niiden roolia voidaan edelleen vahvistaa. Rautateiden jatkuva kehittäminen on tärkeää sekä yhteiskun- nalle (on kyse monista työpaikoista), ja kauppa) että ympäristölle, sillä rautateillä voidaan hyvinkin kehittää sellaista liikennepolitiikkaa, jossa otetaan ympäristö paremmin huomioon. taloudelle (vienti 1. 4. Yleisesti voidaan todeta Euroopan kansalaisten olevan entistä paremmin tietoisia tarpeesta puolustaa ja edistää ym- päristöpolitiikkaa tämän kuitenkaan estämättä taloudellista yhdentymistä tai talouskehitystä. Rautateiden tulee olla yksi kestävän kehityksen ensisijaisista välineistä. Tämän toiminta- mallin mukaisesti matkustajien ja tavaroiden kuljetuksia on pyrittävä kaikin keinoin siirtämään maanteiltä rautateille. Yksi rautatiekuljetusten tärkeimmistä eduista on niiden 1. 5. turvallisuus muihin kuljetusmuotoihin verrattuna. Tätä näkökohtaa tulee pitää eurooppalaisen liikennepolitiikan pe- rusvaatimuksena. kokonaismäärästä 1. 6. Rautatieliikenteen on siksi saatava takaisin markkina- osuudet, jotka se on viime vuosina menettänyt. Rautatiekulje- tusten osuuden pienentyminen oli erityisen selvää vuosina 1990–1995, jolloin rautatieliikenteen osuus tavarankuljetus- ten laski 18,8 prosentista 14,4 prosenttiin (tonnikilometreinä) ja hen- kilöliikenteen osuus putosi 6,8 prosentista 6 prosenttiin (mat- kustajakilometreinä). Tietyissä jäsenvaltioissa on kuitenkin tapahtunut päinvastaista kehitystä, joten tulee arvioida, mistä nämä jäsenvaltioiden kehityserot johtuvat. 15 jäsenmaan EU:ssa vahvistanut kyseisen kuljetusmuodon kilpailukykyä. Rautatie- alan on seurattava tätä esimerkkiä, luovuttava asteittain ase- mastaan suojattuina markkinoina ja sopeuduttava entistä paremmin nykypäivän tarpeisiin. Rautatiealan suorituskyvyn välttämätön parantaminen tulee toteuttaa kuitenkin siten, että nykyään saavutettu korkea turvallisuustaso säilytetään ja ettei heikennetä henkilöstön työolosuhteita. Rautatiealan uusissa oikeuspuitteissa turvallisuudella tulee olla etusija ja sen tulee olla velvoitteena. Jokainen jäsenvaltio voi kuitenkin valita vapaasti keinot tavoitteen saavuttamiseksi. Sääntelyä on puret- tava vähitellen, kuten meri- ja lentoliikenteessä on tehty. Samanaikaisesti on toteutettava liitännäistoimenpiteitä, mutta muutoksen asteittaisuus ei kuitenkaan saa johtaa tarpeettomiin ja vahingollisiin viivästymisiin. Toimenpiteiden vaikutuksia rautatieliikenteen ja yhteiskunnan kannalta yleensä on arvioita- va sääntelyn purkamisen kaikissa vaiheissa. Jotta nämä komis- sion kolme direktiiviehdotusta voidaan hyväksyä, AK:n mie- lestä on välttämätöntä tehdä samanaikaisesti kaikissa jäsenval- tioissa ja kaikilla alueilla tutkimuksia uusista direktiiveistä odotettavissa olevien vaikutusten ja jo voimassa olevien direk- tiivien vaikutusten arvioimiseksi. Markkinoiden avaaminen aiheuttaa alueille ennalta arvaamattomia uhkia varsinkin jos Euroopan liikennesuunnittelussa keskitytään pohjois-etelä- akselille, jolloin vaarana on syrjäisten ja eristyneiden alueiden marginalisoituminen, ja kun otetaan huomioon ulkoiset ja ympäristöön kohdistuvat paineet tilanteessa, jossa Euroopan unionin on tarkoitus laajentua niin, että KIE-maat liittyvät siihen asteittain. 2. Yleistä rautatiealan uudelleenjärjestelyistä: Euroopan unioni on jo antanut kolme direktiiviä 2. 1. yhteisön direktiivi 91/440/ETY koskee yhteisön rautateiden kehittämistä, direktii- vi 95/18/EY rautatieyritysten toimilupia ja direktiivi 95/19/EY rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntä- mistä ja infrastruktuurimaksujen perimistä. Näitä direktiivejä edelsivät vihreä ja valkoinen kirja yhteisön rautateistä. 1. 7. Rautatiekuljetukset on saatava houkuttelevammiksi eri- tyisesti pitkillä matkoilla. Rautateiden kilpailukykyä on vahvis- tettava joukolla toimenpiteitä, jotka koskevat rautatiekuljetus- ten kaikkia osa-alueita: infrastruktuurin laatua ja määrää, hinnoittelua, luotettavuutta, rautatieliikenteen jatkuvuuden ta- keita, tiettyjen tullimuodollisuuksien poistamista EU:n ulko- puolisten maiden rajoilla jne. 1. 8. Tärkeä tekijä pyrittäessä parantamaan rautateiden ase- maa on niiden kilpailukyky suhteessa pääkilpailijaan, maantie- kuljetuksiin. Maantiekuljetusalan (samoin kuin ilmaliikenteen) sääntelyn vähentäminen on joustavoittanut markkinoita ja Kaikkien näiden lainsäädäntötoimenpiteiden tavoittee- 2. 2. na on ollut avata markkinat uusille rautatieyrityksille, jotka voisivat käyttää olemassaolevia infrastruktuureja. Ensimmäi- nen askel tähän suuntaan oli direktiivissä 91/440/EY säädetty infrastruktuurin hallinnon ja liikenteenharjoittamisen erotta- minen kirjanpidon osalta. Tällä tavoin rautateiden käyttöön liittyviä kustannuksia voidaan valvoa entistä paremmin ja luoda näin edellytykset oikeudenmukaisten ja objektiivisten infrastruktuurimaksujen määrittämiselle. Tämä merkitsee mm. sitä, että käyttäjien on maksettava todelliset kuljetuskustannuk- set, niin että rautatiet voivat toimia koko yhteiskunnan kannal- ta aiempaa terveemmillä ehdoilla. Käytännössä valtiot ovat C 57/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 joka vastaa infrastruktuurista, päätyneet erilaisiin ratkaisuihin tämän kirjanpidollisen eron toteuttamiseksi. Tietyt valtiot ovat luoneet erilliset yksiköt: ja toisen, joka vastaa yhden, liikennöinnistä (Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi, Tanska, Suomi, Portugali ja Alankomaat). Toiset ovat turvautu- neet ns. ”sulautetun” yrityksen malliin. Tässä järjestelmässä sama oikeushenkilö huolehtii infrastruktuurista ja liikennöin- nistä. Kirjanpidollinen ero tehdään joko antamalla osa-alueet eri yksiköiden hoidettavaksi (kuten Itävallassa, Saksassa, Ita- liassa, Espanjassa ja Belgiassa) tai esittämällä yksinkertaisesti erilliset tilit (kuten Luxemburgissa, Kreikassa ja Irlannissa). Kun ero tehdään saman yrityksen sisällä, ei ole varsinaisesti erillisiä taseita, vaan tappioiden ja voittojen osalta eriytetty kirjanpito. Komissio ehdottaakin täsmennystä, että kirjanpidon eriyttämi- sen tulee merkitä myös erillisiä taseita. Komission ehdottaa lisäksi, että matkustajaliikenteestä (jolle jäsenvaltiot voivat asettaa julkisten palveluiden velvoitteita) ja rahtiliikenteestä (joka on kaupallisesti suuntautuneempaa) tehdään erilliset tilit. 2. 3. Tästedes rautatieyritysten on määrä alkaa toimia entistä kaupallisemmin. Vapaan pääsyn varmistaminen infrastruktuu- reihin on toinen tärkeä askel samaan suuntaan. Perussäännöt vapaalle pääsylle luotiin jo direktiivissä 95/18/EY, jossa määri- tetään edellytykset rautatieyritysten markkinoillepääsylle. Di- rektiivillä 95/19/EY vahvistettiin lopulta hinnoittelun periaat- teet, joita on sovellettava samalla tavoin kaikkiin rautatiealan yrityksiin. Niitä on sovellettava myös jaettaessa rautatiekapasi- teetin käyttöoikeuksia; rautatiekapasiteettia on usein niukasti, ja toisinaan se on jo täysin käytössä. Alueiden komitea kehottaa neuvostoa ja Euroopan parlamenttia arvioimaan kyseisten direktiivien toteuttamisen vaikutuksia Euroopan alu- eiden kestävään kehitykseen erityisesti kun ajatellaan perusra- kenteiden käyttäjille koituvia maksuja, alueiden julkisten palve- lujen huonontumista, euroopanlaajuisten rahtipalvelujen odo- tettavaa nousua johtavaan markkina-asemaan suhteessa mui- tietyillä hin käyttäjiin, köyhillä alueilla ja taloudellisen toiminnan keskittymistä rik- kaimmille alueille. rautatieliikenteen uhanalaisuutta 2. 4. Komission ajatuksena on, että rautateiden tilanteen parantamiseksi ja niiden rahti- ja henkilöliikenteen markkina- osuuden kasvattamiseksi tavoitteena tulee käytännössä olla kaikkien rautatieyritysten välinen tiivis yhteistyö, erityisesti kansainvälisessä rahti- ja henkilöliikenteessä ja kotimaisessa rahtiliikenteessä. Komission uudet direktiiviehdotukset (direk- tiivien 91/440/ETY ja 95/18/EY muuttamiseksi ja direktiivin 95/19/EY korvaamiseksi) ovat askel tähän suuntaan. 3. Ehdotukset 3. 1. Yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttaminen 3. 1. 1. Ehdotettujen muutosten taustalla oleva perusajatus on rautateiden infrastruktuurin hallinnoinnista vastaavan yri- tyksen ja liikennepalveluja harjoittavan yrityksen täydellinen ja pakollinen erottaminen toisistaan. Näin liikennepalvelujen harjoittamisesta tulee julkispalvelutyyppisiä liikennepalveluja lukuun ottamatta puhtaasti kaupallista toimintaa, ja se toimii markkinoiden säännöillä. Valtioilla on kuitenkin edelleen oltava keskeinen rooli sääntöjen määrittämisessä ja valvot- taessa, että sääntöjä noudatetaan. Näin ne vastaavat jatkossakin infrastruktuurin hallinnosta ja voivat siten kontrolloida infra- struktuurin kehitystä, tarvittavia investointeja, pitkän aikavälin suunnittelua, turvallisuusmääräysten noudattamista ja rautatie- liikenteen markkinoiden kitkatonta toimintaa. 3. 1. 2. Samanaikaisesti ehdotetaan henkilö- ja rahtiliiken- teen erottamista ainakin kirjanpidon osalta. Tällainen jako on tärkeä, sillä näin näihin kahteen liikennetyyppiin voidaan soveltaa eri kriteereitä. Rahtiliikenne toimii näin ollen entistä enemmän kaupalliselta pohjalta, kun taas henkilöliikenteestä voi tietyillä alueilla tulla vahvasti kilpailuhakuista ja toisilla se voi taas toteuttaa julkisen palvelun tehtäviä. Tällaisen erottelun ansiosta eri liikennetyyppien taloudelliset aspektit pystytään erittelemään entistä paremmin. kehitys kotimarkkinoiden Jäsenvaltioiden rautatieinfrastruktuurin kehitys ja 3. 1. 3. vastaavien kuitenkaan määräydy vain taloudellisten kustannus-hyötylaskelmien mu- kaisesti, vaan niihin vaikuttavat myös yleisemmät tekijät kuten valtakunnalliset taloudellinen yhteenkuuluvuus ja aluekehitys. Tämä on otettava huomioon toimenpiteitä suunniteltaessa. ja yhteiskunnalliset intressit, eivät 3. 1. 4. Tietyissä EU-maissa, joilla on erityislaatuinen maan- tieteellinen tai geopoliittinen asema, on sovellettava toisenlaista strategiaa kotimaisten rautatieliikennemarkkinoiden kehittä- Jokaista yhteisön aluetta on arvioitava paikallisen miseen. tilanteen erityispiirteiden pohjalta. Tämä ei kuitenkaan saa haitata tai vaarantaa yhteisön laatimia, rautateitä koskevia uudistussuunnitelmia. 3. 2. Ehdotus neuvoston direktiiviksi rautatieyritysten toimiluvista annetun direktiivin 95/18/EY muuttamisesta Direktiiviehdotuksen 3. 2. 1. direktiivin 91/440/ETY 10 artiklassa tarkoitettuja palveluja tarjoavien rautatieyritysten on haettava toimilupa siltä jäsenvaltiolta, joka on yrityksen kotipaikka. Tällainen lupa on voimassa koko mukaan 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/43 yhteisön alueella. Toimilupien myöntämiseen liittyy tiettyjä ehtoja, jotka koskevat esimerkiksi ammatillista pätevyyttä, taloudellista vakavaraisuutta ja hyvää mainetta. 3. 2. 2. Yksi direktiiviehdotuksen perusajatuksista on rauta- tieyritysten avoin ja oikeudenmukainen kohtelu mutta myös se, että valvotaan kaikkien ehtojen ja turvallisuusmääräysten täyttämistä avoimilla markkinoilla, niin että rautatiejärjestelmä voi ja hyödyttää käyttäjiä ja siten koko yhteiskuntaa. toimia sujuvasti 3. 2. 3. Nyt käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa on uutta se, että toimilupavaatimus koskisi myös yrityksiä, jotka tarjoavat rautatiepalveluja kaupungissa, taajamassa tai tietyllä alueella. Jäsenvaltiot tai sellaiset alueet, jotka ovat vastuussa rautatie- asioista ja joilla on oma rautatieverkko, voivat päättää siitä, vaativatko ne toimilupaa yrityksiltä, jotka harjoittavat tällaista toimintaa niiden alueella. Jäsenvaltiot ja alueet voisivat hyvin hyödyntää tällaista mahdollisuutta markkinoilla, joilla säänte- lyä puretaan jatkuvasti. 3. 3. Ehdotus rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä ja rautatieinfrastruktuurin käyttömaksujen peri- mistä koskevan direktiivin 95/19/EY muuttamiseksi Kun kuljetuspalvelujen ostaja valitsee kuljetusmuo- 3. 3. 1. toa, valinta pohjautuu useisiin eri tekijöihin. Erityisen tärkeä on kuljetuspalvelun laatu ja luotettavuus, mutta ratkaiseva tekijä on kuitenkin hinta. Rautatiekuljetuksiin liittyvät käyttö- maksut vaikuttavat kuljetettavan tavaran loppuhintaan mer- kittävästi (kustannusten siirto). Tähän mekanismiin puuttumal- la voidaan antaa sysäys kuljetusten siirtämiseksi maanteiltä rautateille. 3. 3. 2. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on luoda puitteet rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntä- miselle ja infrastruktuurin käyttömaksujen perimiselle. Infra- struktuurin käyttömaksut muodostavat huomattavan osan käyttäjältä perittävästä hinnasta. Direktiiviehdotuksen mukaan osa kustannuksista johtuu infrastruktuurin niukkuudesta. Tästä voi aiheutua ongelmia direktiivin soveltamisvaiheessa, jos infrastruktuurin hallinnoijalla ei ole riittävästi toimintavaraa päätöksentekovaiheessa tai suunniteltaessa toimenpiteitä, joita mahdollisesti tarvitaan järjestelmän toimivuuden parantami- seksi. jäsenvaltio- vaikka sen onkin otettava huomioon EU-, ja aluetason viranomaisten sekä yritysten tavoitteet ja määräyk- set. Infrastruktuurin hallinnoijalla täytyy vastaavasti olla mah- dollisuus määrittää hinnoittelupolitiikkansa liiketaloudellisin perustein, ei jäykkien, ennalta määrättyjen kriteerien pohjalta. Tärkeää on avoimuus ja kaikkien niiden yritysten tasa-arvoinen kohtelu, joilla on oikeus toimia rautatiemarkkinoilla. Tämä ei infrastruktuurin hallinnoijalla kuitenkaan tarkoita sitä, ettei voisi olla tiettyä toimintavapautta hallinnoimansa infrastruk- tuuriverkon erityisolosuhteista riippuen. 3. 3. 4. Rautatieinfrastruktuurin käyttömaksut on määri- teltävä samoin menetelmin, joita käytetään muidenkin kilpai- lun ehdoilla toimivien liikennemuotojen, kuten maantieliiken- teen, maksuja määriteltäessä. Rautatieliikenteen ulkoisia kus- tannuksia ei saa sisällyttää hintoihin, ellei samaa periaatetta sovelleta myös maantieliikenteeseen. Tällaisen lähestymistavan metodologiset ja poliittiset ongelmat ovat hyvin tiedossa. Tätäkin paremmin tiedetään, että rautatieliikenteen ulkoiset kustannukset ovat paljon pienemmät kuin maantieliikenteen. Rautatieliikenteessä voitaisiin kuitenkin harkita hinnoittelujär- jestelmää, jossa otettaisiin huomioon ympäristövaikutukset: esimerkiksi ympäristönormit täyttäville junatyypeille voitaisiin säätää pienemmät maksut kuin ympäristöä enemmän kuormit- taville junille (samaan tapaan kuin tieliikennemaksuihin sovel- lettava Eurovignette-järjestelmä, josta neuvosto [liikenne] päätti 1. joulukuuta 1998). Lisäkustannuksiin perustuvan hinnoitte- lun ei tulisi johtaa maaseutualueiden rautatieyhteyksien lak- kauttamiseen. Lopuksi on tarpeen selventää kattavasti uuden käsit- 3. 3. 5. teen ”vaatimukset täyttävä hakija” merkitys ja rooli. Rautatie- markkinoiden avautuminen tähän uuteen kategoriaan kuulu- ville yrityksille ei saa vaarantaa järjestelmän toimivuutta. Direktiiviehdotuksen mukaan rautatieinfrastruktuurin kapasi- teetin käyttöoikeuden voisi saada sellainen ”henkilö tai oikeus- henkilö, joka haluaa hankkia infrastruktuurikapasiteettia rauta- tieliikenteen harjoittamista varten joko kaupallisista tai julkisen palvelun tarjoamiseen liittyvistä syistä” ja joka täyttää kapasi- teetin varaamiselle asetetut vaatimukset. Vaatimukset täyttävä asiakas voi siis olla rautatieyritys, mutta mikä tahansa muukin kuljetusten järjestäjä: paikallisyhteisö, matkailualan yritysneu- vosto, kuljetusliike jne. AK on erittäin huolestunut oikeuden johtaa ulottamisesta tavallisiin kuljetusliikkeisiin. Tämä voi tieliikennemarkkinoiden kaltaiseen tilanteeseen vakavine kil- pailuvääristymineen. 4. Ehdotukset liitännäistoimiksi 3. 3. 3. Rautatieliikenteen harjoittajien on (eturistiriitojen vuoksi) saatava kapasiteetin käyttöoikeus riippumattomalta jolla ei ole minkäänlaisia yhteyksiä alan palveluja elimeltä, tarjoaviin yrityksiin tai toimijoihin. Ylemmän tahon on avoi- muussyistä valvottava kyseisen elimen politiikkaa ja toimintaa Jotta rautatiealan uudelleenjärjestelyt koituisivat koko 4. 1. yhteiskunnan hyväksi, säännöksiin on liitettävä asianmukaisia täydentäviä toimenpiteitä kuten C 57/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 29. 2. 2000 – – rautatietyöntekijöitä tukevat sosiaalipoliittiset toimenpiteet sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla rautatiealaa tukevat tekniset ja institutionaaliset toimenpi- teet, esimerkiksi teknisen yhteensopivuuden ja mahdolli- suuksien mukaan verkostojen yhteentoimivuuden varmis- taminen ja rahtikäytävien (freight freeways) edistäminen – päätökset siitä, millä ehdoin ja missä olosuhteissa nyt ehdotetuista säännöksistä voi saada poikkeuksia (valtion- tuet jne. ); tärkein huomioitava tekijä on velvoite varmistaa julkisen palvelun tehtävät – valtion roolin selkeä määrittely, jotta varmistetaan rauta- tiejärjestelmän sujuva toimivuus sekä tarpeellisen kilpailun kannalta että julkisen palvelun kannalta, jonka tarjoajia rautatiet ovat. ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440ETY muuttami- sesta” (1) 5. Johdanto 90-luvun alusta alkaen Euroopan unionissa on todettu 5. 1. tarve ryhtyä erityistoimiin yhteisön rautateiden elvyttämiseksi. Taustalla on huoli kaikkien kuljetusmuotojen tasapainoisesta kehityksestä, kun samalla on täytynyt jarruttaa yhteisön rauta- teiden markkinaosuuksien jatkuvaa supistumista. 5. 2. Niin rakenteellisista, taloudellisista kuin historiallisista syistä eri kuljetusmuodot ovat kuitenkin kehittyneet eri tavalla Euroopan unionin jäsenmaissa. Tätä tekijää pidetäänkin usein kuljetusmuotojen välillä vallitsevien merkittävien kilpailuvää- ristymien syynä. Yhteisen liikennepolitiikan tärkeimpiin päämääriin lukeutuu sellaisen liikennejärjestelmän tasapainoi- nen kehittäminen, joka vastaa todellisia tarpeita samoin kuin eurooppalaisen yhteiskunnan luontaisia ominaispiirteitä, toisin sanoen maantieteellisiä, taloudellisia ja poliittisia olosuhteita. 5. 3. Euroopan kansojen keskuudessa on toisaalta todetta- vissa kasvavaa huolta ympäristönsuojelun väistämättömästä tarpeesta, samalla kun turvataan Euroopan yhdentymiseen tähtäävä kehitys. Merkityksetön näkökohta ei myöskään ole huoli liikennemuotojen turvalli- suudesta. Kaikki mainitut huolenaiheet voidaan ottaa huo- mioon kehittämällä rautateitä, samalla kun turvataan entistä parempi tasapaino eri liikennemuotojen välillä. taloudellinen kestävä Samanaikaisesti on – välttämättömiä pitkän aikavälin taloudel- lisia etuja ajatellen – kehitettävä kaikkia, myös vähämerkityksi- siä rautatieosuuksia vahvistavaa politiikkaa (toisin kuin mo- liikennöityjen rautatie- nissa maissa noudatettavaa, heikosti (1) KOM(95) 337 lopull. – 95/0205 COD ex SYN. osuuksien sulkemiseen tähtäävää politiikkaa). Maantiekuljetuk- sia voidaan nimittäin vähentää vain takaamalla mahdolli- simman monille Euroopan teollisuuskeskuksille rautatieyhtey- det, mistä on sekä taloudellisia että ympäristönsuojelullisia etuja. Yhteisön rautateiden kehittämisestä annettu direktiivi 5. 4. 91/440 oli ensimmäinen askel yhteisön rautateiden elvyttämi- seksi. 6. Direktiivi 91/440 Direktiivi 91/440 tähtää pääasiallisesti perusrakentei- 6. 1. den luomiseen yhteisön rautateillä, jotta alalla voitaisiin toimia avoimemmin ja se vastaisi paremmin markkinoiden vaatimuk- sia. Infrastruktuurin hallinnon ja liikennepalvelujen kirjanpi- dollinen erottaminen on nähtävä tässä valossa. 6. 2. Tässä samassa avoimuuden hengessä perinteisesti suo- jatuilla rautatiemarkkinoilla kyseisen direktiivin 10 artiklassa edellytetään tiettyä markkinoille pääsyn sääntelyn purkua kauttakulkuoikeuksissa. Liberalisointi ei ole rajatonta, ja se koskeekin yksinomaan rautatieyhtiöiden kansainvälisiä kon- serneja kansainvälisessä liikenteessä sekä yhdistelmäkuljetuksia harjoittavia yhtiöitä. 7. Ehdotus direktiivin 91/440 muuttamiseksi laati komissio Neljä vuotta kyseisen direktiivin hyväksymisen jälkeen 7. 1. Euroopan direktiivin olemassa 10 artiklaa koskevan muutosehdotuksen, jonka tarkoituksena oli rautateiden infrastruktuurin käyttöoikeuksien myöntämi- nen kaikille tavarakuljetuksista, yhdistelmäkuljetuksista ja kan- sainvälisestä henkilöliikenteestä huolehtiville yrityksille. olevan 7. 2. Tämä rautatiemarkkinoiden sääntelyn purkamisen seu- raava vaihe ei ole toistaiseksi saavuttanut poliittista yksimieli- syyttä jäsenmaissa. 7. 3. On täysin selvää, ettei rautatiemarkkinoiden sääntelyä voi purkaa kuin vaiheittain. On myös selvää, että jäsenmaiden omat rautatiemarkkinat poikkeavat suuresti toisistaan säänte- lyn vähentämisen osalta, koska yhteistä liikennepolitiikkaa ei vielä ollut muutama vuosi sitten. 7. 4. Direktiivin 91/440 10 artiklan muutosehdotus johtaa kiistämättä vielä pitemmälle menevään liberalisointiin, politiik- kaan joka on täysin asianmukaista rautateiden elvyttämisen kannalta. Täytyy kuitenkin vielä selvittää, kuinka tällaiset poliittiset toimenpiteet vaikuttavat tiettyihin jäsenvaltioihin, jotka ovat erilaisessa asemassa muihin nähden. Ei voida esimerkiksi unohtaa rautateiden yhteiskunnallista roolia mo- nissa maissa työpaikkojen ja julkisten palvelujen alalla. 29. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 57/45 Niinpä on laadittava strategioita, talousetujen ohella rautateiden yhteiskunnallinen tehtävä. joiden avulla turvataan 8. Päätelmät 7. 5. Tässä yhteydessä tuleekin esiin kysymys siitä, mikä on paras mahdollinen hetki ryhtyä tällaisiin poliittisiin toimiin. Asiasta voidaan käydä poliittinen keskustelu, jotta siitä päästäi- siin sopimukseen. Ennen kuin ryhdytään peruuttamattomiin poliittisiin toimiin, kannattaisi tarkastella kaikkia mahdollisia skenaarioita ennen kaikkea todellisen ja hyväksyttävän aikatau- lun pohjalta. Lisäksi kaikkien poliittisten toimien tavoitteena on kaikkien Euroopan unionin alueiden mahdollisimman tehokas yhdentyminen, mikä puolestaan turvaisi koko EU:n sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden. 8. 1. Jotta poliittisille kompromisseille saataisiin tukeva pohja, on sangen hyödyllistä hakea yhteistä nimittäjää jäsen- maista. Vaikka olemmekin varmasti oikealla tiellä, rautateiden ollessa kyseessä on kuitenkin välttämätöntä etsiä oikea toteut- tamisaikataulu sulkematta pois sellaisia liitännäistoimia kuin perinteisten rautateiden tekninen yhteensoveltuvuus, jäsenmai- den ja yhteisön politiikka alan työpaikkojen turvaamiseksi, rahtiliikenteen valtaväylien edistäminen, ehtojen asettaminen poikkeuksien myöntämiselle – esimerkkinä valtiontuki erityi- sesti pakollisten julkisten palvelujen turvaamiseksi –, jne. Bryssel 18. marraskuuta 1999. Alueiden komitean Puheenjohtaja Manfred DAMMEYER


title: Regionsudvalgets udtalelse om «Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004)»

eurovoc_concepts:
EU aid
drug addiction

text: 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 57/87 Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004)« (2000/C 57/14) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til Kommissionens meddelelse om »Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug« (KOM(1999) 239 endelig udg. ), under henvisning til præsidiets beslutning af 15. september om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 5, at fremlægge en udtalelse om Kommissionens meddelelse og at overdrage til Underudvalg 5 »Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme« at forbere- de udtalelsen, under henvisning til den 6. september 1999 (ordfører: John Battye, UK/PSE) — forslag til udtalelse (CdR 292/99 rev. 1) vedtaget af Underudvalg 5 på plenarforsamlingen den 17. -18. november 1999 (mødet den 18. november) vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning myndigheder, som repræsenterer lokalsamfundene, spiller en væsentlig rolle i selve gennemførelsen af enhver strategi. 1. 1. Regionsudvalget bifalder Kommissionens forslag om en ny europæisk handlingsplan. Regionsudvalget anerkender, at afhængighed og salg af narkotika fortsat udgør en trussel for borgerne i Europa og er enig i, at denne trussel skal bekæmpes på alle niveauer fra det helt lokale til fællesskabsni- veau. 1. 4. Regionsudvalget bifalder, at der med Amsterdam-trak- taten introduceres en målsætning om at garantere borgerne en høj grad af sikkerhed i et område med »frihed, sikkerhed og retfærdighed« og er enig i, at der i den forbindelse er mulighed for at fremme strategier til bekæmpelse af narkotikamisbrug. 1. 2. Regionsudvalget lægger især vægt på, at de lokale og regionale myndigheder involveres i enhver strategi, som har til formål at håndtere problemet i lokalsamfundene. Regionsud- valget opfordrer Kommissionen til at anerkende, at der mangler en effektiv mekanisme til at sikre, at lokale myndigheder i Europa udveksler erfaring og praksis. Det mener, at problemet med stofmisbrug kan håndteres bedre ved en kombineret indsats for at begrænse både efterspørgslen og udbuddet af ulovlig narkotika og tilslutter sig indfaldsvinklen i Kommissio- nens forslag. Regionsudvalget bifalder, at man nu vil prioritere det at begrænse efterspørgslen af narkotika højere end tidligere. 1. 3. Regionsudvalget er enig i, at der er behov for et samarbejde på fællesskabsniveau, men som nævnt i udtalelsen om den foregående handlingsplan, opfordrer det EU til at hjælpe medlemsstaterne med at danne partnerskaber indenfor og imellem de enkelte medlemsstater. Lokale og regionale 2. Tendenser i det ulovlige narkotikaforbrug Regionsudvalget er enig i analysen af 2. 1. tendenser i narkotikaforbruget, men er særlig bekymret over udviklingen af en ny generation af heroinmisbrugere. Stigningen i amfeta- minforbruget vækker også bekymring, navnlig »designet« af visse afledte stoffer. 2. 2. Den Europæiske Unions hidtidige foranstaltninger ved- rørende reduktion af efterspørgslen efter og forbruget af ulovlig narkotika har hidtil ikke i tilstrækkelig grad taget de lokale tjenesteydelser og sociale foranstaltninger i regionerne i betragtning. Udvalget mener derfor, at både Unionen og medlemslandene for fremtiden skal stille flere midler til rådighed til målrettede foranstaltninger under hensyntagen til regionale krav og særegenheder, navnlig i erkendelse af, at de sociale levevilkår i de forskellige regioner har afgørende indflydelse på narkotikaafhængighedens opståen, fremtrædel- sesform og -art. C 57/88 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 3. Foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt salg at udvikle en række sikre målinger af programmets indvirkning og stille disse til rådighed for de lokale og regionale initiativer. 3. 1. På trods af en ihærdig indsats har de ressourcer, der har været afsat til bekæmpelse af narkotikasalget, ikke forhindret narkotikaen i at sprede sig til salg på gaden og i lokalsamfund. Narkotika fås nu ikke længere kun i storbyer og deres forstæder, men også i de helt små byer og landområder. 3. 2. De enkelte medlemsstater må selv og i partnerskaber tackle problemet og må på trods af de eksisterende vanskelighe- der, som skyldes den internationale organiserede kriminalitets styrke, kombinere indsatsen for at begrænse udbuddet med særlige foranstaltninger til begrænsning af efterspørgslen, men Regionsudvalget er klar over, at der er mange forhindringer. Regionsudvalget mener, at EU og medlemsstaterne, sideløben- de med at de bekæmper narkotikaproblemerne gennem indivi- duelle foranstaltninger, skal afsætte ekstra ressourcer til sociale foranstaltninger og de organer, der skal bekæmpe narkotika- misbruget på lokalt niveau. 3. 3. Regionsudvalget er overbevist om, at der kan ydes en større indsats imod hvidvask af penge, og at der kan træffes finansielle og juridiske foranstaltninger til identificering af narkotikarelaterede aktiviteter samt gives beføjelser til at indefryse og beslaglægge indtægter fra handel med ulovlig narkotika. 4. EU’s indfaldsvinkel: en overordnet, tværfaglig og in- tegreret strategi til bekæmpelse af ulovlig narkotika 4. 1. Regionsudvalget anerkender og støtter EU’s behov for at konsolidere de resultater, der er opnået gennem EU’s deltagelse i et internationalt samarbejde om bekæmpelse af narkotika, og de instrumenter, EU har afsat til formålet. 4. 2. Regionsudvalget bifalder udviklingen af konsensus mellem udviklings- og industrilande og anerkendelsen af, at narkotikaproblematikken anskues ud fra et bredere sæt værdinormer, hvor der tages hensyn til de sociale og økono- miske dimensioner af den bæredygtige udvikling i både producent- og forbrugerlande. 5. 2. Regionsudvalget opfordrer Narkotikaovervågnings- centret (EMCDDA) til at videreudvikle sin rolle, ikke kun som udbreder af god praksis, men også som rådgiver i forbindelse med evaluering og bistand til godkendelse af evalueringsinstru- menter. REITOX-netværket bør udnyttes fuldt ud, og det skal sikres, at den erfaring, der er opnået på lokalt og regionalt niveau, tages i betragtning. De kontakter, der findes mellem repræsentanter for lokale og regionale myndigheder i EU skal fortsat styrkes, således at de kan lære af hinanden. Regionsudvalget konstaterer, at Narkotikaovervågningscentret endnu ikke dækker alkohol og tobak. Kommissionen opfordres til at ændre dette forhold. 6. Nye udfordringer 6. 1. Regionsudvalget er opmærksom på, at nye udfordrin- ger er dukket op og bifalder muligheden for, at førtiltrædelses- lande kan blive medlem af visse organer. Udvikling af et Netværk af lokale og regionale myndigheder til bekæmpelse af narkotika i Europa ville være en hjælp for disse lande, ligesom man også kunne udnytte den erfaring embedsmænd fra lokale regeringer har høstet ved hjælp af Phare-narkotikabekæmpel- sesprogrammet. 6. 2. Regionsudvalget mener, at man bør være mere op- mærksom på stigende tegn på forbindelser mellem stofkrimi- nalitet og narkotikamisbrug. 7. Amsterdam-traktaten 7. 1. Regionsudvalget bifalder det nye retsgrundlag i kraft af Amsterdam-traktaten. Navnlig roser det de forslag, der fremsættes i forbindelse med frihed, sikkerhed og social retfærdighed. De lokale og regionale myndigheder har et stort ansvar for sikkerheden i deres samfund og forventes at spille en betydelig rolle i forbindelse med realiseringen af disse målsætninger. 5. Evaluering 5. 1. Regionsudvalget forstår vanskeligheden ved at udvikle mekanismer til at måle effektiviteten af politikker. Man kan lære meget ved at se på medlemsstater, der har udviklet nationale strategier med resultatindikatorer. Det er afgørende 7. 2. Regionsudvalget bifalder også det videre skridt inden for offentlig sundhed og håndhævelse af loven. Det er væsent- ligt at se på den betydning et højt offentligt sundhedsniveau kan have for begrænsningen af skader. Samarbejdet mellem politi, toldmyndigheder og andre myndigheder inden for retsvæsenet er ligeledes vigtigt for samfundet. 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 57/89 8. De vigtigste målsætninger i forbindelse med en fælles indsats for skole og samfund. Skolerne bør også opfordres til at udvikle politikker, der forholder sig til narkotikaproblemer. 8. 1. Regionsudvalget er enig i, at narkotikabekæmpelse fortsat skal prioriteres højt, og at begrænsningen af udbud og efterspørgsel skal fortsætte som gensidigt forstærkende elementer. Navnlig gør det opmærksom på, at hvis gennemfø- relsen af planen skal lykkes, må der afsættes flere ressourcer til lokale og regionale myndigheder. Redegørelsen over de vigtigs- te nye strategier og udfordringer bør også omfatte dem, der gælder de lokale og regionale myndigheder. Der skal være et stærkt partnerskab mellem den offentlige sundhed og den offentlige orden. 9. 5. Regionsudvalget bifalder, at Kommissionen for fremti- den vil holde nøjere øje med dopingproblemer inden for sport, men mener, at problemet vedrører en lille gruppe sportsudøvere og ikke store dele af befolkningen. Der bør derfor træffes foranstaltninger inden for den nuværende lovgiv- ning og af de nationale og internationale sportsforbund (omfattende kontrol og om nødvendigt disciplinære foranstalt- ninger), da Regionsudvalget ikke er af den opfattelse, at problemet er så udbredt som angivet. 9. Specifikke målsætninger 9. 1. Information: Regionsudvalget anerkender, at Narkoti- kaovervågningscentret (EMCDDA) og de nationale REITOX- centre vil spille en central rolle i forbindelse med indsamling, analyse og sammenligning af data på narkotikaområdet. Det er vigtigt for dem begge at skabe dialog med lokale og regionale myndigheder. Foranstaltninger 9. 2. til begrænsning af efterspørgslen: målsætningerne i forslaget er fornuftige, men Regionsudvalget savner en reference til den rolle, de lokale og regionale myndigheder skal spille. At fastsætte målsætninger for be- grænsning af ulovligt narkotikaforbrug blandt unge uden at klarlægge, hvordan dette bedst opnås, vil næppe være effektivt. I mange medlemsstater hører udvikling af foranstaltninger til begrænsning af efterspørgslen under de lokale og regionale myndigheder. Regionsudvalget gør opmærksom på, at social udelukkelse er af stor betydning, og at faren for misbrug er forskellig alt efter alders- og befolkningsgruppe. Regionsudval- get understreger, at udbredelsen af de forskellige former for narkotika er et socialt problem, som berører alle egne og for kampagner til forskellige sociale lag. Den direkte vej begrænsning af efterspørgslen går gennem skoler, som oftest administreres af lokale og regionale myndigheder, i et samar- bejde mellem forældre og andre sociale aktører. 9. 3. Regionsudvalget er tilfreds med, at kampagner om narkotika vil blive sammenholdt med kampagner om alkohol og tobak. 9. 4. Regionsudvalget accepterer de fremsatte målsætninger for uddannelse, navnlig ser det gerne, at problemet bliver rejst 10. Konklusioner 10. 1. Regionsudvalget mener ikke, at man i forbindelse med den foregående handlingsplan udnyttede de lokale og regionale myndigheders fulde potentiale. De vigtigste årsager hertil var: (i) manglende forståelse for de ydelser de lokale myndigheder kunne præstere i forbindelse med bekæmpelsen af ulovligt narkotikaforbrug; (ii) mangel på omfattende netværk, der forbinder de lokale myndigheder og letter udvekslingen af erfaringer og mulig- heder; (iii) Kommissionens manglende anerkendelse af, at narkotika ikke kun er et storbyfænomen, men også et problem i landområderne; (iv) Kommissionens formodninger om, at en begrænsning af efterspørgslen opnås gennem sundhedsprogrammer, når en betydelig del af begrænsningen rent faktisk stammer fra de programmer, de lokale myndigheder retter mod skoler, kriminalitet og uorden. 10. 2. Da Kommissionen nu har forpligtet sig til at give narkotikabekæmpelse en høj prioritet, ser Regionsudvalget gerne, at det diskuteres, hvordan de lokale og regionale myndigheders ressourcer kan mobiliseres med henblik på at opfylde målsætningerne i denne handlingsplan. Det foreslås: (i) at Kommissionen indkalder til et møde for at drøfte, hvordan lokale og regionale myndigheder kan oprette et netværk, der forbinder alle niveauer af lokale og regionale myndigheder i forbindelse med forebyggende foranstalt- ninger samt spørgsmål om ulovlige narkotiske stoffer (se punkt 6. 1); C 57/90 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 (ii) at Kommissionen og Regionsudvalget identificerer, hvilke ydelser de lokale og regionale myndigheder kan tilbyde til fremme af målsætningerne i EU’s handlingsplan 2000-2004. Ligeledes bør de udvikle et handlingsprogram, der sikrer, at disse ydelser stemmer overens med målsætningerne. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at bevare Udvalget til bekæmpelse af narkotikamisbrug som støtte for Direktoratet for offentlig sundhed og forbrugerbeskyttelse. Bruxelles, den 18. november 1999. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget Regionsudvalgets udtalelse om »Kriminalitet og sikkerhed i byerne« (2000/C 57/15) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til præsidiets beslutning af 11. juni 1997 om at afgive udtalelse om kriminalitet og sikkerhed i byerne i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 4, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 4 »Fysisk Planlægning, Bypolitik, Energi, Miljø«, under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 294/99 rev. 1), som blev enstemmigt vedtaget af Underudvalg 4 den 7. oktober 1999 med Catharina Tarras-Wahlberg (S, PSE) som ordfører — på den 31. plenarforsamling den 17. -18. november 1999 (mødet den 18. november) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. I Europa er interessen for spørgsmål vedrørende krimi- nalitet og borgernes sikkerhed og tryghed stor. Der er to arbejdsgrupper, som er nedsat af flere byer i fællesskab. Under Europarådet har en gruppe arbejdet nogle år med temaet »Forbrydelse og utryghed i byer«, og denne gruppe har barslet med flere rapporter. Og Eurocities har for nylig nedsat en arbejdsgruppe vedrørende »Sikkerhed i byer«, men dens arbejde er endnu ikke mundet ud i en rapport. 1. 3. Amsterdam-traktatens artikel 29 (tidligere artikel K. 1) siger følgende: ». Unionen [har] som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem udformning af fælles handling mellem medlemsstaterne inden for politisamarbejde og retligt samar- bejde i kriminalsager og gennem forebyggelse og bekæmpelse af racisme og fremmedhad. Dette mål skal nås både ved at forebygge og bekæmpe organiseret og anden kriminalitet, især terrorisme, menneskehandel og overgreb mod børn, ulovlig narkotikahandel og ulovlig våbenhandel, korruption og svig«. 1. 2. I Amsterdam-traktatens artikel 2 (tidligere artikel B) anføres, at Unionen har som mål »at styrke beskyttelsen af medlemsstaternes statsborgeres rettigheder og interesser gennem indførelsen af et unionsborgerskab«. En stor del af de foranstaltninger, der i dag træffes i 1. 4. EU-regi, er rettet mod organiseret og grænseoverskridende kriminalitet