title: Forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006)

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU action
EU programme
anti-discriminatory measure
cooperation policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 25. 11. 1999 KOM (1999) 567 endelig 1999/0251 (CNS) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling 2001-2006 (Forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE EF'S STRATEGI FOR BEKÆMPELSE AF FORSKELSBEHANDLING 1. 2. 3. 4. Artikel 13 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ændret ved Amsterdam-traktaten, åbner vejen for passende EF-foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling af flere grunde - køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Den gør det muligt at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd ved at bekæmpe nye årsager til forskelsbehandling. Den ændrede traktat sætter et nyt og vigtigt skub i EF- indsatsen retsforskrifter der (kønsspørgsmål), og hvor der er skabt et frugtbart samarbejde med det interesseorganisationerne (bl. a. kønsspørgsmål, handicaps og antiracisme). fortsatte bestræbelser på at forøge EF's områder, allerede findes hvor på EF er nødsaget til at gøre brug af alle de instrumenter, det har til rådighed, i en samordnet og integreret strategi for at bekæmpe forskelsbehandling. Lovgivning er et centralt element i en sådan strategi, men ikke det eneste. EF har i årtier arbejdet for at fremme ligebehandling af og ligestilling mellem kvinder og mænd og har måttet sande, at fremskridt med hensyn til bekæmpelsen af forskelsbehandling også kræver ændringer i praksis og holdninger og mobilisering af alle relevante aktører. EF's aktioner for at fremme ligestillingen mellem kønnene og initiativer vedrørende handicaps og racisme har også vist, at en praktisk indsats for at give politiske beslutningstagere og praktikere mulighed for at sammenligne og modstille deres og andres erfaringer kan udvikle deres evne til effektivt at bekæmpe forskelsbehandling og skabe grobund for politiske initiativer. fremme det tværnationale samarbejde som et EF kan og bør derfor supplement til sin lovgivning. Som led i rækken af forslag om bekæmpelse af forskelsbehandling og de to direktivudkast om forskelsbehandling ved ansættelse og forskelsbehandling med baggrund i etnisk og racemæssig oprindelse foreslår Kommissionen derfor et målrettet handlingsprogram for at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at udvikle deres politikker og praksis vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling. Den vil gøre det ved i medlemsstaterne og tilskynde til at mobilisere de relevante aktører udveksling af informationer og god praksis. Det er Kommissionens hensigt at fortsætte specifikke aktioner inden for ligestillingen mellem kvinder og mænd, samtidig med at der integreres en kønsdimension i andre aktiviteter, og følgelig vil dette program ikke specielt omhandle forskelsbehandling af kønsmæssige grunde, men i stedet komme nærmere ind på de andre grunde, der nævnes i artikel 13. Programmet vil tage højde for ikke blot særtræk, men også lighedspunkter i erfaringerne med forskelsbehandling af forskellige grunde og de metoder, der er udviklet til at bekæmpe den, således at aktørerne kan gøre en samlet indsats, god praksis kan få en langt stærkere multiplikatoreffekt, og det bliver lettere at etablere et integreret og samordnet samarbejde på tværs af sektorer og årsager til forskelsbehandling. De grunde, der er nævnt i forslaget til handlingsprogram, 2 5. 6. ikke blive opført i prioriteret rækkefølge; handlingsprogrammet vil vil snarere omhandle forskelsbehandling over hele linjen end indeholde særskilte forslag til aktioner vedrørende de forskellige grunde og eventuelt inkorporere en kønsdimension. for at iværksætte bekæmpelsen af Ansvaret forskelsbehandling ligger hovedsageligt hos medlemsstaterne. Det er ikke hensigten med det foreslåede EF-program, at der skal gives støtte til aktioner, der allerede finder sted på lokalt, regionalt og nationalt plan, men målsætningen er snarere at tilføje en EU-værdi til denne aktion. Med dette for øje vil programmet knytte støtten til lovforanstaltninger om bekæmpelse af forskelsbehandling sammen med bredere aktiviteter, der fremmer både en antidiskriminerende praksis, som er baseret på en positiv holdning til mangeartethed, og holdningsændringer på længere sigt. Der sættes fokus på det tværnationale samarbejde som et middel til at forbedre forståelse og praksis. Som resultat heraf vil lokale, regionale og nationale projekter, der fokuserer mere på politik end på tværnational udbredelse af god praksis, ikke blive indstillet til finansiering under aktiviteter. Medlemsstaterne skal spille en vigtig rolle gennem det udvalg, der er nedsat i overensstemmelse med artikel 6. forbindelse med programmet normale deres i EF er allerede aktiv inden for kampen mod forskelsbehandling. Man har bl. a. taget spørgsmålet om forskelsbehandling på arbejdsmarkedet op i forbindelse med den europæiske beskæftigelsesstrategi og Den Europæiske Socialfond og dens initiativer (INTEGRA og i fremtiden EQUAL). Der er ligeledes en lang og fortsat tradition for, at det tilstræbes, at man fremmer ligestillingen mellem kønnene, både ved hjælp af særlige foranstaltninger og ved at integrere ligestilling i andre politikker. Forslaget til handlingsprogram tager højde for og bygger på disse bestræbelser, alt imens udgangspunktet er, at forskelsbehandling strækker sig videre end til arbejdsmarkedet, og der opfordres til, at der benyttes en integreret og samordnet fremgangsmåde. Handlingsprogrammet er formuleret således, at det hænger sammen med og supplerer andre EU-politikker, -instrumenter og -aktioner, der kan bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling. HANDLINGSPROGRAMMETS STRATEGI 7. 8. Erfaringerne fra tidligere og igangværende initiativer og programmer vedrørende ligestilling mellem kønnene, handicaps og racisme har vist, at et EF-programs værditilvækst på sådanne områder er et resultat af dets evne til at støtte lovgivningen og formuleringen af politikker inden for europæiske rammer gennem forøgelse af viden, styrkelse af aktørernes kapacitet og informationskampagner. Såvel evalueringen af tidligere initiativer som analysen i forbindelse med forberedelserne til programmet kunne tyde på, at der skal fokuseres på centrale indgreb, hvis man vil have størst mulig virkning ud af det begrænsede budget. Man skal samarbejde med særligt udpegede aktører, som kan sikre en krydsning af ekspertisen og øve indflydelse på udviklingen i politik og praksis i medlemsstaterne. Strategien går derfor ud på at fremme et 3 tværnationalt samarbejde med og mellem disse aktører om en række vigtige temaer, der forekommer at være relevante på EU-plan. Temaerne kunne omfatte forhindringer for medindflydelse i beslutningstagningen, adgang til varer og tjenesteydelser, metoder for integrering og tilsyn, mobilisering af den offentlige forvaltning osv. For at sikre at de dækkede temaer til stadighed har størst mulig interesse for medlemsstaterne, vil programudvalget spille en større rolle ved med jævne mellemrum at tage dem op. 9. for aktører eksempel udpegede organisationer, i de nationale, omfatter regionale og lokale politiske De særligt beslutningstagere forvaltninger, uafhængige organer med ansvar for bekæmpelse af forskelsbehandling, ikke- forskningsinstitutter, statslige medierne, serviceydelser, leverandører domstolene samt politi- og anklagemyndigheder. De organisationer, der er aktive på europæisk plan i kampen mod forskelsbehandling og/eller optræder som talsmænd for mennesker, der udsættes for forskelsbehandling, vil også være vigtige partnere i handlingsprogrammet som helhed. arbejdsmarkedets parter, opinionsdannere, sociale af MÅLSÆTNINGER 10. Der er opstillet tre hovedmålsætninger: for det første at bistå med at analysere og evaluere omfanget og karakteren af forskelsbehandling i EF og effektiviteten af de forskellige foranstaltninger til at bekæmpe den, for det andet at hjælpe til at styrke kapaciteten hos de aktører i medlemsstaterne og på europæisk plan, der er aktive i kampen mod forskelsbehandling, og for det tredje at fremme og udbrede de værdier og den praksis, der ligger til grund for bekæmpelsen af forskelsbehandling, til praktikere og opinionsdannere. FORANSTALTNINGER 11. For at opfylde disse målsætninger er programmets aktiviteter opdelt i tre i sideløbende strenge, der erfaringerne med at bekæmpe forskelsbehandling af forskellige årsager: tager hensyn til de forskellige niveauer a) 1. streng: bedre forståelse af problemstillinger omkring forskelsbehandling gennem øget viden og bedre målemetoder og gennem evaluering af effektiviteten ved politik, lovgivning og praksis. Det omfatter udarbejdelse af basisstatistikker, for at kunne vurdere effektiviteten af politiske tiltag til bekæmpelse af forskelsbehandling, analyse og evaluering af disse tiltag og effektiv formidling af erfaringerne fra processen. referencepunkter og indikatorer at bekæmpe b) 2. streng: udvikling af kapaciteten hos udvalgte aktører med hensyn til fremme forskelsbehandling, effektivt samfundsdialogen som et nødvendigt grundlag for den politiske proces på europæisk plan. Det vil på den ene side omfatte støtte til tværnational udveksling af information og god praksis mellem udvalgte aktører på grundlag af de eksisterende erfaringer i medlemsstaterne. EF støtter kun de elementer, som er direkte relateret til tværnational udveksling. De projekter, bl. a. ved at 4 der kan give anledning til udveksling af informationer, skal finansieres med nationale midler. På den anden side skal denne streng derfor også omfatte støtte til større netværk på europæisk plan, så de kan bidrage effektivt til den politiske proces i kampen mod forskelsbehandling. fremme af bevidstgørelsen for c) 3. streng: især at understrege EU- dimensionen i kampen mod forskelsbehandling og udbrede kendskabet til programmets resultater. Det vil omfatte kommunikation, publikationer, kampagner, konferencer og arrangementer til støtte for gennemførelsen af EF-lovgivning og EF-politik vedrørende forskelsbehandling. For at indvirke på den offentlige mening i al almindelighed vil man med programmet navnlig forsøge at gøre opinionsdannerne bevidste om fremme af ændringer i samfundet. KOMPLEMENTARITET 12. For at undgå overlapninger og få størst muligt udbytte af de opnåede resultater er det nødvendigt, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem alle EU-aktioner. - Programmet vil ikke i sig selv tage kønsdiskrimination op, men det er vigtigt, at der drages nytte af de allerede indhøstede erfaringer fra EF- aktioner og nationale aktioner på dette område, og at der endvidere inkorporeres en kønsdimension i behandlingen af andre grunde til forskelsbehandling. Der skal derfor knyttes en tæt forbindelse til fremtidige aktioner vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd. af til tiltag politiske strategier bekæmpelse - Man skal desuden være særligt opmærksom på, at man sikrer den bedst mulige synergi med EF-initiativet EQUAL, der bliver et centralt redskab i af og udviklingen forskelsbehandling i relation til beskæftigelse. På beskæftigelsesområdet vil det foreliggende program derfor fokusere på områder, hvor der ikke kan opnås støtte fra EQUAL. Det vil navnlig dreje sig om analyser og evalueringer af data og praksis i medlemsstaterne, udnyttelse af erfaringerne af fra EQUAL på støtte de oplysningsaktiviteter. Det på foranstaltninger beskæftigelsesområdet, som kan få støtte fra EQUAL, men der vil dog blive satset særligt på at udnytte erfaringerne fra EQUAL optimalt. Samtidig må god praksis, man får kendskab til foreliggende program, af de samme grunde gøres tilgængelige for aktører, der får støtte fra EQUAL og andre programmer. ikke mellem aktører end beskæftigelse og fremme foreliggende program vil i forbindelse med det andre områder vedrørende praksis god - Der vil blive benyttet en lignende fremgangsmåde i forbindelse med andre relevante EU- og EF-programmer. Resultaterne af aktiviteterne under de nye SOCRATES-, LEONARDO- og YOUTH-programmer, som bl. a. vedrører fremme på uddannelsesinstitutioner og blandt unge i bredere forstand, indarbejdes for eksempel i programmet. Der vil desuden ske en samordning med relevante initiativer på området inden for Retlige og Indre Anliggender med hensyn til ikke-diskriminatoriske holdninger skoler, af i 5 13. samarbejdet om retshåndhævelse. Det dels migrationspolitikken, dels forudsætter først og fremmest, at aktiviteterne i de enkelte programmer gøres tilgængelige for andre, således at der kan etableres de nødvendige kontakter og forbindelser. - Det bliver også vigtigt, at der til det foreliggende program kan gøres brug af forskning og analyse, som er i forbindelse med andre EF- frembragt aktiviteter, bl. a. via Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad og det femte rammeprogram for forskning, demonstration og teknologisk udvikling, og omvendt. i at sikre udformning programmets komplementariteten At opnå en sådan komplementaritet forudsætter, at der er indført mekanismer på EF-plan og i medlemsstaterne til samordning af de forskellige aktiviteter. For og gennemførelse vil de tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for et bestemt politisk område, blive inddraget i relevante aspekter af programmet. Ligeledes vil de medlemsstaternes repræsentanter i programudvalget, De Højtstående Grupper for henholdsvis Bekæmpelse af Forskelsbehandling, Handicaps og Social Udstødelse, Det Rådgivende Udvalg for Ligestilling mellem Kvinder og Mænd og i for Beskæftigelsen og Arbejdsmarkedet samt andre organer, der beskæftiger sig med beslægtede politiske tiltag, få alle relevante oplysninger om aktiviteterne under andre programmer, for at man dels kan undgå overlapninger, dels kan sikre, at programmerne udnytter de forskellige resultater, der er opnået. Spørgsmålet om komplementaritet vil blive behandlet specifikt i alle relevante evalueringsrapporter. relevant omfang også Udvalget 14. Medlemsstaterne er iværksættelsen af i vidt omfang ansvarlige for foranstaltningerne under strukturfondene. De skal også sikre, at der på deres eget niveau sker en tæt samordning mellem de embedsmænd, der er ansvarlige for ESF og EQUAL, og dem, som er ansvarlige for områder, der dækkes af beslægtede programmer. SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 15. aftalen om Det forbindelse med I Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og som led i førtiltrædelsesstrategien er det EF's politik i videst muligt omfang at lade EFTA-landene og ansøgerlandene deltage i EF- programmer. For det foreliggende programs vedkommende er det særligt vigtigt, fordi det har til formål at støtte indførelsen af lovgivning mod forskelsbehandling efter vedtagelsen af de to ledsagende direktiver. Disse direktiver vil i medfør af en afgørelse, der træffes af EØS-Rådet, komme til at gælde for EØS-medlemsstater uden for EU. Direktiverne kommer endvidere til at indgå i den gældende EF-ret, som de nye ansøgerlande skal leve op til, før de kan optages i EU. Kommissionen vil i overensstemmelse med, hvad den bebudede i sin meddelelse om bekæmpelse af racisme, 6 fremmedhad og antisemitisme i ansøgerlandene1, foreslå, at disse lande får mulighed for at deltage i programmet. 1 KOM(1999) 256 endelig udg. af 26. maj 1999. 7 Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling 2001-2006 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 13, under henvisning til forslag fra Kommissionen2, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet3, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg4, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget5, og ud fra følgende betragtninger: 1) 2) 3) Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har til fælles; i henhold til artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union skal Unionen respektere de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder som grundlæggende generelle principper for fællesskabsretten; frihedsrettigheder, og Europa-Parlamentet har indtrængende og gentagne gange opfordret forstærke sin politik vedrørende Den Europæiske Union til at til relation til alle årsager ligebehandling og lige muligheder forskelsbehandling; i erfaringerne fra indsatsen på fællesskabsplan, især med hensyn til bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn, har vist, at bekæmpelse af forskelsbehandling i praksis kræver en kombination af foranstaltninger og især af lovgivning og konkrete tiltag, der er udformet, så de gensidigt underbygger hinanden; der kan drages lignende konklusioner af erfaringer vedrørende forskelsbehandling på 2 KOM (1999). endelig udg. 3 EFT. 4 EFT. 5 EFT. 8 grund af race eller etnisk oprindelse og handicap; Kommissionen har fremsat forslag med henblik herpå6; 4) programmet bør omhandle alle grunde til forskelsbehandling bortset fra forskelsbehandling på grund af køn, der er genstand for særlige EF- foranstaltninger; forskelsbehandling af forskellige grunde kan have de samme kendetegn og kan bekæmpes på samme måde; man har gennem mange år opbygget erfaringer med forskelsbehandling af visse grunde, bortset fra forskelsbehandling på grund af køn, som med fordel kan benyttes for andre grundes vedkommende; der skal dog tages hensyn til de særlige kendetegn ved de forskellige former for forskelsbehandling; følgelig skal der tages højde for handicappedes særlige behov med hensyn til aktiviteternes og resultaternes tilgængelighed; 5) mange ikke-statslige organisationer på europæisk plan har erfaring med og ekspertise i bekæmpelse af forskelsbehandling og optræder desuden på europæisk plan som talsmænd for mennesker, der udsættes for forskelsbehandling; de kan derfor yde et vigtigt bidrag til forståelsen af de forskellige former for og virkninger af forskelsbehandling og til at sikre, at der ved programmets udformning, gennemførelse og opfølgning tages hensyn til erfaringerne hos mennesker, der udsættes for forskelsbehandling; 6) 7) 8) af de nærmere vilkår i henhold til artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse for udøvelsen af de tillægges Kommissionen7 vedtages gennemførelsesbeføjelser, der afgørelse ved foranstaltningerne om gennemførelsen af denne anvendelse af den rådgivningsprocedure, der er omtalt i artikel 3 i ovennævnte afgørelse; sammenhængen for at give fællesskabsindsatsen øget merværdi, er det nødvendigt, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne på alle niveauer sikrer mellem og foranstaltninger, der iværksættes på grundlag af denne afgørelse og andre og fællesskabspolitikker, -foranstaltninger, især i forbindelse med Den Europæiske Socialfond og bestræbelser på at fremme social integration; komplementariteten -instrumenter relevante i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS- aftalen) giver mulighed for øget samarbejde på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og de lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EFTA/EØS) på den anden side; det bør være for ansøgerlandene i Central- og Østeuropa at deltage i muligt i Europa- programmet i henhold til de betingelser, der er fastsat 6 Se de særskilte forslag til direktiver om generelle rammebestemmelser om ligebehanling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse. Forslagene er med i denne pakke. 7 EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23 9 9) 10) aftalerne, i tillægsprotokollerne til disse aftaler og i de afgørelser, som er truffet af de respektive associeringsråd, for Cypern og Malta gennem i henhold til procedurer, der finansiering med tillægsbevillinger fastlægges sammen med de to lande, samt for Tyrkiet gennem overensstemmelse med finansiering med procedurer, der fastlægges sammen med Tyrkiet; tillægsbevillinger i det er en nødvendig forudsætning for et positivt udfald af enhver fællesskabsindsats at føre tilsyn med og evaluere resultaterne i forhold til målene; i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitets- princippet, som defineret i traktatens artikel 5, kan målene for den påtænkte handling vedrørende Fællesskabets bidrag til bekæmpelsen af forskelsbehandling af medlemsstaterne, fordi den bl. a. kræver multilaterale partnerskaber, tværnational udveksling af informationer og EF-dækkende formidling af god praksis; denne afgørelse går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål — tilstrækkelig opfyldes grad ikke i TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 10 Artikel 1 Fastlæggelse af programmet Med denne afgørelse vedtages et EF-handlingsprogram for fremme af foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling på grundlag af race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering, i det følgende benævnt "programmet", for perioden fra den 1. januar 2001 til den 31. december 2006. Artikel 2 Principper 1. 2. Med henblik på anvendelsen af denne afgørelse defineres forskelsbehandling som det forhold, at en person eller en gruppe personer behandles mindre fordelagtigt end en anden på grund af race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering, eller som anvendelse af en tilsyneladende neutral bestemmelse, som af de samme grunde vil kunne stille den pågældende person eller gruppe af personer ringere, medmindre bestemmelsen er objektivt begrundet. Ved udformningen, gennemførelsen og opfølgningen af aktiviteterne i forbindelse med programmet tages der hensyn til erfaringerne hos personer, der udsættes for forskelsbehandling. Artikel 3 Formål Programmet skal støtte og supplere den indsats, der ydes på EF-plan og i medlemsstaterne for at fremme foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling, bl. a. ved at komplementere lovgivningstiltag. Det har følgende formål: a) b) c) at forbedre forståelsen af spørgsmål vedrørende forskelsbehandling gennem øget viden og forbedrede målemetoder og gennem evaluering af effektiviteten af politikker og praksis at styrke kapaciteten hos udvalgte aktører (særligt medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, uafhængige organer med ansvar for bekæmpelsen af forskelsbehandling, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer) til at bekæmpe forskelsbehandling effektivt, særlig gennem støtte til udveksling af informationer og god praksis og etablering af netværk på europæisk plan at fremme og udbrede værdier og praksis, der understøtter bekæmpelsen af forskelsbehandling. 11 Artikel 4 EF-foranstaltninger 1. Med henblik på opfyldelsen af de i artikel 3 fastsatte formål kan følgende foranstaltninger iværksættes inden for en tværnational ramme: a) b) c) analyse af faktorer af betydning for forskelsbehandling, bl. a. gennem indsamling af statistiske oplysninger, undersøgelser og udarbejdelse af indikatorer og referencegrundlag, samt evaluering af lovgivning og praksis vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling med henblik på at vurdere effektiviteten og virkningerne og med en effektiv formidling af resultaterne tværnationalt samarbejde mellem udvalgte aktører og støtte til etablering af netværk på europæisk plan mellem ikke-statslige organisationer, der arbejder aktivt med bekæmpelse af forskelsbehandling oplysningsaktiviteter, især for at fremhæve den europæiske dimension af kampen mod forskelsbehandling og gøre offentligheden bekendt med programmets resultater, bl. a. gennem meddelelser, publikationer, kampagner og arrangementer. Betingelserne for iværksættelsen af de i stk. 1 beskrevne EF-foranstaltninger er 2. fastsat i bilaget. Artikel 5 Programmets gennemførelse og samarbejde med medlemsstaterne 1. Kommissionen a) b) c) sørger for iværksættelsen af de EF-foranstaltninger, der er omfattet af dette program, i overensstemmelse med bilaget ikke- regelmæssigt synspunkter med repræsentanter udveksler statslige organisationer og arbejdsmarkedets parter på europæisk plan om programmets udformning, gennemførelse og opfølgning og om beslægtede politiske tiltag. Kommissionen underretter det udvalg, der nedsættes i henhold til artikel 6, om de pågældende parters synspunkter for fremmer et aktivt samarbejde og en aktiv dialog mellem alle de i programmet involverede parter, bl. a. for at tilskynde til en integreret og samordnet strategi for bekæmpelse af forskelsbehandling. Kommissionen træffer 2. foranstaltninger til i samarbejde med medlemsstaterne de nødvendige a) at fremme alle berørte parters inddragelse i programmet, 12 1. 2. 3. 4. 1. b) b) sikre formidlingen af resultaterne af de foranstaltninger, der iværksættes inden for programmets rammer give hensigtsmæssig oplysning om og offentliggørelse og opfølgning af de foranstaltninger, der støttes af programmet. Artikel 6 Udvalg for Kommissionen bistås af et udvalg, der består af medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand (herefter benævnt "udvalget"). repræsentanter Når der henvises til dette stykke i artikel 6, gælder den rådgivende procedure, der er i henhold til artikel 3 i Kommissionens afgørelse nr. 1999/468/EF. fastlagt Kommissionens repræsentant hører udvalget om især: a) b) c) de overordnede retningslinjer for programmets gennemførelse de årlige budgetter og fordelingen af midler mellem foranstaltninger den årlige foranstaltninger. arbejdsplan for gennemførelsen af programmets Kommissionens repræsentant hører ligeledes udvalget om andre relevante spørgsmål vedrørende programmets gennemførelse. For at sikre programmets sammenhæng og komplementaritet med de andre foranstaltninger, som er nævnt i artikel 7, holder Kommissionen udvalget løbende underrettet om andre EF-foranstaltninger, der bidrager til bekæmpelsen af forskelsbehandling. Kommissionen etablerer i givet fald et samarbejde mellem dette udvalg og de regelmæssigt og struktureret tilsynsudvalg, der relevante politikker, instrumenter og foranstaltninger. er nedsat vedrørende andre Artikel 7 Sammenhæng og komplementaritet Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne den overordnede sammenhæng med andre af EU's og EF's politikker, instrumenter og foranstaltninger, bl. a. ved at etablere hensigtsmæssige mekanismer til at samordne programmets aktiviteter med relevante aktiviteter vedrørende forskning, beskæftigelse, ligestilling mellem kvinder og mænd, social integration, almen og erhvervsfaglig uddannelse og ungdomspolitik og vedrørende EF's eksterne forbindelser. 13 2. 3. og medlemsstaterne og Kommissionen komplementariteten mellem foranstaltninger, der iværksættes under dette program og under strukturfondene, bl. a. EF-initiativet EQUAL. relevante EU og EF-foranstaltninger sammenhængen sikrer andre Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre sammenhæng og komplementaritet mellem aktiviteterne under dette program og de aktiviteter, der gennemføres på nationalt, regionalt og lokalt plan. Artikel 8 Deltagelse af EFTA/EØS-lande, de associerede lande i Central- og Østeuropa, Cypern, Malta og Tyrkiet Følgende lande uden for EU kan deltage i programmet: a) b) c) d) 1. 2. 3. EFTA/EØS-landene i overensstemmelse med betingelserne i EØS-aftalen ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i overensstemmelse med betingelserne i Europa-aftalerne, i tillægsprotokollerne til disse aftaler og i de afgørelser, der er truffet af de respektive associeringsråd Cypern og Malta gennem finansiering med tillægsbevillinger i henhold til procedurer, der aftales med de to lande Tyrkiet gennem finansiering med tillægsbevillinger i henhold til procedurer, der aftales med Tyrkiet. Artikel 9 Tilsyn og evaluering Kommissionen fører løbende tilsyn med programmet medlemsstaterne. i samarbejde med Programmet evalueres af Kommissionen med hjælp fra uafhængige eksperter. Ved denne evaluering vurderes relevansen og effektiviteten af foranstaltninger, der iværksættes med henblik på de i artikel 2 nævnte mål. Ved evalueringen gennemgås ligeledes programmets samlede virkninger. Ved evalueringen gennemgås desuden komplementariteten mellem indsatsen under dette program og den indsats, der gøres i forbindelse med andre relevante EF-politikker, -instrumenter og -foranstaltninger. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en evalueringsrapport om programmets gennemførelse senest den 31. december 2005. 14 Artikel 10 Ikrafttræden Denne afgørelse træder i kraft på datoen for dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand 15 Bilag: vejledning i programmets gennemførelse I. Indsatsområder Programmet vil kunne virke på følgende områder: a) b) c) d) e) f) g) Støtte til bekæmpelse af forskelsbehandling inden for offentlige forvaltninger og fra offentlige forvaltningers side (f. eks. politi, retsvæsen, sundhedsvæsen, socialforvaltning, uddannelsesinstitutioner) støtte til bekæmpelse af forskelsbehandling inden for medierne og fra mediernes side fjernelse diskriminatoriske beslutningstagningen og den demokratiske proces hindringer af for deltagelse i fjernelse af diskriminatoriske hindringer tjenesteydelser, herunder bolig, befordring, kultur, fritid og sport for adgang til varer og afdækning af midler og metoder forskelsbehandling til effektiv overvågning af afdækning af midler og metoder til effektiv formidling af informationer om retten til for forskelsbehandling ligebehandling og til at blive udsat ikke afdækning af metoder til generel integrering af politikker og praksis, der modvirker forskelsbehandling. Programmets temaer kan tilpasses eller suppleres i henhold til den i artikel 6 fastsatte procedure på grundlag af en årlig gennemgang og under hensyntagen til resultaterne af de forberedende foranstaltninger i forbindelse med programmet og de aktiviteter, der gennemføres inden for andre EF-politikker, -instrumenter og -aktioner. I alle sine aktiviteter vil programmet respektere princippet om generel integrering af kønsaspektet. II. Aktioner 1. streng – Analyse og evaluering Der kan ydes støtte til følgende foranstaltninger: 1) udarbejdelse og formidling af sammenlignelige statistiske serier om omfanget af forskelsbehandling i EF 2) udvikling og formidling af metoder og indikatorer for evaluering af effektiviteten af politiske tiltag og praksis vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling (referencegrundlag) 16 3) analyse af lovgivning og praksis til bekæmpelse af forskelsbehandling, baseret på årsrapporter og med det formål at evaluere effektiviteten og videreformidle erfaringer 4) tematiske undersøgelser inden for rammerne af de prioriterede temaer, som sammenholder og modstiller strategier vedrørende de forskellige årsager til forskelsbehandling hver for sig og samlet. Kommissionen vil ved implementeringen af denne streng i programmet bl. a. sikre sammenhæng og komplementaritet med de aktiviteter, der gennemføres af Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad og under EF- rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling. 2. streng - Styrkelse af kapaciteten Følgende foranstaltninger kan støttes med henblik på at forbedre kapaciteten og effektiviteten hos de udvalgte aktører, der beskæftiger sig med at bekæmpe forskelsbehandling: 1) 2) Tværnationale udvekslingsforanstaltninger, der involverer flere forskellige aktører fra mindst fire medlemsstater og består i formidling af informationer, erfaringer og god praksis. Aktiviteterne kan omfatte sammenligning af effektiviteten af processer, metoder og midler i relation til de valgte temaer; gensidig formidling og anvendelse af god praksis; udveksling af personale; fælles udvikling af produkter, processer, strategier og metoder; tilpasning af til metoder, midler og processer, der er resultater, sammenhænge, forskellige informationsmateriale og arrangementer. identificeret som god praksis, fælles formidling og/eller af Støtte til relevante ikke-statslige organisationer på europæisk plan, der har erfaring i bekæmpelse af forskelsbehandling, og som optræder som talsmænd for mennesker, der udsættes for forskelsbehandling, for at fremme udviklingen af en integreret og samordnet strategi for bekæmpelse af forskelsbehandling. Kriterierne for hvilke organisationer, der skal støttes, fastlægges i henhold til den i artikel 6 fastsatte procedure. 3. streng - Oplysningsaktiviteter Der kan ydes støtte til følgende foranstaltninger: 1) 2) 3) afholdelse af konferencer, seminarer og arrangementer på europæisk plan medlemsstaternes afholdelse af seminarer til støtte for gennemførelsen af EF- retten om bekæmpelse af forskelsbehandling og fremhævelse af en europæisk dimension ved arrangementer, der afholdes på nationalt plan gennemførelse af europæiske mediekampagner og -arrangementer til støtte for tværnational udveksling af informationer samt afdækning og formidling af god praksis, herunder uddeling af priser til succesrige foranstaltninger under 2. streng, for at gøre kampen mod forskelsbehandling mere synlig 17 4) udgivelse af publikationer med henblik på at formidle programmets resultater, herunder en hjemmeside på Internettet med eksempler på god praksis, et forum for udveksling af idéer og en database over potentielle partnere til tværnationale udvekslingsforanstaltninger. III. Forelæggelse af ansøgninger om støtte 1. streng Denne streng implementeres primært via udbud. For samarbejde med nationale statistiske kontorer gælder Eurostat-procedurerne. 2. streng Streng 2. 1. implementeres efter indkaldelser af forslag, som forelægges for Kommissionen. Streng 2. 2. implementeres efter indkaldelser af forslag, som forelægges for Kommissionen. 3. streng Denne streng implementeres som hovedregel efter udbud. Der kan dog streng 3. 2. og 3. 3. efter foranstaltninger under ydes anmodninger om tilskud fra f. eks. medlemsstaterne. tilskud til 18 Finansieringsoversigt 1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE Bekæmpelse af forskelsbehandling 2. BUDGETPOSTER (1999) B3-4101 - (led i) samarbejde med velgørende organisationer8 -4111 - forberedende foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling9 -2006 - pilotprojekter til fremme af multikulturel integration9. 3. RETSGRUNDLAG • Traktatens artikel 13. 4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 4. 1. Foranstaltningens formål Formålet støtte er forskelsbehandling gennem at bestræbelserne på at bekæmpe - bedre forståelse af og viden om problemerne i forbindelse med forskelsbehandling -udvikling af udvalgte forskelsbehandling aktørers kapacitet til at bekæmpe -fremme og udbredelse af værdier og praksis i forbindelse med bekæmpelse af forskelsbehandling. 4. 2. Foranstaltningens varighed Fra den 1. januar 2001 til den 31. december 2006 (seks år). 8 9 1,2 mio. EUR af et samlet budget for 1999 på 3 mio. EUR I det foreløbige udkast til budgetforslag for 2000 foreslog Kommissionen, at budgetposterne 4111 og 2006 blev samlet i en fælles budgetpost vedrørende artikel 13. 19 5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE 5. 1. 5. 2. Ikke-obligatoriske udgifter Opdelte bevillinger 6. UDGIFTERNES ART - - 100% finansiering af kontrakter om undersøgelser og levering af tjenesteydelser, ekspertmøder og konferencer og seminarer samt udgifter til offentliggørelse og formidling, som er godkendt på grundlag af et initiativ fra Kommissionen. Tilskudsbeløb på normalt højst 90% af de samlede støtteberettigede omkostninger, hvor det drejer sig om dækning af almindelige i organisationer og netværk, der opererer på driftsomkostninger europæisk plan (streng 2. 2. ) tværnationale dækning foranstaltninger vedrørende udveksling af erfaringer på europæisk plan (streng 2. 1. ). samt af 7. FINANSIELLE VIRKNINGER Der er udarbejdet skøn på grundlag af de hidtidige erfaringer, især for så vidt angår beløbene på ovennævnte budgetposter. 7. 1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen (forholdet mellem de enkelte udgifter og de samlede omkostninger) 1. Analyse og evaluering • Udarbejdelse af sammenlignelige statistiske serier Samarbejde mellem Eurostat og nationale statistiske kontorer - gennemsnitligt 50 000-60 000 EUR pr. medlemsstat + 200 000 EUR til udviklingsarbejde på EU-plan Beløbet forhøjes gradvist op til 1,3 mio. EUR fra år 2 • Metoder og indikatorer til evaluering af politikker og praksis - Undersøgelser af metoder/indikatorer Begrænsede udbud (ca. 5 undersøgelser / ca. 40 000 EUR) - Dertil hørende møder - seminarer med uafhængige eksperter og regeringseksperter for at drøfte resultater og forslag (grundlag: 5 møder / 40 deltagere) • Analyse af lovgivning/årsrapporter om lovgivning, politik og praksis/samarbejde med ekspertgruppe Mio. EUR År 1 1 0,2 0,2 20 - Rapporter10 - Ekspertgrupper11 Udbud • Tematiske undersøgelser Ca. 3 undersøgelser a gennemsnitligt 100 000 EUR Ca. 4 undersøgelser a gennemsnitligt 30 000 EUR Åbne/begrænsede udbud Beløbet forhøjes gradvist op til 0,6 mio. EUR fra år 2 Tilsyn: Database / ekstern evaluering Database 100 000 EUR i år 1, opdatering 50 000 EUR i de følgende år - Ex post-evaluering 500 000 EUR i år 4 I ALT (År 1) 2. Styrkelse af kapaciteten og udveksling af god praksis Foranstaltninger vedrørende tværnationalt samarbejde Gennemsnitligt 12-20 foranstaltninger x gennemsnitligt 250 000-350 000 EUR om året, kun 8-12 foranstaltninger til gennemsnitligt 200 000-250 000 EUR i år 1 (startfase) Gradvis forøgelse fra 2,5 til 5 mio. EUR i år 2. Indkaldelser af forslag hvert år Kernefinansiering af ngo-netværk Gennemsnitligt 600 000-800 000 EUR - 5-6 større netværk/platforme Kriterierne for tildeling af støtte skal fastlægges sammen med programudvalget De gældende regler og procedurer for tilskud til driftsomkostninger skal følges I ALT (år 1) 0,2 1,4 0,4 0,1 3,5 2,5 3,5 6 10 Årsrapport om forskelsbehandling og bekæmpelse af forskelsbehandling. I beløbene indgår ikke udgifter til oversættelse og trykning. 11 Som udgangspunkt 5 grupper: Juridiske eksperter, der skal følge udviklingen i forbindelse med de forskellige juridiske instrumenter/områder (beskæftigelse, race); ekspertgruppe, der skal følge politik og praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling, og diverse grupper, der skal beskæftige sig med specifikke årsager til forskelsbehandling/områder for forskelsbehandling. Udgifter pr. gruppe (ca. 15 medlemmer / 1 koordinator): gennemsnitligt 250 000-350 000 EUR (inkl. udgifter til møder/befordring). 21 3. Oplysningsaktiviteter • EU-konferencer 4-5 større EU-konferencer om emner af relevans for programmet (i Bruxelles eller i den medlemsstat, der har EU-formandskabet) inkl. programmet. alle årlig en deltagere Gennemsnitlige baseret - 2 konference dages Tilskud til EU-formandskaberne, kun 3 konferencer i år 1 i 200-250 200 000 EUR pr. konference: konference deltagere udgifter for ca. på • Støtte til nationale arrangementer/konferencer med en europæisk dimension organiseret af medlemsstaterne (samfinansieringsprocenten baseret på graden af europæisk dimension) Gennemsnitligt 40 000-80 000 EUR / 15-20 tilskud Beløbet forhøjes fra 800 000 EUR i år 1 til 1 mio. EUR i år 2 Indkaldelser af forslag kun fra medlemsstaterne • Mediekampagner / -begivenheder, inkl. prisoverrækkelser og støtte til medie- og oplysningsaktiviteter - Tilskud på grundlag af indkaldelser af forslag eller kontrakter om levering af tjenesteydelser efter udbud, hvis Kommissionen er initiativtager (f. eks. Den Europæiske Handicapdag) Beløbet forhøjes fra 800 000 EUR i år 1 til 1 mio. EUR i år 2 • Udgivelse af - 4 tidsskrifter om året (produktion - distribution) (kun et tidsskrift i år 1 - beløbet forhøjes til 300 000 EUR fra år 2) - specifikke oversættelses-/udgivelsesomkostninger i tilknytning til ekspertgrupper/undersøgelser/rapporter og konferencer m. m. - andre publikationer, Internet-hjemmeside og distributionsomkostninger til ovennævnte årlige publikationer Beløbene forøges fra år 3 Udbud vedrørende specifikke opgaver/standardkontrakter om levering af tjenesteydelser Alle disse beløb forhøjes lidt i anden halvdel af programmets løbetid I ALT (år 1) TILSAMMEN (år 1) NB: Konsekvenserne af udvidelsen af EU indregnes senere. 22 0,6 0,8 0,8 0,1 0,2 0,3 2,8 12,3 7. 2 Specifikation af omkostningerne Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (i løbende priser) Specifikation 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Analyse og evaluering Styrkelse af kapaciteten Oplysningsaktiviteter/PR 3,5 6 2,8 4 8,5 3,7 I ALT 12,3 16,2 4,1 9 3,9 17 4,6(1) 4,1 9 9 4,1 4,1 17,7 17,2 4,5 9 4,5 18 I alt 24,8 50,5 23,1 98,4 (1) Ex post-evaluering starter i år 4 7. 3 Driftsudgifter til undersøgelser, eksperter m. m. , der indgår i budgettets del B Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (i løbende priser) 2001 2002 2003 2004 2005 2006 I alt Undersøgelser og kontrakter med eksperter (1) Ekspertmøder (2) Information og publikationer I alt 1 1 1 1 1 0,2 0,3 1,5 0,2 0,3 1,5 0,2 0,3 1,5 0,3 0,4 1,7 0,3 0,4 1,7 1 0,3 0,4 1,7 5 1,2 2,1 9,3 (1) Ekskl. ordninger med Eurostat (2) Ekskl. møder, der dækkes af budgettets del A. 23 7. 4 Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillingerne 2001 2002 2003 2004 2005 2006 I alt Mio. EUR Forpligtelsesbevillinger 12,3 16,2 17 17,7 17,2 18 98,4 Betalingsbevillinger 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 og efterfølgende år 4 6,3 2 7 7 2,2 7,3 7,3 2. 4 7,5 7,5 2,4 7,4 7,4 2,4 I alt 12,3 16,2 17 17,7 17,2 4 13,3 16,3 17 17,3 19,1 11,4 98,4 9 9 18 8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG Alle de finansierede foranstaltninger gøres af de ansvarlige afdelinger til genstand for forudgående, løbende og efterfølgende analyse med hensyn til kvaliteten af indholdet og omkostningseffektiviteten. Hertil kommer det inklusive tilsyn på stedet, der udføres af Kommissionens og arbejde, i de Revisionsrettens finansafdelinger. Forholdsregler mod svig indgår bindende aftaler og kontrakter mellem Kommissionen og modtagerne for at sikre, at de finansielle bidrag fra EF anvendes korrekt. 9. 9. 1 OPLYSNINGER OM OMKOSTNINGSEFFEKTIVITETEN Mål Ansvaret for bekæmpelsen af forskelsbehandling ligger hovedsageligt hos medlemsstaterne. EF skal og medlemsstaternes indsats på dette felt og med henblik herpå kombinere støtte til lovgivningsmæssige tiltag med mere bredt dækkende aktiviteter for at fremme antidiskriminatorisk praksis på grundlag af en positiv indstilling og på længere sigt skabe en holdningsændring. offentlige myndigheders støtte de Der er foreslået tre delmål svarende til de tre strenge i programmet: – at opnå øget forståelse af og større viden om problemstillingerne – at styrke de relevante aktørers kapacitet til at bekæmpe forskelsbehandling – at fremme og udbrede de værdier og den praksis, der danner grundlag for bekæmpelse af forskelsbehandling. 24 Programmet gennemføres i samarbejde med en række aktører, der er udvalgt regionale og lokale blandt politiske beslutningstagere i de nationale, forvaltninger, uafhængige organer med ansvar af for bekæmpelse ikke-statslige organisationer, arbejdsmarkedets parter, forskelsbehandling, leverandører af sociale forskningsinstitutter, medierne, opinionsdannere, serviceydelser, anklagemyndigheder. De organisationer, der europæisk plan i kampen mod forskelsbehandling og/eller optræder som talsmænd for mennesker, der udsættes i handlingsprogrammet som helhed. forskelsbehandling, vil også være vigtige partnere domstolene er og aktive på politi- for og 9. 2. Begrundelse for foranstaltningen EF har fået erfaring med at fremme foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling af nogle af de grunde, der nu er omfattet af artikel 13. Man har med forskellige af disse tiltag haft held til at støtte veldefinerede initiativtagere til lokale tiltag, men ikke i så høj grad til at skabe en merværdi på EF-plan. Det skyldes til dels, at projekterne har været ret små, og at de tværnationale partnerskaber ofte har været temmelig svage. Endvidere er Kommissionen stødt på vanskeligheder med at forvalte de utallige små projekter godt nok til at uddrage konklusionerne og formidle dem. hvor hovedvægten Det foreliggende forslag er beregnet på at løse disse problemer, idet der fokuseres på et begrænset antal stort anlagte og samordnede initiativer af høj kvalitet, i lægges medlemsstaterne. Det kommer til at omfatte medlemsstaternes regeringer, lokale og regionale myndigheder, netværk af arbejdsgivere og arbejdstagere samt store ikke-statslige organisationer. Der skal ske en strømlining af finansieringen, der tidligere blev forbeholdt en række ad hoc-foranstaltninger vedrørende f. eks. race, alder og handicap. af ændringer fremme på I denne sammenhæng får programmet tre sideløbende strenge. EF har imidlertid større erfaring med visse grunde til forskelsbehandling end andre (f. eks. større erfaring med forskelsbehandling på grund af race og handicap end med forskelsbehandling på grund af alder og seksuel orientering). Det betyder, at der navnlig i programmets første faser bliver større behov for undersøgelser og analyser af de grunde til forskelsbehandling, hvor man næsten ingen erfaring har, og hvor der er bedre muligheder for at udveksle den eksisterende gode praksis for at bekæmpe forskelsbehandling af andre grunde. Formålet med de enkelte strenge er som følger: a) at opnå øget forståelse af og større viden om problemstillingerne Denne streng i programmet skal tilvejebringe et basisredskab til at indsamle informationer, bearbejde dem til en brugbar og sammenlignelig form og videreformidle dem til relevante aktører i medlemsstaterne. En undersøgelse af den nuværende situation viser, at der ikke findes ret information om forskelsbehandlingens faktiske omfang eller om meget 25 forhindre effektiviteten ved foranstaltninger, der forskelsbehandling. Formålet med programmet er at bistå aktører i de lære af andres erfaringer for at gøre forskellige medlemsstater med at bestræbelserne på at bekæmpe effektive. forskelsbehandlingen mere Information om, hvad der foregår i medlemsstaterne, skal derfor stilles til rådighed i en let tilgængelig form, der vil blive benyttet af aktørerne. forbyde eller skal Foranstaltningerne under denne streng i programmet er udformet under hensyntagen til den begrænsede budgetmæssige ramme, og man har tilstræbt at gøre dem så omkostningseffektive som muligt. Alle foranstaltningerne skal iværksættes i en tværnational sammenhæng og fokusere på specifikke resultater: at gøre statistikker sammenlignelige via et samarbejde mellem Eurostat og de nationale statistiske kontorer og udarbejde fælles metoder til fastlæggelse af referencepunkter og evaluering, udarbejdelse af årsrapporter m. m. Forberedende foranstaltninger, der finansieres via 1999-budgettet, især undersøgelser i mindre målestok, skal bidrage til at kortlægge situationen og gøre programmet mere effektivt helt fra starten. b) at styrke de relevante aktørers kapacitet til at bekæmpe forskelsbehandling Formålet med denne streng i programmet er at føje værdi til aktørernes kapacitet til at bekæmpe forskelsbehandling effektivt. Det gøres ved at formidle god praksis og erfaringer til disse aktører og inddrage dem i en tværnational udvekslingsproces og dialog på EU-plan. til erfaringer vedrørende grundene Tidligere forskelsbehandling har understreget betydningen af at arbejde i et partnerskab med udvalgte aktører i medlemsstaterne og med organisationer, der optræder som talsmænd for de mennesker, som udsættes for forskelsbehandling. Disse udvalgte aktører besidder et væld af information og ekspertise vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling, som kan udnyttes til fordel for andre partnere, og aktørerne har mulighed for at påvirke gennemførelsen af politikker i medlemsstaterne. Det er nødvendigt at finde en måde at lukke op for denne information og stille den til rådighed for andre. Tidligere EF-aktioner inden for forskelsbehandling af køns-, race-, handicap- og aldersmæssige grunde har vist, hvor værdifuldt det er at tværnationale partnerskaber, der kan udgøre et grundlag for udveksling af god praksis. samle aktørerne i information og god praksis, som allerede eksisterer I denne streng indgår derfor støtte til specifikke foranstaltninger i form af tværnationale udvekslinger. En forhåndsevaluering har som nævnt ovenfor vist, at EF ikke bør støtte lokale foranstaltninger, som er udformet med henblik på bestemte identificerbare modtagere, men resolut bør fokusere på udveksling af i medlemsstaterne. Programmets temaer vil blive fastlagt hvert år under behørig hensyntagen til alle nye tiltag i kampen mod forskelsbehandlingen inden for samtlige EF-politikker og -programmer. De forberedende foranstaltninger, der iværksættes via 1999-budgettet, skulle gøre det lettere at afdække områder, hvor der er iværksat interessante initiativer og eventuelle prioriteringer i forbindelse med en gradvis iværksættelse af aktiviteterne under denne streng i programmet. 26 I denne streng indgår der også støtte til et begrænset antal større EU-netværk af ikke-statslige organisationer, der aktivt bekæmper forskelsbehandling. Dialogen med interesseorganisationerne er central for at mobilisere alle aktører til at bekæmpe forskelsbehandling. Det foreslås derfor, at denne dialog fremmes gennem EU-samordningsnetværk, der har bevist, at de er i stand til at samle en meget bred række ikke-statslige organisationer og optræde som talsmænd for mennesker, som udsættes for forskelsbehandling. Det synes at være at foretrække at yde tilskud til et begrænset antal netværks drift på grundlag af et klart engagement og arbejdsprogram frem for, at der ydes støtte til en stort antal konkurrerende organer og grupper, der blot optræder som lobbyister for deres egne interesser. c) at fremme og udbrede de værdier og den praksis, der danner grundlag for bekæmpelse af forskelsbehandling tager sigte på at formidle erfaringerne fra Denne streng i programmet programmet og tilføje de ekstra impulser, der skal til for at opnå en bredere accept af ændringer i samfundet. Det vil bidrage til at skabe de politiske forudsætninger, der er nødvendige for ny lovgivning og andre tiltag. Positive resultater i relation til praksis og politik er i mange tilfælde blevet fulgt eller ledsaget af oplysningskampagner om et bestemt emne. Det gælder især ligestilling mellem kønnene og racerne, men også på andre områder, f. eks. miljø, hvor kampagner, der gennemføres af det offentlige eller græsrodsorganisationer, har påvirket den offentlige opinion og således banet vejen for nye lovforslag. Hovedansvaret for sådanne foranstaltninger bør fortsat ligge hos medlemsstaterne (fordi normer fastlægges på det nationale plan - EF-retten skal kun fastsætte minimumsnormer, som medlemsstaterne ikke må gå under). Der kan dog være fordele forbundet med en begrænset EF-indsats til støtte for aktiviteten i medlemsstaterne, især ved at bidrage til øget viden om, hvordan andre medlemsstater har håndteret tilsvarende problemer. I denne streng i programmet indgår der derfor traditionelle informations- og kommunikationsværktøjer en hjemmeside på Internettet) samt målrettede PR- og oplysningsarrangementer og kampagner. Den vil endvidere omfatte tilskud til arrangementer, der støtter de politiske temaer, som de successive formandskaber for Rådet udvælger. om programmet publikation (en og foranstaltninger som led i Kommissionens iværksættes Disse overordnede informationsstrategi. Medlemsstaterne vil blive opfordret til at spille en aktiv rolle for at sikre komplementaritet med deres egne initiativer og opnå den størst mulige effekt og omkostningseffektivitet. skal 9. 3. Tilsyn med og evaluering af foranstaltningerne Eftersom det foreliggende program har til formål at støtte nye politiske tiltag med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling, indgår tilsyn og evaluering som et naturligt led i de aktiviteter, der gennemføres, for at give dem størst mulig effekt. 27 Der vil være tilsyn med programmet, så længe det er under gennemførelse. Kommissionen til regelmæssigt programudvalget. Tilsynet tilpasses til behovene i forbindelse med de enkelte strenge og kommer til at omfatte både kvalitetssikring og overholdelse af finansielle bestemmelser. som sendes udarbejder rapporter, Desuden bliver programmet genstand for en endelig evaluering med hjælp fra eksterne evaluatorer. Den gennemføres senest den 30. juni 2005. Resultaterne heraf indarbejdes i en rapport om gennemførelsen, som forelægges for de øvrige EF-institutioner inden den 31. december 2005. Kommissionen beslutter på grundlag af gennemførelsesrapporten, hvilke yderligere aktioner der måtte være nødvendige. De nærmere rammer for evalueringerne skal fastlægges i samarbejde med programudvalget. Man vil navnlig tage sigte på programmets effektivitet og relation til overførsel af viden (hvilken forskel har relevans, bl. a. programmet gjort med hensyn til iværksættelse af politikker og praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling i medlemsstaterne?). i skal Evalueringerne finansieres via programmets budget, og under hensyntagen til henstillingerne i SEM 2000 vedrørende tilsyn og evaluering foreslås det, at der øremærkes et vejledende beløb på 0,5 mio. EUR til rekrutteres et eksternt evaluering og 0,35 mio. EUR til evalueringsteam på grundlag af et udbud. tilsyn. Der 10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (BUDGETTETS SEKTION III, DEL A) Den egentlige mobilisering af de nødvendige administrative ressourcer afhænger af Kommissionens årlige beslutning om fordelingen af midler under hensyntagen til antallet af medarbejdere og yderligere beløb, som bevilges af budgetmyndigheden. De administrative udgifter i forbindelse med programmets iværksættelse er beregnet for et fast tidsrum på seks år fra 2000. De kræver ikke ekstra budgetbevillinger. 28 10. 1 Virkninger for antallet af stillinger Stillingstype Personale til at forvalte foranstaltningen Faste stillinger Midlertidige stillinger Kilde Varighed Eksisterende ressourcer i pågældende GD/tjeneste Supplerende ressourcer Tjenestemænd eller midlertidigt ansatte A B C Andre ressourcer I alt 5,5 2 3 10,5 6 år 5,5 2 3 10,5 10. 2 Samlede finansielle konsekvenser af behovet for personaleressourcer Beløb (6 år) Beregningsmetode mio. EUR Tjenestemænd 6,804 Baseret på en gennemsnitlig lønudgift på 108 000 EUR pr. person pr. år (budgetpost A1, A2, A4, A5, A7) Midlertidigt ansatte Andre ressourcer (budgetpost anføres) I alt 6,804 6 år x 10,5 x 108 000 = 6 804 000 EUR 29 10. 3 Stigning i øvrige administrative udgifter som følge af foranstaltningen Der forventes ingen stigning. EUR Budgetpost Beløb Beregningsmetode A-7010 (tjenesterejser) 28 000 (1 år) 168 000 (6 år) Gennemsnitligt 3 tjenesterejser a 1-1,5 dag i hver medlemsstat hvert år - gennemsnitlig udgift på 590 EUR (1 dag) til 656 EUR (1,5 dag) pr. tjenesterejse. A-7030 (møder) 119 000 (1 år) 714 000 (6 år) Regelmæssige møder i den højtstående gruppe for bekæmpelse af forskelsbehandling (2 møder om året, 2 repræsentanter pr. medlemsstat) og for handicapspørgsmål (2 møder, 1 repræsentant pr. medlemsstat). Andre møder med ngo'er og arbejdsmarkedets parter (2 møder om året med ngo'er, 2 møder med arbejdsmarkedets parter, 15-20 ikke-regeringsansatte eksperter) - gennemsnitlig udgift på 650 EUR pr. møde pr. person for regeringseksperter og 750 EUR for ikke-regeringsansatte eksperter. A-7031 (udvalg og komitéer, hvis høring er obligatorisk) 29 000 (1 år) 3 møder om året i programudvalget (1 repræsentant pr. medlemsstat) 174 000 (6 år) Gennemsnitlig udgift på 650 EUR pr. medlemsstater x 3 møder = årlige udgifter: 29 200. regeringsekspert x 15 A-7040 (konferencer) 380 000 (1 år) I alt 2 280 000 (6 år) 556 000 (1 år) 3 336 000 (6 år) 2 temakonferencer (150 deltagere) og 1 årlig programkonference (250 deltagere). Arrangeres af Kommissionen (SCIC). De samlede efter omkostninger omfatter befordrings- og opholdsudgifter Kommissionens til udgifter konferencetilrettelæggelsen. Gennemsnitligt 100 000 EUR til temakonferencerne og 180 000 til den årlige konference. gældende regler samt Beregningen er baseret på løbende udgifter i forbindelse med gennemførelsen af budgetposterne B3-2006, 4101 og 4111. De under budgetpost A-7 (udvalg og komitéer, hvis høring er obligatorisk, tjenesterejser og konferencer) opførte udgifter dækkes af bevillinger inden for den samlede budgetramme for GD EMPL. 30


title: Hallo Europa : Europa- und EU-Leitfaden für Jugendliche.

eurovoc_concepts:
EU institution
EU policy
Europe
European Union
geography
history of Europe
user guide
young person


title: Verordnung (EG) Nr. 2486/1999 der Kommission vom 25. November 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Roggen im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1758/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye
third country

formats: pdf print

text: L 303/14 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 26. 11. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 2486/1999 DER KOMMISSION vom 25. November 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Roggen im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1758/1999 DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1501/95 der Kommission vom 29. Juni 1995 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der Gewährung von Ausfuhrerstattungen und zur Festlegung der bei Störungen im Getreidesektor zu treffenden Maßnahmen (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2513/98 (4), insbesondere auf Artikel 7, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Eine Ausschreibung der Erstattung und oder der Abgabe bei der Ausfuhr von Roggen nach allen Drittländern wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 1758/1999 der Kommission (5) eröffnet. Nach Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 kann die Kommission auf der Grundlage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 23 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 beschließen, unter Berücksichtigung der Kriterien nach Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 eine Höchstausfuhrerstat- tung festzusetzen. In einem solchen Fall wird der erteilt dessen Angebot der Zuschlag jedem Bieter Höchstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt bzw. sich auf eine Ausfuhrabgabe bezieht. Die Anwendung der vorgenannten Kriterien auf die derzeitige Marktlage bei der betreffenden Getreideart führt zur Festsetzung einer Höchstausfuhrerstattung in Höhe des in Artikel 1 genannten Betrages. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Getreide — (3) (4) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Roggen wird für die vom 19. bis zum 25. November 1999 im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1758/1999 eingereichten Angebote auf 68,00 EUR/t festgesetzt. Diese Verordnung tritt am 26. November 1999 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 25. November 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 147 vom 30. 6. 1995, S. 7. (4) ABl. L 313 vom 21. 11. 1998, S. 16. (5) ABl. L 210 vom 10. 8. 1999, S. 3