title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-2024/99 υποβολή: Glyn Ford (PSE) προς την Επιτροπή. Μικροκαλλιεργητές και η προστασία τηςπαίθρου.

text: 20. 6. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 170 E/139 Ua mporoy·sa parakalv· na e·xv plh·rh kata·logo tvn armodioth·tvn ekei·nvn poy h Eyrvpai¤kh· (cid:201)nvsh h· opoiadh·pote apo· toyw prokato·xoyw thw e·xei dieykrini·sei o·ti ua paramei·noyn sta kra·th me·lh kai o·ti den ua metabibasuoy·n pote· sthn Eyrvpai¤kh· (cid:201)nvsh; Apa·nthsh toy k. Prodi ej ono·matow thw Epitroph·w (26 Noembri·oy 1999) Oi armodio·thtew thw Koino·thtaw ei·nai apokleistika· kai mo·no ekei·new poy thw e·xoyn anaue·sei ta kra·th me·lh stiw synuh·kew. (2000/C 170 E/167) GRAPTH ERVTHSH E-2024/99 ypobolh·: Glyn Ford (PSE) prow thn Epitroph· (3 Noembri·oy 1999) Ue·ma: Mikrokallierghte·w kai h prostasi·a thw ypai·uroy Anagnvri·zei h Epitroph· th symbolh· tvn mikrokallierghtv·n sthn prostasi·a thw ypai·uroy vw eno·w po·roy to·so gia thn topikh· koino·thta, o·so gia ton toyrismo·; Den uevrei· h Epitroph· o·ti to sxe·dio prostasi·aw toy agrotikoy· periba·llontow kai a·lla sxe·dia agrotikh·w ana·ptyjhw ua e·prepe na epektauoy·n kai na dieyrynuoy·n, oy·tvw v·ste oi mikrokallierghte·w na la·boyn eparkh· xrhmatikh· anagnv·rish gi(cid:146) ayth· th symbolh·; Apa·nthsh toy k. Fischler ej ono·matow thw Epitroph·w (24 Noembri·oy 1999) H Epitroph· anagnvri·zei to shmantiko· ro·lo tvn mikrv·n apo· apo·cevw drasthrioth·tvn gevrgv·n sth diaxei·rish thw ypai·uroy, sth diath·rhsh thw biopoikilo·thtaw kai sthn prostasi·a toy periba·llontow. O kanonismo·w toy Symboyli·oy (EK) ariu. 1259/99 thw 17hw Mai(cid:138)oy 1999, gia th ue·spish koinv·n kano·nvn gia kauestv·ta a·meshw sth·rijhw sto plai·sio thw koinh·w gevrgikh·w politikh·w (1), epitre·pei sta kra·th me·lh na diamorfv·noyn tiw a·mesew plhrvme·w poy xorhgoy·ntai se gevrgoy·w sy·mfvna me orisme·na antikeimenika· krith·ria. Ta kra·th me·lh mporoy·n na xrhsimopoioy·n ta xrh·mata poy diati·uentai apo· meivme·new plhrvme·w gia orisme·na pro·sueta me·tra sto plai·sio thw sth·rijhw gia th gevrgikh· ana·ptyjh poy pare·xetai ba·sei toy kanonismoy· toy Symboyli·oy (EK) ariu. 1257 thw 17hw Mai(cid:138)oy 1999 gia th sth·rijh thw agrotikh·w ana·ptyjhw apo· to Eyrvpai¤ko· Gevrgiko· Tamei·o Prosanatolismoy· kai Eggyh·sevn (EGTPE) kai gia thn tropopoi·hsh kai kata·rghsh orisme·nvn kanonismv·n (2). O kanonismo·w ayto·w paroysia·zei mia oloklhrvme·nh prose·ggish thw agrotikh·w ana·ptyjhw, sthn opoi·a h anagnv·rish toy polyleitoyrgikoy· ro·loy thw gevrgi·aw kai h symmetoxh· tvn mikrv·n apo· apo·cevw drasthrioth·tvn gevrgv·n apotelei· basiko· stoixei·o. O kanonismo·w ayto·w proble·pei mia seira· me·trvn poy mporoy·n na lhfuoy·n apo· ta kra·th me·lh sy·mfvna me tiw idiai·terew ana·gkew toyw. Dedome·noy o·ti ta kra·th me·lh mporoy·n na uespi·soyn pro·suetoyw h· perisso·tero perioristikoy·w o·royw gia th xorh·ghsh koinotikh·w sth·rijhw gia thn agrotikh· ana·ptyjh, merika· apo· ta me·tra ayta· mporoy·n na xrhsimopoihuoy·n idi·vw gia th sth·rijh mikrv·n apo· apo·cevw drasthrioth·tvn gevrgv·n. O agrototoyrismo·w apotelei· mi·a apo· tiw piuane·w dra·seiw poy mporoy·n na yiouethuoy·n apo· ta kra·th me·lh sta progra·mmata toyw poy aforoy·n thn agrotikh· ana·ptyjh gia thn prov·uhsh thw agrotikh·w anadia·rurvshw kai gia th diaforopoi·hsh thw oikonomi·aw. (1) (2) EE L 160 thw 26. 6. 1999. EE L 160 thw 26. 6. 1999. (2000/C 170 E/168) GRAPTH ERVTHSH E-2026/99 ypobolh·: Caroline Jackson (PPE-DE) prow thn Epitroph· (3 Noembri·oy 1999) Ue·ma: Apolymantikh· emba·ptish proba·tvn se dialy·mata organosfvsforikv·n env·sevn Mporei· h Epitroph· na dhlv·sei kata· po·so h EE symba·llei sth xrhmatodo·thsh ereynhtikv·n programma·tvn, ta opoi·a ejeta·zoyn tiw epidra·seiw sthn anurv·pinh ygei·a thw xrh·shw organofvsforikv·n env·sevn sth diadikasi·a apoly·manshw proba·tvn, kai an skopey·ei, ei·te na apagorey·sei ayth· thn praktikh·, ei·te na enisxy·sei ta me·tra asfalei·aw, ta opoi·a pre·pei na lamba·nontai;


title: Verordening (EG) nr. 2338/1999 van de Commissie van 3 november 1999 betreffende het beëindigen van de visserij op zwarte heilbot door vissersvaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat

eurovoc_concepts:
EU Member State
Greenland
authorised catch
catch quota
sea fish
ship's flag

formats: html pdf print

text: L 281/26 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 4. 11. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 2338/1999 VAN DE COMMISSIE van 3 november 1999 betreffende het beëindigen van de visserĳ op zwarte heilbot door vissersvaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van 12 oktober 1993 tot invoering van een controleregeling voor het gemeenschappelĳk visserĳbeleid (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2846/98 (2), en met name op artikel 21, lid 3, Overwegende hetgeen volgt: Bĳ Verordening (EG) nr. 51/1999 van de Raad van 18 december 1998 houdende verdeling over de lidstaten van de vangstquota voor 1999 voor vaartuigen die vissen in de exclusieve economische zone van Noor- wegen en in de visserĳzone rond Jan Mayen (3), gewĳ- zigd bĳ Verordening (EG) nr. 1619/1999 van de Commissie (4), zĳn quota vastgelegd voor zwarte heilbot voor 1999. Om de naleving te waarborgen van de bepalingen inzake de kwantitatieve beperking van de vangsten uit een bestand waarvoor een quotum is vastgesteld, is het noodzakelĳk dat de Commissie de datum vastlegt waarop het quotum wordt geacht volledig te zĳn gebruikt ten gevolge van de vangsten door de vaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat. (1) (2) (3) noorden van 62° 00 NB), door vaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat of die in een lidstaat zĳn geregi- streerd, het voor 1999 toegewezen quotum bereikt, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Het aan de Gemeenschap voor 1999 toegewezen quotum wordt geacht volledig te zĳn gebruikt met de vangsten van zwarte heilbot in de wateren van ICES-gebied I, II a, b (Noorse wateren ten noorden van 62° 00(cid:2) NB) door vaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat of die in een lidstaat zĳn geregi- streerd. De visserĳ op zwarte heilbot in de wateren van ICES-gebied I, II a, b (Noorse wateren ten noorden van 62° 00(cid:2) NB) door vaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat of die in een lidstaat zĳn geregistreerd, is verboden, alsmede het aan boord houden, de overlading en het lossen van vis uit dit bestand die door vermelde vaartuigen in deze wateren is gevangen na de datum van inwerkingtreding van deze verordening. Artikel 2 Volgens de gegevens die zĳn meegedeeld aan de Commissie, hebben de vangsten van zwarte heilbot in de wateren van ICES-gebied I, II a, b (Noorse wateren ten Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 3 november 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 261 van 20. 10. 1993, blz. 1. (2) PB L 358 van 31. 12. 1998, blz. 5. (3) PB L 13 van 18. 1. 1999, blz. 67. (4) PB L 192 van 24. 7. 1999, blz. 14


title: Komission kertomus Eurooppa-neuvostolle Säädöskäytännön parantaminen 1999

eurovoc_concepts:
EU law
EU legal system
access to EU information
codification of EU law
principle of subsidiarity

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 3. 11. 1999 KOM(1999) 562 lopullinen KOMISSION KERTOMUS EUROOPPA-NEUVOSTOLLE Säädöskäytännön parantaminen 1999 parantaminen ja Säädöskäytännön suhteellisuusperiaatteiden lainsäädännön yksinkertaistamista, sen luettavuuden ja ymmärrettävyyden parantamista, mikä lisää yhtä aikaa yhteisön toiminnan tehokkuutta ja hyväksyttävyyttä. ei asianmukaista tarkoita soveltamista, vaan myös toissijaisuus- ainoastaan tähän tehtävään määrätietoisesti, mistä ovat Edinburghissa vuoden 1992 joulukuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston jälkeen komissio on sitoutunut todisteena säädöskäytännön parantamista koskevat aiemmat kertomukset1. Komissio aikoo jatkaa meneillään olevaa prosessia. Samoin se pyrkii hoitamaan tehokkaasti tehtävänsä muuttuvassa ympäristössä ja kohtaamaan uusia haasteita. Wienissä vuoden 1998 joulukuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan säädöskäytännön parantamista koskevassa kertomuksessa selostetaan kuluneen vuoden kehitystä. Tänä vuonna se esitellään etukäteen asiaankuuluville toimielimille ja elimille (Euroopan parlamentille, neuvostolle, alueiden komitealle, kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin väliselle yhteistyöelimelle Cosacille sekä talous- ja sosiaalikomitealle). Tämän ansiosta Eurooppa-neuvostossa voidaan keskustella asiasta perinpohjaisesti ja valmistella se kunnolla. I TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUS 1) Muuttuva ympäristö Nykyään on ilmeistä, että on olemassa aloja, joilla Eurooppaa tarvitaan enemmän. Kansanterveyttä sekä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamista koskevat Amsterdamin sopimuksen uudet määräykset2 kuvastavat tarvetta yhteisön tai unionin tason toimintaan, tapahtumat ovat osoittaneet tarpeen käyttää näitä uusia toimivaltuuksia. joka on ulotettu näille aloille. Viimeaikaiset Elintarvikealalla BSE-kriisi ja muut tapaukset, kuten elintarvikkeista löydetty dioksiini, ovat johtaneet siihen, että elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan eurooppalaisen politiikan3 tärkeys on tiedostettu aivan uudella tavalla. lokakuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto, jossa käsiteltiin ja 16. Tampereella 15. nimenomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamista, kuvastaa tarvetta toteuttaa yhteistä eurooppalaista turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa sekä luoda todellinen eurooppalainen oikeuteen perustuva ja rikollisuutta torjuva alue unionin tasolla. 1 2 3 Näillä kertomuksilla vastataan joulukuussa 1992 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja sitä seuranneiden Eurooppa- neuvostojen pyyntöihin, 29. 10. 1993 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpanosta (Tiedote 10-1993, s. 128) sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 artiklaan. Vuonna 1993 ja 1994 julkaistujen, pelkästään toissijaisuusperiaatetta käsitelleiden ensimmäisten kertomusten (KOM (93)545 ja KOM(94)533) jälkeen komissio katsoi tarpeelliseksi laajentaa kyseistä kertomusta koskemaan kaikkia toimia, joilla parannetaan lainsäädäntöä laajassa merkityksessä ("Säädöskäytännön parantaminen"). Eurooppa-neuvosto piti tätä lähestymistapaa hyvänä. Sen jälkeen säädöskäytännön parantamista koskevia kertomuksia on annettu vuosina 1995 (CSE(95)580), 1996 (CSE(96)7), 1997 (KOM(97)626) ja 1998 (KOM (1998)715). Sen jälkeen, kun oikeus- ja sisäasiat sisällytettiin Euroopan unionin toimialoihin, komissio on antanut kolme asetusehdotusta (KOM(1999) 220, KOM(1999) 260 ja KOM(1999) 348), yhden direktiiviehdotuksen (KOM(1999) 219) ja kaksi tiedonantoa (KOM(1999) 349 ja KOM(1999) 239). Komissio loppuvuonna toimintasuunnitelma lainsäädännön parempaa täytäntöönpanoa ja lisäämään avoimuutta kuluttajien suuntaan. tarvitaan parantamaan yhteisön lainsäädäntökehystä, varsinkin toimenpiteistä, sisältyy edistämään turvallisuudesta. elintarvikkeiden valmistelee annettavaa valkoista Siihen kirjaa joita 2 Jopa ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla on voitu todeta Balkanin sodan yhteydessä, että yhteisön panoksella on merkitystä, on kyse sitten uudelleenrakentamisesta4 tai tuen ja kaupankäynnin välineistä. Nämä uudet tarpeet eivät ole ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. On edelleenkin kysyttävä, eivätkö jäsenvaltiot voi riittävällä tavalla saavuttaa toiminnan tavoitteita ja voidaanko ne tämän vuoksi riippuu luonnollisesti olosuhteista ja vaatimuksista. Siksi EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan (jäljempänä 'Amsterdamin pöytäkirja') 3 artiklassa esitetään, että toissijaisuus on muuntuva käsite. saavuttaa paremmin yhteisön tasolla. Vastaus Toisaalta toissijaisuusperiaatteella on olennaisen tärkeä merkitys laajentumisen kannalta. Perustava kysymys on laajentumisen vaikutukset yhteiseen politiikkaan. Mitä enemmän unioni laajenee, sitä vaikeampaa on määritellä, mitä on todella käsiteltävä Euroopan tasolla. Tämä kysymys on otettava vakavasti. Vastaus on löydettävä toissijaisuusperiaatteen avulla. On kuitenkin selvää, että Eurooppaa ei tässäkään yhteydessä voida oikeuttaa ja hyväksyä ilman, että toissijaisuus käsitetään joustavasti ja muuntuvasti. Unionin prioriteetteja ei kuulu jähmettää. Päinvastoin, ne on saatava dynaamisemmiksi, ja toiminnan ehdot ja laajuus on tarkistettava joustavasti ja seikkaperäisesti. 2) Katsaus vuoteen 1999 että 1999 vuoteen osoittaa, Katsaus ja suhteellisuusperiaatteita suppean määritelmän mukaan, Amsterdamin pöytäkirjan mukaisesti. Se ei ole ollut aina helppoa. Kuten kertomuksessa "Säädöskäytännön parantaminen 1998 – Yhteinen vastuu"5 todettiin, on aina olemassa "lainsäädäntöpaineita", joita toiset toimielimet kohdistavat komissioon. Nämä paineet eivät aina noudata toissijaisuuden ja suhteellisuuden vaatimuksia. toissijaisuus- soveltanut komissio on Toissijaisuus Yhteisön ja jäsenvaltioiden jaetun toimivallan suhteen toissijaisuus tarkoittaa sitä, että toimitaan silloin, kun se vaikuttaa tarpeelliselta. Tarkemmin sanottuna, Amsterdamin pöytäkirjan 5 artiklan mukaan yhteisön toiminta on perusteltua, jos se täyttää toissijaisuuden kaksi ehtoa: suunnitellun toiminnan tavoitteita ei voida riittävällä tavalla toteuttaa jäsenvaltioiden - toiminnan avulla (tarpeellisuusperuste) - nämä (tehokkuusperuste). tavoitteet voidaan toteuttaa paremmin yhteisön toiminnan kautta Siksi ympäristön alalla ehdotettiin päästörajoja tietyille ilman epäpuhtauksille6 vasta sitten, kun kansallisen tason toiminta ei riittänyt vastaamaan sellaisiin kansainvälisiin ongelmiin kuin happamoituminen, alailmakehän otsoni ja maaperän rehevöityminen. Tämä aloite antaa kuitenkin jäsenvaltioille mahdollisuuden mukauttaa direktiivin täytäntöönpano omaan erityistilanteeseensa. 4 5 6 KOM(1999) 312 lopullinen. KOM(1998) 715 lopullinen. KOM(1999)125 lopullinen. 3 Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti komissio hakee mahdollisuuksien mukaan vaihtoehtoja lainsäädännölle. Tänä vuonna on esimerkiksi tehty sopimuksia suoraan teollisuuden kanssa Auto-Oil II -ohjelmassa (jolla pyritään laatimaan ympäristötavoitteet ajoneuvojen päästöille)7 sekä energiankulutuksen vähentämisen alalla8. Komissio antaa myös mahdollisuuden itsesääntelylle. Tänä vuonna on tehty kaksi sopimusta etujärjestöjen kanssa käydyn syvällisen vuoropuhelun johdosta ja sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti. Toinen sopimus koskee osa-aikatyötä9 ja toinen merenkulkijoiden työajan järjestämistä10. Suhteellisuus ehdottaa toimenpiteitä, jotka Amsterdamin jättävät Komissio mahdollisimman paljon varaa kansalliselle päätöksenteolle. Tänä vuonna komissio on esimerkiksi ehdottanut alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin ja jättänyt samalla jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa tätä kantaa väliaikaisesti11. Tullialalla komissio on ehdottanut päätöstä (Tulli 2002)12, joka keskittyy tullihallintojen yhteistyöhön saman tehokkuustason takaamiseksi. pöytäkirjan mukaan joka noudattaa seuraavia Komissio on valinnut sellaisen yhteisen toiminnan muodon, Amsterdamin pöytäkirjan ohjeita: toimintaa varten on valittava mahdollisimman yksinkertainen muoto, toiminnan on johdettava toimenpiteen tavoitteen tyydyttävään toteutumiseen ja sitä on voitava toteuttaa tehokkaasti. Esimerkkejä: • Komissio on tuonut sisämarkkinoiden toimintaa koskevassa tiedonannossa uudelleen esille vastavuoroisen tunnustamisen keskeisen aseman. Samalla se on tehnyt tarvittavia mukautuksia sen soveltamisalan laajentamiseksi. Tämän periaatteen avulla voidaan taata tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus ilman, että kansallista lainsäädäntöä tarvitsisi yhdenmukaistaa. 13 • Komissio rohkaisee yhdenmukaistamiseen menetelmällä voidaan parantaa yhteisön lainsäädännön selkeyttä ja tehokkuutta. mukaan periaatteiden lähestymistavan toivomusten neuvoston liittyvän tekniseen uuden, soveltamista. Tällä • Lisäeläkkeiden alalla tehdyn vihreän kirjan seurauksena komissio on ehdottanut jossa otetaan huomioon jäsenvaltioissa yhteensovittamista (eikä yhdenmukaistamista), käytössä olevien sääntöjen eroavaisuudet. 14 • Komissio on käyttänyt ympäristötarkastusten alalla velvoittavien säädösten asemesta suosituksia, joissa annetaan jäsenvaltioiden hyväksymät vähimmäisvaatimukset15. 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Kyse on sopimuksista Kama-tuottajien (Korea) ja Jama-tuottajien (Japani) kanssa. Kyseiset sopimukset koskevat televisioita ja videolaitteita sekä kotitalouksien pesukoneita. On myös selvitetty vapaaehtoisten sopimusten ja vapaaehtoisen laatumerkinnän mahdollisuutta kulutuselektroniikan laitteiden virrankulutuksen vähentämiseksi (ks. tiedonanto KOM(1999) 120 lopullinen). Tämä sopimus vahvistettiin komission tekemällä direktiiviehdotuksella, jonka neuvosto hyväksyi (direktiivi 1999/70/EY, EYVL L 175, 10. 7. 1999). Tämä sopimus vahvistettiin komission tekemällä direktiiviehdotuksella, jonka neuvosto hyväksyi (direktiivi 1999/63/EY, EYVL L 167, 2. 7. 1999). KOM(1999) 62. KOM(1998) 644. KOM(1999) 299 lopullinen. KOM(1999) 134 lopullinen. KOM(1998) 772 lopullinen. 4 (Pk-yritysten toimintaympäristön yksinkertaistamista käsittelevän) BEST-ryhmän suositusten osalta komissio sitoutui vuonna 199816 vahvistamaan lainsäädännön yrityksiin kohdistuvien vaikutusten arviointia. Tätä varten komissio tehostaa parhaillaan lakiehdotusten vaikutuksia yrityksiin koskevaa arviointijärjestelmäänsä. kyselylomakkeen Eurooppalaista yrityspaneelia koskeva koehanke on antanut vuodesta 1998 mahdollisuuden analysoida antamilla lainsäädäntöehdotuksilla varsinkin mukauttamisen kustannuksiin ja hallinnolliseen taakkaan. Tämän aloitteen piirissä jäsenvaltioiden yrityksille on esitetty kysymyksiä kolmesta ehdotushankkeesta. Tulokset ovat rohkaisevia. Esimerkiksi ehdotuksesta, joka koskee sähkö- ja elektroniikkalaitteiden jätteitä, kuultiin 1744 yritystä. Kuulemisen tulokset otetaan huomioon ehdotusta viimeisteltäessä. mikä yrityksiin. Kysely komission keskittyy vaikutus avulla, on Komissio tekee myös riskianalyysin ja kustannus-hyötyanalyysin ennen toiminnan ehdottamista. Näin se teki esimerkiksi energiansäästön ja kemikaalien kohdalla17. Kuuleminen ennakolta Komissio aikoo jatkaa ennalta kuulemista, joka on ollut sen käytäntönä jo lukuisia vuosia. Kuuleminen toteutetaan lisäämällä mahdollisuuksia keskustella ja esittää ehdotuksia uusista toimista (foorumit, seminaarit, vihreät ja valkoiset kirjat). Tänä vuonna komissio on julkaissut kaksi vihreää kirjaa18 lukuisien muiden mietintöjen ja kuulemisasiakirjojen lisäksi (tiedonannot ja raportit). Tällä tavalla voidaan vaihtaa erilaisia mielipiteitä ja näkökantoja sekä mukauttaa toimi tarpeisiin. ja kaksi valkoista kirjaa19 II MUUT TOIMENPITEET 1) Kasvanut poliittinen kiinnostus pyrkimykset Nykyään ja ymmärrettävämpää ovat poliittisesti tärkeitä sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa, jotka ovat lainsäätäjiä20. edistystä. merkittävimpiä Lainsäädäntökulttuuria on muutettava toden teolla. yksinkertaisempaa lainsäädännöstä Pyrkimysten selkeämpää, vastattava todellista tehdä on tekee yksinkertaistamisen, Komissio kodifioinnin, uudelleen laatimisen, koonnelmien ja lainsäädännön saatavuuden parantamisen alalla. lainsäädännön valmistelun aloitteita laadun, Tässä yhteydessä komissio korostaa tarvetta tehokkaampaan sisäiseen koordinointiin. 16 17 18 19 20 Tiedonanto KOM(1998) 550 lopullinen - "Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen" - Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin. Tiedonanto kemikaaleja koskevan politiikan tarkistamisesta (esitetään ennen tämän vuoden loppua). Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa, KOM(1998) 585 lopullinen, ja vihreä kirja tuotevastuusta, KOM(1999) 396 lopullinen. Valkoinen kirja kaupasta, KOM(1999) 6 lopullinen, ja valkoinen kirja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (nykyisen 81 ja 82 artiklan) soveltamissääntöjen uudistamisesta, KOM(1999) 101 lopullinen. Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34 (EYVL L 204, 21. 7. 1998) soveltamisesta seuraa, että sisämarkkinoilla oleviin tuotteisiin sovellettavien kansallisten määräysten määrä kasvaa vielä (ilmoituksia tehtiin 438 vuonna 1995, kun taas vuonna 1999 määrä on 620; määrä perustuu tilanteeseen 20. 10. 1999)(ks. myös Internet-sivusto http://europa. eu. int/comm/dg03/tris/). 5 Lisäksi komissio arvostaa ja rohkaisee mielipiteenvaihtoa ja vuoropuhelua muiden toimielinten21 sekä jäsenvaltioiden22 kanssa näistä aiheista. 2) Katsaus vuoteen 1999 Lainsäädännön valmistelun laatu On olennaisen tärkeää, että yhteisön lainsäädännön kohteena olevat ymmärtävät, mistä siinä ja tuoda se on kyse. Se on välttämätöntä, lähemmäksi kansalaista. Tekstien on oltava selkeitä, johdonmukaisia ja yksiselitteisiä, millä taataan lainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa. jos Euroopasta halutaan tehdä avoimempi lainsäädännön Tässä hengessä joulukuussa 1998 tehtiin toimielinten välinen sopimus yhteisön lainsäädännön valmistelun laatua koskevista yhteisistä suuntaviivoista23, joka julkaistiin maaliskuussa 1999. Sitä edelsi komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin oikeudellisten yksikköjen huomattava yhteistyö. Sopimus tehtiin Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn, (39) mukaisesti. laadusta yhteisön Julistuksessa pyydetään toimielimiä laatimaan yhteiset suuntaviivat aiheesta. Toimielimet järjestävät nyt toimintansa vastatakseen tähän sopimukseen ja toimivat yhteistyössä laatiakseen yhteisen käytännön oppaan säädöstekstien laatimiseen osallistuvien henkilöiden käyttöön. Neuvosto on jo ottanut nämä seikat huomioon uudessa työjärjestyksessään24. Komissio on perustanut lainsäädännön koordinoijien verkoston. Koordinoijien tehtävänä on kussakin pääosastossa valvoa muun muassa yksiköiden laatimien säädösluonnosten laatua. valmistelun julistuksen annetun Komissio on myös perustanut järjestelmän, esittämistä. Siihen liittyy kaksi tietoteknistä välinettä, Greffe 2000 ja LegisWrite. jolla tehostetaan säädöstekstien laatimista ja Yksinkertaistaminen Aivan ensiksi on vältettävä tarpeettoman monimutkaisia säännöksiä. Komissio pyrkii mahdollisuuksien mukaan työskentelemään tämän päämäärän saavuttamiseksi. Joissakin tapauksissa komission ehdotuksista on tehty monimutkaisempia muissa toimielimissä25. On siis välttämätöntä, että myös muut toimielimet ovat valppaita ja pyrkivät samaan päämäärään. Komissio jatkaa yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista, jota se on jo tehnyt useita vuosia kaikilla aloilla (jäljempänä oleva taulukko osoittaa, että komission neuvostolle tekemiä ehdotuksia ei hyväksytä samaa vauhtia): 21 22 23 24 25 Euroopan parlamentti antoi 18. 12. 1998 päätöslauselman komission kertomuksesta "Säädöskäytännön parantaminen 1997", EYVL C 98, 9. 4. 1999. Alueiden komitea antoi 16. 9. 1999 lausunnon komission kertomuksesta "Säädöskäytännön parantaminen 1998: yhteinen vastuu". Vuonna 1998 puheenjohtajina toimineet Yhdistynyt kuningaskunta ja Itävalta järjestivät konferenssit säädöskäytännön parantamisesta. Niiden jatkoksi on tänä vuonna jo pidetty kaksi epävirallista kansallisten ja yhteisön asiantuntijoiden kokousta, toinen Haagissa ja toinen Roomassa. EYVL C 73, 17. 3. 1999. Neuvoston päätös, tehty 31 päivänä toukokuuta 1999, neuvoston työjärjestyksen vahvistamisesta, EYVL L 147, 12. 6. 1999. Esimerkiksi Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä toteutetussa yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksessa tietyillä ehdotuksilla pyrittiin yksinkertaistamaan sääntöjä huomattavasti. Lopulliseen versioon ei kuitenkaan huolittu kaikkia näitä ehdotuksia, päinvastoin, uusia kuormittavia seikkoja lisättiin peltokasvien, naudanlihan ja maidon aloille (ks. Berliinin Eurooppa-neuvosto, 25. 3. 1999, puheenjohtajan päätelmät). Hiljattain tehdyssä ehdotuksessa, joka koski lasista tehtyjen rakennusalan tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelyä, hyvin suuri osa jäsenvaltioista halusi raskaamman ja kalliimman menettelyn kuin komission ehdotuksessa (KOM(1999) 314 lopullinen). 6 YKSINKERTAISTAMISTOIMENPITEET, JOTKA ON TOTEUTETTU EDINBURGHIN EUROOPPA-NEUVOSTON JÄLKEEN 70 60 50 40 30 20 10 0 Komission ehdotukset Euroopan parlamentin ja neuvoston antamat säädökset • Komissio on tänä vuonna käynnistänyt YMP:n yksinkertaistamisen yhteydessä merkittäviä aloitteita, kertomuksessa maatalouslainsäädännön yksinkertaistamisesta26. Tässä yhteydessä komissio on kumonnut 13 asetusta EMOTR:n rahastojen alalla27 sekä hedelmien ja vihannesten alalla28. komission lueteltu jotka on • Viidensien tutkimusta koskevien puiteohjelmien (EY ja Euratom) täytäntöönpano29 tuo ja joustavampi joilla pyritään luomaan yksinkertaisempi, avoimempi parannuksia, oikeudellinen ja sääntelykehys. Tavoitteena on rationalisoida varsinkin vakiosopimuksia. yksinkertaistamisesta. Aloitteen • SLIM-aloite30 (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen) on yksi näkyvimpiä 11 esimerkkejä yksinkertaistamisehdotusta. Toiminnan käynnistänyt arvioinnin yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja aiheesta laaditaan suosituksia. Komission että SLIM- tiedonannossa Euroopan lähestymistapaa sovelletaan yhtä aikaa koordinoidusti yhteisön direktiiveihin ja vastaaviin kansallisiin täytäntöönpanotoimiin. ansiosta tehostamiseksi jo on komissio sisämarkkinoiden strategiasta31 ehdotetaan, voitu on tehdä • Komissio on myös sitoutunut kilpailusääntöjen uudistamiseen. Komission tänä vuonna julkaisemassa valkoisessa kirjassa32 se kehottaa luopumaan komission monopoliasemasta EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaan perustuvia poikkeuslupia myönnettäessä ja ehdottaa täysimääräistä osallistumista EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoon. kilpailuviranomaisten tuomioistuinten jäsenvaltioiden ja Kodifiointi, uudelleen laatiminen ja koonnelmat 26 27 28 29 30 31 32 Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle maatalouslainsäädännön yksinkertaistamisesta, KOM(1999) 156 lopullinen. Asetus EY 16O8/1999 (EYVL L 190, 23. 7. 1999). Asetus EY 982/1999 (EYVL L 120, 8. 5. 1999). Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 182/1999/EY, tehty 22 päivänä joulukuuta 1998, Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä tarkoittavia toimia koskevasta viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002) ja neuvoston päätös, tehty 22 päivänä joulukuuta 1998, viidennestä Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevasta puiteohjelmasta (1998-2002), EYVL L 26, 1. 2. 1999. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen (SLIM): pilottihanke , KOM(96) 204 lopullinen. KOM(1999) 464 lopullinen. Valkoinen kirja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (nykyisen 81 ja 82 artiklan) soveltamissääntöjen uudistamisesta, KOM(1999) 101 lopullinen. 7 Komissio on antanut tänä vuonna 8 kodifiointiehdotusta, joiden pitäisi johtaa noin 130 säädöksen kumoamiseen. On kuitenkin todettava, että useissa tapauksissa ehdotusten antaminen on myöhässä, sillä kodifioitavat säädökset muuttuvat koko ajan, mikä edellyttää muutosten tekemistä kodifiointiehdotuksiin. KODIFIOINNIT JOULUKUUN 1992 JÄLKEEN K O O N N E L M A T 50 45 40 35 30 25 20 15 10 5 0 1 4 0 0 1 2 0 0 1 0 0 0 8 0 0 6 0 0 4 0 0 2 0 0 0 Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitetyt ehdotukset Lainsäätäjän antamat kodifiointisäädökset 1 9 9 5 1 9 9 6 1 9 9 7 /1 9 9 8 1 9 9 9 te h ty je n k o o n n e lm ie n m ä ä rä k ä s ite lty je n s ä ä d ö s te n m ä ä rä : p e ru s s ä ä d ö k s e t ja m u u to k s e t Neuvosto on tänä vuonna laatinut uudelleen koko joukon yhteiseen maatalouspolitiikkaan (Agenda 2000) liittyviä perussäädöksiä komission vuonna 1998 tekemien ehdotusten pohjalta. Lisäksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission oikeudelliset yksiköt ovat jatkaneet työtään laatiakseen toimielinten välisen sopimuksen, joka koskee uudelleen laatimisen organisoimista paremmin. On tehty useita merkittäviä tiedottavia koonnelmia vastaamaan yhteisön oikeuden kaikkien käyttäjien tarpeisiin. Niiden ansiosta on voitu laittaa Eur-Lex-33 ja Celex34-sivustoille yleisön käyttöön lähes 500 säädöksen koonnelma kaikilla kielillä. Eur-Lex- ja Celex-sivustot yhdistetään myöhemmin yhdeksi sivustoksi, jolta on yhteinen pääsy yhteisön oikeudellisiin teksteihin. Tiedonsaanti Jotta unioni olisi kansalaisten palveluksessa, on olennaista panna kansalaisten tarpeet etusijalle varsinkin yhteisön oikeutta koskevien tietojen saatavuuden osalta. On luonnollisesti olemassa paljon tiedotteita ja oppaita, joita levitetään laajalti käyttäjien saataville tiedotuspisteiden ja -verkostojen kautta. Uusi teknologia tarjoaa nykyään tehokkaita tiedotuskanavia. Komissio pyrkii hyödyntämään niitä täysipainoisesti. Todiste tästä on Europa-palvelimen käytön kasvu35. 33 34 35 http://www. europateam. cc. cec/eur-op/ojol/index. html http://www. cc. cec/clxint/index. htm http://europa. eu. int/ 8 EUROPA-PALVELIMEN REKISTERÖITYJEN VIERAILUJEN MÄÄRÄN KEHITYS 90000000 80000000 70000000 60000000 50000000 40000000 30000000 20000000 10000000 0 7 9 - i m m a t 7 9 - s i l a a m 7 9 - o k u o t 7 9 - ä n e h i 7 9 - s y y s 7 9 - s a r r a m 8 9 - i m m a t 8 9 - s i l a a m 8 9 - o k u o t 8 9 - ä n e h i 8 9 - s y y s 8 9 - s a r r a m 9 9 - i m m a t 9 9 - s i l a a m 9 9 - o k u o t 9 9 - ä n e h i 9 9 - s y y s eri sivuja muutetaan säännöllisesti käyttäjäystävällisemmiksi Europa-palvelimen ja helppopääsyisemmiksi. Tammikuussa otettiin esimerkiksi käyttöön monikielinen ja ilmainen Internet-palvelu "Vuoropuhelu yritysten kanssa"36, jotta yritykset voisivat hyötyä paremmin yhtenäismarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista. Lisäksi komissio parantelee parhaillaan Internet-palvelua "Vuoropuhelua kansalaisten ja yritysten kanssa"37, jolla halutaan tiedottaa kansalaisten käytössä olevista oikeuksista. Vuoropuhelun avulla voidaan tunnistaa kansallisen tason puutteet, jotka estävät näiden oikeuksien käyttöä, ja ehdottaa ratkaisuja, esimerkiksi hallintomenettelyjen yksinkertaistamista. CORDIS-palvelin38 antaa pääsyn lainsäädäntöön ja täydentäviin tietoihin, viidensiä tutkimuksen puiteohjelmia ja niiden täytäntöönpanoa. jotka koskevat Komissio kehittää lisäksi vähin erin uutta vastauspalvelua, jonka nimi on SUORA LINJA EUROOPPAAN. Tämän palvelun avulla kansalaiset voivat saada nopeasti haluamiansa tietoja Euroopan unionin toiminnasta soittamalla ilmaiseen puhelinpalveluun tai lähettämällä kysymyksensä sähköpostitse, faksitse tai perinteisen postin välityksellä. 36 37 38 http://europa. eu. int/business/ http://europa. eu. int/citizens http://www. cordis. lu 9


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2038/99 esittäjä(t): Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) komissiolle. Suurten nopeuksien ratahankkeen (AVE) rakennustyöt Calatayudissa.

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
degradation of the environment
environmental impact
groundwater
high-speed transport
rail network
trans-European network
water resources

text: C 219 E/72 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 1. 8. 2000 (2000/C 219 E/085) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2037/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Graham Watson (ELDR) komissiolle (3. marraskuuta 1999) Aihe: Euroopan komissio ja matkailu Voiko komissio selitt(cid:228)(cid:228), miksi matkailu ei n(cid:228)y nimenomaisesti mainittuna kenenk(cid:228)(cid:228)n komission j(cid:228)senen vastuualueiden joukossa? Komission puheenjohtajan Romano Prodin komission puolesta antama vastaus (20. joulukuuta 1999) Kullekin uuden komission j(cid:228)senelle on annettu yksinkertainen, lyhyt ja yleisluonteinen nimike, joka kattaa h(cid:228)nen vastuualueensa (esimerkiksi sis(cid:228)markkinakomissaari, yritystoiminta- ja tietoyhteiskuntakomissaari). T(cid:228)ll(cid:246)in salkun koko sis(cid:228)lt(cid:246)(cid:228) ei ole lueteltu yksityiskohtaisesti nimikkeess(cid:228). Erkki Liikanen on yritystoiminnasta ja tietoyhteiskunnasta vastaava komission j(cid:228)sen. Yritystoiminnan p(cid:228)(cid:228)osaston toimialaan kuuluva matkailu sis(cid:228)ltyy h(cid:228)nen salkkuunsa. (2000/C 219 E/086) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2038/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) komissiolle (3. marraskuuta 1999) Aihe: Suurten nopeuksien ratahankkeen (AVE) rakennusty(cid:246)t Calatayudissa Suurten nopeuksien rataverkon rakennusty(cid:246)t Calatayudin kaupungin kohdalla saivat hiljattain aikaan Marivellan pohjavesikerrostuman pinnan laskemisen, sill(cid:228) tunnelin rakentaminen puhkaisi kerrostuman. Tapauksen johdosta kaivoista vetens(cid:228) nostavat lukuiset ihmiset menettiv(cid:228)t juomavesil(cid:228)hteens(cid:228), mink(cid:228) seurauksena kaupungin oli ryhdytt(cid:228)v(cid:228) jakamaan vett(cid:228) s(cid:228)ili(cid:246)autoista. T(cid:228)h(cid:228)n p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228)n menness(cid:228) rakennust(cid:246)ist(cid:228) vastaava yritys ei ole korjannut pohjavesikerrostumalle aiheutta- miaan vahinkoja, joten ongelma on edelleen ratkaisematta. Suurten nopeuksien ratahankkeen rakennusty(cid:246)t v(cid:228)lill(cid:228) Madrid-Zaragoza-Barcelona rahoitetaan Euroopan unionin koheesiorahastosta. Calatayudin kunnalle pohjavesivarojen hy(cid:246)dynt(cid:228)minen pullottamalla kiven- n(cid:228)isvett(cid:228) ja toimittamalla vett(cid:228) kylpyl(cid:246)ihin l(cid:228)(cid:228)kinn(cid:228)lliseen ja virkistysk(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n on merkitt(cid:228)v(cid:228) tulonl(cid:228)hde. Onko komissio tietoinen t(cid:228)st(cid:228) ongelmasta? Onko komissio tehnyt mit(cid:228)(cid:228)n tutkiakseen asiaa? Ellei ole, voisiko komissio tutkia sit(cid:228), niin ett(cid:228) v(cid:228)ltett(cid:228)isiin t(cid:228)m(cid:228)nkaltaisten, paikallistaloudelle vakavia uhkia tuovien tapausten sattuminen tulevaisuudessa? Michel Barnierin komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1999) Komissio ei ole saanut virallista tietoa suurten nopeuksien rataverkon rakennust(cid:246)iden aiheuttamista ongelmista, joita arvoisan parlamentinj(cid:228)senen kysymys koskee. Espanjan viranomaisten hankkeen ennak- koarvioinnin yhteydess(cid:228) toimittamien tietojen perusteella Miravellan alueella mahdollisesti esiintyvien vaikeuksien ei olisi kuitenkaan pit(cid:228)nyt vaikuttaa sen enemp(cid:228)(cid:228) kylpyl(cid:246)iden k(cid:228)ytt(cid:228)miin pohjavesikerrostu- miin kuin kivenn(cid:228)isveden pullotustoimintaankaan. N(cid:228)m(cid:228) sijaitsevat p(cid:228)(cid:228)asiassa Jarabassa ja Alhama d(cid:146)Ara- gonissa, jotka ovat melko kaukana Miravellan alueelta. Tilanteesta johtuen komissio on pyyt(cid:228)nyt Espanjan viranomaisilta t(cid:228)sm(cid:228)llisi(cid:228) lis(cid:228)tietoja. 1. 8. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 219 E/73 Calatayudin alueen pohjavesikerrostumien osalta Calatayudin-Riclan osuuden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksia koske- vassa selvityksess(cid:228) osoitettiin joukko toimenpiteit(cid:228) suurten nopeuksien rataverkon rakennust(cid:246)iden aiheut- tamien vaikutusten minimoimiseksi. T(cid:228)llaisia olivat muun muassa seuraavat: alueelle ei tuoda raskaita ty(cid:246)koneita eik(cid:228) sit(cid:228) kuormiteta mink(cid:228)(cid:228)nlaisilla aineilla eik(cid:228) j(cid:228)tteill(cid:228); tutkitaan tarvittavat toimenpiteet, joilla voidaan v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228) aiheuttamasta merkitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228) vahinkoa pohjavesikerrostumille ratapenkereen rakentamisessa tarvittavien kaivut(cid:246)iden yhteydess(cid:228); suunnitellaan ja toteutetaan tarvittavat ty(cid:246)t, joilla estet(cid:228)(cid:228)n sadevesien virtaaminen pois pohjavesialueelta. Espanjan viranomaiset ovat sitoutuneet noudattamaan n(cid:228)it(cid:228) suosituksia hankkeen koko t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanon ajan. (2000/C 219 E/087) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2039/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle (3. marraskuuta 1999) Aihe: Tietunneli Olbian satamassa Sardiniassa tunnelin, rakentaa pengertien sijasta Vuonna 1980 laaditussa ja 26. kes(cid:228)kuuta 1981 ministeri(cid:246)n asetuksella vahvistetussa satama-alueen kaavassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n Olbian kauppasataman kehitt(cid:228)misest(cid:228). Kyse on kansallisesti merkitt(cid:228)v(cid:228)st(cid:228) hankkeesta, sill(cid:228) sataman kautta kulkee yli 3 miljoonaa tonnia kauppatavaraa ja 2 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Kaavassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) Isola Bianca -sillan sek(cid:228) pohjoisen ja etel(cid:228)isen tiesillan v(cid:228)lille rakennetaan lokakuuta 1991 roomalaiselle eritasoyhteys. Suunnitelmasta poiketen Italian tielaitos (ANAS) antoi 3. yritykselle Tor di Vallelle rakentaminen teht(cid:228)v(cid:228)ksi aloitettiin lokakuussa 1998. Teht(cid:228)v(cid:228) annettiin ilman tarjouspyynt(cid:246)ilmoitusta. Kun tunnelia ja siihen liittyvi(cid:228) moottoriteit(cid:228), joiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksista ei tehty mink(cid:228)(cid:228)nlaista arviota, rakennettiin, tehtiin merkitt(cid:228)vi(cid:228) arkeologisia l(cid:246)yt(cid:246)j(cid:228) per(cid:228)ti 1 500 vuoden takaa, mik(cid:228) tekee t(cid:228)st(cid:228) arkeologisesta l(cid:246)yd(cid:246)st(cid:228) yhden viime vuosien merkitt(cid:228)vimmist(cid:228) Sardiniassa. Kulttuuriperinn(cid:246)st(cid:228) vastaavat viranomaiset pys(cid:228)yttiv(cid:228)t l(cid:246)yt(cid:246)- jen vuoksi ty(cid:246)t osittain ja ovat tekem(cid:228)ss(cid:228) asiasta selvityst(cid:228). Tunnelin rakentamisen j(cid:228)lkeen satamassa on tarkoitus tehd(cid:228) lis(cid:228)(cid:228) t(cid:246)it(cid:228), kuten t(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) vesitiet vanhansillan, Busazzan ja Genovan tien v(cid:228)lill(cid:228); my(cid:246)s n(cid:228)m(cid:228) ty(cid:246)t ovat kaavan vastaisia ja tehd(cid:228)(cid:228)n ilman ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arviointia. (cid:148)Foundation for Environmental Education in Europe(cid:148) -nimisen yhdistyksen puututtua asiaan Italian ymp(cid:228)rist(cid:246)ministeri(cid:246) ilmoitti, ett(cid:228) Olbian sataman ja siihen liittyvien hankkeiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutukset on arvioitava (1). My(cid:246)skin ministeri- neuvoston puheenjohtajan (2) ja Sardinian alueen (3) taholta esitettiin samansuuntaiset mielipiteet. Ty(cid:246)t Olbian satamassa jatkuvat eik(cid:228) arviota hankkeen ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksista ole tehty huolimatta n(cid:228)ist(cid:228) kahdesta selke(cid:228)st(cid:228) lausunnosta sek(cid:228) direktiivist(cid:228) 85/337/EY, jossa kauppasatamien ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arviointi on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty pakolliseksi, jos satama vastaanottaa aluksia, joiden kantoisuus on yli 1 350 tonnia, niin kuin tapahtuu Olbian satamassa (4). jonka Mit(cid:228) komissio aikoo tehd(cid:228), jotta direktiivi(cid:228) 85/337/ETY noudatetaan ja Olbian satamassa teht(cid:228)vien t(cid:246)iden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutukset arvioidaan? Eik(cid:246) komission mielest(cid:228) my(cid:246)s yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksi(cid:228) julkisten t(cid:246)iden kilpailuttamisesta (5) ole rikottu, kun tunnelin rakennussopimus my(cid:246)nnettiin ilman tarjouskilpailupyynt(cid:246)(cid:228)? (1) Vrt. kiertokirje 448/VIA/A. 55. 3, 21. 1. 1999. (2) Vrt. kiertokirje UCA/1. 1. 24488/1, 14. 11. 1991. (3) Vrt. Sardinian alueen p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s nro 14/53, tehty 15. 4. 1997. (4) Vrt. liite 1, neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27. 6. 1985, EYVL L 175, 5. 7. 1985, s. 40. (5) Vrt. neuvoston direktiivi 92/50/ETY, annettu 18. 6. 1992, EYVL L 209, 24. 7. 1992, s. 1; direktiivi 93/36/ETY, annettu 14. 6. 1993, EYVL L 199, 9. 8. 1993 s. 1 ja direktiivi 93/37/ETY, annettu 14. 6. 1993, EYVL L 199, 9. 8. 1993, s. 54. Margot Wallstr(cid:246)min komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1999) Vaikuttaa silt(cid:228), ett(cid:228) parlamentin j(cid:228)senen mainitsema hanke kuuluu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arvioinnista 27 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) kes(cid:228)kuuta 1985 annetun direktiivin 85/337/


title: PREGUNTA ESCRITA E-2038/99 de Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) a la Comisión. Obras del tren de alta velocidad (AVE) en Calatayud.

text: C 219 E/72 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 1. 8. 2000 (2000/C 219 E/085) PREGUNTA ESCRITA E-2037/99 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (3 de noviembre de 1999) Asunto: La Comisi(cid:243)n Europea y el turismo ¿Puede explicar la Comisi(cid:243)n por quØ la cartera de turismo no se ha incluido de forma expl(cid:237)cita entre las responsabilidades de ninguno de los comisarios de la nueva Comisi(cid:243)n? Respuesta del Presidente Prodi en nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de diciembre de 1999) A cada Comisario de la nueva Comisi(cid:243)n se le ha dado t(cid:237)tulo simple, breve y genØrico para cubrir sus Æmbitos de responsabilidad (por ejemplo: Comisario de Mercado Interior, Comisario de Empresa y Sociedad de la Informaci(cid:243)n). Como consecuencia, las partes constitutivas de la cartera no se explicitan en el t(cid:237)tulo. El Comisario Liikanen es responsable de Empresa y Sociedad de la Informaci(cid:243)n. El turismo, competencia de la Direcci(cid:243)n General de Empresa, forma parte de su cartera. (2000/C 219 E/086) PREGUNTA ESCRITA E-2038/99 de Gorka Kn(cid:246)rr Borr(cid:224)s (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (3 de noviembre de 1999) Asunto: Obras del tren de alta velocidad (AVE) en Calatayud Recientemente las obras del tren de alta velocidad a su paso por la ciudad de Calatayud, han ocasionado la bajada del nivel del acu(cid:237)fero de Marivella debido a la construcci(cid:243)n de un tœnel que ha perforado dicho acu(cid:237)fero. Este hecho ha ocasionado la pØrdida del suministro de agua potable de un nœmero importante de ciudadanos que se abastec(cid:237)an por medio de pozos, obligando al ayuntamiento a proporcionar agua potable por medio de camiones cisterna. A fecha de hoy, la entidad responsable de las obras no ha reparado los daæos en el acu(cid:237)fero, por lo que el problema continœa sin soluci(cid:243)n. Teniendo en cuenta que las obras del tren de alta velocidad Madrid-Zaragoza-Barcelona estÆn siendo financiadas por la Uni(cid:243)n Europea con cargo al Fondo de Cohesi(cid:243)n y que la comarca de Calatayud dispone de una importante fuente de ingresos en la explotaci(cid:243)n de sus acu(cid:237)feros subterrÆneos para embotellado de agua mineral y para balnearios de aguas termales con fines medicinales y recreativos, se presenta la siguiente pregunta: ¿Tiene conocimiento la Comisi(cid:243)n de este problema? ¿Ha llevado a cabo la Comisi(cid:243)n gestiones para interesarse por el caso? Si no es as(cid:237) ¿podr(cid:237)a informarse del mismo para evitar que en el futuro se repitan este tipo de incidentes que conllevan graves riesgos para la econom(cid:237)a de la comarca? Respuesta del Sr. Barnier en nombre de la Comisi(cid:243)n (21 de diciembre de 1999) La Comisi(cid:243)n no ha recibido datos oficiales sobre los problemas provocados por las obras de construcci(cid:243)n del tren de alta velocidad (AVE) mencionados por Su Seæor(cid:237)a. No obstante, segœn la informaci(cid:243)n facilitada por las autoridades espaæolas con ocasi(cid:243)n de la evaluaci(cid:243)n preliminar del proyecto, las posibles dificultades en la zona de Miravella no hubieran debido afectar a las capas freÆticas utilizadas por los balnearios ni a las actividades de embotellado de agua mineral. En efecto, Østas se concentran en su mayor parte en las localidades de Jaraba y Alhama de Arag(cid:243)n, bastante alejadas de la zona de Miravella. Habida cuenta de la situaci(cid:243)n, la Comisi(cid:243)n ha solicitado informaci(cid:243)n complementaria a las autoridades nacionales. 1. 8. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 219 E/73 Por lo que respecta al acu(cid:237)fero cercano a Calatayud, la declaraci(cid:243)n de impacto ambiental del anteproyecto del tramo Calatayud-Ricla propon(cid:237)a una serie de medidas para minimizar las repercusiones de las obras de construcci(cid:243)n del AVE, entre las que cabe citar las siguientes: no colocar en esa zona maquinaria pesada, ni verter materiales ni deshechos de ningœn tipo; estudiar las medidas necesarias para no afectar demasiado a las capas freÆticas durante las obras de excavaci(cid:243)n necesarias para la construcci(cid:243)n de la plataforma de las v(cid:237)as, y proyectar y ejecutar las obras que sean precisas para que las aguas de lluvia no se desv(cid:237)en de la zona de recarga de las capas freÆticas. Las autoridades espaæolas se han comprometido a tener en cuenta esas recomendaciones durante toda la fase de ejecuci(cid:243)n del proyecto. (2000/C 219 E/087) PREGUNTA ESCRITA E-2039/99 de Monica Frassoni (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (3 de noviembre de 1999) Asunto: Tœnel en el puerto de Olbia (Cerdeæa) El desarrollo del puerto comercial de Olbia, considerado de importancia nacional por contar con un trÆfico anual de mÆs de tres millones de toneladas de mercanc(cid:237)as y dos millones de pasajeros, estÆ regulado por el Plan Regulador portuario elaborado en 1980 y aprobado por Decreto Ministerial el 26 de junio de 1981. Dicho plan preve(cid:237)a una carretera elevada para enlazar los viaductos Norte y Sur y el embarcadero Isola Bianca. En violaci(cid:243)n a dicho plan, el 3 de octubre de 1991 la ANAS (Azienda Nazionale Autonoma Strade) encomend(cid:243) a la empresa romana Tor di Valle la construcci(cid:243)n de un tœnel en sustituci(cid:243)n de la carretera elevada, construcci(cid:243)n que comenz(cid:243) en octubre de 1998. Las obras se adjudicaron sin convocar una licitaci(cid:243)n. Durante la construcci(cid:243)n del tœnel y de los enlaces correspondientes, para los cuales no se evaluaron las repercusiones medioambientales, se encontraron importantes restos arqueol(cid:243)gicos de 1500 aæos de antig(cid:252)edad, que convierten a este descubrimiento en uno de los mÆs importantes de los œltimos aæos en Cerdeæa. Al respecto, la Soprintendenza ai Beni Artistici ha bloqueado parcialmente las obras para llevar a cabo un estudio minucioso. AdemÆs del tœnel, se han previsto otras obras portuarias, entre ellas el cegamiento de los espejos de agua entre el antiguo embarcadero, el Busazza y la calle Genova, en violaci(cid:243)n del Plan Regulador para el puerto y sin evaluar las repercusiones medioambientales. En respuesta a la denuncia presentada por la «Foundation for Environmental Education in Europe», el Ministerio de Medio Ambiente italiano seæal(cid:243) que era necesario evaluar las repercusiones medioambientales tanto en lo relativo al Plan Regulador del Puerto de Olbia como para todas sus variantes (1). En igual sentido se pronunciaron la Presidencia del Consejo de Ministros (2) y la Regi(cid:243)n Cerdeæa (3). A pesar de estas expl(cid:237)citas declaraciones y de que, de conformidad con la Directiva 85/337/CEE, la evaluaci(cid:243)n de las repercusiones medioambien- tales para los puertos comerciales que reciben buques de mÆs de 1350 toneladas, como es el caso del puerto de Olbia, es obligatoria (4), las obras continœan sin que se realice dicha evaluaci(cid:243)n. ¿QuØ medidas piensa adoptar la Comisi(cid:243)n para que se respete la Directiva 85/337/CEE y se lleve a cabo la evaluaci(cid:243)n de las repercusiones medioambientales de las obras en curso en el puerto de Olbia, en tœnel y sus enlaces? ¿No considera la Comisi(cid:243)n que la adjudicaci(cid:243)n del contrato de particular el construcci(cid:243)n del tœnel sin convocar una licitaci(cid:243)n pœblica configura una violaci(cid:243)n de la normativa europea en materia de contratos pœblicos (5)? (1) Carta circular 448/VIA/A. 55. 3 del 21. 1. 1999. (2) Carta circular UCA/1. 1. 24488/1 del 14. 11. 1991. (3) Decisi(cid:243)n de la Regi(cid:243)n Cerdeæa 14/53 del 15. 4. 1997. (4) Anexo 1, Directiva 85/337/CEE del Consejo, de 27. 6. 1985, publicada en el DO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40. (5) Directivas del Consejo 92/50/CEE de 18. 6. 1992 (cid:129) DO L 209 de 24. 7. 1992, p. 1; 93/36/CEE de 14. 6. 1993 (cid:129) DO L 199 de 9. 8. 1993, p. 1, y 93/37/CEE de 14. 6. 1993 (cid:129) DO L 199 de 9. 8. 1993, p. 54. Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (21 de diciembre de 1999) La obra a que se refiere Su Seæor(cid:237)a parece entrar en el Æmbito de aplicaci(cid:243)n de la Directiva 85/337/CEE del Consejo, de 27 de junio de 1985, relativa a la evaluaci(cid:243)n de las repercusiones de determinados proyectos


title: Commission Regulation (EC) No 2335/1999 of 3 November 1999 laying down marketing standards for peaches and nectarines

eurovoc_concepts:
marketing standard
stone fruit

text: 4. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 281/11 COMMISSION REGULATION (EC) No 2335/1999 of 3 November 1999 laying down marketing standards for peaches and nectarines THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the market in fruit and vegetables (1), as last amended by Regulation (EC) No 1257/1999 (2), and in particular Article 2(2) thereof, Whereas: (1) (2) (3) peaches and nectarines are among the products listed in Annex I to Regulation (EC) No 2200/96 for which standards must be adopted; many amendments must be made to Commission Regulation (EEC) No 3596/90 of 12 December 1990 laying down quality standards for peaches and nectarines (3), as last amended by Regula- tion (EC) No 888/97 (4). In order to ensure legal clarity, Regulation (EEC) No 3596/90 should be repealed and the rules it contains recast. To that end and in the interests of preserving transparency on the world market, account should be taken of the standard for peaches and nectarines recommended by the Working Party on Standardisation of Perishable Produce and Quality Development of the United Nations Economic Commission for Europe (UN/ECE); the standards for peaches and nectarines provide for the obligation to comply with a sizing scale; under Commis- sion Regulation (EEC) No 1169/93 (5), size D is author- ised only during the period from the beginning of the marketing year until 30 June in order to permit early varieties of small fruits to be marketed while at the same time preventing the marketing after 1 July of late vari- eties of peaches and nectarines of size D, which are larger when ripe; this restriction need not extend beyond the marketing period for Community peaches and nectarines; the market in fresh peaches and nectarines, particularly at the retail stage, is greatly dependent on the organo- leptic quality of these products, which may vary consid- erably. The branch should therefore be allowed to indi- cate on the packaging minimum or maximum values for essential maturity criteria to allow consumers freedom of choice in purchasing fruit of an optimal organoleptic quality; (4) applying these standards should result in products of unsatisfactory quality being removed from the market, bringing production into line with consumer require- (1) OJ L 297, 21. 11. 1996, p. 1. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 80. (3) OJ L 350, 14. 12. 1990, p. 38. (4) OJ L 126, 17. 5. 1997, p. 11. (5) OJ L 118, 14. 5. 1993, p. 22. ments and facilitating trade relationships based on fair competition, thereby helping improve the profitability of production; (5) the standards apply to all marketing stages. Long- distance transport, storage over a certain period and the various processes which the products undergo may cause certain alterations owing to the biological develop- ment of the products or to their relatively perishable nature. Account should be taken of such deterioration when applying the standards at the marketing stages which follow dispatch. Since products in the ‘Extra’ class must be sorted and packaged with particular care, only lack of freshness and turgidity is to be taken into account in their case; (6) the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Fruit and Vegetables, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The marketing standards relating to peaches and nectarines falling within CN code 0809 30 shall be as indicated in the Annex hereto. This standard shall apply at all marketing stages, under the conditions laid down in Regulation (EC) No 2200/96. However, at stages following dispatch, the products may show in relation to the provisions of the standard: — a slight lack of freshness and turgidity, — for products graded in classes other than the ‘Extra’ class, slight deteriorations due to their development and their tendency to perish. Article 2 Regulation (EEC) No 3596/90 is hereby repealed. Article 3 into force on the third day This Regulation shall enter following that of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from the first day of the month following that of its entry into force. L 281/12 EN Official Journal of the European Communities 4. 11. 1999 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 3 November 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission 4. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 281/13 ANNEX MARKETING STANDARD FOR PEACHES AND NECTARINES I. DEFINITION OF PRODUCE This standard applies to peaches and nectarines (1) grown from varieties (cultivars) of Prunus persica Sieb. and Zucc. , to be supplied fresh to the consumer, peaches and nectarines for industrial processing being excluded. II. PROVISIONS CONCERNING QUALITY The purpose of the standard is to define the quality requirements for peaches and nectarines after preparation and packaging. A. Minimum requirements In all classes, subject to the special provisions for each class and the tolerances allowed, peaches and nectarines must be: — intact, — sound; produce affected by rotting or deterioration such as to make it unfit for consumption is excluded, — clean, practically free of any visible foreign matter, — practically free from pests, — practically free from damage caused by pests, — free of abnormal external moisture, — free of any foreign smell and/or taste. Peaches and nectarines must have been carefully picked. The development and state of ripeness of peaches and nectarines must be such as to enable them: — to withstand transport and handling, and — to arrive in satisfactory condition at the place of destination. B. Classification Peaches and nectarines are classified into three classes as defined below: (i) ‘Extra’ class Peaches and nectarines in this class must be of a superior quality. In shape, development and colouring they must be typical of the variety allowing for the district in which they are grown. They must be free from defects with the exception of very slight superficial defects, provided that these do not affect the general appearance of the produce, its quality, keeping quality and presentation in the package. (ii) Class I Peaches and nectarines in this class must be of good quality. They must be characteristic of the variety, allowing for the district in which they are grown. However, a slight defect in shape, development or colouring may be allowed. The flesh must be perfectly sound. Peaches and nectarines split where the stem is joined to the fruit are excluded. Slight skin defects, however, may be allowed provided these do not affect the general appearance of the produce, the quality, the keeping quality, the keeping quality and presentaiton in the package and do not exceed: — 1 cm in length for defects of elongated shape, — 0. 5 cm2 in total area for other defects. (1) This text applies to all varieties grown from Prunus persica Sieb. and Zucc. , being peaches or nectarines or similar with attached (clingstones) or unattached stone and smooth or rough skin. L 281/14 EN Official Journal of the European Communities 4. 11. 1999 (iii) Class II This class includes peaches and nectarines which do not qualify for inclusion in the higher classes, but which satisfy the minimum requirements specified above. The flesh should not show any serious defects. Fruits split where the stem is joined to the fruit are allowed only in connection with quality tolerances. The following skin defects may be allowed provided the peaches and nectarines retain their essential characteristics as regards the quality, the keeping quality and presentation and do not exceed: — 2 cm in length for defects of elongated shape, — 1. 5 cm2 in total area for other defects. III. PROVISIONS CONCERNING SIZING Size is determined by: — circumference, or — maximum diameter of the equatorial section. Peaches and nectarines must be graded according to the following scale: Diameter Sizing (code) Circumference 90 mm and above 80 mm and over but under 90 mm 73 mm and over but under 80 mm 67 mm and over but under 73 mm 61 mm and over but under 67 mm 56 mm and over but under 61 mm 51 mm and over but under 56 mm AAAA AAA AA A B C D 28 cm and above 25 cm and over but under 28 cm 23 cm and over but under 25 cm 21 cm and over but under 23 cm 19 cm and over but under 21 cm 17,5 cm and over but under 19 cm 16 cm and over but under 17,5 cm The minimum size allowed for the ‘Extra’ class is 17,5 cm (circumference) or 56 mm (diameter). Size D (51 mm and over but under 56 mm in diameter or 16 cm and over but under 17,5 cm in circumference) is not allowed in the period from 1 July to 31 October. Sizing is compulsory for all classes. IV. PROVISIONS CONCERNING TOLERANCES Tolerances in respect of quality and size shall be allowed in each package for produce not satisfying the requirements for the class indicated. A. Quality tolerances (i) ‘Extra’ class 5 % by number or weight of peaches or nectarines not satisfying the requirements of the class, but meeting those of class I or, exceptionally, coming within the tolerances of that class. (ii) Class I 10 % by number or weight of peaches or nectarines not satisfying the requirements of the class, but meeting those of class II or, exceptionally, coming within the tolerances for that class. (iii) Class II 10 % by number or weight of peaches or nectarines satisfying neither the requirements of the class nor the minimum requirements, with the exception of fruit affected by rotting, marked bruising or any other deterioration rendering it unfit for consumption. 4. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 281/15 B. Size tolerances For all classes, 10 % by number or weight of peaches or nectarines up to 1 cm more or less than the size stated on the package in the case of sizing by circumference and up to 3 mm more or less in the case of sizing by diameter. However, for fruit in the smallest size, this tolerance shall apply only to peaches or nectarines of a size smaller by not more than 6 mm (circumference) or 2 mm (diameter) than the specified minimum size. V. PROVISIONS CONCERNING PRESENTATION A. Uniformity The contents of each package must be uniform and contain only peaches or nectarines of the same origin, variety, quality, degree of ripeness and size, and for the ‘Extra’ class, the contents must also be uniform in colour. The visible part of the contents of each package must be representative of the entire contents. B. Packaging The peaches or nectarines must be packed in such a way as to protect the produce properly. The materials used inside the package must be new, clean and of a quality such as to avoid causing any external or internal damage to the produce. The use of materials, particularly of paper or stamps bearing trade specifications is allowed provided the printing or labelling has been done with non-toxic ink or glue. Packages must be free of all foreign matter. C. Presentation The peaches and nectarines may be presented: — in small unit packages, — in a single layer, in the case of ‘Extra’ class; each individual fruit in this class must be separated from its neighbours. In classes I and II: — in one or two layers, or — in no more than four layers when the fruit is placed in rigid pockets so arranged that they do not rest on the fruit in the layer immediately below. VI. PROVISIONS CONCERNING MARKING Each package must bear the following particulars in letters grouped on the same side, legibly and indelibly marked and visible from the outside: A. Identification ‘Packer and/or dispatcher’: name and address or officially issued or accepted code. However, in the case where a code mark is used, the reference ‘packer and/or dispatcher’ (or equivalent abbreviations) has to be indicated in close connection with the code mark. B. Nature of produce — ‘peaches’ or ‘nectarines’, if the contents are not visible from the outside, — name of the variety for classes ‘Extra’ and I. C. Origin of produce Country of origin and, optionally, district where grown, or national, regional or local place name. D. Commercial specifications — class, — size expressed in minimum and maximum diameters or minimum and maximum circumference or according to the coding set out in Section III ‘Provisions concerning sizing’, — number of units (optional), — minimum sugar content, measured by refractometer and expressed in Brix degrees (optional), — maximum firmness, measured by penetrometer and expressed in kg/0,5 cm2 (optional), E. Official control mark (optional)


title: PREGUNTA ESCRITA E-2035/99 de Glyn Ford (PSE) a la Comisión. Impuesto sobre anillos de compromiso.

eurovoc_concepts:
CCT duties
jewellery and goldsmith's articles

text: 18. 7. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 203 E/121 (2000/C 203 E/153) PREGUNTA ESCRITA E-2035/99 de Glyn Ford (PSE) a la Comisi(cid:243)n (3 de noviembre de 1999) Asunto: Impuesto sobre anillos de compromiso Un ciudadano britÆnico de mi circunscripci(cid:243)n, residente en Australia. se queja de que en Portugal se ha gravado con un arancel del 17 % un anillo de compromiso que envi(cid:243) a su novia, residente en dicho pa(cid:237)s, por el que abon(cid:243), tras declarar el contenido y el valor del env(cid:237)o, todos los impuestos australianos ¿Puede la Comisi(cid:243)n confirmar que los anillos de compromiso pueden someterse al pago de impuestos? Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (7 de diciembre de 1999) Los regalos de pequeæo tamaæo que son enviados de un particular que vive en un tercer pa(cid:237)s a otro particular que vive en la Comunidad œnicamente pueden ser importados con exenci(cid:243)n de derechos de importaci(cid:243)n e impuestos si su valor no supera los 45 € (1). Habida cuenta de que el valor del anillo de compromiso parece haber superado este l(cid:237)mite, las autoridades portuguesas estaban facultadas para aplicar los derechos de importaci(cid:243)n sobre valor total del anillo importado. (1) Art(cid:237)culo 29 del Reglamento (CEE) No 918/83 Consejo de 28 de marzo de 1983, relativo al establecimiento de un rØgimen comunitario de franquicias aduaneras (DO L 105 de 23. 4. 1983), en su versi(cid:243)n modificada por el Reglamento (CEE) no 1315/88 del Consejo de 3 de mayo de 1988 por el que se modifica el Reglamento (CEE) No 2658/87 relativo a la nomenclatura arancelaria y estad(cid:237)stica y al arancel aduanero comœn, y el Reglamento (CEE) no 918/83 (DO L 123 de 17. 5. 1988); y la letra d) del apartado 1 del art(cid:237)culo 14 de la Sexta Directiva del Consejo no 77/388/CEE de 17 de mayo de 1977, en materia de armonizaci(cid:243)n de las legislaciones de los Estaod miembros rlativas a los impuestos sobre el volumen de negocios (cid:129) Sistema comœn del Impuesto sobre el valor aæadido: base imponible uniforme (DO L 145 de 13. 6. 1977); Art(cid:237)culo 1 de la Directiva 85/576/CEE del Consejo de 20 December 1985, por la que se modifica la Directiva 78/1035/CEE relativa a las franquicias fiscales aplicables a la importaci(cid:243)n de las mercanc(cid:237)as objeto de pequeæos env(cid:237)os sin carÆcter comercial procedentes de terceros pa(cid:237)ses (DO L 372 de 31. 12. 1985), y el art(cid:237)culo 1 de la Directiva 78/1035/CEE Consejo de 19 de diciembre de 1978, relativa a las franquicias aplicables a la importaci(cid:243)n de mercanc(cid:237)as objeto de pequeæos env(cid:237)os sin carÆcter comercial provenien- tes de pa(cid:237)ses terceros (DO L 366 de 28. 12. 1978). (2000/C 203 E/154) PREGUNTA ESCRITA E-2042/99 de Lennart SacrØdeus (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (3 de noviembre de 1999) Asunto: Matanza de vacas en Suecia El 7 de octubre, seis vacas en buena salud fueron eliminadas en Ljungskile, en el sur de Suecia, debido a que el propietario no hab(cid:237)a querido marcarlas segœn la normativa comunitaria en vigor desde el 1 de enero de 1998. Las vacas fueron abatidas a tiros en un prado y sus cadÆveres conducidos a una central de desechos. El Servicio Nacional de Productos Agrarios de Suecia afirma que la manera en que estÆ redactada la normativa comunitaria obliga a matar a los animales en el lugar mismo donde se encuentran, sin que sea posible desplazarlos, ni siquiera a un matadero. Tampoco se permite excepci(cid:243)n ninguna. ¿Es el prop(cid:243)sito de la Comisi(cid:243)n que la normativa se interprete de esta manera? Respuesta del Sr. Byrne en nombre de la Comisi(cid:243)n (16 de diciembre de 1999) La Comisi(cid:243)n no dispone de informaci(cid:243)n espec(cid:237)fica sobre el caso concreto al que se refiere su Seæor(cid:237)a. No obstante, en tØrminos generales, conviene recordar las normas aplicables en la materia, por ejemplo las previstas en el Reglamento (CE) no 494/98 de la Comisi(cid:243)n, de 27 de febrero de 1998, por el que se


title: Ehdotus: neuvoston asetus Jugoslavian liittotasavallan tiettyjä osia koskevasta öljyn ja tiettyjen öljytuotteiden myynti- ja toimituskiellosta annetun asetuksen (EY) N:o 2111/1999 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
international sanctions
market approval
petroleum
petroleum product

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 03. 11. 1999 KOM(1999) 559 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Jugoslavian liittotasavallan tiettyjä osia koskevasta öljyn ja tiettyjen öljytuotteiden myynti- ja toimituskiellosta annetun asetuksen (EY) N:o 2111/1999 muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT Edistääkseen demokratian kehittämistä Jugoslavian liittotasavallassa neuvosto on päättänyt tukea kaikkia voimia, jotka osoittavat täysimääräisen sitoumuksensa demokraattisiin arvoihin. Neuvosto on sopinut periaatteessa sallivansa eräiden öljytuotteiden toimittamisen eräisiin Serbian kuntiin osana Energian ehtona demokratia -aloitetta (Energy for Democracy). Koska kyseiset toimitukset ja niihin liittyvät toimet olisivat muuten neuvoston asetuksen (EY) N:o 2111/1999 nojalla kiellettyjä, asetusta on muutettava toimitusten vapauttamiseksi kiellon piiristä. Vapautus ei kuitenkaan saisi johtaa Jugoslavian liittotasavaltaan (muuhun kuin Kosovon maakuntaan ja Montenegron tasavaltaan) yhä kohdistuvan saarron heikentämiseen. Tämän vuoksi on otettava käyttöön lupajärjestelmä. Luvat olisi myönnettävä ainoastaan erityisedellytyksin, joilla varmistettaisiin, että Jugoslavian liittotasavallan tai Serbian viranomaiset eivät pääsisi käyttämään vapautusta omaksi hyödykseen. Jos on näyttöä siitä, että Jugoslavian liittotasavallan tai Serbian viranomaiset takavarikoivat kyseiset toimitukset tai hyötyvät niistä sopimattomalla tavalla, luvan soveltaminen on keskeytettävä tai päätettävä välittömästi. Koska komissio on keskeisessä asemassa aloitteen täytäntöönpanossa ja saa nopeimmin ja suorimmin kaiken asiaan vaikuttavan tiedon toimitusten lopullisesta määräpaikasta tai käyttötarkoituksesta ja kaikista asian kannalta merkityksellisistä olosuhteista, lupien myöntäminen olisi annettava komission tehtäväksi. Lupajärjestelmä täydentäisi ja lujittaisi niitä (varainhoidon) valvontajärjestelmiä, jotka komissio ottaa käyttöön toimitusten ja niihin liittyvien toimien rahoituksen osalta. 2 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Jugoslavian liittotasavallan tiettyjä osia koskevasta öljyn ja tiettyjen öljytuotteiden myynti- ja toimituskiellosta annetun asetuksen (EY) N:o 2111/1999 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 301 artiklan, ottaa huomioon tuesta demokraattisille voimille Jugoslavian liittotasavallassa. lokakuuta 1999 vahvistetun neuvoston yhteisen kannan 1999/…/YUTP1, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) Eräille Serbian tasavallan kunnille olisi toimitettava osana Energian ehtona demokratia -aloitetta (Energy for Democracy) asetuksen (EY) N:o 2111/19992 soveltamisalaan kuuluvia tuotteita ja tämän vuoksi mainittua asetusta olisi muutettava kyseisten toimitusten mahdollistamiseksi. Avustusten olisi edellytettävä Euroopan unionin kyseisen aloitteen osalta sopimien tavoitteiden ja yksityiskohtaisten sääntöjen noudattamista. Olisi perustettava lupajärjestelmä sen takaamiseksi, että kyseisiä tavoitteita ja yksityiskohtaisia sääntöjä noudatetaan ja että ohjelma ei muuten vaikuta edellä mainitun asetuksen säännösten soveltamiseen, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Lisätään asetukseen (EY) N:o 2111/1999 artikla seuraavasti: "2 a artikla Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, Euroopan komissio voi osana Energian ehtona demokratia -aloitetta myöntää tapauskohtaisesti lueteltujen tuotteiden myyntiin, toimittamiseen, vientiin tai lähettämiseen. luvan liitteessä I 1 2 EYVL L EYVL L 258, 5. 10. 1999, s. 12. 3 Komissio voi keskeyttää tai päättää luvan myöntämisen tai asettaa sille ehtoja, jotta toimet, joihin on annettu lupa tämän artiklan nojalla, eivät haittaa tämän asetuksen muiden säännösten soveltamista. Lupahakemukset on tehtävä ja luvat myönnettävä liitteen II mallin mukaisesti. ". Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 4


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2032/99 van Inger Schörling (Verts/ALE) aan de Commissie. Drankverpakkingen.

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
EU statistics
packaging product
waste recycling

text: 24. 10. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 303 E/25 in artikel 16, lid 3, voor dat de lidstaten aan de Commissie in een Richtlijn 89/662/EEG schrijft geharmoniseerde vorm basisinformatie over de in het kader van deze richtlijn uitgevoerde veterinaire controles moeten verstrekken. Dit artikel is oorspronkelijk ten uitvoer gelegd bij Beschikking van de Commissie 98/470/EG van 9 juli 1998 tot uitvoering van Richtlijn 89/662/EEG van de Raad betreffende de informatie over veterinaire controles (8), die de kadervoorschriften voor de verzameling en de indiening van informatie vaststelde en een bijlage bevatte die betrekking had op het deelgebied van vers vlees. Een ontwerpbeschikking voor het volgende deelgebied, dat van vlees van pluimvee, is thans in voorberei- ding voordat het wordt voorgelegd aan het permanent veterinair comitØ. De Commissie is voornemens verdere ontwerpbeschikkingen op te stellen ter uitbreiding van de deelgebieden waarvoor informatie moet worden verzameld en bij de Commissie ingediend. Naast de hierboven vermelde maatregelen is het van belang dat de lidstaten bilaterale overeenkomsten sluiten over maatregelen met betrekking tot gevallen van vermeende of bewezen onregelmatigheden met certificaten overeenkomstig artikel 8 van Richtlijn 89/662/EEG. (1) PB L 243 van 11. 10. 1995. (2) PB L 243 van 11. 10. 1995. (3) PB L 243 van 11. 10. 1995. (4) PB 121 van 29. 7. 1964. (5) PB L 303 van 31. 10. 1990. (6) PB L 55 van 8. 3. 1971. (7) PB L 295 van 30. 12. 1989. (8) PB L 208 van 24. 7. 1998. (2000/C 303 E/021) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2032/99 van Inger Sch(cid:246)rling (Verts/ALE) aan de Commissie (3 november 1999) Betreft: Drankverpakkingen Het verbruik van drankverpakkingen binnen de EU is enorm en gaat ten koste van het milieu. Heeft de Commissie maatregelen genomen om bijvoorbeeld het hergebruik van drankverpakkingen te steunen? Zo ja, hoeveel steun heeft zij dan verleend? Hoe denkt de Commissie over de mogelijkheid van invoering van een voor de gehele EU geldend systeem van standaardverpakkingen die in de gehele EU zijn in te leveren en opnieuw te gebruiken? Heeft de Commissie een idee van het aantal drankverpakkingen dat per dag in de EU wordt verbruikt? Antwoord van mevrouw Wallstr(cid:246)m namens de Commissie (4 januari 2000) Bevordering van het hergebruik van verpakkingen in de lidstaten is een van de maatregelen die zijn vermeld in Richtlijn 94/62/EG van de Raad van 20 december 1994 betreffende verpakking en verpak- kingsafval (1) om de milieueffecten van verpakkingsafval te voorkomen of te verminderen mits de verpak- king op een milieuhygiºnisch verantwoorde wijze overeenkomstig het EG-Verdrag hergebruikt kan worden. Daartoe is echter op communautair niveau geen specifiek financieel instrument geschapen. Het opzetten van een Europees stelsel voor hergebruik is een nogal ingewikkelde zaak waarin diverse aspecten zoals b. v. standaardisering en vervoersafstanden een rol spelen. Dit maakt het moeilijk de bestaande stelsels die zich langs verschillende lijnen hebben ontwikkeld, te harmoniseren. Bovendien moet zowel rekening worden gehouden met een hoog niveau van milieubescherming als met de regels van de interne markt. Als eerste stap ter bevordering van stelsels voor hergebruik heeft de Commissie opdracht gegeven voor een studie die een beschrijving moet opleveren van de huidige situatie en van de verplichtingen die de verdere ontwikkeling van de stelsels voor hergebruik belemmeren. De studie is recentelijk beºindigd en is beschikbaar op de website: http://www. europa. eu. int/comm/environment/waste/report4. htm. Deze studie geeft de mening van de auteurs weer. C 303 E/26 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 24. 10. 2000 De Commissie zal profiteren van de herziening van Richtlijn 94/62/EG waarmee v(cid:243)(cid:243)r eind 1999 zal worden aangevangen, om de stelsels voor het hergebruik van verpakkingen in de lidstaten te verbeteren. Volgens de meest recente gegevens bedraagt de totale hoeveelheid verpakkingsafval in de Gemeenschap circa 61 miljoen ton per jaar waarvan 14 miljoen ton voor drankverpakkingen (11 miljoen ton glas, 1 miljoen ton plastic, 1 miljoen ton metaal en 1 miljoen ton composiete drankverpakkingen). (1) PB L 365 van 31. 12. 1994. (2000/C 303 E/022) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2078/99 van Mary Banotti (PPE-DE) aan de Commissie (12 november 1999) Betreft: Premie op het gebruik van fietsen Kan de Commissie meedelen welke premies, regelingen of richtlijnen er bestaan om het gebruik van fietsen door werknemers in de publieke en/of particuliere sector aan te moedigen? Is de Commissie zich ervan bewust dat sommige overheidsbedrijven het bezit en gebruik van privØ-auto(cid:146)s met financiºle premies aanmoedigen, terwijl dergelijke premies niet worden aangeboden aan fietsers? Kan de Commissie meedelen of er voorstellen zijn gedaan om te onderzoeken of het mogelijk is het gebruik van fietsen met premies aan te moedigen, bijv. in de vorm van een kilometervergoeding voor woon/werkverkeer? Antwoord van mevrouw de Palacio namens de Commissie (20 december 1999) De Commissie is zich ervan bewust dat de werkgevers, door hun personeel aan te moedigen om vaker gebruik te maken van alternatieven voor de eigen auto zoals lopen, fietsen, het openbaar vervoer of carpooling, een sleutelrol kunnen spelen bij het bevorderen van duurzame mobiliteit (1). Volgens het subsidiariteitsbeginsel moeten de autoriteiten en werkgevers in de lidstaten het voortouw nemen in aangelegenheden met betrekking tot plaatselijk en regionaal vervoer. Daarom heeft de Com- missie op dit punt geen aansporingen, regelingen of richtsnoeren goedgekeurd. De Commissie beschikt momenteel niet over gegevens op grond waarvan zij de vragen van het geachte parlementslid kan beantwoorden. Wel heeft zij een begin gemaakt met twee projecten die het mogelijk maken de desbetreffende informatie in de toekomst te verstrekken. Zij heeft recentelijk opdracht gegeven voor een studie van originele vormen van belastingen en heffingen ter ondersteuning van het openbaar vervoer en ter ontmoediging van het pendelverkeer. Over deze studie zal in het voorjaar 2000 verslag worden uitgebracht. Dan zal blijken in hoeverre de belastingstelsels van de lidstaten individuele personen be(cid:239)nvloeden bij hun keuze uit verschillende vormen van vervoer naar hun werk en een aansporing zijn voor de werkgevers om hun personeel te helpen regelingen te treffen voor hun verplaatsingen (cid:141) ook als zij de fiets gebruiken. In samenwerking met zes lidstaten heeft de Commissie het Europees platform over mobiliteitsbeheer (EPOMM) opgericht. Daar worden voorbeelden gegeven over de manier waarop over- heids- en particuliere organisaties hun personeel en hun bezoekers aanmoedigen tot duurzame vervoersge- woonten. Deze informatie zal via het internet verkrijgbaar zijn. Om de autoriteiten, ondernemingen en consumenten van de vervoerssector te helpen voorbeelden te vinden op het gebied van plaatselijk en regionaal vervoer steunt de Commissie ook de Europese dienst voor informatie over plaatselijk vervoer (Eltis) (www. eltis. org). Die omvat meer dan 300 case studies waarvan enkele (cid:129) zoals het fietsplan voor Helsinki en de Nottinghamse club voor planners van woon-


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2055/99 von Paul Lannoye (Verts/ALE) an die Kommission. Aufnahme von Imidacloprid in Anhang I der Verordnung (EWG) Nr. 3600/92.

eurovoc_concepts:
France
apiculture
directive (EU)
economic consequence
insecticide
pesticide
withdrawal from the market

text: C 225 E/44 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 8. 8. 2000 (2000/C 225 E/044) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2055/99 von Paul Lannoye (Verts/ALE) an die Kommission (3. November 1999) Betrifft: Aufnahme von Imidacloprid in Anhang I der Verordnung (EWG) Nr. 3600/92 Im Januar 1999 verabschiedete die franz(cid:246)sische Regierung ein vorl(cid:228)ufiges Verbot des Insektizids (cid:132)Gaucho(cid:147) (aktiver Bestandteil: Imidacloprid) der Firma Bayer f(cid:252)r den Anbau von Sonnenblumen in Frankreich. Zwischen 1993 und 1997 hatten Bienenz(cid:252)chter in Zentralfrankreich und im westlichen Zentralfrankreich festgestellt, da(cid:223) ihre Ertr(cid:228)ge an Sonnenblumenhonig st(cid:228)ndig zur(cid:252)ckgingen. Diese Produktionsr(cid:252)ckg(cid:228)nge wurden auf den Verlust ausschw(cid:228)rmender Bienen zur(cid:252)ckgef(cid:252)hrt, als die Sonnenblumen bl(cid:252)hten. Der Umfang des R(cid:252)ckgangs bei der Nektarsammlung entsprach der Zunahme der mit Sonnenblumensamen bepflanzten Fl(cid:228)chen, die mit (cid:132)Gaucho(cid:147) behandelt worden waren. In dem mit Unterst(cid:252)tzung der EU (gem(cid:228)(cid:223) Verordnung des Rates Nr. 1221/97 (1)) im November 1998 erstellten zusammenfassenden Bericht (cid:252)ber eine Untersuchung der Auswirkungen phytosanit(cid:228)rer Produkte f(cid:252)r Bienen unter besonderer Ber(cid:252)cksichtigung der Auswirkungen von mit (cid:132)Gaucho(cid:147) behandelten Sonnen- blumensamen f(cid:252)r das Verschwinden von nektarsammelnden Bienen (Mih-H(cid:224) PHAM-DELEGUE, Inra und Sophie CLUZEAU, Acta) wurde die Schlu(cid:223)folgerung gezogen, da(cid:223) Labortests darauf hinweisen, da(cid:223) Konzentrationen von Imidacloprid, wie sie in behandelten Sonnenblumen unter nat(cid:252)rlichen Bedingungen wahrscheinlich sind, ein Risiko f(cid:252)r Bienen darstellen k(cid:246)nnten. Durch Beobachtung der Anbaufl(cid:228)chen im Rahmen dieser Untersuchung werden die im Labor festgestellten Risiken nicht best(cid:228)tigt. Aus der Untersuchung geht jedoch hervor, da(cid:223) dieses Risiko durch das Vorhanden- sein von Imidacloprid in Pflanzen auf den untersuchten Fl(cid:228)chen m(cid:246)glicherweise verschleiert oder aus- geglichen wurde. Obwohl auf drei der vier Testfl(cid:228)chen keine Samen angepflanzt worden waren, die seit 1995 oder 1993 mit (cid:132)Gaucho(cid:147) behandelt worden waren, wurde Imidacloprid in einigen Pflanzen und den Nektarerzeugnissen von nicht behandelten Pflanzen nachgewiesen. Offensichtlich gibt es ein Problem mit R(cid:252)ckst(cid:228)nden von Imidacloprid im Boden, und zwar anscheinend (cid:252)ber l(cid:228)ngere Zeitr(cid:228)ume hinweg. Wird die Kommission angesichts des schwerwiegenden Verdachts gegen(cid:252)ber diesem Pestizid die Initiative ergreifen und dieses Produkt umgehend auf die Liste der Stoffe im Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 3600/92 (2) setzen? (1) ABl. L 173 vom 1. 7. 1997, S. 1. (2) ABl. L 366 vom 15. 12. 1992, S. 10. Antwort von Herrn Byrne im Namen der Kommission (8. Dezember 1999) Die Richtlinie 91/414/EWG des Rates vom 15. Juli 1991 (cid:252)ber das Inverkehrbringen von Pflanzenschutz- mitteln (1) hat harmonisierte Rahmenbedingungen f(cid:252)r die Genehmigung, das Inverkehrbringen, die Ver- wendung und die (cid:220)berwachung von Pflanzenschutzmitteln in der Gemeinschaft eingef(cid:252)hrt. Im Jahr 1992 hat die Kommission die Verordnung (EWG) Nr. 3600/92 vom 11. Dezember 1992 mit Durchf(cid:252)hrungsbestimmungen f(cid:252)r die erste Stufe des Arbeitsprogramms gem(cid:228)(cid:223) Artikel 8 Absatz 2 der Richtlinie 91/414/EWG verabschiedet, die die Bewertung einer ersten Liste von 90 wichtigen und in der Landwirtschaft in gro(cid:223)em Ma(cid:223)stab genutzten Wirkstoffen umfa(cid:223)te, mit einem gesch(cid:228)tzten Anteil von 30 % landwirtschaftlicher Verwendungszwecke. Dieses Programm, das noch weiterl(cid:228)uft, erm(cid:246)glicht die Gewin- nung entsprechender Fachkenntnisse und eine gegenseitige Vertrauensbildung in den Mitgliedstaaten und der Kommission. Die Kommission arbeitet zur Zeit an der n(cid:228)chsten Phase des Pr(cid:252)fprogramms. Es wird erwartet, da(cid:223) dieses Anfang 2000 zur Verabschiedung weiterer Durchf(cid:252)hrungsma(cid:223)nahmen f(cid:252)r die (cid:220)berpr(cid:252)fung der (cid:252)brigen bestehenden Wirkstoffe f(cid:252)hren wird. Dieses (cid:220)berpr(cid:252)fungsverfahren soll anhand der bei dem ersten Programm gewonnenen Erfahrungen beschleunigt durchgef(cid:252)hrt werden. Dabei sollen alle (cid:252)brigen bestehenden Wirkstoffe (mit wenigen Ausnahmen wie Mikroorganismen oder Pflanzenextrakte) erfa(cid:223)t werden. Die Richtlinie 91/414/EWG sieht ferner vor, da(cid:223) die Mitgliedstaaten Genehmigungen jederzeit (cid:252)berpr(cid:252)fen k(cid:246)nnen, wenn es Hinweise daf(cid:252)r gibt, da(cid:223) Genehmigungserfordernisse nicht mehr erf(cid:252)llt werden. Dies w(cid:228)re bisher bei der Genehmigung von Imidacloprid in bestimmten Pflanzen der Fall. (1) ABl. L 230 vom 19. 8. 1991


title: Reglamento (CE) nº 2341/1999 de la Comisión, de 3 de noviembre de 1999, relativo a la interrupción de la pesca de espadín por parte de los buques que enarbolan pabellón de Dinamarca

eurovoc_concepts:
Denmark
authorised catch
catch quota
fishing area
sea fish
ship's flag

text: 4. 11. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 281/29 REGLAMENTO (CE) No 2341/1999 DE LA COMISIÓN de 3 de noviembre de 1999 relativo a la interrupción de la pesca de espadín por parte de los buques que enarbolan pabellón de Dinamarca LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 2847/93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un régimen de control aplicable a la política pesquera común (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2846/98 del Consejo (2), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 21, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) El Reglamento (CE) no 48/1999 del Consejo, de 18 de diciembre de 1998, por el que se establecen, para 1999, los totales admisibles de capturas de determinadas poblaciones y grupos de poblaciones de peces y determi- nadas condiciones en que pueden pescarse (3), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1619/1999 (4), fija las cuotas de espadín para 1999. Para garantizar el cumplimiento de las disposiciones relativas a las limitaciones cuantitativas de las capturas de las poblaciones sujetas a cuotas, es necesario que la Comisión fije la fecha en la que se considera que las capturas efectuadas por buques que enarbolan pabellón de un Estado miembro han agotado la cuota asignada. Según la información transmitida a la Comisión, las capturas de espadín efectuadas en aguas de las divisiones CIEM IIa (zona CE) y IV (zona CE) por buques que enarbolan pabellón de Dinamarca o están registrados en dicho país han alcanzado la cuota asignada para 1999; Dinamarca ha prohibido la pesca de esta población a partir del 20 de septiembre de 1999; por consiguiente, es necesario atenerse a dicha fecha, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Se considera que las capturas de espadín en aguas de las divisiones CIEM IIa (zona CE) y IV (zona CE), efectuadas por buques que enarbolan pabellón de Dinamarca o están regis- trados en dicho país, han agotado la cuota asignada a Dina- marca para 1999. Se prohíbe la pesca de espadín en aguas de las divisiones CIEM IIa (zona CE) y IV (zona CE), efectuada por buques que enar- bolan pabellón de Dinamarca o están registrados en dicho país, así como el mantenimiento a bordo, el transbordo o el desem- barque de peces de esta población capturados por los buques mencionados, a partir de la fecha de aplicación del presente Reglamento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 20 de septiembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 3 de noviembre de 1999. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 261 de 20. 10. 1993, p. 1. (2) DO L 358 de 31. 12. 1998, p. 5. (3) DO L 13 de 18. 1. 1999, p. 1. (4) DO L 192 de 24. 7. 1999, p. 14


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2032/99 af Inger Schörling (Verts/ALE) til Kommissionen. Drikkevareemballager.

text: 24. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 303 E/25 bestemmer i artikel 16, stk. 3, at det kr(cid:230)ves, at medlemsstaterne i harmoniseret form skal forel(cid:230)gge Kommissionen grundl(cid:230)ggende oplysninger om den veterin(cid:230)rkontrol, som er gennemfłrt ifłlge direktivet. Denne artikel blev oprindeligt gennemfłrt ved Kommissionens beslutning 98/470/EF af 9. juli 1998 om gennemfłrelsesbestemmelser til R(cid:229)dets direktiv 89/662/E(cid:216)F for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r de oplysninger, der er relevante i forbindelse med veterin(cid:230)rkontrol (8), hvori man fastlagde rammekravene for indsamling og forel(cid:230)ggelse af oplysninger, og som omfatter et bilag om sektoren omfattende fersk kłd. Et udkast til en beslutning vedrłrende den n(cid:230)ste sektor, omfattende fjerkr(cid:230)kłd, er under udarbejdelse og skal forel(cid:230)gges Den st(cid:229)ende Veterin(cid:230)rkomitØ. Kommissionen har til hensigt at udarbejde yderligere udkast til beslutninger med henblik p(cid:229) at udvide de aktivitetsomr(cid:229)der, for hvilke der skal indsamles oplysninger, som skal forel(cid:230)gges Kommissionen. Ud over de ovenfor beskrevne foranstaltninger er det vigtigt, at medlemsstaterne bilateralt indg(cid:229)r aftaler om foranstaltninger vedrłrende tilf(cid:230)lde, hvor der foreligger mistanke om eller beviser for uregelm(cid:230)ssighe- der med hensyn til certifikaterne i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 89/662/E(cid:216)F. (1) EFT L 243 af 11. 10. 1995. (2) EFT L 243 af 11. 10. 1995. (3) EFT L 243 af 11. 10. 1995. (4) EFT 121 af 29. 7. 1964. (5) EFT L 303 af 31. 10. 1990. (6) EFT L 55 af 8. 3. 1971. (7) EFT L 295 af 30. 12. 1989. (8) EFT L 208 af 24. 7. 1998. (2000/C 303 E/021) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2032/99 af Inger Sch(cid:246)rling (Verts/ALE) til Kommissionen (3. november 1999) Om: Drikkevareemballager Forbruget af drikkevareemballager i EU er meget stort og skader miljłet. Har Kommissionen gjort noget for at stłtte eksempelvis indfłrelsen af genanvendelige drikkevareemballager? Hvor meget har den i s(cid:229) fald gjort? Hvordan ser Kommissionen p(cid:229) muligheden for at indfłre et for hele EU g(cid:230)ldende system med standardemballager, som kan tilbageleveres og genanvendes i hele EU? Har Kommissionen nogen forestil- ling om, hvor mange drikkevareemballager der bruges hver dag i EU? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (4. januar 2000) Tilskyndelse til at indfłre systemer til genbrug af emballage i medlemsstaterne er en af de foranstaltninger, der er fastsat i R(cid:229)dets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (1) med henblik p(cid:229) at forebygge eller nedbringe den miljłskadelige indvirkning af emballageaffald, forudsat at det p(cid:229)g(cid:230)ldende emballage kan genbruges p(cid:229) en miljłm(cid:230)ssigt fornuftig m(cid:229)de, der er i overensstemmelse med EF-traktaten. Der er dog ikke forudset noget finansieringsinstrument til dette form(cid:229)l p(cid:229) f(cid:230)llesskabsniveau. Oprettelse af et f(cid:230)lles emballagegenbrugssystem for hele EU ville v(cid:230)re en temmelig kompliceret sag, hvor flere aspekter (f. eks. standardisering, transportafstande) ville spille ind. Det głr det vanskeligt at harmonisere de eksisterende genbrugssystemer, som er blevet til og har udviklet sig forskelligt over l(cid:230)ngere tid. Endvidere skal behovet for at sikre miljłbeskyttelsen p(cid:229) et hłjt niveau kombineres med overholdelse af reglerne for det indre marked. Som et fłrste skridt til at fremme genbrug lancerede Kommissionen en undersłgelse, der beskriver den nuv(cid:230)rende situation og de hindringer, der st(cid:229)r i vejen for den videre udvikling af genbrugssystemer. Undersłgelsen blev afsluttet for nylig og findes p(cid:229) fłlgende netside: http://www. europa. eu. int/comm/ environment/waste/report4. htm. Indholdet i denne undersłgelse udtrykker kun forfatternes opfattelse. C 303 E/26 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 24. 10. 2000 Kommissionen vil benytte sig af den gennemgang af direktiv 94/62/EF, der skulle indledes fłr udgangen af 1999, til at fremme genbrugssystemer i medlemsstaterne. Ifłlge de nyeste tal udgłr F(cid:230)llesskabets samlede m(cid:230)ngde emballageaffald omkring 61 millioner tons om (cid:229)ret, hvoraf 14 millioner tons stammer fra drikkevareemballager (11 millioner tons glas, 1 million tons plast, 1 million tons metal og 1 million tons kompositemballage til drikkevarer). (1) EFT L 365 af 31. 12. 1994. (2000/C 303 E/022) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2078/99 af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen (12. november 1999) Om: Incitamenter til at cykle Kan Kommissionen oplyse, hvilke incitamenter, ordninger eller retningslinjer, der eventuelt findes med henblik p(cid:229) at tilskynde ansatte i den offentlige sektor i s(cid:230)rdeleshed og ligeledes ansatte i den private sektor til at cykle? Er Kommissionen klar over, at visse statsligt finansierede virksomheder tilskynder til kłb og brug af privatbiler ved hj(cid:230)lp af łkonomiske incitamenter, mens cyklister ikke f(cid:229)r samme tilbud? Kan Kommissionen oplyse, om der foreligger forslag med henblik p(cid:229) at undersłge, om det er muligt at fremme incitamenter til at cykle, f. eks. ved at kigge p(cid:229) kilometergodtgłrelser i forbindelse med arbejds- relateret kłrsel? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Loyola de Palacio (20. december 1999) Kommissionen er klar over, at arbejdsgiverne spiller en vigtig rolle, n(cid:229)r det drejer sig om at fremme b(cid:230)redygtig mobilitet ved at opmuntre personalet til i hłjere grad at anvende alternativer til privatbilen, f. eks. at g(cid:229), cykle, at bruge offentlig transport og at v(cid:230)re flere om en bil (1). I overensstemmelse med n(cid:230)rhedsprincippet m(cid:229) myndighederne og arbejdsgiverne i medlemsstaterne g(cid:229) forrest, n(cid:229)r det drejer sig om lokal og regional transport. F(cid:230)llesskabet har derfor ikke vedtaget incitamen- ter, ordninger eller retningslinjer om dette emne. Kommissionen har ikke for łjeblikket oplysninger, der głr det muligt at besvare det (cid:230)rede medlems spłrgsm(cid:229)l. Den har dog iv(cid:230)rksat to projekter, som i fremtiden skulle give relevante oplysninger. Den har for nylig bestilt en undersłgelse om ukonventionelle betalings- og afgiftsformer med henblik p(cid:229) at stłtte offentlig transport og afgiftsincitamenter for pendultransport. Denne undersłgelse skal foreligge i for(cid:229)ret f(cid:229) 2000. Den skal resumere, hvorledes medlemsstaternes afgiftssystemer p(cid:229)virker incitamenter til at enkeltpersoner til at v(cid:230)lge andre former for transport til arbejde og f(cid:229) arbejdsgiverne til at hj(cid:230)lpe dem med deres rejsearrangementer (cid:129) inklusive anvendelse af cykel. Kommissionen har sammen med seks medlemsstater skabt en europ(cid:230)isk platform til forvaltning af mobilitet (EPOMM). Her vil man dele god praksis om, hvorledes offentlige og private organisationer tilskynder til b(cid:230)redygtige transportmłnstre hos ansatte og besłgende. Disse oplysninger bliver tilg(cid:230)ngelige p(cid:229) Internettet. Kommissionen sponsorerer ogs(cid:229) den europ(cid:230)iske lokale transportinformationsservice (Eltis) (www. eltis. org) for at hj(cid:230)lpe transportmyndighederne, transportvirksomhederne og brugergrupperne med at finde frem til god praksis inden for lokal og regional transport. Det drejer sig om over 300 individuelle tilf(cid:230)lde, hvoraf