title: Komission asetus (EY) N:o 2461/1999, annettu 19 päivänä marraskuuta 1999, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, siltä osin kuin on kyse kesannoidun maan käytöstä sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömästi ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen

eurovoc_concepts:
agricultural product
crop production
fallow
land use
raw material

text: L 299/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2461/1999, annettu 19 päivänä marraskuuta 1999, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, siltä osin kuin on kyse kesannoidun maan käytöstä sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömästi tuotteiden valmistukseen EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljeli- toukokuuta 1999 annetun neuvoston jöille 17 päivänä asetuksen (EY) N:o 1251/1999 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: 4) 1) 2) 3) asetuksella (EY) N:o 1251/1999 korvataan Koska neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1765/92 (2) säädetty tiettyjen peltokasvien viljelijöille myönnettävää tukea koskeva järjestelmä, on syytä muuttaa uuden järjes- telmän perusteella ja ottaen huomioon saatu kokemus, kesannoidun maan käyttöä koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä sellaisten raaka-aineiden tuotta- misen osalta, jotka käytetään yhteisössä ensisijaisesti muuhun tarkoitukseen kuin ihmisten tai eläinten ravin- 29 tuotteiden noksi päivänä heinäkuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 1586/97 (3). Muutosten yhteydessä olisi selvyyden vuoksi laadittava mainittu asetus uudelleen. valmistukseen, tarkoitettujen Asetuksen (EY) N:o 1251/1999 6 artiklan 3 kohdan mukaan kesannoitua alaa saa käyttää sellaisten raaka- joista valmistetaan yhteisön aineiden tuottamiseen, ihmisten tai eläinten alueella muita kuin välittömästi ravinnoksi tämä rajoittaa oikeutta kyseisessä asetuksessa säädetyn järjes- telmän mukaiseen tukeen edellyttäen, että sovelletaan tehokkaita valvontajärjestelmiä. tarkoitettuja tuotteita ilman, että Olisi määriteltävä nämä raaka-aineet ja niiden lopulliset käyttötarkoitukset. Raaka-aineiden ja niistä valmistetta- vien sallittujen lopputuotteiden määrää olisi rajoitettava, jotta olisi mahdollista suojata perinteiset markkinat rajoittamatta kuitenkaan raaka-aineiden uusien menekki- mahdollisuuksien löytämistä. Olisi erotettava raaka- aineet, joita voi käyttää ihmisten tai eläinten ravinnoksi, sellaisista raaka-aineista, joilla tätä mahdollisuutta ei ole. (1) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 1. (2) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 12. (3) EYVL L 215, 7. 8. 1997, s. 3. Ei ole suotavaa jättää ulkopuolelle sokerijuurikkaan, maa-artisokan ja juurisikurin viljelyä kesantoaloilla. Näistä kasveista ei kuitenkaan makseta pinta-alatukea, koska niihin liittyy riski vaikutuksista sokerin ja viljan markkinoihin. Siitä huolimatta on tarpeen varmistaa, että tällainen viljely noudattaa sääntöjä, jotka koskevat kesannoidun maan käyttöä muuhun kuin elintarvike- käyttöön tarkoitettujen kasvien viljelyyn. Keinottelun ja sen varmistamiseksi, että raaka-aine ehkäisemiseksi annettava jalostetaan aiotuksi vakuus siitäkin huolimatta, että tukea ei makseta. lopputuotteeksi, olisi ja On tarpeen määritellä selvästi jokaisen pääasiallisen toimijan tehtävä markkinoilla. On välttämätöntä erottaa jotka päättyvät, kun selvästi hakijan velvollisuudet, kaikki korjattu raaka-aine on toimitettu, ja keräilijän, ensimmäisen jalostajan tai seuraavien jalostajien velvolli- suudet, joihin liittyy vakuuden antaminen ja jotka raaka-aineen toimituksesta ja päättyvät, kun alkavat raaka-aine on jalostettu muuhun kuin elintarvikekäyt- töön tarkoitetuksi säädetyksi lopputuotteeksi. Vakuuden olisi oltava määrältään riittävä takaamaan, että raaka- aineita ei lopulta käytetä ihmisten tai eläinten ravinnoksi. Velvollisuuksien noudattamatta jättämisen osalta olisi sovellettava tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3508/92 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja maataloustuotteiden soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvis- tamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annettua komis- sion asetusta (ETY) N:o 2220/85 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/1999 (7), ja tiettyä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annettua komission asetusta (ETY) N:o 3887/ 92 (8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuk- sella (EY) N:o 1678/98 (9); näissä asetuksissa asiaa sään- nellään horisontaalisesti. Tuotantokauden keston vuoksi kaksivuotisista olisi kasveista. (EY) N:o 1036/1999 (5), vakuusjärjestelmän säännöksiä asetuksella annettava erityisiä 5) tarkoitettuina, Lisäksi on tarpeen määritellä menetelmä, jolla arvioidaan sekä tuotteet, joita ei pidetä ihmisten tai eläinten ravin- noksi että näihin käyttötarkoituksiin suunnatut tuotteet. Menetelmällä olisi voitava ilmaista näiden tuotteiden määrällinen suhde, jonka perusteella yksilöidään ensisijainen lopullinen käyttötarkoitus. (4) EYVL L 355, 5. 12. 1992, s. 1. (5) EYVL L 127, 21. 5. 1999, s. 4. (6) EYVL L 205, 3. 8. 1985, s. 5. (7) EYVL L 240, 10. 9. 1999, s. 11. (8) EYVL L 391, 31. 12. 1992, s. 36. (9) EYVL L 212, 30. 7. 1998, s. 23. 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/17 6) 7) 8) 9) Valvontasyistä on tarpeen vaatia, että viljeltävästä raaka- aineesta tehdään sopimus maataloustuottajan, jäljem- pänä ’hakija’, ja ensimmäisen jalostajan tai keräilijän välillä. Asetuksen (ETY) N:o 3508/92 6 artiklan 9 kohdan nojalla tätä sopimusta pidetään osana pinta- alatukea koskevaa hakemusta. Kokemus on osoittanut, että valvontasyistä sekä hakijan että keräilijän tai ensim- mäisen jalostajan olisi ennen tuen maksamista toimitet- viranomaiselle. tava Kylvöaikojen perusteella voidaan vahvistaa erilaisia Jäsenvaltiot voivat erityisolosuhteissa sallia jättöaikoja. sen, että tuottaja itse jalostaa tietyt raaka-aineet tilalla. toimivaltaiselle sopimus tämä Olisi täsmennettävä, että tämän järjestelyn mukaisesti on sallittua käyttää sellainen määrä lopputuotteita tai sivu- joka vastaa korjatusta raaka-aineesta saatujen tuotteita, tämä vastaava määrä tulee tuotteiden määrää. toisesta jäsenvaltioista kuin se, jossa raaka-aine on jäsenvaltioiden on tarpeen ilmoittaa toisilleen korjattu, kyseisestä toimesta, jotta aiheelliset tarkastukset voidaan suorittaa. Jos Valvontasyistä hakijan on ilmoitettava asianomaiset pinta-alat ja ennustettu tuotos sekä korjatut määrät. On myös tarpeen varmistaa, että hakijan ja keräilijän tai ensimmäisen jalostajan välillä tehdyssä sopimuksessa määritelty tuotos vastaa vähintään ennustettua tuotosta. On tarpeen vahvistaa sekä niiden raaka-aineiden, joita voidaan ostaa julkiseen interventioon tämän järjestelyn ulkopuolella, että sellaisten raaka-aineiden, joita tuote- taan tietyistä rapsin-, rypsin- ja auringonkukansieme- nistä, edustava yksittäinen tuotos tai tarvittaessa edus- tava paikallinen tuotos. Edustavan paikallisen tuotoksen laskemisessa käytetyt paikkakunnat voivat, mutta niiden ei tarvitse, vastata asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädetyn aluejakosuunnitelman alueita. Näiden raaka- aineiden valvonnan tehokkuus paranee, jos toimitettu määrä noudattaa näitä edustavia tuotoksia. Asianmukai- sesti perustelluissa tapauksissa vajaus voidaan hyväksyä. On tarpeen varmistaa, että kaikki sopimukseen kuulu- valta alalta korjattu raaka-aine toimitetaan ensimmäiselle jalostajalle tai keräilijälle. Tämän edellytyksen noudatta- misen takaamiseksi hakijan on tehtävä ilmoitus toimival- taiselle viranomaiselle, jonka toimivallan alainen hän on. On tarpeen, että hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viran- omaiselle, jos hän ei pysty toimittamaan sopimuksessa ilmoitettua raaka-ainetta tai osaa siitä. On aiheellista mahdollistaa sopimuksen muuttaminen tai sen purka- 10) 11) 12) 13) 14) 15) 16) jotka eivät vastaa minen sellaisissa erityisolosuhteissa, maatalouden tavanomaisia edellytyksiä. On aiheellista määritellä selvästi olosuhteet, joissa muutos voi johtaa sopimuksen kattaman alan vähennykseen vaikuttamatta hakijan tukioikeuteen. Järjestely vastaisi paremmin kaupan käytäntöjä, jos keräi- lupa muuttaa lijällä tai ensimmäisellä jalostajalla olisi sopimuksessa mainittuja sen jälkeen, kun hakija on toimittanut raaka-aineen tämän asetuksen mukaisesti. Järjestelmän tehokas valvonta on kuitenkin turvattava. loppukäyttöjä aiottuja GATT-sopimukseen liittyvän Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen tiettyjä öljysiemeniä koskevan, neuvoston päätöksellä 93/355/ETY (1) hyväk- sytyn yhteisymmärryspöytäkirjan noudattamiseksi on tarpeen ottaa käyttöön seurantajärjestelmä kesannolla muuhun tarkoitukseen kuin ihmisten tai eläinten ravin- noksi viljellyistä rypsin-, rapsin- ja auringonkukansieme- nistä ja soijapavuista saatujen ihmisten tai eläinten ravin- noksi tarkoitettujen sivutuotteiden määrän arvioimiseksi vastaavana määränä soijajauhoa. On tarpeen vahvistaa määräaika, johon mennessä raaka- aine on jalostettava hyväksyttäväksi lopputuotteeksi. ja Raaka-aineiden ja niistä johdettujen tuotteiden tiettyihin kuljetuksiin yhteisössä olisi sovellettava valvontajärjes- telmiä niiden jäljitettävyyden turvaamiseksi sen varmistamiseksi, että niiden osalta on noudatettu tämän asetuksen vaatimuksia; näissä valvontajärjestelmissä olisi käytettävä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1622/1999 (3), mukaisesti annettavia ilmoi- tuksia ja T5-valvontakappaleita. Kutakin pääasiallista toimijaa varten olisi otettava käyt- töön valvontatoimenpide. Valvontaa on tehostettava heti, jos käy ilmi, että tässä asetuksessa vahvistettuja sääntöjä ei ole noudatettu. todennettavissa oleva Niiden raaka-aineiden osalta, joita ei mahdollisesti voi käyttää ihmisten tai eläinten ravinnoksi, voidaan antaa yksinkertaistettuja sääntöjä. jotka voivat Tämän järjestelyn soveltamisessa on otettava huomioon tietyissä jäsenvaltioissa mahdollisesti vallitsevat erityiset olosuhteet, liittyä varsinkin valvontaan, kansanterveyteen, ympäristöön tai rikosoikeuteen koros- tamatta kuitenkaan tällaisten tekijöiden kohteluun liit- tyviä eroja yhteisössä. Tämän vuoksi kyseessä olevan jäsenvaltion on asianmukaisesti perusteltava ja ilmoitet- tava komissiolle kaikki liitteessä I tai II mainitun raaka- aineen poissulkemista koskevat ehdotukset ennen niiden toteuttamista. (1) EYVL L 147, 18. 6. 1993, s. 25. (2) EYVL L 253, 11. 10. 1993, s. 1. (3) EYVL L 197, 29. 7. 1999, s. 25. L 299/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 17) 18) 19) Olisi säädettävä, että kesannoidulla maa-alalla viljellystä raaka-aineesta ja siitä johdetusta tuotteesta ei periaat- teessa voi saada muuta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämi- seen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoami- sesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (1) ja yhteisön maatalous- politiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (2) mukaista EMOTR:sta rahoitettavaa yhteisön tukea. poistaa viljelykäytöstä 15 päivästä tammikuuta alkaen, tämän asetuksen vaatimukset on täytetty. jos Tukea ei makseta kesannoidulle maille, joilla viljellään 2. sokerijuurikkaita, maa-artisokkia tai juurisikuria. Kaikkia II luvun säännöksiä sovelletaan kuitenkin kesannoiduilla mailla viljeltäviin sokerijuurikkaisiin, maa-artisokkiin ja juurisikuriin samoin edellytyksin kuin siinä tapauksessa, että tukea makset- taisiin. Järjestelyä olisi arvioitava yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen tavoitteiden toteutumisen kannalta sellaisten tietojen perusteella, joita on saatu järjestelyn todellisesta soveltamisesta jäsenvaltioissa. 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: Asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädettyä järjestelmää sovelletaan markkinointivuodesta 2000/2001. Jotta tuot- tajat, joita asia koskee, voisivat tehdä kyseisen markki- nointivuoden kylvöt, sopimukset ja pinta-alatukihake- mukset tietoisina uuden järjestelyn soveltamista koske- vista yksityiskohtaisista säännöistä ja niitä noudattaen, tämän asetuksen säännöksiä olisi siitä alkaen, kun se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. sovellettava a) ’hakijalla’ henkilöä, joka tekee tukea koskevan hakemuksen, b) ’keräilijällä’ tämän asetuksen 4 artiklassa säädetyn sopi- joka ostaa omaan laskuunsa liit- jotka on tarkoitettu liit- muksen allekirjoittajaa, teessä I mainittuja raaka-aineita, teessä III säädettyihin käyttötarkoituksiin, c) ’ensimmäisellä jalostajalla’ joka jalostaa ne saadakseen yhtä tai useampaa liitteessä III maini- tuista tuotteista. raaka-aineiden käyttäjää, 20) Tässä asetuksessa säädetyt hallintokomitean lausunnon mukaiset, toimenpiteet ovat viljan ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Kohde ja määritelmät 1 artikla 1. Tiettyjen peltokasvien viljelijöille asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädetyn tukijärjestelmän mukaisesti kesannoituja maita voidaan käyttää tämän asetuksen liitteissä I ja II luetel- tujen sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, jotka on tarkoi- tettu liitteessä III säädettyihin tarkoituksiin. II LUKU Raaka-aineet, joista on tehtävä sopimus 1 j a k s o Raaka-aineen käyttö — Sopimus ja hakemus 3 artikla Liitteessä I lueteltuja raaka-aineita, jäljempänä ’raaka- 1. aineet’, saa viljellä kesannoidulla maalla ainoastaan, jos niiden pääasiallinen lopullinen käyttötarkoitus on jonkin liitteessä III tarkoitetun tuotteen valmistaminen. Edellä tarkoitetuista raaka- aineista jalostamalla saatujen muiden kuin elintarvikekäyttöön oltava tarkoitettujen suurempi kuin samasta jalostuksesta peräisin olevien ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden arvo 13 artiklan 3 kohdan mukaisella menetelmällä arvioituna. taloudellisen tuotteiden arvon on Kesannoiduille maille voidaan myöntää asetuksen (EY) N:o 1251/1999 2 artiklan 2 kohdassa säädetty pinta-alatuki, jäljem- pänä ’tuki’, tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin. 2. Kesannolla viljellyistä raaka-aineista on tehtävä 4 artiklassa tarkoitettu sopimus. Liitteessä I tai II lueteltujen raaka-aineiden viljelyyn käytettyä kesantoa koskevat komission asetuksen (EY) N:o 2316/ 1999 (3) säännökset. Kuitenkin näiden raaka-aineiden viljelyä pidetään kyseisten säännösten kanssa yhteensopivana. Lisäksi mainitun asetuksen 19 artiklan 2 kohdasta poiketen kyseisiä maa-alueita ei tarvitse (1) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 80. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 103. (3) EYVL L 280, 30. 10. 1999, s. 43. 3. Hakijan on toimitettava kaikki korjattu raaka-aine ja keräi- lijän tai ensimmäisen jalostajan on otettava se vastaan sekä taattava tai raaka-ainemäärän useamman liitteessä III tarkoitetun lopputuotteen valmistuk- seen yhteisössä. vastaavan käyttö yhden Jos keräilijä tai ensimmäinen jalostaja käyttää korjattua raaka- ainetta väli- tai sivutuotteen valmistamiseen, hän voi käyttää vastaavan määrän kyseistä väli- tai sivutuotetta yhden tai useamman liitteessä III tarkoitetun lopputuotteen valmistuk- seen. 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/19 alakohdassa Jos keräilijä tai ensimmäinen jalostaja käyttää ensimmäisessä tai toisessa säädettyä mahdollisuutta hyväkseen, hänen on ilmoitettava tästä sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle vakuus on annettu. Jos vastaava määrä käytetään muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa raaka-aine on korjattu, asian- omaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kyseisestä toimesta. 4. Edellä olevasta 2 ja 3 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat antaa hakijalle luvan jalostaa kaiken tietyiltä kesantoaloilta korjatun raaka-aineen tilallaan CN-koodiin 2711 29 00 kuulu- vaksi biokaasuksi edellyttäen, että: a) hakija antaa 4 artiklassa tarkoitetun sopimuksen korvaavan ilmoituksen, jossa hän sitoutuu jalostamaan suoraan maini- tussa ilmoituksessa tarkoitetun raaka-aineen; b) asianomainen jäsenvaltio toteuttaa riittävät valvontatoimen- joilla taataan jalostaminen CN-koodiin 2711 29 00 piteet, kuuluvaksi biokaasuksi. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä ja niihin myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen sitä vuotta edeltävän vuoden 30 päivää marraskuuta, jonka sadonkorjuuseen mainittuja toimenpiteitä sovelletaan. Jäljempänä olevaa 4—21 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. Jos rapsin- sopimus ex 1205 00 90, koskee CN-koodeihin 4. ex 1206 00 91, ex 1206 00 99 tai ex 1201 00 90 kuuluvia rypsin-, soijapapuja, hakijan on huolehdittava, että sopimuksessa mainitaan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi muuksi kuin ihmisten tai tarkoitettujen sivutuotteiden ennakoitu eläinten ravinnoksi määrä. ja auringonkukansiemeniä tai 5. Jäsenvaltiot voivat valvontasyistä vaatia, että jokainen hakija saa tehdä ainoastaan yhden toimitussopimuksen kutakin raaka-ainetta kohti. 5 artikla Hakijan on kunakin vuonna toimivaltaiselle viranomaiselleen jättämässään tukea koskevassa hakemuksessa yksilöitävä lohko tai joilla raaka-aineita on tarkoitus viljellä. Jokaisesta kesannoidusta lohkosta ja kustakin näillä lohkoilla viljellystä raaka-aineesta on mainittava seuraavat tiedot: lohkot, a) raaka-aineen lajit ja lajikkeet, b) kunkin lajin ja lajikkeen ennakoitu tuotos. Jos samalla tilalla viljellään samaa lajia tai lajiketta muulla kuin kesantomaalla, on ilmoitettava kyseiset ja niiden ennakoidut tuotokset sekä kyseiset lohkot, niiden sijainti ja tunnistetiedot. lajikkeet lajit tai 4 artikla 2 j a k s o 1. Hakijan on esitettävä tukea koskevan hakemuksensa tueksi toimivaltaiselle viranomaiselleen itsensä ja keräilijän tai ensim- mäisen jalostajan välillä tehty sopimus. 2. Hakijan on varmistettava, että sopimuksessa mainitaan seuraavat tiedot: a) sopimuspuolten nimi ja osoite; b) sopimuksen kesto; c) kunkin raaka-aineen laji ja viljelty pinta-ala; d) kunkin lajin ennustettu tuotos ja kaikki raaka-aineen toimit- tamiseen mahdollisesti vaikuttavat olosuhteet. Määrän on vastattava vähintään toimivaltaisen viranomaisen kyseiselle raaka-aineelle edustavana pitämää ennakoitua tuotosta. Ennakoidun tuloksen arvioinnissa on otettava huomioon muun muassa kyseiselle alueelle todettu keskimääräinen tuotos, jos sellainen on vahvistettu; e) sitoumus 3 artiklan 3 kohdan mukaisten velvollisuuksien noudattamisesta; Sopimuksen muutos tai purkaminen — Hakijan velvollisuudet 6 artikla Jos sopimuksen osapuolet muuttavat sopimusta tai purkavat sen hakijan tukihakemuksen jättämisen jälkeen, hakija säilyttää oikeuden hakea tukea vain, jos hän ilmoittaa muutoksesta tai purkamisesta toimivaltaiselle viranomaiselleen tukihakemuksen muutokselle vahvistetun määräajan kuluessa, jotta tarvittavat tarkastukset voidaan suorittaa. 7 artikla Sen estämättä, mitä 6 artiklassa säädetään, ja jos hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että erityisten olosuh- teiden vuoksi hän ei voi toimittaa sopimuksessa ilmoitettua raaka-ainetta tai osaa siitä, toimivaltainen viranomainen voi, saatuaan riittävät todisteet näistä erityisistä olosuhteista, antaa luvan sopimuksen muuttamiseen siinä määrin kuin muutos näyttää olevan perusteltavissa, tai sen purkamiseen. f) raaka-aineiden suunnitellut ensisijaiset lopulliset käyttötar- koitukset, joiden on täytettävä 3 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset. Jos sopimuksen muutos johtaa siihen sisältyvän pinta-alan vähenemiseen tai jos sopimus puretaan, säilyttääkseen oikeu- tensa tukeen: 3. Hakijan on varmistettava sopimuksen tekeminen sellaiseen päivämäärään mennessä, että keräilijä tai ensimmäinen jalostaja voi antaa toimivaltaiselle viranomaiselleen jäljennöksen sopi- muksesta 13 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin määräaikoihin mennessä. a) hakijan on palautettava kaikki asianomaiset maa-alueet hyväksymällä toimivaltaisen viranomaisen kesannoksi tavalla; b) hakija ei voi myydä, luovuttaa tai käyttää raaka-ainetta, jota viljellään sopimuksesta poistetuilla maa-alueilla. L 299/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 8 artikla Sen estämättä, mitä 6 artiklassa säädetään, keräilijä tai ensim- mäinen jalostaja voi muuttaa 4 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettuja raaka-aineen suunniteltuja ensisijaisia lopullisia käyttötarkoituksia sen jälkeen, kun sopimuksen mukainen raaka-aine on toimitettu keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle ja 10 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 4 kohdan ensimmäi- sessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset on täytetty. Lopullisen käyttötarkoituksen muutoksen on täytettävä 3 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt edelly- tykset. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on tehtävä ennakkoil- moitus toimivaltaiselle viranomaiselleen, jotta tarvittavat tarkas- tukset voidaan suorittaa. Edellä 9 artiklassa mainittujen raaka-aineiden osalta 2. määrän, jonka hakija todellisuudessa toimittaa keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle, on vastattava vähintään edustavaa yksittäistä tuotosta tai tapauksen mukaan kyseisten lohkojen edustavaa paikallista tuotosta, jonka jäsenvaltiot ovat vahvista- neet kyseisen artiklan mukaisesti. Tästä huolimatta jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustel- luissa tapauksissa hyväksyä poikkeuksellisesti enintään 10 prosentin vajauksen tästä tuotoksesta. Lisäksi jos toimivaltainen viranomainen on antanut luvan sopi- muksen muuttamiseen tai purkamiseen 7 artiklan mukaisesti, toimivaltainen viranomainen voi vähentää määrää, joka hakijan on ensimmäisen alakohdan mukaisesti siinä määrin kuin se näyttäisi olevan perusteltavissa. toimitettava, 3 j a k s o 11 artikla Edustavat tuotokset ja toimitettava määrä, 9 artikla 1. Niiden raaka-aineiden osalta, joita voidaan ostaa julkiseen interventioon tämän järjestelyn ulkopuolella, ja CN-koodiin ex 1205 00 90 kuuluvien rypsin- ja rapsinsiementen osalta, lukuun ottamatta lajikkeita, joilla on korkea erukahappopitoi- suus, sekä CN-koodeihin 1206 00 91 tai 1206 00 99 kuulu- vien auringonkukansiementen osalta jäsenvaltioiden on vahvis- tettava joka vuosi ennen sadonkorjuuta tosiasiallisesti saatavat edustavat tuotokset vahvistetaan joko: tuotokset. Nämä edustavat a) yksittäisesti kyseisille tiloille tai b) paikallisin perustein. 2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsenvaltioiden on valittava edustavien tuotosten laskemisessa käytettävät paikkakunnat, jotka voivat, mutta niiden ei tarvitse välttämättä, vastata asetuksen (EY) N:o 1251/1999 mukaisesti tehdyssä jäsenvaltioiden aluejakosuunnitelmassa vahvistettuja alueita. Ennen kunkin vuoden sadonkorjuuta jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisille hakijoille nämä edustavat tuotokset: a) viimeistään 31 päivänä heinäkuuta sellaisten raaka-aineiden joita voidaan ostaa julkiseen interventioon tämän osalta, järjestelyn ulkopuolella, sekä 1 kohdassa mainittujen rypsin- ja rapsinsiementen osalta; ja b) viimeistään 31 päivänä elokuuta 1 kohdassa mainittujen auringonkukansiementen osalta. 10 artikla 1. Hakijan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka toimivallan alainen hän on, korjatun raaka-aineen koko- naismäärä lajikkeittain ja vahvistettava sekä toimitettu määrä että sopimuspuoli, jolle hän on toimittanut tämän raaka-aineen. tietyn raaka-aineen osalta pysty toimittamaan Jos hakija ei tämän asetuksen mukaisesti vaadittua määrää, on katsottava asetuksen (ETY) N:o 3887/92 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että hän ei ole muuhun kuin elintarvikekäytön tarkoituksiin kaikkia hänelle kesannoitujen lohkojen osalta joka lasketaan kuuluvia velvollisuuksia suhteessa pinta-alaan, kertomalla koko sen viljelykäytöstä poistetun maan ala, jonka hän on käyttänyt kyseisen raaka-aineen tuottamiseen tässä asetuksessa vastaavalla vahvistetun järjestelyn mukaisesti, suhteellisella vajauksella kyseisen raaka-aineen toimituksessa. täyttänyt 4 j a k s o Maksun edellytykset 12 artikla 1. Asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 vahvistettujen edelly- tysten mukaisesti viljelykäytöstä poistetun maan osalta hakijalle voidaan maksaa tukea ennen raaka-aineen jalostamista. Tämä tuki maksetaan kuitenkin vasta, kun tässä asetuksessa toimitet- tavaksi vaadittu raaka-aineen määrä on toimitettu keräilijälle tai ensimmäiselle jalostajalle ja jos: a) 10 artiklassa mainittu ilmoitus on tehty; b) jäljennös sopimuksesta on annettu keräilijän tai ensim- mäisen jalostajan toimivaltaiselle viranomaiselle, 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset on täytetty ja keräilijä tai ensimmäinen jalostaja on toimittanut 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt tiedot; c) toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus on annettu; d) tuen maksamisesta vastaava toimivaltainen viranomainen on tarkistanut kunkin pyynnön osalta, että 4 artiklan edelly- tykset on täytetty. 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/21 2. Koska kaksivuotisten kasvien osalta sadonkorjuu ja sen seurauksena myös raaka-aineen toimittaminen voi tapahtua vasta toisena viljelyvuonna, tukea maksetaan 4 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekemistä searaavien kahden vuoden ajan, jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että: a) 1 kohdan b (poikkeuksena 13 artiklan 4 kohdan ensimmäi- sessä alakohdassa tarkoitetut ja d alakohdassa säädettyjä edellytyksiä on noudatettu ensimmäi- sestä viljelyvuodesta alkaen; informatiiviset tiedot) b) 1 kohdan a ja c alakohdassa säädettyjä edellytyksiä samoin kuin 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisedellytystä on noudatettu toisena vuonna. Ensimmäisenä viljelyvuonna tukea kuitenkin maksetaan vain, jos toimivaltainen viranomainen on saanut todisteen siitä, että 50 prosenttia 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta vakuudesta on annettu. 5 j a k s o Sopimus ja keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvollisuudet 13 artikla 1. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös sopimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen: a) ajanjaksolla 1 päivästä heinäkuuta 31 päivään joulukuuta kylvettävien raaka-aineiden osalta seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta mennessä; b) ajanjaksolla 1 päivästä tammikuuta 30 päivään kesäkuuta kylvettävien raaka-aineiden osalta kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisenä vuonna tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä. Jos hakija ja keräilijä tai ensimmäinen jalostaja muuttavat sopi- musta tai purkavat sen ennen 6 artiklassa tarkoitettua päivää minä tahansa vuonna, keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava jäljennös kyseisestä muutetusta tai puretusta sopi- muksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen kyseisen vuoden kyseiseen päivään mennessä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava, että toimitetut sopimukset noudattavat 3 artiklan 1 kohdassa mainittuja edellytyksiä. Jos näitä edelly- tyksiä ei ole täytetty, siitä on ilmoitettava hakijan toimivaltai- selle viranomaiselle. Edellä olevan 3 artiklan 1 kohdan noudattamisen valvomi- 3. seksi asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on verrattava 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella jokaisen muun kuin elintarvikkeeksi tarkoitetun tuotteen yhteenlaskettua arvoa samasta jalostuksesta saatujen ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden yhteenlaskettuun arvoon. Tuotteen arvo saadaan kertomalla sen määrä edellisen markkinoin- tivuoden aikana tarkistettujen vapaasti tehtaalla -hintojen keski- arvolla. Jos näitä hintoja ei ole käytettävissä, toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä asianomaiset hinnat erityisesti 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella. joka on vastaanot- 4. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan, tanut raaka-aineen hakijalta, on ilmoitettava omalle toimivaltai- selle viranomaiselleen vastaanotetun raaka-aineen määrä lajeit- tain eriteltynä, raaka-aineen toimittaneen sopimuspuolen nimi ja osoite sekä toimituspaikka ja viittaus sopimukseen jäsenval- tioiden vahvistamaan määräaikaan mennessä sen varmistami- seksi, että tuki voidaan maksaa asetuksen (EY) N:o 1251/1999 8 artiklassa säädetyn ajanjakson kuluessa. Keräilijän on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen vastaanottamansa raaka-aineen ensimmäisen jalostajan nimi ja osoite 40 työpäivän kuluessa raaka-aineen toimittamisesta kyseiselle ensimmäiselle jalostajalle. Ensimmäisen jalostajan on puolestaan ilmoitettava omalle toimivaltaiselle viranomaiselleen raaka-aineen toimittaneen keräilijän nimi ja osoite, vastaan- otetun raaka-aineen määrä ja laji sekä toimituspäivämäärä 40 työpäivän kuluessa siitä, kun hän on ottanut raaka-aineen vastaan. Jos keräilijä ei toimita raaka-ainetta suoraan ensimmäiselle jalostajalle, keräilijän on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomai- selleen muiden jakeluketjuun osallistuvien nimet ja osoitteet, mukaan lukien ensimmäisen jalostajan nimi ja osoite. Tämä ilmoitus on tehtävä 40 työpäivän kuluessa siitä, kun ensim- mäinen jalostaja on vastaanottanut raaka-aineen. Kaikkien jakeluketjuun osallistuvien on puolestaan ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen 40 työpäivän kuluessa liiketoi- mesta raaka-aineen ostajan nimi ja osoite ja tälle myydyn raaka-aineen määrä. Jos kyse on eri viranomaisista, ensimmäisen jalostajan toimival- taisen viranomaisen ja jokaisen kolmannessa alakohdassa mainitun raaka-aineen jakeluketjun osapuolen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava keräilijän toimivaltaiselle viran- omaiselle määrät, jotka on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle. Tämän tarkistuksen mahdollistamiseksi keräilijän tai ensim- mäisen jalostajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaisel- leen kyseistä jalostusketjua koskevat tarvittavat tiedot ja erityi- sesti tiedot niistä hinnoista ja teknisistä jalostuskertoimista, joiden avulla määritellään saatavien lopputuotteiden määrä. Näistä kertoimista säädetään 21 artiklan 1 kohdassa. Jos keräilijän tai ensimmäisen jalostajan jäsenvaltio on eri valtio kuin se, jossa raaka-aine on viljelty, asianomaisen toimival- taisen viranomaisen on ilmoitettava hakijan jäsenvaltion toimi- valtaiselle viranomaiselle toimitetun raaka-aineen kokonais- määrä 40 työpäivän kuluessa siitä, kun ensimmäisessä ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tiedot on vastaanotettu. L 299/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 6 j a k s o Öljysiemenistä tuotettavien sivutuotteiden määrä vastaavana määränä soijajauhoa jos keräilijän tai ensimmäisen jalostajan toimivaltainen viran- omainen on saanut todisteet siitä, että kyseinen raaka-aineen määrä on jalostettu 4 artiklan 2 kohdan f alakohdassa vahvis- tettujen edellytysten mukaisesti, tarvittaessa ottaen huomioon mahdolliset 8 artiklan mukaisesti tehdyt muutokset. 14 artikla 5. Sen estämättä, mitä neljännessä kohdassa säädetään: 1. Kun sopimus koskee CN-koodeihin ex 1205 00 90, ex 1206 00 91, ex 1206 00 99 tai ex 1201 00 90 kuuluvia rypsin-, rapsin- ja auringonkukansiemeniä tai soijapapuja, 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle niin pian kuin mahdollista ja viimeis- tään raaka-aineen korjaamisvuoden 31 päivänä toukokuuta ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuotteiden ennakoitu, 4 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen kuuluva määrä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan sovelta- mista. Toimivaltainen viranomainen laskee mainitun määrän sovelta- malla seuraavia kertoimia: a) 100 kilogramman CN-koodiin 1205 00 90 kuuluvia rypsin- ja/tai rapsinsiemeniä katsotaan vastaavan 56:ta kilogrammaa sivutuotteita, b) 100 kilogramman tai 1206 00 99 kuuluvien auringonkukansiementen katsotaan vastaavan 56:ta kilogrammaa sivutuotteita, CN-koodeihin 1206 00 91 c) 100 kilogramman CN-koodiin 1201 00 90 kuuluvia soija- papuja katsotaan vastaavan 78:aa kilogrammaa sivutuot- teita. Edellä 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu sivutuotteiden enna- koitu määrä vähennetään kaikkien sivutuotteiden toisen alakohdan mukaisesti lasketuista ennakoiduista määristä. 2. Komissio laskee 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perus- teella ihmisten tai eläinten ravinnoksi tarkoitettujen sivutuot- teiden ennakoidun kokonaismäärän vastaavana määränä soija- jauhoa. 7 j a k s o Vakuudet 15 artikla 1. Keräilijän tai ensimmäisen jalostajan on annettava toimi- valtaiselle viranomaiselleen 2 kohdassa tarkoitettu vakuus kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna kyseisessä jäsenvaltiossa tehtävän tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä. 2. Kunkin raaka-aineen osalta vakuus on 250 euroa hehtaa- rilta kerrottuna kaikkien tämän järjestelyn mukaisesti kesannoi- tujen sellaisten pinta-alojen summalla, joista on tehty keräilijän tai ensimmäisen jalostajan allekirjoittama sopimus ja joita käytetään kyseisen raaka-aineen tuottamiseen. Jos sopimusta muutetaan tai se puretaan 6 artiklan tai 7 3. artiklan mukaisesti, vakuus mukautetaan vastaavasti. 4. Vakuus vapautetaan kunkin raaka-aineen osalta suhteessa niihin määriin tätä raaka-ainetta, jotka on jalostettu aiotuiksi muuhun kuin elintarvikekäyttöön tarkoitetuiksi lopputuotteiksi, a) Kun vakuuden on antanut keräilijä, se vapautetaan, kun raaka-aine on toimitettu ensimmäiselle jalostajalle. b) Kun vakuuden on antanut jalostaja, se vapautetaan, kun raaka-aine tai välituotteet, joista on tehty sopimus, on toimi- tettu toiselle jalostajalle, sillä edellytyksellä, että kyseiset tavarat myyvän tai luovuttavan osapuolen toimivaltaisella viranomaisella on todisteet siitä, että ne ostanut tai vastaanottanut osapuoli on antanut vastaavan vakuuden omalle toimivaltaiselle viranomaiselleen. 16 artikla 1. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa jalostus tapahtuu, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen takaami- seksi, että jäsenvaltion alueella toimivat jalostajat antavat kaikki mahdolliset takeet velvoitteiden noudattamisesta. 2. Raaka-aineiden jalostaminen ensisijaisesti mainituiksi 2220/85 20 artiklan mukaisen ensisijaisen vaatimuksen. sopimuksessa lopputuotteiksi muodostaa asetuksen (ETY) N:o Jalostaminen yhdeksi tai useammaksi liitteessä III mainituista lopputuotteista on tehtävä sitä vuotta, jona hakija on korjannut raaka-aineen, seuraavan toisen vuoden 31 päivään heinäkuuta mennessä. Seuraavat keräilijän tai ensimmäisen jalostajan velvolli- 3. suudet ovat asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan mukaisia alempiasteisia vaatimuksia: a) velvollisuus ottaa vastaan kaikki hakijan 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittama raaka-aine; b) velvollisuus antaa jäljennös sopimuksesta 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti; c) velvollisuus tehdä 13 artiklan 4 kohdan ensimmäisen, toisen ja kolmannen alakohdan mukaiset ilmoitukset; d) velvollisuus antaa vakuus 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 8 j a k s o Toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvaa myyntiä, luovutusta tai toimi- tusta taikka vientiä koskevat asiakirjat 17 artikla luovuttaa 4 Jos keräilijä tai ensimmäinen jalostaja myy tai artiklassa tarkoitetun sopimuksen kohteena olevia raaka-aineita tai välituotteita sivutuotteita toisessa jäsenvaltiossa toimivalle jalostajalle, tuotteen mukana on oltava asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaisesti annettu T5-valvontakappale. rinnakkaistuotteita ja/tai tai 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/23 TS-valvontakappaleen 104 kohtaan otsikon ”muuta” alle on merkittävä yksi seuraavista maininnoista: — Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 2461/1999 de la Comisión — Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstem- melse med artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999 — Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 2461/1999 der Kommission zu verwenden — Πρέπει να χρησιµοποιηθεί για µεταποίηση ή παράδοση σύµφωνα µε το άρθρο 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2461/ 1999 της Επιτροπής — To be used for processing or delivery in accordance with Article 4 of Commission Regulation (EC) No 2461/1999 — À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 4 du règlement (CE) no 2461/ 1999 de la Commission — Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 4 del regolamento (CE) n. 2461/1999 della Commissione — Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 2461/1999 van de Commissie — A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 2461/1999 da Comissão — Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 2461/1999 mukaisesti — Används till bearbetning eller leverans i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2461/1999. Ensimmäisen ja toisen alakohdan säännöksiä sovelletaan kaik- kiin seuraaviin myynteihin muissa jäsenvaltioissa toimiville jalostajille sopimuksessa tarkoitetun lopputuotteen valmistuk- seen asti. Jos on kyse rinnakkaistuotteista tai sivutuotteista, tätä vaatimusta että kyseinen tuote voisi saada vientitukea, jos se olisi saatu muista kuin tämän järjestelyn mukaisesti viljellyistä raaka-aineista. sovelletaan ainoastaan siinä tapauksessa, 18 artikla 1. Jos keräilijä, joka toimii toisessa jäsenvaltiossa kuin ensim- mäinen jalostaja, ei ole toimittanut raaka-ainetta tai osaa siitä laadittava ensimmäiselle T5-valvontakappale, jonka 104 kohdassa ilmoitetaan, otsikon ”muuta” alla, seuraavat tiedot: jalostajalle, keräilijän on a) keräilijän suoraan ensimmäiselle jalostajalle toimittama määrä; b) ensimmäisen jalostajan nimi ja osoite; c) muiden jakeluketjuun osallistuneiden osapuolten nimet ja osoitteet, myös jos nämä osapuolet ovat sijoittautuneet siihen jäsenvaltioon, jossa ensimmäinen jalostaminen on tapahtunut; d) kaikkien edellä mainittujen muiden osapuolten toimittamat määrät. 2. Kaikkien 1 kohdan c alakohdassa mainittujen jakeluket- juun osallistuneiden osapuolten, jotka eivät ole sijoittautuneet samaan jäsenvaltioon kuin ensimmäinen jalostaja, on täytettävä T5-valvontakappale ja ilmoitettava sen 104 kohdassa otsikon ”muuta” alla keräilijän nimi ja osoite sekä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt tiedot. 19 artikla Jos yksi tai useampi niistä lopputuotteista, välituotteista, rinnakkaistuotteista tai sivutuotteista, joita 4 artiklan mukainen sopimus koskee, on tarkoitettu vietäväksi kolmanteen maahan, niitä oltava T5-valvontakappale, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseiset tuotteet on valmis- tettu. kuljetettaessa mukana jonka on myöntänyt yhteisössä on TS-valvontakappaleen 104 kohdassa otsikon ”muuta” alla on oltava jokin seuraavista maininnoista: — Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo — De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt — Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht — Το προϊόν αυτό δεν µπορεί να επωφεληθεί από τα µέτρα που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συµβουλίου — This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999 — Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article 1er paragraphe 2 du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil — Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/ 1999 del Consiglio — Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen lid 2, van Verordening (EG) nr. als bedoeld in artikel 1, 1258/1999 van de Raad — O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n. o 2 do artigo 1. o do Regulamento (CE) n. o 1258/1999 do Conselho — Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä — De åtgärder som avses i artikel 1. 2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt. Ensimmäisen ja toisen alakohdan säännöksiä sovelletaan ai- noastaan tapauksiin, joissa liitteessä III tarkoitettu lopputuote taikka välituote, rinnakkaistuote tai sivutuote, josta on tehty 4 artiklan mukainen sopimus, olisi oikeutettu vientitukeen, jos se olisi tuotettu tämän järjestelyn ulkopuolella viljellyistä raaka- aineista. L 299/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 9 j a k s o Tarkastukset 20 artikla Jäsenvaltion on täsmennettävä, mitkä tiedot keräilijän ja jalos- tajan on säilytettävä. Keräilijän säilytettävistä tiedoista on käytävä ilmi vähintään seuraavat seikat: a) kaikkien tämän järjestelyn mukaisesti jalostettavaksi myytyjen ja ostettujen raaka-aineiden määrät; b) ostajien/jalostajien nimet ja osoitteet. Jalostajan säilytettävistä tiedoista on käytävä ilmi toimivaltaisen viranomaisen erikseen määrittelemin säännöllisin väliajoin vähintään seuraavat tiedot: a) kaikkien jalostettavaksi ostettujen raaka-aineiden määrät; b) jalostettujen raaka-aineiden määrät rinnakkaistuotteiden ja sekä niistä saatujen sivutuotteiden lopputuotteiden, määrä ja laji; c) jalostuksesta johtuva hävikki; d) hävitetyt määrät ja perustelut hävittämiselle; 2. Toimivaltaisten viranomaisten on tehostettava 1 kohdassa säädettyjä tarkastuksia ja ilmoitettava siitä viipymättä komis- siolle, jos: a) vähintään kolmen prosentin osalta 1 kohdassa tarkoitetuista tarkastuksista esiintyy sääntöjenvastaisuuksia; b) esiintyy poikkeuksia jalostajan aikaisempaan toimintaan verrattuna; c) havaitaan jalostustoimia, joissa: i) lopputuotteiden, sivutuotteiden tai rinnakkaistuotteiden määrät tai arvot eivät ole oikeassa suhteessa 1 kohdan toisessa tarkoitettuihin kertoimiin; tai ja kolmannessa alakohdassa ii) määrä ei ole suhteessa 3 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa esitettyihin tuotteiden taloudellisen hyödyntämisen perusteisiin. III LUKU Raaka-aineet, joista ei tehdä sopimusta 22 artikla lueteltuja raaka-aineita, Liitteessä II voidaan viljellä kesannoidulla maalla, käyttötarkoitus on jonkin liitteessä III valmistaminen. jäljempänä ’raaka-aineet’, jos niiden lopullinen ilmoitetun tuotteen e) jalostajan myymien tai luovuttamien tuotteiden määrä ja laji Niistä ei tehdä sopimusta. ja niistä saadut hinnat; f) ostajien ja jalostajien nimet ja osoitteet. 21 artikla 1. Keräilijän toimivaltaisen viranomaisen ja niiden jäsenval- tioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa jalostaminen on tapahtunut, on tehtävä tarkastuksia, joihin kuuluu sekä fyysisiä tarkastuksia että kaupallisten asiakirjojen tarkastuksia, joilla varmistetaan keräilijän osalta raaka-aineostojen ja toimitusten vastaavuus ja jalostajan osalta raaka-aineiden toimitusten sekä lopputuotteiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden vastaa- vuus. 23 artikla 1. Tuen saamiseksi hakijan, joka haluaa käyttää kesannoitua maata raaka-aineiden viljelyyn, on annettava tukea koskevan hakemuksensa jättämisen yhteydessä jäsenvaltionsa toimivaltai- selle viranomaiselle kirjallinen sitoumus siitä, että jos kyseiset raaka-aineet käytetään tai myydään, ne käytetään liitteessä III vahvistettuihin tarkoituksiin. Hakijoiden on joka vuosi, 2. tämän osaston mukaisesti kesannoituja lohkoja koskevan tukihakemuksensa jättämisen yhteydessä, ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen näillä lohkoilla viljellyt kasvit, viljelykierron pituus ja suunniteltu sadonkorjuutiheys. Toimivaltaisen viranomaisen on tässä tarkastuksessa käytettävä erityisesti teknisiä raaka-aineiden kertoimia. jalostuksen kyseisten Jos yhteisön lainsäädännössä on säädetty tällaisista kertoimista vientiä varten, sovelletaan näitä kertoimia. Niiden puuttuessa sovelletaan muita säädettyjä kertoimia. Kaikissa muissa tapauksissa tarkastuksen on perus- tuttava jalostusteollisuudessa seuraavien osalta yleisesti hyväk- syttyihin kertoimiin: — raaka-aineiden, rinnakkaistuotteiden ja sivutuotteiden asian- lainsäädännössä yhteisön IV LUKU Yleiset säännökset 1 j a k s o Järjestelyn ulkopuolelle jättö ja tukien kumuloimisen kielto 24 artikla mukainen loppukäyttö, — 3 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan noudatta- minen. Näiden tarkastusten on katettava vähintään 10 prosenttia jäsen- valtiossa toteutuneista liiketoimista ja jalostustapahtumista ja toimivaltaisen viranomaisen on valittava ne riskianalyysin ja toimitettujen sopimusten edustavuuden perusteella. ja/tai jättää minkä tahansa liitteessä I Jäsenvaltiot voivat II luetelluista raaka-aineista tässä asetuksessa vahvistetun järjes- telyn ulkopuolelle, jos niistä aiheutuu vaikeuksia maatalouden harjoittamisen, valvonnan, kansanterveyden tai ympäristön tai rikosoikeuden suhteen. Tällaisessa tapauksessa kyseisen jäsen- valtion on ilmoitettava komissiolle raaka-aine tai raaka-aineet, jotka se aikoo jättää järjestelyn ulkopuolelle, sekä perustelut tällaiselle järjestelylle. 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/25 25 artikla Liitteessä I tarkoitetut raaka-aineet, joita viljellään kesannolla, sekä niistä johdetut välituotteet, lopputuotteet, rinnakkaistuot- teet ja sivutuotteet samoin kuin liitteessä II luetellut kesannolla tuotteet sekä näiden ja niistä johdetut viljellyt raaka-aineet raaka-aineiden tuottamiseen käytetty maa eivät anna oikeutta: a) mihinkään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti rahoitettuun etuuteen; tai b) asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädettyyn yhteisön tukeen, lukuun ottamatta sen 31 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä nopeakasvuisten lajien istutuskustan- nuksiin myönnettävää tukea. 2 j a k s o Arviointi ja kansalliset lisätoimenpiteet 26 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava kunkin markkinointivuoden päättymistä seuraavien kolmen kuukauden kuluessa komissiolle kaikki tässä asetuksessa säädetyn järjestelyn arvioimiseksi tarvit- tavat tiedot. II luvun osalta näissä tiedoissa on mainittava erityisesti: a) kunkin raaka-ainelajin viljelyalat, 4 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetut ennakoidut tuotokset ja 9 artiklassa tarkoitetut edustavat tuotokset; b) ne kunkin raaka-aineen määrät, joita keräilijät eivät ole myyneet; c) kunkin lopputuotteen, sivutuotteen ja rinnakkaistuotteen määrät sekä niihin käytettyjen raaka-aineiden laji. III luvun osalta näissä tiedoissa on mainittava kutakin viljeltyä raaka-ainetta kohti kesannoidun maan määrä. 27 artikla Jäsenvaltioiden on nimettävä tässä asetuksessa tarkoitetut 1. toimivaltaiset viranomaiset. Jäsenvaltiot voivat toteuttaa tämän asetuksen soveltami- 2. seksi tarvittavia lisätoimenpiteitä, joista niiden on ilmoitettava komissiolle. 3 j a k s o Loppusäännökset 28 artikla Asetus (EY) N:o 1586/97 kumotaan 1 päivästä heinäkuuta 2000, mutta sitä sovelletaan edelleen markkinointivuoden 1999/2000 ja edeltävien markkinointivuosien osalta tehtyihin sopimuksiin. sitä Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen. 29 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan markkinointivuoden 2000/2001 ja sitä seuraa- vien markkinointivuosien osalta tehtyihin sopimuksiin ja tuki- hakemuksiin. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen L 299/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 LIITE I II LUVUSSA TARKOITETUT RAAKA-AINEET Tavaran suppea kuvaus Muut avomaankasvit (esimerkiksi Kenaf Hibiscus Cannabicus L. Euphorbia lathyris; Sylibum marianum ja Isatis tinctoria ja Chenopodium), ei kuitenkaan CN-koodi 0602 90 59 0701 90 10 Perunat ex 0713 10 90 Rehuherneet (Pisum arvense L. ), muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 0713 50 00 Härkäpavut, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut ex 0714 90 Maa-artisokat (edellyttäen, että niille ei tehdä hydrolyysina tunnettua käsittelyä, sellaisena kuin se on määriteltynä komission asetuksessa (ETY) N:o 1443/82 (1), joko sellaisenaan tai välituotteena kuten inuliinina tai rinnakkaistuotteena kuten oligofruktoosina tai minä tahansa sivutuotteena) 0810 30 10 Mustaherukat ex 0810 90 85 Lajin Aronia arbutifolia hedelmät, tyrni ja selja 0904 20 Kuivatut, murskatut tai jauhetut Capsicum- tai Pimenta-sukuiset hedelmät 0909 Aniksen, hedelmät ja siemenet; katajanmarjat tähtianiksen, fenkolin (saksankuminan), korianterin, roomankuminan tai kuminan 0910 50 00 Curry 0910 99 10 Sarviapilan siemenet ex 0910 99 91 Mausteet, muut kuin sekoitukset ex 0910 99 99 Mausteet, muut kuin sekoitukset 1001 90 99 Spelttivehnä, vehnä sekä vehnän ja rukiin sekavilja, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut ex 1002 00 00 Ruis, muu kuin siemenvilja 1003 00 90 Ohra, muu kuin siemenvilja 1004 00 00 Kaura, muu kuin siemenvilja 1005 90 00 Maissi, muu kuin siemenvilja 1007 00 90 Durransiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut hybridit ex 1008 10 00 Tattari, muu kuin siemenvilja ex 1008 20 00 Hirssi, muu kuin siemenvilja ex 1008 90 10 Ruisvehnä, muu kuin siemenvilja ex 1008 90 90 Muu vilja, muut kuin siemenviljat 1201 00 90 Soijapavut, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 1202 20 00 Maapähkinät, kuoritut ex 1204 00 90 Pellavansiemenet, muut kuin kylvämiseen tai kuiduksi ex 1205 00 90 Rapsin- ja rypsinsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut (ainoastaan komission asetuksen (EY) N:o 2316/1999 (2) (peltokasvien viljely) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan a, b ja e alakohdassa tarkoitetut) 1206 00 91 1206 00 99 Auringonkukansiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 1207 30 90 Risiininsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 1207 40 90 Seesaminsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 1207 50 90 Sinapinsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 1207 60 90 Saflorinsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut 20. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 299/27 CN-koodi Tavaran suppea kuvaus ex 1207 99 91 Hampunsiemenet, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut ja komission asetuksen (ETY) N:o 1164/89 (3) liitteessä B mainitut, muuhun käyttöön kuin kuiduksi 1207 99 99 Muut öljysiemenet ja -hedelmät, muut kuin kylvämiseen tarkoitetut ex 1209 29 Karvaat lupiinit ex 1211 Kasvit ja kasvinosat (myös siemenet ja hedelmät), jollaisia käytetään pääasiallisesti hajusteisiin, farmaseuttisiin tuotteisiin, hyönteisten ja sienitautien torjunta-aineisiin tai niiden kaltaisiin tuottei- siin, lukuun ottamatta laventelia, hybridilaventelia ja salviaa 1212 91 1212 99 10 1214 14 ryhmä Sokerijuurikas (edellyttäen, että siitä ei tuoteta sokeria, sellaisena kuin se on määriteltynä asetuk- sessa (ETY) N:o 1443/82, myöskään välituotteena, rinnakkaistuotteena tai sivutuotteena) Juurisikuri (edellyttäen, että sille ei tehdä hydrolyysina tunnettua käsittelyä, sellaisena kuin se on määriteltynä komission asetuksessa (ETY) N:o 1443/82, joko sellaisenaan tai välituotteena kuten inuliinina tai rinnakkaistuotteena kuten oligofruktoosina tai minä tahansa sivutuotteena) Lantut, rehujuurikkaat ja muut rehujuuret, heinä, sini- eli rehumailanen (alfalfa), apila, esparsetti, rehukaali, lupiini, virna ja niiden kaltaiset rehuaineet Kasviperäiset punonta- pehmusteaineet tai ja palmikointiaineet; muualle kuulumattomat kasvituotteet, luudan- tai harjantekoon käytettävät kasviaineet (esimerkiksi täyte- luutadurra) tai (1) EYVL L 158, 9. 6. 1982, s. 17. (2) EYVL L 280, 30. 10. 1999, s. 43. (3) EYVL L 121, 25. 4. 1989, s. 4. LIITE II II LUVUSSA TARKOITETUT RAAKA-AINEET CN-koodi Tavaran suppea kuvaus ex 0602 90 41 Metsäpuut, joiden kasvukausi on enintään 10 vuotta ex 0602 90 49 ex 0602 90 51 Puut ja pensaat, joista saadaan erityisesti CN-koodiin 1211 ja yhdistetyn nimikkeistön 14 ryhmään kuuluvia kasviaineita, lukuun ottamatta kaikkia sellaisia, joita voi käyttää ihmisten ja/tai eläinten ravinnoksi Monivuotiset avomaankasvit (esimerkiksi Miscanthus sinensis) lukuun ottamatta sellaisia, joita voi käyttää ihmisten ja/tai eläinten ravinnoksi, erityisesti kasvit, joista saadaan CN-koodiin 1211, lukuun ottamatta laventelia, hybridilaventelia ja salviaa, sekä yhdistetyn nimikkeistön 14 ryhmään kuuluvia kasviaineita ex 0602 90 59 Euphorbia lathyris, Sylibum marianum ja Isatis tinctoria 1211 90 95 Digitalis lanata, Secale cornutum ja Hypericum perforatum, lukuun ottamatta kasviaineita, käyttää ihmisten ja/tai eläinten ravinnoksi joita voi L 299/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 1999 LIITE III Lopputuotteet, joita saa valmistaa liitteessä I ja liitteessä II tarkoitetuista raaka-aineista — kaikki yhdistetyn nimikkeistön 25—99 ryhmään kuuluvat tuotteet, — kaikki yhdistetyn nimikkeistön 15 ryhmään kuuluvat tuotteet, jotka on tarkoitettu muuksi kuin ihmisten tai eläinten ravinnoksi, — CN-koodiin 2207 20 00 kuuluvat tuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäväksi polttoaineissa sellaisenaan tai jalostetta- viksi polttoaineissa käyttöä varten, — CN-koodeihin ex 1904 10 ja ex 1905 90 90 kuuluvat pakkausmateriaalit, jos on saatu todisteet siitä, että tuotteet on käytetty muuhun kuin elintarvikkeeksi tämän asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti, — CN-koodiin 0602 91 10 kuuluva sienirihmasto, — CN-koodiin 1301 kuuluvat kumilalat, luonnonkumit, -hartsit, -kumihartsit ja palsamit, — CN-koodiin 1302 11 00 kuuluvat oopiumista saadut kasvimehut ja -uutteet, — CN-koodiin 1302 14 00 kuuluvat pyretriumkasveista tai rotenonipitoisten kasvien juurista saadut kasvimehut ja -uutteet, — CN-koodiin 1302 39 00 kuuluvat muut kasvilimat ja paksunnosaineet, — kaikki ne liitteessä I mainitut maataloustuotteet sekä niistä välillisen jalostamisen kautta johdetut tuotteet, jotka poltetaan energian tuottamiseksi, — kaikki liitteessä II mainitut tuotteet ja niistä jalostamalla johdetut tuotteet, joita käytetään energian tuottamiseen, — kaikki komission asetuksessa (ETY) N:o 1722/93 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 87/1999 (2), tarkoitetut tuotteet edellyttäen, että niitä ei ole saatu kesannolla viljellyistä viljoista tai perunoista ja että ne eivät sisällä kesannolla viljellyistä viljoista tai perunoista johdettuja tuotteita, — kaikki neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1010/86 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1148/98 (4) mainitut tuotteet edellyttäen, että niitä ei ole saatu kesannolla viljellyistä sokerijuurikkaista ja että ne eivät sisällä kesannolla viljellyistä sokerijuurikkaista johdettuja tuotteita. (1) EYVL L 159, 1. 7. 1993, s. 112. (2) EYVL L 9, 5. 1. 1999, s. 8. (3) EYVL L 94, 9. 4. 1986, s. 9. (4) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2098/99 di Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) alla Commissione. Mancato rispetto da parte di uno Stato membro delle raccomandazioni dell'ICCAT sul congelamento dello sforzo di pesca.

eurovoc_concepts:
EC Regulation
Ireland
fishery management
fishing fleet
fishing net
fishing regulations

formats: html pdf print

text: C 219 E/90 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 1. 8. 2000 I premi per la macellazione e altre sovvenzioni analoghe hanno effetti sull(cid:146)intensit(cid:224) del trasporto di animali nell(cid:146)Unione europea e in Stati terzi? Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (17 dicembre 1999) Nel corso dell(cid:146)esercizio 1998, la Comunit(cid:224) ha speso, nel quadro delle misure di mercato connesse con l(cid:146)encefalopatia spongiforme bovina (BSE) circa 497 milioni di euro di cui 96 milioni come premio alla trasformazione per giovani vitelli maschi, 116 milioni come premio per macellazione precoce dei vitelli, 243 milioni nel quadro del programma di soppressione bovini nel Regno Unito e 42 milioni per macellazione selettiva obbligatoria nel Regno Unito, in Portogallo, in Francia e in Irlanda. Le spese per il sostegno dei mercati della Germania, della Spagna e dei Paesi Bassi a seguito della peste suina sono ammontate a 163,8 milioni di euro. Per misure strettamente veterinarie, le spese di macellazione nel 1998 sono ammontate a 34 milioni di euro per i programmi di eradicazione delle malattie animali e a 38,5 milioni di euro per l(cid:146)epidemia di peste suina classica. La Commissione non Ł in grado di valutare le incidenze sull(cid:146)intensit(cid:224) dei trasporti di animali a livello comunitario, sebbene queste dovrebbero essere di entit(cid:224) minima, data la natura e l(cid:146)attribuzione di questi l(cid:146)incidenza Ł nulla in quanto tali aiuti sono stati destinati terzi, aiuti. Per quanto riguarda i Paesi specificamente per animali della Comunit(cid:224). (2000/C 219 E/108) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2098/99 di Carmen Fraga EstØvez (PPE-DE) alla Commissione (19 novembre 1999) Oggetto: Mancato rispetto da parte di uno Stato membro delle raccomandazioni dell(cid:146)ICCAT sul congela- mento dello sforzo di pesca Stando al documento di lavoro della Commissione SEC(1998) 447 del 17 marzo 1998, nel 1997 la flotta irlandese che effettua attivit(cid:224) di pesca del tonno bianco (Thunnus alalunga) era costituita da 11 navi con reti da posta derivanti. Tuttavia, in base all(cid:146)elenco delle navi autorizzate a pescare il tonno con reti da posta derivanti e altri attrezzi da pesca di cui dispone la Commissione risulta che, nel 1999, tale flotta Ł aumentata a 18 navi con reti da posta derivanti e 16 con altri attrezzi. Oltre a implicare un flagrante inadempimento del regolamento (CE) n. 1239/98 (1) il cui obiettivo Ł l(cid:146)eliminazione delle reti da posta derivanti, questo aumento presuppone una violazione gravissima della raccomandazione dell(cid:146)ICCAT, mentre la Commissione si Ł impegnata dinanzi a questo organismo internazionale a non aumentare lo sforzo di pesca fornito dalla flotta nel periodo 1993-1995. Il fatto che, fino a questo momento, la Commissione non abbia recepito questa raccomandazione nella normativa interna non significa che gli Stati membri dell(cid:146)Unione europea non siano tenuti a rispettarla, come Ł stato sottolineato molto chiaramente dal sig. Cavaco, ex direttore generale della DG XIV, in una comunicazione relativa alle raccomandazioni della commissione per la pesca nell(cid:146)Atlantico nord-orientale. Alla luce di quanto soprammenzionato, pu(cid:242) la Commissione far sapere quali provvedimenti intende adottare per porre termine al continuo aumento dello sforzo di pesca esercitato dalla flotta irlandese sul tonno bianco? Come pensa di costringere l(cid:146)Irlanda a rispettare il regolamento (CE) n. 1239/98 e le raccomadazioni dell(cid:146)ICCAT e quali sanzioni intende imporre a questo Stato membro per una violazione tanto grave e continuata delle normative comunitarie e internazionali e per il fatto di mettere in pericolo le popolazioni di tonno bianco, contrariamente alle raccomandazioni soprammenzionate? Quando intende la Commissione recepire nella normativa interna comunitaria le raccomandazioni dell(cid:146)ICCAT per far s(cid:236) che la loro mancata trasposizione non possa essere utilizzata come un alibi per aumentare lo sforzo di pesca? (1) GU L 171 del 17. 6. 1998, pag. 1. 1. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 219 E/91 Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (9 dicembre 1999) Rimandiamo cortesemente l(cid:146)onorevole parlamentare alle risposte alle interrogazioni scritte P-1537/99 (1) e P-2067/99 (2). Attualmente la Commissione sta elaborando alcune proposte di regolamento per trasporre le raccomanda- zioni della Convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell(cid:146)Atlantico (ICCAT) nonchØ di altre organizzazioni multilaterali di gestione dei tonnidi. La Commissione dovrebbe adottare dette proposte entro il mese di gennaio 2000. (1) GU C 170 E del 20. 6. 2000. (2) V. pag. 82. (2000/C 219 E/109) INTERROGAZIONE SCRITTA P-2103/99 di Marie-Noºlle Lienemann (PSE) alla Commissione Oggetto: Licenziamenti collettivi presso Michelin (12 novembre 1999) Vista la molteplicit(cid:224) degli scandali collegati ai licenziamenti collettivi (come il caso Renault Vilvorde), in particolare quelli che hanno come unica motivazione una migliore remun erazione degli azionari, pu(cid:242) dire la Commissione europea cosa intende fare per aggiornare la direttiva sui licenziamenti collettivi al fine di garantire e proteggere piø adeguatamente i diritti dei lavoratori ed evitare le soppressioni di posti di lavoro? Nel caso specifico della societ(cid:224) Michelin, quali misure intende adottare per far rispettare concretamente le disposizioni della suddetta direttiva? Pu(cid:242) dire altres(cid:236) se non ritiene opportuno prevedere disposizioni che permettano ai dipendenti di contestare la fondatezza di un licenziamento economico prima che questo venga messo in atto? Risposta data dalla sig. ra Diamantopoulou a nome della Commissione (30 novembre 1999) La Commissione ricorda all(cid:146)Onorevole Parlamentare che la sua proposta dell(cid:146)11 novembre 1998 relativa all(cid:146)informazione e alla consultazione dei lavoratori nella Comunit(cid:224) (1) mira precisamente a completare e a rendere piø efficaci in questo settore, segnatamente quelle della direttiva 98/59/CE del Consiglio del 20 luglio 1998 riguardante il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai licenziamenti collettivi (2). le regole comunitarie vigenti Tale proposta Ł stata oggetto di un parere del Parlamento in prima lettura ed Ł in attesa di una posizione comune del Consiglio. La Commissione ritiene che il Consiglio debba accelerare i suoi lavori in tale senso. La Commissione non dispone di elementi che consentano di concludere che le disposizioni della direttiva 98/59/CE e quelle che le traspongono nel diritto francese siano state violate dalla societ(cid:224) di cui si tratta, dato il carattere generale dell(cid:146)annuncio di soppressione di 7. 500 posti di lavoro nei prossimi tre anni. licenziamenti collettivi, Per quanto attiene al controllo della motivazione dei la Commissione ricorda all(cid:146)Onorevole Parlamentare l(cid:146)esistenza in tutti gli Stati membri di norme che consentono ai lavoratori di contestare un licenziamento infondato o imposto. Il soggetto viene menzionato nella comunicazione della Commissione del 25 novembre 1998 intitolata «Modernizzare l(cid:146)organizzazione del lavoro (cid:129) Un approccio positivo del cambiamento» (3), fra le questioni che le parti sociali sono invitate ad esaminare nel quadro «dello sviluppo di nuove forme di relazioni contrattuali e di percorsi professionali, garantendo la sicurezza dei lavoratori, ad esempio in termini di tutela dell(cid:146)occupazione(cid:133)» (punto 2. 1. 3 della comunicazione suindicata). (1) GU C 2 del 5. 1. 1999. (2) GU L 225 del 12. 8. 1998. (3) COM(98) 592 def


title: Propuesta de Reglamento del Consejo relativo a la celebración del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva originario de Túnez, por el que se fijan las normas generales de importación y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 906/98

eurovoc_concepts:
Tunisia
import policy
olive oil
originating product
tariff quota

formats: html pdf

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 19. 11. 1999 COM(1999) 595 final 1999/0241 (ACC) Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO relativo a la celebración del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva originario de Túnez, por el que se fijan las normas generales de importación y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 906/98 (presentada por la Comisión) 1. 2. 3. 4. 5. EXPOSICIÓN DE MOTIVOS El Protocolo n° 1 del Acuerdo euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Túnez, por otra, vigente desde el 1 de marzo de 1998, establece un régimen especial para el aceite de oliva originario de Túnez. Dicho régimen contempla la aplicación al aceite de oliva sin tratar originario de Túnez de un derecho de aduana reducido, durante el periodo comprendido entre el 1 de enero de 1996 y el 31 de diciembre de 1999, dentro de los límites de una cantidad de 46 000 toneladas por campaña. Tal régimen expira el 31 de diciembre de 1999; no obstante, dicho Acuerdo contempla asimismo la reevaluación de la situación durante el segundo semestre de 1999 para fijar el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2000. Por tratarse de plazos demasiado cortos, las negociaciones mencionadas en el punto 2 no habrán concluido antes de que finalice el año 1999. A la espera de la conclusión del proceso de reevaluación, y para evitar que se interrumpa el comercio tradicional de aceite de oliva, procede prorrogar provisionalmente el régimen actual durante un año y continuar examinando la situación para establecer el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2001. Las consultas celebradas con Túnez a este respecto han quedado concretadas en el proyecto de Canje de Notas recogido en el anexo de la presente propuesta. Esta propuesta tiene como objeto solicitar que el Consejo apruebe el Canje de Notas con Túnez y establecer las medidas necesarias para su aplicación, entre las que se encuentra la derogación de las normas obsoletas. 2 Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO relativo a la celebración del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva originario de Túnez, por el que se fijan las normas generales de importación y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 906/98 EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y, en particular, su artículo 133, en relación con el párrafo primero del apartado 2 de su artículo 300, Visto el Reglamento n° 136/66/CEE del Consejo, de 22 de septiembre de 1966, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de las materias grasas1, cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) nº 1638/982, y, en particular, su artículo 36, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) (4) El artículo 3 del Protocolo n° 1 del Acuerdo euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Túnez, por otra3, establece para cada una de las campañas del período comprendido entre el 1 de enero de 1996 y el 31 de diciembre de 1999, la percepción por las importaciones de un derecho de aduana de 7,81 EUR por 100 kg para una cantidad máxima por campaña de 46 000 toneladas de aceite de oliva sin tratar de los códigos NC 1509 10 10 y 1509 10 90, obtenido íntegramente en Túnez y transportado directamente de ese país a la Comunidad. Este régimen expira el 31 de diciembre de 1999. La Comunidad Europea y la República de Túnez han celebrado un Acuerdo en forma de Canje de Notas para prorrogar el régimen actual para el periodo comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 2000. Como consecuencia del nuevo Acuerdo, deja de ser aplicable el Reglamento (CE) n° 906/98 del Consejo, por el que se establecen las normas generales para la importación de aceite de oliva originario de Túnez4; por tanto, procede derogar formalmente dicho Reglamento y establecer nuevas normas generales para el periodo comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 2000. 1 DO 172 de 30. 9. 1966, p. 3025/66. 2 DO L 210 de 28. 7. 1998, p. 32. 3 DO L 97 de 30. 3. 1998, p. 2. 4 DO L 128 de 30. 4. 1998, p. 20. 3 (5) Para facilitar la aplicación de las disposiciones del Acuerdo, procede que la Comisión las medidas necesarias, de conformidad con el procedimiento pueda adoptar contemplado en el artículo 38 del Reglamento n° 136/66/CEE. Dado que dichas medidas son medidas de gestión según lo dispuesto en el artículo 2 de la Decisión 1999/468/CE del Consejo de 28 de junio de 1999 por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión, procede que se adopten de conformidad con el procedimiento de gestión fijado en el artículo 4 de la Decisión arriba mencionada. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 En nombre de la Comunidad, queda aprobado el Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva sin tratar originario de Túnez. El texto del Acuerdo se adjunta al presente Reglamento. Se autoriza al Presidente del Consejo para que designe a la persona facultada para firmar el Acuerdo a fin de obligar a la Comunidad. Artículo 2 Artículo 3 1. 2. 3. La Comisión, asistida por el Comité de Gestión de las Materias Grasas creado por el artículo 37 del Reglamento nº 136/66/CEE, abrirá y gestionará el contingente arancelario, dentro del cual el derecho de aduana será de 7,81 EUR por 100 kg, para la importación de 46 000 toneladas de aceite de oliva sin tratar de los códigos NC 1509 10 10 y 1509 10 90 obtenido íntegramente en Túnez y transportado directamente de ese país a la Comunidad. Para la aplicación del apartado 1 se recurrirá al procedimiento de gestión establecido en el artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE. El plazo contemplado en el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE será de un mes. El régimen especial establecido en el presente Reglamento para la importación de aceite de oliva originario de Túnez será aplicable durante el periodo comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 2000. Queda derogado el Reglamento (CEE) nº 906/98 del Consejo. Artículo 4 4 Artículo 5 El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 1 de enero de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el Por el Consejo El Presidente 5 ANEXO ACUERDO EN FORMA DE CANJE DE NOTAS entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva originario de Túnez A. Nota de la Comunidad Europea Bruselas, …………… Muy Sr. mío: Me complace remitirme a las consultas celebradas, en virtud del apartado 3 del artículo 3 del Protocolo n° 1 del Acuerdo euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y la República de Túnez, por las autoridades tunecinas y los servicios de la Comisión de las Comunidades Europeas referentes al régimen de importación de aceite de oliva sin tratar originario de Túnez. El objetivo de dichas consultas era volver a evaluar la situación para fijar el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2000. Como consecuencia de dichas consultas, se ha acordado prorrogar el régimen actual durante un año en las mismas condiciones, que son las que se recogen a continuación: Durante el periodo comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 2000, se percibirá por la importación en la Comunidad de aceite de oliva sin tratar de las subpartidas 1509 10 10 y 1509 10 90 de la Nomenclatura Combinada, íntegramente obtenido en Túnez y transportado directamente de dicho país a la Comunidad, un derecho de aduana de 7,81 EUR por 100 kg, con un límite máximo de 46 000 toneladas. Entretanto, se continuará reevaluando la situación para establecer el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2001. El presente Acuerdo será aprobado por procedimientos. las Partes de conformidad con sus propios Le agradecería tuviese a bien confirmarme el acuerdo de su Gobierno con el contenido de la presente Nota. Reciba el testimonio de mi más alta consideración. En nombre del Consejo de la Unión Europea 6 B. Carta de la República de Túnez Bruselas, …………… Muy Sr. mío: Por la presente, acuso recibo de su Nota del día de hoy redactada en los siguientes términos: «Me complace remitirme a las consultas celebradas, en virtud del apartado 3 del artículo 3 del Protocolo n° 1 del Acuerdo euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y la República de Túnez, por las autoridades tunecinas y los servicios de la Comisión de las Comunidades Europeas referentes al régimen de importación de aceite de oliva sin tratar originario de Túnez. El objetivo de dichas consultas era volver a evaluar la situación para fijar el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2000. Como consecuencia de dichas consultas, se ha acordado prorrogar el régimen actual durante un año en las mismas condiciones, que son las que se recogen a continuación: Durante el periodo comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 2000, se percibirá por la importación en la Comunidad de aceite de oliva sin tratar de las subpartidas 1509 10 10 y 1509 10 90 de la Nomenclatura Combinada, íntegramente obtenido en Túnez y transportado directamente de dicho país a la Comunidad, un derecho de aduana de 7,81 EUR por 100 kg, con un límite máximo de 46 000 toneladas. Entretanto, se continuará reevaluando la situación para establecer el régimen aplicable a partir del 1 de enero de 2001. El presente Acuerdo será aprobado por procedimientos. las Partes de conformidad con sus propios Le agradecería tuviese a bien confirmarme el acuerdo de su Gobierno con el contenido de la presente Nota. Reciba el testimonio de mi más alta consideración. » Me complace poder confirmarle el Acuerdo de la República de Túnez. Reciba el testimonio de mi más alta consideración. En nombre de la República de Túnez 7 1. 2. 3. 4. 5. 5. 0 5. 1 FICHA DE FINANCIACIÓN LÍNEA PRESUPUESTARIA: CAPÍTULO 10: Derechos agrarios CRÉDITOS : 1 102,2 millones de EUR DENOMINACIÓN DE LA MEDIDA: Reglamento del Consejo relativo a la celebración del Acuerdo en forma de Canje de Notas entre la Comunidad Europea y la República de Túnez relativo al régimen de importación en la Comunidad de aceite de oliva originario de Túnez, por el que se fijan las normas generales de importación y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 906/98. FUNDAMENTO JURÍDICO: Artículo 133 del Tratado OBJETIVOS: Permitir la importación de aceite de oliva originario de Túnez pagando derechos de aduana reducidos. INCIDENCIA FINANCIERA PERIODO DE 12 MESES (mill. de EUR) _ _ EJERCICIO EN CURSO [1999] (mill. de EUR) _ _ EJERCICIO SIGUIENTE [2000] (mill. de EUR) _ _ DE LOS PRESUPUESTOS GASTOS A CARGO - DEL PRESUPUESTO DE LA CE (RESTITUCIONES/INTERVENCIONES) - NACIONALES - INGRESOS - (EXACCIONES REGULADORAS / DERECHOS DE ADUANA) - EN EL ÁMBITO NACIONAL DE OTROS SECTORES RECURSOS PROPIOS DE LA CE + 3,6 _ + 3,6 2001 2002 2003 2004 5. 0. 1 PREVISIONES DE GASTOS 5. 1. 1 PREVISIONES DE INGRESOS 5. 2 MÉTODO DE CÁLCULO: Derechos de aduana: 12 meses: 46 000 t x 78,1 EUR (B)/t = 3,6 millones de EUR (B) 6. 0 6. 1 6. 2 6. 3 SE FINANCIA CON CRÉDITOS CONSIGNADOS EN EL CAPÍTULO CORRESPONDIENTE DEL PRESUPUESTO EN CURSO DE EJECUCIÓN SE FINANCIA MEDIANTE TRANSFERENCIA ENTRE CAPÍTULOS DEL PRESUPUESTO EN CURSO DE EJECUCIÓN SE PRECISA UN PRESUPUESTO SUPLEMENTARIO SE CONSIGNARÁN CRÉDITOS EN LOS PRÓXIMOS PRESUPUESTOS OBSERVACIONES: SÍ NO NO 8


title: PREGUNTA ESCRITA P-2182/99 de Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) a la Comisión. Emisiones de CO2 en Portugal.

eurovoc_concepts:
Portugal
climate change
greenhouse gas
reduction of gas emissions

text: 8. 8. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 225 E/67 ¿Considera la Comisi(cid:243)n que estas decisiones son compatibles con la protecci(cid:243)n que se quer(cid:237)a garantizar a esta zona al incluirla en la Red Natura 2000? ¿No se anula con este proyecto el compromiso econ(cid:243)mico comunitario asumido a travØs del programa LIFE-Natura para fomentar un desarrollo sostenible de la zona? ¿Se han respetado las obligaciones que se derivan de las directivas sobre la evaluaci(cid:243)n de las repercusiones medioambientales, incluso a la vista de la sentencia del Tribunal de Justicia antes mencionada? ¿Cofinan- cian los Fondos estructurales obras previstas en este acuerdo de programa? En caso afirmativo, ¿en quØ medida y para quØ proyectos espec(cid:237)ficos? (1) DO L 206 de 22. 7. 1992, p. 7. (2) DO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40. (3) DO L 73 de 14. 3. 1997, p. 5. (4) Sentencia C-435/97 de 16. 9. 1999. Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de enero de 2000) El asunto a que Su Seæor(cid:237)a se refiere ya ha sido puesto en conocimiento de la Comisi(cid:243)n. Se trata de un proyecto de construcci(cid:243)n de un complejo tur(cid:237)stico que se considera puede ser objeto de las disposiciones de la Directiva 85/337/CEE del Consejo, de 27 de junio de 1985, relativa a la evaluaci(cid:243)n de las repercusiones de determinados proyectos pœblicos y privados sobre el medio ambiente, y tener repercu- siones en determinados lugares de interØs comunitario propuestos (en virtud de la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la conservaci(cid:243)n de los hÆbitats naturales y de la fauna y flora silvestres) y en zonas de protecci(cid:243)n especial (ZPE en virtud de la Directiva 79/409/CEE del Consejo, de 2 de abril de 1979, relativa a la conservaci(cid:243)n de las aves silvestres (1)). La Comisi(cid:243)n estÆ esperando recibir la informaci(cid:243)n detallada por escrito que ha solicitado a las autoridades italianas y que resulta necesaria para evaluar el asunto. La Comisi(cid:243)n tomarÆ las medidas necesarias para garantizar el cumplimiento de la legislaci(cid:243)n comunitaria. El proyecto no se acoge a cofinanciaci(cid:243)n en virtud de los Fondos estructurales. (1) DO L 103 de 25. 4. 1979. (2000/C 225 E/067) PREGUNTA ESCRITA P-2182/99 de Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (19 de noviembre de 1999) Asunto: Emisiones de CO2 en Portugal En la Conferencia sobre el Cambio ClimÆtico que se desarroll(cid:243) en Kyoto en 1997 Portugal negoci(cid:243), habida cuenta de su retraso econ(cid:243)mico, el derecho de aumentar en un 40 % hasta el aæo 2012 sus emisiones de CO2 con respecto al aæo 1990. As(cid:237), mientras que la mayor(cid:237)a de pa(cid:237)ses de la Uni(cid:243)n Europea acept(cid:243) reducir sus emisiones de gases de efecto invernadero, Portugal se convirti(cid:243) en el pa(cid:237)s de la Uni(cid:243)n Europea con derecho a aumentar mÆs las emisiones de estos gases. Mientras tanto, la pasada semana se hizo pœblico un estudio exhaustivo sobre las principales fuentes de emisi(cid:243)n de gases de efecto invernadero llevado a cabo por el Grupo de AnÆlisis de Sistemas Ambientales de la Universidad Nueva de Lisboa. En este estudio se seæala que, en este momento, Portugal ya ha aumentado sus emisiones de CO2 en un 34 % con respecto a 1990 y prevØ en el aæo 2010 un aumento de sus emisiones en un 62 % con respecto a 1990, esto es, mucho mÆs del l(cid:237)mite autorizado (cid:129)ya de por s(cid:237) generoso(cid:129) del 40 % de aumento (hasta el aæo 2012). Habida cuenta de la gravedad de la situaci(cid:243)n: 1. 2. ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n cuÆles son las cifras mÆs recientes de que dispone sobre la emisi(cid:243)n de gases de efecto invernadero en Portugal? ¿QuØ medidas concretas ha desarrollado el Gobierno portuguØs para controlar y reducir las emisiones de gases de efecto invernadero? C 225 E/68 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 8. 8. 2000 3. 4. ¿Hay otros pa(cid:237)ses, ademÆs de Portugal, que presenten una diferencia tan acusada, por lo que se refiere a las emisiones de CO2, entre los l(cid:237)mites establecidos en Kyoto y las previsiones para el aæo 2012? ¿QuØ tiene intenci(cid:243)n de hacer la Comisi(cid:243)n para evitar una posible situaci(cid:243)n de incumplimiento generalizado de los l(cid:237)mites de las emisiones establecidos en Kyoto por parte de los pa(cid:237)ses de la Uni(cid:243)n Europea? Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de diciembre de 1999) El 16 de junio de 1998, el Consejo dio su aprobaci(cid:243)n a la contribuci(cid:243)n correspondiente a los Estados miembros para cumplir el compromiso de una reducci(cid:243)n del 8 % contra(cid:237)do por la Comunidad en virtud del art(cid:237)culo 4 del Protocolo de Kioto. Segœn ese art(cid:237)culo (conocido como «reparto de la carga»), la mayor(cid:237)a de los Estados miembros tiene que reducir sus emisiones por debajo de los niveles de 1990 durante el per(cid:237)odo 2008-2012. Cinco pa(cid:237)ses, entre los que se encuentra Portugal, estÆn autorizados a presentar niveles de emisi(cid:243)n superiores a los del aæo de referencia de 1990. No obstante, el aumento de esas emisiones estÆ limitado, en el caso de Portugal, por ejemplo, a un 27 % (con respecto a los seis gases a que se refiere el Protocolo de Kioto). Este art(cid:237)culo referente a la carga de la prueba se incluy(cid:243) habida cuenta de la diferente evoluci(cid:243)n econ(cid:243)mica y social que se observa en cada Estado miembro. La Comisi(cid:243)n no ha tenido acceso al estudio a que se refiere Su Seæor(cid:237)a y, por tanto, no puede formular ninguna observaci(cid:243)n al respecto. El control de los niveles de emisi(cid:243)n en los Estados miembros se rige por la Decisi(cid:243)n 93/389/CEE del Consejo, de 24 de junio de 1993, relativa a un mecanismo de seguimiento de las emisiones de CO2 y de otros gases de efecto invernadero en la Comunidad (1), recientemente modificada por la Decisi(cid:243)n 1999/296/CEE (2). Esa decisi(cid:243)n obliga a los Estados miembros a presentar inventarios anuales y a comunicar informaci(cid:243)n sobre los programas nacionales adoptados para combatir el cambio climÆtico. A partir de esa informaci(cid:243)n, la Comisi(cid:243)n debe informar cada aæo al Consejo y el Parlamento Europeo de los resultados conseguidos. El œltimo inventario de Portugal sobre gases de efecto invernadero recibido por la Comisi(cid:243)n data de 1997 y se refiere a los aæos 1990 a 1994. Las cifras incluidas en ese inventario muestran un aumento del 7,9 % de las emisiones de di(cid:243)xido de carbono (CO2) en 1994 frente a 1990, y otro aumento del 6 % correspondiente a la suma de los 3 principales gases de efecto invernadero en equivalente CO2 (incluidos el metano y el (cid:243)xido de nitr(cid:243)geno a causa de su potencial de calentamiento planetario). Por desgracia, Portugal ha dejado de comunicar datos con respecto a los œltimos aæos. El mismo problema se plantea en el caso de otros Estados miembros. AdemÆs, los datos observados en relaci(cid:243)n con el conjunto de la Comunidad as(cid:237) como con la mayor(cid:237)a de los Estados miembros indican que las emisiones de CO2 no han dejado de aumentar desde 1994. En la actualidad, las emisiones de CO2 en la Comunidad se sitœan en torno al nivel de 1990 despuØs de haberse reducido entre 1990 y 1994. Las pol(cid:237)ticas y medidas previstas por el gobierno portuguØs contra el cambio climÆtico figuran en el segundo informe de Portugal, que se present(cid:243) en 1997 con motivo de la Conferencia de las Partes en la Convenci(cid:243)n marco sobre el cambio climÆtico (que puede consultarse en el sitio de Internet de la Convenci(cid:243)n de las Naciones Unidas). La Comisi(cid:243)n conf(cid:237)a recibir en los pr(cid:243)ximos meses informaci(cid:243)n actualizada sobre los programas nacionales de los Estados miembros establecidos con arreglo a la mencionada decisi(cid:243)n sobre el mecanismo de seguimiento, as(cid:237) como datos de los inventarios nacionales correspondientes a 1997 y 1998. El pr(cid:243)ximo la Comisi(cid:243)n comunicarÆ al Parlamento Europeo y el Consejo los resultados de la evaluaci(cid:243)n otoæo, realizada para comprobar si la Comunidad y los Estados miembros estan en v(cid:237)as de cumplir los compromisos contra(cid:237)dos en virtud de la Convenci(cid:243)n de las Naciones Unidas sobre el cambio climÆtico, habida cuenta de los requisitos del Protocolo de Kioto. En consonancia con las conclusiones del Consejo de 12 de octubre de 1999, la Comisi(cid:243)n tiene asimismo la intenci(cid:243)n de intensificar y acelerar su labor de desarrollo y aplicaci(cid:243)n de pol(cid:237)ticas y medidas comunes y coordinadas que puedan facilitar al cumplimiento de los compromisos del Protocolo de Kioto y contribuir de una manera eficaz a ello. (1) DO L 167 de 9. 7. 1993. (2) DO L 117 de 5. 5. 1999


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-2220/99 från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen. Skattediskussioner.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
Ecofin
double taxation
operation of the Institutions
proposal (EU)
savings
tax system

text: 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 170 E/151 (2000/C 170 E/184) SKRIFTLIG FR¯GA E-2207/99 fr(cid:229)n Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen (29 november 1999) ˜mne: Fucecchio kommuns rivning av den gamla Pacini-teatern (Florens) Fucecchio kommun (Florens) har i och med kommunstyrelsens beslut nr 42 och 78 fr(cid:229)n 1997 godk(cid:228)nt en plan(cid:228)ndring f(cid:246)r den historiska stadsk(cid:228)rnan i Fucecchio. ˜ndringen inneb(cid:228)r att den f(cid:246)re detta Pacini-teatern fr(cid:229)n 1700-talet rivs och ers(cid:228)tts med en st(cid:246)rre modern byggnad i armerad betong, samtidigt som kommunen (cid:246)verl(cid:229)ter ungef(cid:228)r 400 m2 allm(cid:228)n plats till byggf(cid:246)retaget Cabel. Dessa beslut, som (cid:228)ndrar detaljplanen, strider mot lag nr 1089 av den 1 juni 1939, d(cid:228)r det i artikel 1 i de allm(cid:228)nna best(cid:228)mmelserna om bevarande av konstn(cid:228)rligt och historiskt v(cid:228)rdefulla f(cid:246)rem(cid:229)l s(cid:228)gs att allm(cid:228)n plats i enlighet med artikel 23 inte f(cid:229)r (cid:246)verl(cid:229)tas, d(cid:229) s(cid:229)dan mark utg(cid:246)r en oundg(cid:228)nglig tillg(cid:229)ng f(cid:246)r en kommun. Fucecchio kommuns planer kommer att st(cid:228)lla till stor skada f(cid:246)r Fucecchio, och de strider mot de allm(cid:228)nna best(cid:228)mmelserna om bevarande av konstn(cid:228)rligt och historiskt v(cid:228)rdefulla byggnader, b(cid:229)de p(cid:229) nationell niv(cid:229) och p(cid:229) EU-niv(cid:229). Kan kommissionen uppmana ber(cid:246)rda italienska myndigheter att se till att det europeiska kulturarvet bevaras och skyddas i enlighet med artikel 151 i f(cid:246)rdraget, d(cid:228)r det bland annat s(cid:228)gs att ett m(cid:229)l f(cid:246)r gemenskapens insatser p(cid:229) kulturomr(cid:229)det (cid:228)r att bidra till kulturens utveckling i medlemsstaterna genom att framh(cid:228)va det gemensamma kulturarvet? Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar Viviane Reding (20 december 1999) EG-av f(cid:246)rdraget, s(cid:228)rskilt artikel 151 (f. d. artikel 128), ger gemenskapen beh(cid:246)righet p(cid:229) kulturomr(cid:229)det. Enligt denna artikel skall gemenskapens insatser syfta till att, fullst(cid:228)ndig (cid:246)verensst(cid:228)mmelse med subsidiaritetsprincipen, fr(cid:228)mja samarbetet mellan medlemsstaterna, bidra till kulturens utveckling i med- lemsstaterna med respekt f(cid:246)r dessas nationella och regionala m(cid:229)ngfald samt fr(cid:228)mja det kulturella sam- arbetet mellan medlemsstaterna och med tredje land och beh(cid:246)riga internationella organisationer. i F(cid:246)ljaktligen kan inte kommissionen ingripa i en fr(cid:229)ga d(cid:228)r som i detta fall Italien ensam (cid:228)r beh(cid:246)rig. (2000/C 170 E/185) SKRIFTLIG FR¯GA P-2220/99 fr(cid:229)n Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen (19 november 1999) ˜mne: Skattediskussioner Vilka m(cid:246)ten har h(cid:229)llits den sista m(cid:229)naden f(cid:246)r att diskutera inneh(cid:229)llet i det s(cid:229) kallade Monti- 1. skattepaketet, och vilka m(cid:246)ten planeras i fr(cid:229)gan under de tv(cid:229) n(cid:228)rmaste m(cid:229)naderna? Vilka specifika skattefr(cid:229)gor har behandlats under den senaste m(cid:229)nadens m(cid:246)ten, och vilka fr(cid:229)gor 2. kommer att tas upp under kommande m(cid:246)ten? Kommer kommissionen f(cid:246)r att fr(cid:228)mja (cid:246)ppenheten att tillhandah(cid:229)lla parlamentet sammanfattande 3. redog(cid:246)relser fr(cid:229)n dessa m(cid:246)ten, och dokument som legat till grund f(cid:246)r diskussionerna? Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Frederik Bolkestein (3 december 1999) 1. -2. Nedan f(cid:246)ljer en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de m(cid:246)ten som (cid:228)gt rum med medlemsstaterna sedan den 1 oktober 1999. Skattepaketet skall enligt planerna diskuteras vid Europeiska r(cid:229)dets m(cid:246)te i Helsingfors den 10-11 C 170 E/152 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 20. 6. 2000 december 1999. Ut(cid:246)ver detta finns det f(cid:246)r n(cid:228)rvarande inga uppgifter om huruvida n(cid:229)gra ytterligare m(cid:246)ten om skattepaketet kommer att (cid:228)ga rum inom de n(cid:228)rmaste tv(cid:229) m(cid:229)naderna. Uppf(cid:246)randekodgruppen sammantr(cid:228)dde den 14-15 oktober 1999 och den 27 oktober 1999 varvid n(cid:229)gra f(cid:229) utest(cid:229)ende fr(cid:229)gor och ett f(cid:246)rsta utkast r(cid:246)rande gruppens slutliga rapport behandlades. Reviderade utkast utarbetades, diskuterades och vidareutvecklades vid m(cid:246)ten den 3-4 november 1999 och den 12 november 1999 och gruppens rapport lades fram f(cid:246)r Ecofin-r(cid:229)det vid dess m(cid:246)te den 29 november 1999. N(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rslaget till ett direktiv om skatt p(cid:229) inkomst av sparande (cid:228)gde ett m(cid:246)te om certifierings- f(cid:246)rfaranden och avskaffande av dubbelbeskattning rum i r(cid:229)dets arbetsgrupp den 6 oktober 1999. P(cid:229) Ecofin-r(cid:229)dets m(cid:246)te den 8 oktober 1999 (cid:246)verl(cid:228)mnades rapporter om att fr(cid:228)mja principerna i det f(cid:246)reslagna direktivet i de av medlemsstaterna beroende och associerade territorierna. Vid ett m(cid:246)te i r(cid:229)dets h(cid:246)gniv(cid:229)grupp den 19 oktober 1999 diskuterades allm(cid:228)nt ett eventuellt nytt utkast till direktivet om sparande. Ett s(cid:228)rskilt m(cid:246)te p(cid:229) politisk niv(cid:229) h(cid:246)lls i r(cid:229)det den 28 oktober 1999 om de utest(cid:229)ende fr(cid:229)gor som r(cid:246)r skattepaketet. Ecofin-r(cid:229)det behandlade vid sitt m(cid:246)te den 8 november 1999 hela skattepaketet. Ett m(cid:246)te organiserat av ordf(cid:246)randeskapet h(cid:246)lls med marknadsakt(cid:246)rerna den 18 november 1999, r(cid:229)dets arbetsgrupp sammantr(cid:228)dde den 22 november 1999, och f(cid:246)rslaget behandlades vid Ecofin-r(cid:229)dets m(cid:246)te den 29 november 1999. N(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rslaget till ett direktiv om r(cid:228)ntor och betalning av royalties (cid:228)gde ett m(cid:246)te rum i r(cid:229)dets arbetsgrupp den 26 oktober 1999 f(cid:246)r behandling av alla utest(cid:229)ende fr(cid:229)gor. ˜nnu ett m(cid:246)te om utest(cid:229)ende fr(cid:229)gor (cid:228)gde rum i r(cid:229)dets arbetsgrupp p(cid:229) eftermiddagen den 17 november 1999. F(cid:246)rslaget och de b(cid:229)da andra delarna av skattepaketet behandlades vid Ecofin-r(cid:229)dets m(cid:246)te den 29 november 1999. Eftersom alla de m(cid:246)ten som anges ovan (cid:228)r r(cid:229)dsm(cid:246)ten, (cid:228)r de offentliga rapporterna fr(cid:229)n dessa m(cid:246)ten 3. och alla arbetsdokument som behandlats vid m(cid:246)tena r(cid:229)dets ansvar. Kommissionen har d(cid:228)rf(cid:246)r inte befogenheter att tillhandah(cid:229)lla parlamentet dessa dokument. Emellertid har den kommission(cid:228)r som har ansvar f(cid:246)r den inre marknaden lovat att st(cid:229) till f(cid:246)rfogande f(cid:246)r de ber(cid:246)rda parlamentsutskotten f(cid:246)r att diskutera och personligen f(cid:246)rklara kommissionens st(cid:229)ndpunkt i policyfr(cid:229)gor. Han diskuterade skattepaketet med utskottet f(cid:246)r ekonomi, valutafr(cid:229)gor och industripolitik den 25 november 1999. (2000/C 170 E/186) SKRIFTLIG FR¯GA E-2231/99 fr(cid:229)n Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (1 december 1999) ˜mne: Uppskattning av den svarta sektorn Skulle ni vilja g(cid:246)ra en eller flera uppskattningar av den svarta sektorns omfattning i de olika medlems- staterna, och kortfattat beskriva vilka ber(cid:228)kningsmetoder man till(cid:228)mpat? Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Pedro Solbes Mira (21 december 1999) Begreppet den svarta sektorn, den svarta ekonomin alternativt den dolda ekonomin (cid:228)r inte klart definierat. Kommissionen (cid:228)r inte direkt involverad i n(cid:229)gra m(cid:228)tningar och har inte heller tillg(cid:229)ng till n(cid:229)gra ber(cid:228)k- ningar av dess omfattning. Det st(cid:228)mmer att ett stort antal transaktioner och verksamheter inte registreras inom ramen f(cid:246)r admini- strativa f(cid:246)rfaranden eller statistiska unders(cid:246)kningar, men detta kan bero p(cid:229) flera olika saker (sk(cid:228)let kan vara bedr(cid:228)geri, men ocks(cid:229) fr(cid:229)nvaro, s(cid:228)rskilda undantag eller tr(cid:246)skelv(cid:228)rden). Det beh(cid:246)ver inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigtvis r(cid:246)ra sig om transaktioner eller verksamheter som p(cid:229) n(cid:229)got s(cid:228)tt kan anses h(cid:246)ra till den dolda ekonomin


title: KIRJALLINEN KYSYMYS P-2191/99 esittäjä(t): Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) komissiolle. Alkoholin käyttö lentokoneissa.

eurovoc_concepts:
air safety
alcohol
crew
physical aggression
social behaviour

text: C 170 E/150 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 20. 6. 2000 Viviane Redingin komission puolesta antama vastaus (20. joulukuuta 1999) Amsterdamin sopimukseen liitetyn urheilua koskevan julistuksen antamisen j(cid:228)lkeen komissio on ryhtynyt pohtimaan yhteis(cid:246)n toiminnan kehityst(cid:228) ja n(cid:228)kymi(cid:228) urheilualalla. Kuulemisprosessin p(cid:228)(cid:228)tteeksi Olympiassa (Kreikassa) j(cid:228)rjestettiin vuoden 1999 toukokuussa eurooppalainen urheilukonferenssi. Komissio k(cid:228)ytti t(cid:228)m(cid:228)n konferenssin p(cid:228)(cid:228)telmi(cid:228) hyv(cid:228)kseen antaessaan 1. joulukuuta 1999 urheilua koskevan selvityksen (1), joka toimitettiin Helsingiss(cid:228) kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle. Selvityksess(cid:228) pyrit(cid:228)(cid:228)n vahvistamaan urheilun yhteiskunnallista ja kasvatuksellista teht(cid:228)v(cid:228)(cid:228) kaikilla toiminnan tasoilla ennen kaikkea pyrit(cid:228)(cid:228)n tietenkin vahvistamaan urheiluj(cid:228)rjest(cid:246)jen, mutta my(cid:246)s j(cid:228)senvaltioiden ja Euroopan tason elinten roolia. T(cid:228)h(cid:228)n pyrit(cid:228)(cid:228)n my(cid:246)s luomalla urheilulle vakaa oikeudellinen ymp(cid:228)rist(cid:246) siten, ett(cid:228) otetaan huomioon urheilun taloudellinen ulottuvuus ja tietyt nimenomaisesti urheiluun liittyv(cid:228)t erityispiirteet. Komissio ei t(cid:228)ss(cid:228) vaiheessa halunnut hallitusten v(cid:228)liselle konferenssille toimittamassaan asiakirjassa ryhty(cid:228) k(cid:228)sittelem(cid:228)(cid:228)n urheilun sis(cid:228)llytt(cid:228)mist(cid:228) EY:n perustamissopimukseen. Komission koulutuksen ja kulttuurin p(cid:228)(cid:228)osastossa on urheilua k(cid:228)sittelev(cid:228) yksikk(cid:246). T(cid:228)t(cid:228) yksikk(cid:246)(cid:228) voidaan vahvistaa, jos yhteis(cid:246)n toiminta urheilun alalla lis(cid:228)(cid:228)ntyy. (1) KOM(1999) 644 lopullinen. (2000/C 170 E/183) KIRJALLINEN KYSYMYS P-2191/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Jorge HernÆndez Mollar (PPE-DE) komissiolle (19. marraskuuta 1999) Aihe: Alkoholin k(cid:228)ytt(cid:246) lentokoneissa Er(cid:228)iss(cid:228) EU-maissa liiallisesta alkoholink(cid:228)yt(cid:246)st(cid:228) aiheutuu melko s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)llisesti neissa. N(cid:228)m(cid:228) tilanteet voivat vaarantaa koko lennon turvallisuuden. j(cid:228)rjestysh(cid:228)iri(cid:246)it(cid:228) lentoko- Onko komissio tietoinen t(cid:228)llaisista tapauksista? Aikooko komissio puuttua alkoholin k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n lentokoneissa? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (1. joulukuuta 1999) Komissio on tietoinen turvallisuusongelmista, jotka johtuvat liiallisesta alkoholink(cid:228)yt(cid:246)st(cid:228) lentokoneissa. Komissio tarkastelee paraikaa yhteisty(cid:246)ss(cid:228) sidosryhmien ja kansallisten viranomaisten kanssa toimenpiteit(cid:228), joilla t(cid:228)h(cid:228)n suhteellisen viimeaikaiseen kehitykseen voitaisiin puuttua. Mahdollisina toimenpitein(cid:228) voidaan ensiksikin edist(cid:228)(cid:228) sit(cid:228), ett(cid:228) matkustamohenkil(cid:246)st(cid:246)n m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) lis(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n ja heid(cid:228)n koulutustaan mukautetaan. Matkustamohenkil(cid:246)st(cid:246) vastaa lentokapteenin alaisuudessa koneen matkustamon turvallisuudesta. T(cid:228)st(cid:228) syyst(cid:228) heid(cid:228)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)ns(cid:228) on t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) antaa sopivia keinoja reagoida aggressiiviseen k(cid:228)ytt(cid:228)ytymiseen matkustamossa. Lentoyhti(cid:246)ille voitaisiin my(cid:246)s antaa suosituksia (erityisesti pitkill(cid:228)) lennoilla tarjoiltavan alkoholin m(cid:228)(cid:228)rist(cid:228). Komissio aikoo pohtia ongelmaa ja esitt(cid:228)(cid:228) siihen mahdollisia ratkaisuja matkustajien suojelua koskevassa tiedonannossa, jonka se aikoo julkaista kuultuaan laajalti sidosryhmi(cid:228)