title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2185/99 di Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) alla Commissione. Divieto di accesso per i pullman turistici previsto dal Comune di Roma.

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

text: 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/69 (2000/C 225 E/068) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2185/99 di Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) alla Commissione (29 novembre 1999) Oggetto: Divieto di accesso per i pullman turistici previsto dal Comune di Roma Il Comune di Roma prevede di adottare, verso la fine del 1999, una regolamentazione che introduce un divieto totale di accesso al centro cittadino per i pullman turistici. In un ampia, seconda zona situata all(cid:146)interno della circonvallazione autostradale si potr(cid:224) ormai circolare solo se muniti di autorizzazione e i viaggiatori dovranno seguendo percorsi prestabiliti raggiungere il centro con autobus navetta comunali. Sul tragitto verso le aree di parcheggio, le societ(cid:224) che gestiscono gli autobus saranno tenute ad impiegare personale locale, che comporta costi elevati, ed a utilizzare sistemi tecnici di localizzazione e comunicazione. I giri turistici della citt(cid:224) potranno essere effettuati esclusivamente con autobus del Comune di Roma. fino a determinate aree di parcheggio. Da l(cid:236) 1. Come valuta la Commissione la compatibilit(cid:224) di questa regolamentazione dell(cid:146)amministrazione comunale romana con il principio della libert(cid:224) di prestazione dei servizi e di circolazione? 2. Quali misure intende adottare la Commissione per garantire il diritto alla libera prestazione dei servizi e alla libera circolazione a Roma anche dopo l(cid:146)autunno 1999? Risposta data dalla sig. ra de Palacio in nome della Commissione (18 gennaio 2000) La Commissione Ł stata informata del problema sollevato nell(cid:146)interrogazione dell(cid:146)onorevole parlamentare. Per poterlo meglio valutare ha inviato, in data 21 ottobre 1999, una prima lettera alle autorit(cid:224) italiane. Il 2 dicembre 1999 Ł pervenuta alla Commissione la risposta delle autorit(cid:224) italiane, cui era allegata una spiegazione completa del progetto del divieto di accesso al centro di Roma durante il 2000. Quanto alla normativa comunitaria in materia di accesso al mercato per il trasporto di passeggeri con autobus, il regolamento (CEE) n. 684/92 del Consiglio, del 16 marzo 1992, relativo alla fissazione di norme comuni per i trasporti internazionali di viaggiatori effettuati con autobus (1) prevede, all(cid:146)articolo 12, la possibilit(cid:224) per il vettore di effettuare escursioni locali nel corso di un servizio occasionale internazionale. Va pertanto appurato se il progetto di divieto di accesso al centro di Roma costituisca un ostacolo significativo per le escursioni locali di cui all(cid:146)articolo 12 del regolamento (CEE) n. 684/92, fermo restando che non tutte le escursioni locali sono vietate nel territorio italiano. ¨ pertanto necessario commisurare la proporzionalit(cid:224) del provvedimento delle autorit(cid:224) romane, inteso a regolamentare ed adeguare il traffico nel centro di Roma, nei confronti della libert(cid:224) di prestazione dei servizi stabilita dal regolamento comunitario in materia di trasporto di passeggeri con autobus e, in senso piø lato, nei confronti del principio della libert(cid:224) di prestazione dei servizi di cui all(cid:146)articolo 49 del trattato CE (ex articolo 59). La normativa comunitaria non pu(cid:242) sottrarre alle autorit(cid:224) cittadine i poteri di gestione e organizzazione, dal momento che le disposizioni rilasciate non hanno carattere discriminatorio. Quanto al ricorso a conducenti romani, Ł necessario verificare se il progetto autorit(cid:224) romane comporti o meno una discriminazione fondata sulla nazionalit(cid:224) per l(cid:146)assunzione di tali conducenti. Se ci(cid:242) non fosse il provvedimento delle autorit(cid:224) non sarebbe in contraddizione con il diritto comunitario. La Commissione sta pertanto procedendo all(cid:146)esame completo della pratica e, se del caso, proceder(cid:224) ad istruirla nel quadro della procedura di infrazione di cui all(cid:146)articolo 226 (ex articolo 169) del trattato CE. (1) GU L 74 del 20. 3. 1992


title: WRITTEN QUESTION E-2176/99 by Monica Frassoni (Verts/ALE) to the Commission. Construction of an underground railway in Brescia, Italy.

eurovoc_concepts:
Italy
application of EU law
environmental impact
town planning
underground railway

formats: html pdf print

text: 3. 10. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 280 E/15 to in Article 10(3). In that event the designated inspection authorities and/or approved private bodies are to continue to be responsible vis-(cid:224)-vis the Member State for all inspections. The only conditions to be met for the lawful use of a name registered as a protected designation of 4. indication (PGI) are those set out in the specifications. If the origin (PDO) or protected geographical specifications stipulate that the marking of a particular product is to be carried out by a given body, those provisions are clearly lawful, whether or not the applicant is a member of the body responsible for marking. 5. The Commission is not aware of any anomalies in the inspection arrangements. It wishes to remind the Honourable Member, as it stated in its reply to his Written Question E-2066/99 (2), that Article 10 of Regulation (EEC) No 2081/92 gives the national authorities a certain flexibility when designating inspection authorities for each protected name. Member States must withdraw approval from inspection bodies where the conditions referred to in Article 10(2) and (3) of Regulation (EEC) No 2081/92 are no longer fulfilled. In passing, the Commission wishes to point out to the Honourable Member that in the past it has considered at length the concerns and objections expressed, following a complaint from operators involved in the making of (cid:145)Grana padano(cid:146) cheese. That complaint was shelved by a formal decision of 13 October 1999. (1) OJ C 225 E, 8. 8. 2000, p. 27. (2) OJ C 225 E, 8. 8. 2000, p. 46. (2000/C 280 E/014) WRITTEN QUESTION E-2176/99 by Monica Frassoni (Verts/ALE) to the Commission (29 November 1999) Subject: Construction of an underground railway in Brescia, Italy The Commune of Brescia intends to build an underground railway. By Municipal Decision No 137 of 26 July 1999 it approved a preliminary plan for the construction of the underground railway although it is not yet clear what funds are available for the work. In fact, although the cost of the underground, which can be estimated on the basis of similar European projects/constructions, is about 1215 billion lire, only the first instalment of 165 billion lire is available (1). The choice of an underground railway is incompatible with the Master Development and Town Planning Scheme and the Urban Traffic Scheme recently adopted by the Commune which provide for a light tramcar network which would be much more suitable and justifiable in the case of a medium-sized town (200 000 inhabitants) such as Brescia. The adoption of an above-ground public transport system running on right of way has been, inter alia, confirmed by further studies commissioned by the Commune from an English company following the approval of the Master Development and Town Planning scheme. These further studies led to plans for two bus services/routes running on right of way (Linee di Alta Mobilit(cid:224) (cid:129) high-mobility routes) and the contract/specifications for implementing these plans has recently been allocated/drawn up. That network, which should come into operation in two years(cid:146) time, will serve the same customers as would the underground railway. The Brescia Greens lodged an appeal on 15. 10. 1999 against the municipal decision of the Commune approving the plan for an underground railway and a similar appeal was sent to the Interministerial Economic Planning Committee on 27. 9. 1999. impact assessment, 85/337/EEC (2) and 97/11/EC (3), lists Annex II to the directives on environmental underground railways among the projects where a State must examine whether the assessment procedure should be applied. The Court of Justice recently ruled that in the case of the works listed in Annex II of those directives, a Member State is not entitled to exempt or withdraw a project from the environmental impact assessment procedure where its environmental impact is substantial, in particular because of its nature, size or location (4). Given its size and location, this plan for an underground railway must have a substantial impact. The purpose of the assessment must be, inter alia, also to take into consideration alternative solutions and to indicate the main reasons for making that choice rather than any other (5). C 280 E/16 Official Journal of the European Communities EN 3. 10. 2000 Does the Commission believe, especially in the light of the above-mentioned judgment of the Court of Justice, that a plan for an underground railway such as that proposed by the Commune of Brescia should be subject to an environmental impact assessment to show why other planning solutions were not preferred? See the decision of the Interministerial Economic Planning Committee of 20. 11. 1995. (1) (2) OJ L 175, 5. 7. 1985, p. 40. (3) OJ L 73, 14. 3. 1997, p. 5. (4) (5) Judgment of 16. 9. 1999 in Case C-435/97. See Article 5 of Directive 97/11/EC. Answer given by Mrs Wallstr(cid:246)m on behalf of the Commission (20 January 2000) In the opinion of the Commission, based on the information given by the Honourable Member, the work to which the question makes reference, an underground railway project in Brescia, is within the scope of Council Directive 97/11/EC of 3 March 1997 amending Directive 85/337/EC on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, and, in particular, it appears to be a project of the classes listed in Annex II of the two Directives (class 10 g of Directive 85/337/EEC and class 10 h of Directive 97/11/EC). Under Directive 85/337/EEC such projects should be made subject to an environmental impact assessment (EIA) where Member States consider that their characteristics so require (Article 4, paragraph 2): however, Member States are considered obliged to make at least a pre-assessment in order to establish whether these projects need to be made subject to an EIA procedure. Under Directive 97/11/EC, for projects listed in Annex II, Member States are obliged to determine through a case-by-case examination, or thresholds or criteria set by the Member State, whether the project shall be made subject to an assessment in accordance with Articles 5 to 10, and may decide to apply both procedures (Article 4, paragraph 2). Therefore, depending on the Directive applicable to the project for an underground railway in Brescia, Italy is obliged to comply with the respective above mentioned obligations. In the light of the above, a letter requesting information has been sent to the Italian authorities. The Commission will take the appropriate steps in order to ensure the observance of Community law. (2000/C 280 E/015) WRITTEN QUESTION E-2189/99 by Antonios Trakatellis (PPE-DE) to the Commission (29 November 1999) Subject: Infringement of Community insurance legislation and distortion of competition in Greece As I did not receive a satisfactory answer to my previous question (P-1686/99) (1) concerning infringe- ments in Greece in the implementation of Community insurance legislation, which have resulted in distortion of competition and a possible risk of collapse of the insurance market under enormous deficits, will the Commission say: 1. whether it is aware that the Greek supervisory authorities are in breach of their obligation under Community rules to verify compliance with the requirement that the necessary reserves are covered by matching and equivalent assets up to the end of each business year, and that the same supervisory authorities are illegally allowing the required reserves for the previous year to be covered by assets acquired the following year, using for that purpose insurance premiums collected in that year and thereby creating a further reserve deficit at the end of the next accounting period, 2. what measures it will take to enforce Community directives concerning financial supervision and the Greek supervisory authorities comply with their obligations under Community ensure that legislation,


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-2203/99 υποβολή: Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) προς την Επιτροπή. Απόλυτη φτώχεια και κοινωνικός αποκλεισμός.

eurovoc_concepts: marginalisation poverty statistics

text: 1. 8. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 219 E/117 H Epitroph· uevrei· entoy·toiw o·ti to xamhlo· ko·stow toy en lo·gv eidikoy· dromologi·oy (250 draxme·w/0,75 eyrv· apo· tiw 05. 00 e·vw tiw 24. 00 kai 500 draxme·w /1,25 eyrv· apo· tiw 00. 00 e·vw tiw 05. 00) kai o xro·now thw diadromh·w (10 lepta·) den ei·nai ikana· na parotry·noyn toyw epiba·tew tvn opoi·vn proorismo·w ei·nai e·na ellhniko· nhsi· h· mia ellhnikh· eparxiakh· po·lh poy ejyphretei·tai apo· thn Olympiakh· Aeropori·a na epile·joyn kata· proteraio·thta ta dieunh· dromolo·gia thw en lo·gv etairei·aw. En pa·sh periptv·sei, h Epitroph· shmeiv·nei o·ti meta· apo· thn apeleyue·rvsh thw pro·sbashw stiw endokoinotike·w esvterike·w gramme·w (1h Aprili·oy 1997) kai meta· apo· thn apeleyue·rvsh thw pro·sbashw stiw gramme·w me proorismo· ta ellhnika· nhsia· (1h Aprili·oy 1998), h etairei·a Olympiakh· Aeropori·a antimetvpi·zei sh·mera sthn esvterikh· thw agora· ton antagvnismo· tvn ellhnikv·n etaireiv·n poy e·xoyn pro·sfata systauei· (epi· paradei·gmati h etairei·a Cronus Airlines, h Air Greece). Oi en lo·gv etairei·ew xrhsimopoioy·n o·lew ton termatiko· aerostaumo· «Anatoliko·w Aerolime·naw», prosfe·rontaw e·tsi stoyw epiba·tew oi opoi·oi tajidey·oyn me ta dieunh· dromolo·gia tvn etaireiv·n poy xrhsimopoioy·n ton i·dio termatiko· aerostaumo·, antapokri·seiw pth·sevn xvri·w allagh· termatikoy· aerostaumoy·. (2000/C 219 E/148) GRAPTH ERVTHSH E-2197/99 ypobolh·: Anna Karamanou (PSE) prow to Symboy·lio (30 Noembri·oy 1999) Ue·ma: H katapole·mhsh thw pei·naw ston ko·smo H prv·th e·kuesh poy dhmosiey·thke pro·sfata apo· ton Organismo· FAO (Food & Agriculture Organization) toy OHE, di·nei mia poly· zoferh· eiko·na thw kata·stashw poy epikratei· ston ko·smo, afoy· o sto·xow poy te·uhke to 1996 gia mei·vsh sto miso· toy ariumoy· o·svn ypofe·royn apo· pei·na me·xri to 2015, den fai·netai na pragmatopoiei·tai. Sthn Indi·a 204 ekat. a·nurvpoi ypofe·royn apo· pei·na, sthn Ki·na 164 ekat. , oi misoi· ka·toikoi thw B. Kore·aw kai thw Moggoli·aw, to 1/3 tvn lav·n thw Kampo·tzhw, toy La·ow kai thw yposaxa·riaw Afrikh·w, env· dy·o sta pe·nte paidia· ypositi·zontai. Me dedome·no o·ti o OHE ei·xe kauori·sei thn katabolh· toy 0,7 % toy AEP tvn aneptygme·nvn xvrv·n vw anurvpistikh· boh·ueia prow tiw anaptysso·menew xv·rew ervta·tai to Symboy·lio ea·n h apo·fash ayth· efarmo·zetai kai apo· poiew xv·rew thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw; Apa·nthsh (31 Ianoyari·oy 2000) H telikh· dh·lvsh thw pagko·smiaw dia·skechw koryfh·w gia ton episitismo· poy diejh·xuh sth Rv·mh to 1996 kauo·rise vw makropro·uesmo sto·xo thn eja·leich thw pei·naw se o·lew tiw xv·rew kai eidiko·tera thn kata· to h·misy mei·vsh toy ariumoy· toy plhuysmoy· poy ypofe·rei apo· thn pei·na e·vw to e·tow 2015. H ekplh·rvsh toy sto·xoy aytoy· ua apotele·sei ejairetikh· pro·odo gia thn anurvpo·thta. To Symboy·lio apo· thn pleyra· toy e·xei dv·sei ychlh· proteraio·thta, sto plai·sio tvn me·trvn gia th mei·vsh thw e·ndeiaw, se drasthrio·thtew poy aposkopoy·n sthn ay·jhsh thw episitistikh·w asfa·leiaw. Sto plai·sio ayto·, to Symboy·lio proti·uetai na meleth·sei ek toy sy·neggyw ta apotele·smata thw ajiolo·ghshw poy pro·keitai sy·ntoma na arxi·sei vw prow thn efarmogh· toy kanonismoy· toy 1996 gia thn episitistikh· boh·ueia kai thn episitistikh· asfa·leia kai elpi·zei na ei·nai se ue·sh na katalh·jei se sympera·smata poy ua odhgh·soyn se ay·jhsh thw poio·thtaw kai thw apotelesmatiko·thtaw tvn dra·sevn poy efarmo·zontai gia thn ejasfa·lish thw episitistikh·w asfa·leiaw stiw anaptysso·menew xv·rew. To Symboy·lio den diaue·tei sygkekrime·new plhrofori·ew sxetika· me thn pro·odo tvn kratv·n melv·n o·son afora· thn epi·teyjh toy sto·xoy katabolh·w toy 0,7 % toy AEP sthn anaptyjiakh· boh·ueia. (2000/C 219 E/149) GRAPTH ERVTHSH E-2203/99 ypobolh·: Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) prow thn Epitroph· (29 Noembri·oy 1999) Ue·ma: Apo·lyth ftv·xeia kai koinvniko·w apokleismo·w To a·ruro 137 thw Synuh·khw toy msterntam dhmioyrgei· mi·a ne·a nomikh· ba·sh gia th lh·ch me·trvn kata· toy koinvnikoy· apokleismoy·. Dystyxv·w, den diaue·toyme statistika· stoixei·a poy ua maw epe·trepan na gnvri·zoyme to me·geuow ayth·w thw koinvnikh·w pragmatiko·thtaw kai na proseggi·soyme apotelesmatika· to sy·nolo tvn ato·mvn poy plh·ttontai apo· ton koinvniko· apokleismo· kai/h· thn apo·lyth ftv·xeia. C 219 E/118 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 1. 8. 2000 Ti ske·ptetai na pra·jei h Epitroph· prokeime·noy na ypa·rjei perisso·terh plhrofo·rhsh o·son afora· ton koinvniko· apokleismo· kai thn apo·lyth ftv·xeia; Poiew prvtoboyli·ew skopey·ei na anala·bei h Epitroph· prokeime·noy na katapolemh·sei ayta· ta faino·mena, sy·mfvna me to a·ruro 137 thw Synuh·khw kai lamba·nontaw ypo·ch tiw desmey·seiw poy e·xoyn analhfuei· kata· th dia·rkeia thw Dia·skechw Koryfh·w thw Kopegxa·ghw to 1995 gia thn koinvnikh· ana·ptyjh; Apa·nthsh thw kyri·aw Diamantopoy·loy ej ono·matow thw Epitroph·w (5 Ianoyari·oy 2000) H Epitroph· symfvnei· me to ajio·timo me·low toy Koinoboyli·oy sxetika· me th spoydaio·thta tvn e·gkyrvn deiktv·n kai tvn statistikv·n stoixei·vn gia thn eni·sxysh tvn politikv·n kai tvn me·trvn kata· toy koinvnikoy· apokleismoy· kai thw ftv·xeiaw. O koinvniko·w apokleismo·w kai h ftv·xeia ei·nai polydia·stata problh·mata ta opoi·a metaba·llontai me to pe·rasma toy xro·noy kai epome·nvw apaitoy·n synolika· stoixei·a kai dei·ktew oi opoi·oi na ei·nai dynato·n na analyuoy·n se sxe·sh me to xro·no (diaxronikh· ana·lysh). Sta stoixei·a kai stoyw dei·ktew pre·pei epi·shw na lamba·netai ypo·ch h dia·stash toy fy·loy. Se polla· kra·th me·lh kauv·w kai se koinotiko· epi·pedo, gi·nontai prospa·ueiew gia kaly·terh ajiopoi·hsh tvn stoixei·vn poy ypa·rxoyn kauv·w kai gia th belti·vsh tvn stoixei·vn. Meta· th synedri·ash thw oma·daw problhmatismoy· ychloy· epipe·doy thw Koino·thtaw sth Stokxo·lmh ton Ianoya·rio toy 1998 sygkroth·- uhke eidikh· epixeirhsiakh· oma·da. Oi ergasi·ew thw e·xoyn apodv·sei e·na prv·to sy·nolo kateyuynth·rivn grammv·n, poy epikyrv·uhkan se synedri·ash tvn genikv·n dieyuyntv·n tvn eunikv·n statistikv·n yphresiv·n, me sto·xo th belti·vsh tvn statistikv·n stoixei·vn kai tvn deiktv·n gia th ftv·xeia kai ton koinvniko· apokleismo· sta kra·th me·lh, alla· kai se koinotiko· epi·pedo, kai oi opoi·ew tv·ra efarmo·zontai (1). H koinotikh· synergasi·a mporei· na symba·lei apofasistika· prow thn katey·uynsh ayth· kai h·dh e·xoyn ayjhuei· oi ene·rgeiew, alla· ua entatikopoihuoy·n perisso·tero lo·gv tvn ne·vn diata·jevn thw synuh·khw EK (a·ruro 137 prv·hn a·ruro 118). Kata· th dia·rkeia toy 1999, h Epitroph· e·labe me·row se eyrei·ew syzhth·seiw me o·lew tiw endiafero·menew pleyre·w gia thn katapole·mhsh toy koinvnikoy· apokleismoy·, tiw proteraio·thtew kai to fa·sma thw koinotikh·w dra·shw me skopo· thn efarmogh· eno·w te·toioy ei·doyw strathgikh·w. Oi syzhth·seiw ayte·w epibebai·vsan «thn plh·rh symmetoxh· kai koinvnikh· e·ntajh o·lvn tvn ato·mvn sthn koinvni·a» vw uemeliv·dh arxh· miaw pio anektikh·w kai synektikh·w koinvni·aw, o·pvw eja·lloy proe·kyce kai apo· thn pagko·smia dia·skech koryfh·w gia thn koinvnikh· ana·ptyjh to 1995 sthn Kopegxa·gh. H efarmogh· thw strathgikh·w kai thw dra·shw ua apotele·sei proteraio·thta gia to pro·gramma ergasi·aw thw Epitroph·w to 2000. Proble·petai o·ti h strathgikh· kai to pro·gramma ua symperila·boyn ton sto·xo eni·sxyshw thw synergasi·aw sxetika· me ta statistika· stoixei·a kai toyw dei·ktew. Sy·ntoma ua kykloforh·sei apo· thn Epitroph· e·na tey·xow toy periodikoy· «Statistics in focus» me ton ti·tlo «Social exclusion in the Member States» (o koinvniko·w apokleismo·w sta kra·th me·lh). (1) Epitroph· statistikoy· programmatismoy· egg. 98/31/2-11/98. (2000/C 219 E/150) GRAPTH ERVTHSH E-2206/99 ypobolh·: Antonio Tajani (PPE-DE) prow thn Epitroph· (29 Noembri·oy 1999) Ue·ma: Katapole·mhsh tvn synuetikv·n narkvtikv·n: koinotike·w prvtoboyli·ew kai efarmogh· toy chfi·smatow toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy Epikratei· kai pa·li sthn Itali·a mega·lh anhsyxi·a gia thn e·ktash thw kyklofori·aw kai thw katana·lvshw tvn synuetikv·n narkvtikv·n poy e·xoyn ple·on katakly·sei thn agora·, plh·ttontaw kyri·vw toyw ne·oyw. Ka·ue xro·no kata·sxontai 180. 000 diski·a toy narkvtikoy· «ecstasy», o de ariumo·w ayto·w antistoixei· mo·no sto 5 % thw synolikh·w katana·lvshw. To 1998 to Eyrvpai¤ko· Koinoboy·lio (sto ch·fisma· toy sxetika· me ton e·legxo tvn ne·vn synuetikv·n narkvtikv·n (cid:129) EE C 167 thw 1. 6. 1998) e·uete epeigo·ntvw to pro·blhma poy afora· th diaki·nhsh kai th xrh·sh tvn synuetikv·n narkvtikv·n, zhtv·ntaw apo· ta kra·th me·lh kai apo· thn Epitroph· na sylle·joyn plhrofori·ew gia ta en lo·gv narkvtika·, eidiko·tera de gia tiw syne·peiew kai tiw deyterogenei·w epiptv·seiw toyw, kauv·w kai tiw makropro·uesmew bla·bew poy mporoy·n na prokale·soyn sthn ygei·a, kai na provuh·soyn thn e·reyna prow ayth· thn katey·uynsh


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2173/99 esittäjä(t): Salvador Jové Peres (GUE/NGL) komissiolle. Oliiviöljyvarastot.

eurovoc_concepts:
economic forecasting
economic statistics
olive oil
olive-growing
statistical method
stock
storage of food

text: 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 225 E/65 Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 2000) Alueellisista tukitoimista annettu laki 50/1985 ja sen soveltamiss(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t muodostavat alueellisen valtiontu- kij(cid:228)rjestelm(cid:228)n, joka soveltuu yhteismarkkinoille ja jonka komissio on hyv(cid:228)ksynyt 1. kes(cid:228)kuuta 1987 (N-38/ 87). V(cid:228)lineell(cid:228) on tarkoitus tukea taloudellisesti joillakin Espanjan alueilla ja tietyill(cid:228) aloilla teht(cid:228)vi(cid:228) tuottavia investointeja taloudellisen toiminnan jakamiseksi tasaisesti valtion sis(cid:228)ll(cid:228). Tuen osuus kokonaiskustannuk- sista vaihtelee. Ensi n(cid:228)kem(cid:228)lt(cid:228) vaikuttaa silt(cid:228), ett(cid:228) investointihanke (cid:148)Colisur 2000. Sociedad Limitada(cid:148), jota parlamentin j(cid:228)senen kysymys koskee, soveltuu tukij(cid:228)rjestelm(cid:228)n piiriin: se kuuluu maatalousteollisuuden (pellava) alaan, sijoittuu Kastilia (cid:129) La Manchan alueelle ja tuen osuus on 17 prosenttia kuluista. Koska hankkeen tarkoituksena on maataloustuotteiden valmistaminen, on selv(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) investoinnin on t(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228) muuhun taloudelliseen toimintaan liittyville hankkeille asetetut edellytykset ja ett(cid:228) investoinnissa on lis(cid:228)ksi noudatettava suuntaviivoja, jotka koskevat maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pit(cid:228)mi- seen liittyvi(cid:228) valtiontukia (1). N(cid:228)in ollen investoinnissa on noudatettava maa- ja mets(cid:228)taloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pit(cid:228)misen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista sek(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 90/342/ETY kumoamisesta 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1994 tehdyn komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 94/173/ EY (2) liitteen 2. 12 kohdassa olevaa, pellava- ja hamppualaa koskevaa valintaperustetta. T(cid:228)m(cid:228)n valtiontukij(cid:228)rjestelm(cid:228)n hallinnointi, ja ansiokkaimpien hankkeiden valinta, kuuluu Espanjan valtion ja alueellisten viranomaisten toimivaltaan. Komissiolla ei siksi ole tarkkaa tietoa j(cid:228)rjestelm(cid:228)n perusteella tukea saavien yksitt(cid:228)isten hankkeiden sis(cid:228)ll(cid:246)st(cid:228). johon kuuluu jokaisen yksitt(cid:228)isen hankkeen analysointi Edell(cid:228) mainitun lain 50/1985 soveltamiss(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)iss(cid:228) (jotka saatettiin hyv(cid:228)ksymismenettelyn yhteydess(cid:228) komission tietoon) vahvistetulla valintamenettelyll(cid:228) turvattaneen kuitenkin se, ett(cid:228) tuki my(cid:246)nnet(cid:228)(cid:228)n investointihankkeille, jotka t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t sek(cid:228) Espanjan ett(cid:228) yhteis(cid:246)n soveltamislains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) asetetut edelly- tykset ja ett(cid:228) (cid:148)Colisur 2000. Sociedad Limitada(cid:148) -hankkeen tapauksessa noudatetaan my(cid:246)s siihen liittyv(cid:228)(cid:228) valintaperustetta. Jos komission tietoon kuitenkin tulee, ett(cid:228) hyv(cid:228)ksytyn tukij(cid:228)rjestelm(cid:228)n ehtoja ei ole noudatettu jonkin yksitt(cid:228)isen investoinnin kohdalla, komissio toimii Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228) 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1999 annetussa asetuksessa (EY) 659/1999 (3) s(cid:228)(cid:228)detyn menettelyn mukaisesti. (1) (2) (3) EYVL C 29, 2. 2. 1996, s. 4. EYVL L 79, 23. 3. 1994, s. 31. EYVL L 83, 27. 3. 1999, s. 1. (2000/C 225 E/065) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2173/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Salvador JovØ Peres (GUE/NGL) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Oliivi(cid:246)ljyvarastot Oliivi(cid:246)ljyvarastoja koskevan selvityksen mukaan varastot ovat Italiassa 50 prosenttia ja Kreikassa 30 pro- senttia alkuper(cid:228)ist(cid:228) suunnitelmaa pienemm(cid:228)t. Mik(cid:228) on komission mielest(cid:228) syyn(cid:228) t(cid:228)h(cid:228)n eritt(cid:228)in suureen supistumiseen? Aikooko komissio tarkistaa tuotantosuunnitelmia alasp(cid:228)in n(cid:228)iss(cid:228) maissa? Koska tilastojen luotettavuus on eritt(cid:228)in t(cid:228)rke(cid:228)(cid:228) tulevissa WTO:n neuvotteluissa, mit(cid:228) toimenpiteit(cid:228) komissio on toteuttanut ja aikoo toteuttaa, ett(cid:228) v(cid:228)ltett(cid:228)isiin t(cid:228)m(cid:228)n kaltaisten tilanteiden toistuminen tulevaisuudessa ja ett(cid:228) turvattaisiin uusien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten oikeudenmukaisuus ja tasapuolisuus muita j(cid:228)senval- tioita kohtaan? C 225 E/66 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 8. 8. 2000 Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1999) Kansainv(cid:228)lisen oliivi(cid:246)ljyneuvoston (IOOC) er(cid:228)it(cid:228) tilastotietoja, joihin sis(cid:228)ltyy tiedot siirtovarastoista. j(cid:228)senvaltiot ilmoittavat kyseisen neuvoston talouskomiteassa Euroopan yhteis(cid:246) on IOOC:n j(cid:228)sen, joten se ilmoittaa my(cid:246)s n(cid:228)m(cid:228) tiedot. Arvoisan parlamentin j(cid:228)senen tiedossa on ep(cid:228)ilem(cid:228)tt(cid:228), ett(cid:228) yhteis(cid:246) on markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen suhtautunut varauksellisesti IOOC:n tilastotietoihin. Varauksellisuus johtuu muun muassa yhteis(cid:246)(cid:228) koskevien tietojen luotettavuudessa esiintyneist(cid:228) puutteista. Yhteis(cid:246) esitti IOOC:n 81:nness(cid:228) kokouksessa tilastotietoja, joiden todenmukaisuutta oli tutkittu pitk(cid:228)(cid:228)n ja jotka yhteis(cid:246)n omasta mielest(cid:228) olivat l(cid:228)himp(cid:228)n(cid:228) todellisuutta. T(cid:228)m(cid:228) mahdollisti IOOC:n tietoja koskevista varauksista luopumisen. Tietoja tarkistettiin usean markkinointivuoden osalta ja monien j(cid:228)senvaltioiden tilastotietoja korjattiin. Korjauksia tehtiin eri j(cid:228)senvaltioiden kulutusta, varastoja ja tuotantoa koskeviin tietoihin, joista viimeksi mainittujen katsottiin tarkoittavan markkinoille saatettua tuotantoa. Tuettu m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) voi kuitenkin olla eri suuruinen, koska siihen sis(cid:228)ltyy my(cid:246)s pientuottajien tukea varten laskettu m(cid:228)(cid:228)r(cid:228). Tarkistettuaan ja korjattuaan n(cid:228)m(cid:228) menneisyytt(cid:228) koskevat tiedot komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin parantaakseen kaikkien tietojen luotettavuutta tulevaisuudessa. T(cid:228)rkeimpi(cid:228) n(cid:228)ist(cid:228) toimenpiteist(cid:228) on sellai- sen objektiivisen menetelm(cid:228)n laatiminen, jolla voidaan laskea oliivipuiden tuottamien oliivien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t, mik(cid:228) lis(cid:228)(cid:228) tietoa alkutuotannosta. Muita t(cid:228)rkeit(cid:228) toimenpiteit(cid:228) ovat puristamojen valvonnan lis(cid:228)(cid:228)minen ottamalla k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n oliivien automaattinen punnitus sek(cid:228) tuotetun oliivi(cid:246)ljyn k(cid:228)ytt(cid:246)tarkoituksen tarkastaminen. Komissio my(cid:246)s lis(cid:228)(cid:228), yhdess(cid:228) tuottajaj(cid:228)senvaltioiden kanssa, valvontaa kaikissa oliivi(cid:246)ljyn tuotantoketjun vaiheissa ja huolehtii siit(cid:228), ett(cid:228) sek(cid:228) tuotetun oliivi(cid:246)ljyn m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228) ett(cid:228) sen laatua koskevaa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) noudatetaan. (2000/C 225 E/066) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2177/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Monica Frassoni (Verts/ALE) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Kiinteist(cid:246)keinottelu Is Arenasissa Is Arenasissa (Oristano, Sardinia) sijaitseva suojeltu alue on sis(cid:228)llytetty yhteis(cid:246)lle t(cid:228)rkeiden Natura 2000 -verkoston alueiden luetteloon (Bioitaly) koodilla ITB002228 elinymp(cid:228)rist(cid:246)direktiivin 92/43 (1) mukaisesti ja sit(cid:228) on rahoitettu LIFE-Natura-ohjelmasta vuonna 1995. Kyseinen alue muodostuu merkitt(cid:228)v(cid:228)st(cid:228) rantametsik(cid:246)st(cid:228) ja hiekkadyyneist(cid:228), ja sit(cid:228) s(cid:228)(cid:228)telev(cid:228)t lis(cid:228)ksi seuraavat kansalliset ja alueelliset rajoitukset: asetuksella 27. 8. 1980 annetussa laissa 1497/1939 olevan 7 artiklan ja laissa 431/1985 olevan 1 artiklan tarkoittamat maisemaa koskevat rajoitukset; kuninkaallisessa asetuksessa 3267/1923 tarkoitettu muutta- mista ja viljelysuunnitelman noudattamista ja s(cid:228)ilytt(cid:228)mist(cid:228) koskeva rajoitus (metsi(cid:228) koskevan lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)n- n(cid:246)n muuttaminen ja tarkistaminen); laissa 215 13. 2. 1993 olevassa 17 artiklassa tarkoitettu hydrogeologiaa koskeva rajoitus; lis(cid:228)ksi kyseinen alue sis(cid:228)ltyy aluelakiin 31/89 liitetyss(cid:228) taulukossa A olevaan ehdotukseen Sinis-Montiferrun luonnonpuiston rajojen m(cid:228)(cid:228)rittelemisest(cid:228). N(cid:228)ist(cid:228) suojelua koskevista rajoituksista huoli- matta Sardinian alue allekirjoitti vuonna 1997 hankesopimuksen Is Arenas -yrityksen kanssa matkailijoiden vastaanottokeskuksen rakentamisesta. Keskukseen k(cid:228)ytet(cid:228)(cid:228)n 500 000 m3 betonia, joista 222 900 m3 on rakennusvaiheessa. Lis(cid:228)ksi Sardinia my(cid:246)nsi useita maisemasuunnittelulupia, jotka johtivat heti noin 10 000 puun kaatamiseen. Koko hankkeesta, jonka tarkoituksena on yli 6 000 hengen matkailijakyl(cid:228)n rakentami- nen, tiet, golfkent(cid:228)t ja muut palvelut mukaan lukien, ei ole ilmeisesti tehty direktiivien 85/337/ETY (2) ja 97/11/EY (3) mukaista ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arviointia. Yhteis(cid:246)n tuomioistuimen (cid:228)skett(cid:228)in tekem(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksen (4) mukaan edell(cid:228) mainittujen direktiivien liitteen II joihin my(cid:246)s Is Arenasin hankkeet kuuluvat, j(cid:228)senvaltiolla ei ole oikeutta vapauttaa hanketta ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutusten arvi- ointivelvollisuudesta, jos hankkeella voi olla erityisesti laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi merkitt(cid:228)vi(cid:228) ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksia. luettelemissa tapauksissa,


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-2334/99 från Umberto Bossi (TDI) till kommissionen. Kränkning av antitrustbestämmelser när det gäller certifiering av produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) och skyddad geografisk beteckning.

eurovoc_concepts:
Italy
anti-trust legislation
competence of the Member States
designation of origin
marketing standard
restriction on competition
standardisation

text: 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 225 E/105 Svar fr(cid:229)n Anna Diamantopoulou p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (28 januari 2000) Kommissionen inst(cid:228)mmer i fr(cid:229)gest(cid:228)llarens uppfattning att funktionshindrade b(cid:246)r ha samma m(cid:246)jligheter som andra att delta p(cid:229) alla samh(cid:228)llsomr(cid:229)den, (cid:228)ven idrott och ny teknik. Detta (cid:228)r andemeningen i gemenskapsstrategin om funktionshinder s(cid:229)som den kommer till uttryck i kommissionens meddelande om lika m(cid:246)jligheter f(cid:246)r funktionshindrade personer av den 30 juni 1996 (1). Handikappidrottsorganisationer kunde delta i f(cid:246)rslagsomg(cid:229)ngen fr(cid:229)n b(cid:246)rjan av detta (cid:229)r om st(cid:246)d till transnationell verksamhet i kampen mot diskriminering mot funktionshindrade. Vidare anges idrott som ett viktigt medel f(cid:246)r att st(cid:228)rka de funktionshindrades m(cid:246)jligheter att delta p(cid:229) lika villkor i det f(cid:246)rslag till gemenskapshandlingsprogram 2001-2006 som syftar till att motverka diskriminering och som kommis- sionen antog den 25 november 1999 (2). I den m(cid:229)n kommissionen har r(cid:228)ttsligt st(cid:246)d och tillr(cid:228)ckliga budgetramar kommer den fram(cid:246)ver att (cid:228)gna s(cid:228)rskild uppm(cid:228)rksamhet (cid:229)t att fr(cid:228)mja idrott som ett s(cid:228)tt att integrera funktionshindrade. N(cid:228)r det g(cid:228)ller ny teknik har kommissionen, p(cid:229) den r(cid:228)ttsliga grund som utg(cid:246)rs av Tide (tekniskt initiativ f(cid:246)r handikappade och (cid:228)ldre, 1991-1992), Tide (cid:246)verbryggning (1993-1994) samt de fj(cid:228)rde (1994-1998 med ett anslag p(cid:229) 60 miljoner euro) och femte (1998-2002 med ett anslag p(cid:229) 40 miljoner euro) forsknings- ramprogrammen, beg(cid:228)rt in f(cid:246)rslag p(cid:229) IT-till(cid:228)mpningar och IT-tj(cid:228)nster f(cid:246)r (cid:228)ldre och funktionshindrade. Bland utvalda f(cid:246)rslag finns FoTU-projekt som (cid:228)r inriktade p(cid:229) att fr(cid:228)mja de (cid:228)ldres och de funktions- hindrades m(cid:246)jligheter att leva ett sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt liv och integreras b(cid:228)ttre i samh(cid:228)llet. Vissa kompletterande (cid:229)tg(cid:228)rder, t. ex. Impact, syftar till att hitta och utv(cid:228)rdera bra hj(cid:228)lpmedel f(cid:246)r (cid:228)ldre och funktionshindrade som vill anv(cid:228)nda datan(cid:228)t eller vardagsredskap som underl(cid:228)ttar dagliga sysslor p(cid:229) arbetet eller i hemmet. H(cid:228)r ing(cid:229)r (cid:228)ven fritidsaktiviteter. Den 8 december 1999 lanserade kommissionen ett initiativ, Europe (cid:129) Ett informationssamh(cid:228)lle f(cid:246)r alla (3), f(cid:246)rdelarna med som inneh(cid:229)ller f(cid:246)rslag p(cid:229) ambiti(cid:246)sa m(cid:229)l informationssamh(cid:228)llet. Initiativet s(cid:228)tter tio prioriterade omr(cid:229)den i fokus, d(cid:228)ribland (cid:148)deltagande(cid:148) f(cid:246)r funk- tionshindrade, vilket inneb(cid:228)r att man vill se till att informationssamh(cid:228)llet utvecklas p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att de funktionshindrades behov beaktas helt och fullt. Ett av m(cid:229)len f(cid:246)r initiativet (cid:228)r att g(cid:246)ra den offentliga f(cid:246)rvaltningens webbsidor, b(cid:229)de p(cid:229) EU- och nationsniv(cid:229), (cid:229)tkomliga f(cid:246)r funktionshindrade. f(cid:246)r att ge alla EU-medborgare tillg(cid:229)ng till (1) (2) (3) KOM(96) 406 slutlig. KOM(1999) 564 slutlig och KOM(1999) 567 slutlig. KOM(1999) 687. (2000/C 225 E/107) SKRIFTLIG FR¯GA P-2334/99 fr(cid:229)n Umberto Bossi (TDI) till kommissionen (29 november 1999) ˜mne: Kr(cid:228)nkning av antitrustbest(cid:228)mmelser n(cid:228)r det g(cid:228)ller certifiering av produkter med skyddad ursprungs- beteckning (SUB) och skyddad geografisk beteckning Efter det inte helt utt(cid:246)mmande svaret p(cid:229) min tidigare fr(cid:229)ga P-1845/99 (1) vill jag be kommissionen att komma med klarg(cid:246)randen p(cid:229) f(cid:246)ljande punkter: (cid:129) I artikel 10. 2 i r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2081/92 (2) st(cid:229)r det i den italienska versionen att kontroll av produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) och skyddad geografisk beteckning kan utf(cid:246)ras av ett eller fler privata organ som har tillst(cid:229)nd till detta. C 225 E/106 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 8. 8. 2000 Mot den italienska regeringens beslut om att tills(cid:228)tta ett enda privat bolag f(cid:246)r varje produkt har inv(cid:228)nd- ningar gjorts av (cid:129) den italienska antitrustmyndigheten genom ett yttrande av den 6 mars 1998 som publicerades i Italiens officiella tidning nummer 8/98, i serie nr 12, (cid:129) den regionala domstolen i Latium genom beslut nr 2038/1998. Dessutom har den regionala domstolen i Latium i samma beslut f(cid:246)rklarat att den italienska versionen av ovann(cid:228)mnda f(cid:246)rordning inte (cid:246)verensst(cid:228)mmer med de (cid:246)vriga spr(cid:229)kversionerna, av vilka det helt klart framg(cid:229)r att de privata kontrollorganen skall vara fler (cid:228)n ett. Kan kommissionen d(cid:228)rf(cid:246)r svara p(cid:229) f(cid:246)ljande: 1. ˜r kommissionen medveten om den italienska antitrustmyndighetens och Latiums regionala domstols ovann(cid:228)mnda st(cid:228)llningstaganden? 2. Delar kommissionen de (cid:229)sikter som har framf(cid:246)rts av italienska r(cid:228)ttsliga myndigheter respektive kontrollmyndigheter? 3. Vilka (cid:229)tg(cid:228)rder t(cid:228)nker kommissionen vidta i denna fr(cid:229)ga? (1) (2) Se s. 27. EGT L 208, 24. 7. 1992, s. 1. Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (13 december 1999) Kommissionen har aldrig genom officiella kanaler informerats om vare sig den italienska antitrustmyndig- hetens st(cid:228)llningstaganden eller om Latiums regionala domstols beslut, men har f(cid:229)tt reda p(cid:229) det p(cid:229) halvofficiell v(cid:228)g. Kommissionen brukar inte kommentera denna typ av beslut, som uteslutande ligger inom medlemsstater- nas kompetensomr(cid:229)de. Mot bakgrund av vad som har redovisats i svaren p(cid:229) parlamentsledamotens skriftliga fr(cid:229)gor P-1845/99 (1) och E-2066/99 (2) anser kommissionen att det (cid:228)r l(cid:228)mpligast att inte vidta n(cid:229)gon (cid:229)tg(cid:228)rd. (1) (2) Se s. 27. Se s. 46. (2000/C 225 E/108) SKRIFTLIG FR¯GA E-2335/99 fr(cid:229)n Rolf Linkohr (PSE) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: K(cid:228)rnreaktorer i kandidatl(cid:228)nderna 1. Vilken st(cid:229)ndpunkt intar kommissionen avseende k(cid:228)rnreaktorerna i kandidatl(cid:228)nderna? Planerar kommissionen f(cid:246)r att k(cid:228)rnreaktorerna skall 2. kommissionens tidtabell f(cid:246)r detta ut? l(cid:228)ggas ned i f(cid:246)rtid, och i s(cid:229) fall, hur ser Samtycker kommissionen till nedl(cid:228)ggningsplanerna, s(cid:229) som de i synnerhet fastst(cid:228)llts i Litauens och 3. Slovakiens nationella energiplaner? 4. Kan kommissionen ange om och n(cid:228)r atomreaktorerna i Litauen kommer att inspekteras?


title: Meddelande från kommissionen till rådet om "rättvis handel"

eurovoc_concepts:
North-South trade
World Trade Organisation
approval
tariff policy
trade policy

formats: html pdf

text: SV EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 29. 11. 1999 COM(1999)619 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om "rättvis handel" MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om "rättvis handel" INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. Inledning. 3 2. Begreppet rättvis handel. 3 3. Hur fungerar rättvis handel i praktiken?. 5 3. 1. 3. 2. 3. 3. Den traditionella folkrörelsen för rättvisemärkt. 5 Märkningsinitiativ. 5 Nyckelorganisationer som är engagerade i rättvis handel. 6 4. Rättvis handel i Europeiska unionen. 7 4. 1. 4. 2. 4. 3. Kommersiell aktivitet. 7 Politisk aktivitet. 8 Konsumenternas intresse. 8 5. Pågående EU-verksamhet för att stödja rättvis handel. 9 5. 1. 5. 2. 5. 3. 5. 4. Ekonomiskt stöd till organisationer som är engagerade i rättvis handel. 9 Annat ekonomiskt stöd. 10 Lagstiftning. 10 Annan tillhörande verksamhet för etisk handel och etiska regler. 11 6. Rättvis handel, Världshandelsorganisationen och ökad global handel. 12 7. Skäl för ytterligare EU-stöd till verksamhet för rättvis handel. 13 2 1. INLEDNING I artikel 177 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställs att gemenskapens politik inom området utvecklingssamarbete skall främja: – – – "en varaktig ekonomisk och social utveckling i utvecklingsländerna, särskilt i de mest missgynnade bland dessa, en harmonisk och successiv integration av utvecklingsländerna i världsekonomin, kampen mot fattigdomen i utvecklingsländerna. " Rättvis handel är ett exempel på utveckling genom handelsförbindelser och bättre handelsmöjligheter för att överbrygga gapet mellan industriländer och utvecklingsländer och för att underlätta integrationen av utvecklingsländerna i världsekonomin. Initiativ på området rättvis handel ger konsumenterna möjlighet att bidra till en varaktig ekonomisk och social utveckling i utvecklingsländerna genom sina köpbeslut. Detta dokument har utarbetats i enlighet med det åtagande som kommissionen gjorde vid rådets möte i juni 1998 om att lägga fram ett meddelande om rättvis handel, och parlamentets begäran om ett meddelande (Fassa-betänkandet). I dokumentet beskrivs begreppet rättvis handel och i korta drag den nuvarande situationen med sikte på att bidra till diskussionen om en eventuell handlingsplan som EU skulle kunna anta för att stödja utvecklingen av rättvis handel inom EU, och på så sätt bidra till huvudmålen i EU:s utvecklingspolitik i enlighet med artikel 177 i fördraget. I detta meddelande ges därför en första grund utifrån vilken kommissionen kommer att utveckla sin ståndpunkt om rättvis handel och hur denna skall integreras i den befintliga gemenskapspolitiken. 2. BEGREPPET RÄTTVIS HANDEL Begreppet rättvis handel har utvecklats i västvärlden under de senaste 40 åren, som en följd av en växande insikt om att de fördelar som tillväxt i handel ger inte nödvändigtvis delas av alla länder och alla befolkningsgrupper i ett land på ett jämförbart sätt. Målet med rättvis handel är att garantera att producenterna får ett pris som motsvarar en skälig ersättning för deras insatser i fråga om kunnande, arbete och resurser, och en andel av den totala vinsten som står i proportion till insatsen. Detta åstadkoms normalt genom att parterna i initiativ för rättvis handel kommer överens om att betala ett skäligt pris, vilket förhandlas från fall till fall. När varupriserna fastställs internationellt (t. ex. kaffe och kakao) fastställs även ett minimipris så att producenterna får en ersättning som ligger över världsmarknadspriset för deras produkter. Detta gör det möjligt för producenterna att införa bättre produktionssystem och arbetsförhållanden till nytta för jordbrukare och arbetare och miljön. Rättvis handel ger utvecklingsländernas producenter större intäkter för deras varor och ökade möjligheter att hitta nya marknader. Genom detta bidrar rättvis handel till att ställa krav som kan höja den sociala och miljömässiga skyddsnivån i utvecklingsländerna. I Europa skyddas medborgarna av gemenskapens lagstiftning och nationella lagar på området hälsa och säkerhet 3 i arbetet, miljöskydd, arbetsgivares och arbetstagares lagstadgade rättigheter och skyldigheter. Liknande lagstadgade rättigheter (till exempel de grundläggande arbetsrättsliga normerna i ILO: s deklaration om grundläggande rättigheter i arbetet av den 18 juni 1998) håller fortfarande på att tas fram i utvecklingsländerna, och även då de finns kan det råda sådana ekonomiska eller andra förhållanden att det är svårt att garantera att lagarna efterlevs. Syftet med rättvis handel är att mildra dessa krav genom att stärka sund ekonomisk utveckling och hållbar tillväxt nerifrån och upp. Förhoppningen är också att rättvis handel skall minska några av de skillnader som vuxit fram under årtionden mellan industriländer och utvecklingsländer till följd av den relativa sänkningen av priserna på råvaror och särskilt på jordbruksvaror. Rättvis handel är till exempel till särskild nytta för småproducenter, särskilt inom jordbruket och hantverkssektorn, eftersom småproducenter i utvecklingsländerna ofta lever i isolerade landsbygdsområden och inte framställer tillräckliga kvantiteter för att exportera direkt. Dessa blir beroende av mellanhänder för både försäljning av produkterna och när det gäller kreditmöjligheter. Vissa jordbrukare minskar detta beroende genom att bilda sina egna säljkooperativ, som gör det möjligt för dem att samla resurser och få tillgång till delad teknisk expertis och tekniska hjälpmedel, vilket som sjukvårdskliniker och skolor. Alternativa handelsorganisationer (vilka beskrivs längre fram i detta dokument) kan utgöra en viktig länk i utvecklingen av ett framgångsrikt kooperativ genom att betala ett skäligt handelspris och genom att bidra med mycket varierande former av stöd, allt från hjälp till kooperativ att etablera sig som exportör till köp av en fax. ibland omfattar kommunala tjänster Initiativ när det gäller rättvis handel kan innefatta förskottsbetalningar till producenter och upprättande av avtalsmässiga förbindelser för att skapa säkerhet på längre sikt. På så sätt förbättras intäkterna, vilket underlättar planering och investeringar och producenterna får mer kontroll över de beslut som gäller bearbetning och saluföring av deras produkter. Rättvis handel kan också möjliggöra att en del av intäkterna används så att producenterna kan växa sig starka genom att bilda producentgrupper (tidigare beskrivna) och hjälpmedel för att öka värdet när det till exempel gäller bearbetning av kaffebönor. Det bör understrykas att vinster från rättvis handel går till ett samhälle som helhet och inte till enskilda personer. Begreppet rättvis handel gäller särskilt handeln mellan utvecklingsländer och mer utvecklade stater. Det är inte direkt relevant för varor som producerats inom EU, där sociala och miljömässiga normer redan finns inskrivna i lagen. All inhemsk produktion, alla inhemska tillverkare och arbetstagare omfattas redan av ett socialt och miljömässigt skydd som är minst lika långtgående som för produkter inom rättvis handel. Initiativ på området rättvis handel har sitt ursprung i privata icke-statliga organisationer. De är stimulansbaserade på så sätt att de är beroende av konsumenternas val och de styr inte handeln eller på annat sätt hindrar marknadstillträde i olika länder. Detta ger konsumenterna möjlighet att höja producenternas levnadsstandard och livskvalitet i utvecklingsländerna genom en hållbar marknadsinriktad handelsmekanism. Det bör noteras att även om termen rättvis handel kan betraktas som en form av etisk handel används den vanligtvis med avseende på rättvis handel som stärker småproducenters och traditionella markägares ekonomiska situation, vilken annars kan marginaliseras i det handelsmönstret. Termen etisk handel används vanligtvis i fråga om insatser (till exempel etiska i utvecklingsländer, och som visar deras etiska och sociala ansvarstagande för anställda eller andra berörda parter. företag som bedriver verksamhet av multinationella som görs regler) 4 3. HUR FUNGERAR RÄTTVIS HANDEL I PRAKTIKEN? Rättvisemärkta produkter görs tillgängliga för konsumenterna på en rad olika sätt. Produkterna kanaliseras via privata initiativ och det vanligaste sättet är genom den (inkl. alternativa handelsorganisationer) och traditionella folkrörelsen för märkningsinitiativ, men vissa enskilda företag eller återförsäljare som inte är anslutna till någon speciell organisation, kan begära att få rättvisemärka en del av eller alla sina produkter. rättvisemärkt 3. 1. Den traditionella folkrörelsen för rättvisemärkt Begreppet rättvis handel utvecklades ursprungligen av icke-statliga organisationer som intresserade sig för handel och utveckling. De första initiativen på området innebar att det bildades alternativa handelsorganisationer eller “företag för rättvis handel”. Dessa startades ofta av kyrkor eller välgörenhetsorganisationer, fastän flera nu har blivit fristående bolag. Hela denna traditionella filosofi om rättvis handel grundar sig på principer om rättvis handel som grund för affärsförbindelser med producenter och leverantörer i utvecklingsländerna. Importorganisationerna identifierar och letar importerar dem och marknadsför dem med hjälp av en rad olika metoder, till exempel direktförsäljning, "världsbutiker", andra icke-statliga organisationer, kyrkliga grupper, postorder etc. reda på produkter, Alla delar av deras kommersiella verksamheter grundar sig på etiska normer för rättvis handel, och så stor del som möjligt av slutpriset går tillbaka till producenterna. Ofta går ibland rör sig om traditionell eventuella vinster till utvecklingsändamål, även om det kommersiell verksamhet. Flertalet av de produkter som marknadsförs genom världsbutikerna är inte märkta i sig, försäljningen sker grundad på förtroende. Dessa organisationers varumärken eller identitet ger i sig ett budskap till konsumenterna om att produkterna och affärspraxisen är förenliga med principer om rättvis handel. Det finns emellertid fastställda kriterier och organisationerna själva eller deras representanter i utvecklingslandet genomför också vissa kontroller. 3. 2. Märkningsinitiativ som ständigt har utvecklats Det andra marknadsföringssättet, från sitt ursprung i Nederländerna 1988, är att utfärda licenser för rättvisemärkning. Målsättningen är här att följa normala distributionsmönster för att ge konsumenterna bättre tillgång till rättvisemärkta produkter. Det förtroende som byggts upp genom ett nära samarbete mellan producent och försäljningsställe, som inom den traditionella folkrörelsen för rättvisemärkning, finns därför inte längre. I stället är importörer och återförsäljare vanliga handelsföretag och varorna säljs hos normala återförsäljare, men ett rättvisemärke som utfärdats av ett certifieringsorgan för rättvisemärkning informerar konsumenten om att varorna och distributionskedjan iakttagit principerna för rättvis handel. De märken för rättvis handel som används inom EU är "Max Havelaar”, “Transfair”, "Fairtrade Mark” och “Rättvisemärkt”. Certifieringsorganen som ger tillstånd till märkning (samma namn som märket) är alla medlemmar i FLO (Fair Trade Labelling Organisations International) som samordnar arbetet både på EU-nivå och på internationell nivå. Certifieringsorganen fastställer de kriterier som måste uppfyllas för att en produkt ska kunna bli rättvisemärkt. Dessa kriterier är harmoniserade på internationell nivå och har tagits fram (Internationella som till exempel utifrån internationella instrument arbetsorganisationen) och Förenade Nationernas rekommendationer i Agenda 21. De omfattar för att undvika att till exempel sådana saker som anställningsförhållanden, kontroller ILO-konventioner 5 bekämpningsmedel förorenar floder och dricksvatten och skydd av naturliga ekosystem. Nuvarande kriterier har fastställts för varje enskild produkt för att hänsyn skall kunna tas till särdrag hos olika produktionssystem och till olika handelsmönster. tillstånd beviljas för varor som importeras från producenter Producenter och återförsäljare kan hos certifieringsorganen ansöka om att få rättvisemärka sina produkter. Sådant i utvecklingsländer när certifieringsorganet fått tillräckliga bevis för att de kriterier för rättvis handel som styr produktion och marknadsföring efterlevs. De producenter och importörer som redan har bedömts efterleva kriterierna för rättvis handel tas upp i internationella register. Återförsäljare som vill sälja rättvisemärkta produkter måste köpa från certifierade källor, liksom följa de relevanta kontrollkraven i sin egen affärsverksamhet. importörer och Certifieringsorganen är skyldiga att fortsätta att övervaka producenter, återförsäljare som fått tillstånd att använda rättvisemärkning, för att säkerställa att kriterierna noga följs. och försäljningsvolym. Syftet System för rättvisemärkning finansieras genom licensavgifter som betalas av de importörer och återförsäljare som saluför rättvisemärkta produkter. Dessa avgifter är baserade på omsättning vara självfinansierande genom dessa licensavgifter, men detta inträffar först när det byggts upp en tillräcklig handelsvolym, eftersom registrerings- och licensavgifterna måste fastställas på nivåer som gör att certifiering är möjlig för importörer och återförsäljare och som garanterar att deltagande i system för rättvisemärkning ger producenter ytterligare fördelar. Därför kan certifieringsorganens kostnader till en början överskrida intäkterna, och många organ får finansiellt icke-statliga utvecklingsorganisationer. certifieringsorganen stöd från annat regeringar som till exempel skall eller håll att är följt kriterierna för Ett rättvisemärke på förpackningen visar att man under produktion och i distributionsleden har tillkommer utöver andra krav på informationsmärkning, till exempel kvalitetsklassificering och ursprung, som omfattas av den normala lagstiftningen. rättvis handel. Märket 3. 3. Nyckelorganisationer som är engagerade i rättvis handel NEWS (Network of European World Shops) bildades 1994. NEWS samordnar världsbutiksföreningarna i 13 europeiska länder (Alla medlemsstater, utom Luxemburg, Portugal och Grekland är medlemmar. Även Schweiz är medlem). Inte alla butiker är medlemmar i en förening, situationen skiljer sig från land till land. I vissa fall tillhör samtliga butiker en förening, i andra fall är inte alla butiker medlemmar och i andra länder finns det flera föreningar eller enskilda grupper. Förutom att vara återförsäljare bidrar butikerna till att öka medvetenheten genom olika aktiviteter som till exempel dagar för rättvis handel. NEWS samordnar sådana aktiviteter. EFTA (European Fair Trade Association) bildades informellt 1987 och registrerades officiellt som europeisk stiftelse 1990. EFTA företräder 12 importörer från 9 europeiska länder (8 medlemsstater - Österrike, Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Nederländerna, Spanien och Förenade kungariket - samt Schweiz). Världsbutikerna får i allmänhet sina produkter från nationella importörer som kan vara knutna till butikerna. EFTA står för 60% av all försäljning i sektorn. IFAT (International Federation for Alternative Trade) bildades 1989 av alternativa Japan, Europa, Nordamerika och handelsorganisationer i Afrika, Asien, Australien, 6 IFAT är en koalition för att Sydamerika). forum för informationsutbyte. Dess medlemmar är både jordbruksproducenter och hantverkare i syd med organisationer i både nord och syd. främja rättvis handel och ett FLO (Fair Trade Labelling Organisations International) bildades 1997. FLO International är ansvarigt för samordningen av initiativ för certifiering av rättvis handel, utarbetandet av standardiserade internationella kriterier för rättvis handel och samordnad övervakning för att garantera att återförsäljare och producenter följer kriterierna. Det är en paraplyorganisation vars medlemmar är de olika fristående certifieringsorganen för rättvis handel som arbetar på nationell nivå inom enskilda länder. För närvarande finns det 4 (som tidigare nämnts) i 12 medlemsstater. över producentorganisationer - 300 producenter i 29 länder. produktregister gemensamt Dessa organ för ett NEWS, EFTA och IFAT är delar av den traditionella folkrörelsen för rättvisemärkt medan FLO endast sysslar med märkning. Den traditionella folkrörelsen för rättvisemärkt och märkningsorganisationerna är beroende av varandra eftersom runt 50% av värdet av de märkta produkterna säljs via alternativa återförsäljare såsom världsbutikerna eller via postorder. Dessutom ger den samordning som nätverket av världsbutiker utför på lokal nivå stöd till och marknadsföring för märkta produkter i fall då det inte finns strukturer eller medel för en bra marknadsföring. År 1998 gick dessa organisationer samman och bildade FINE, som är en informell struktur med målsättningen att dela information, samordna aktiviteter och fastställa gemensamma kriterier. 4. RÄTTVIS HANDEL I EUROPEISKA UNIONEN 4. 1. Kommersiell aktivitet Till en början importerades större delen av rättvisemärkta produkter till Europa genom alternativa handelsorganisationer och såldes genom speciella återförsäljare som till exempel världsbutikerna. Sådana organisationer fortsätter att vara en viktig kanal för att sälja rättvisemärkta produkter och står för en del stor del av den totala försäljningen. De flesta butikerna sköts på lokal nivå av frivilliga. Det finns över 3 000 världsbutiker och 70 000 försäljningsställen i Europa med uppskattningsvis 100 000 frivilliga. Samtliga spelar en viktig roll när det gäller att öka medvetenheten kring utvecklingsfrågor och begreppet rättvis handel. I de EU-medlemsstater där rättvisemärkning förekommer (finns i alla medlemsstater utom Spanien, Portugal och Grekland) börjar begreppet bli vanligt och rättvisemärkta produkter finns nu också i livsmedelsaffärer. I vissa fall har produkter med livsmedelsaffärernas eget varumärke kvalificerat sig för rättvisemärkning. både alternativa handelsorganisationer De viktigaste produkterna som för närvarande säljs i EU genom initiativ för rättvis handel, inbegripet kaffe, hantverksprodukter (däribland textilier och kläder), te, choklad, torkad frukt, honung, socker och bananer. För närvarande är de enda produkter som märks kaffe, kakao, te, bananer, socker och honung. År 1994 uppskattades den totala omsättningen av rättvisemärkta produkter i EU till omkring 175 miljoner EUR. År 1997 uppskattades siffran ligga på 200 till 250 miljoner EUR. och märkningssystem, är Livsmedel utgör omkring 60% av återförsäljarnas omsättning av rättvisemärkta produkter och därav utgör nästan hälften kaffeförsäljning. Rättvisemärkt kaffe står emellertid för cirka 2% 7 av den totala kaffeförsäljningen i EU. Rättvisemärkta bananer, som är en nyligen introducerad rättvisemärkt produkt, står för cirka 0,2% av den totala marknaden i EU. 4. 2. Politisk aktivitet Förutom denna kommersiella aktivitet, har under senare år den politiska verksamheten ökat inom EU när det gäller rättvis handel. I januari 1994 antog Europaparlamentet en resolution inom handeln mellan nord och syd1 där man om främjande av rättvisa och solidaritet efterlyser initiativ på EG-nivå för att stödja rättvis handel, avsatta medel och inbegripande av rättvis handel i gemenskapens utvecklings- och samarbetspolitik. År 1994 offentliggjorde kommissionen ett dokument om alternativ handel, i vilket den uttryckte sitt stöd för att stärka rättvis handel både i syd och nord. År 1996 avgav Ekonomiska och sociala kommittén ett yttrande om Europeisk “fair trade”-märkning2, vilket i sin slutsats välkomnade utvecklingen av initiativ för rättvisemärkning och uppmanade kommissionen att skapa en särskild budgetpost för rättvis handel. Denna begäran upprepades i det betänkande om rättvis handel (Fassa-betänkandet)3 som Europaparlamentet antog 1998, i vilket det även föreslås ytterligare åtgärder som kommissionen kan vidta för att stödja rättvis handel. Utöver det allmänna intresse som visas för rättvis handel har politiker, icke-statliga organisationer och lobbygrupper särskilt tagit upp frågan om rättvis handel i samband med bananer. Kommissionen har utfrågats av både Europaparlamentet och ministerrådet om den har för avsikt att stödja rättvis handel när det gäller bananer och lovade undersöka vilka åtgärder I oktober 1997 antog Gemensamma församlingen för AVS-länderna och EU en resolution enligt vilken kommissionen ombads vidta åtgärder för att stödja dem som önskade driva frågan om rättvis handel när det gäller bananer inom EU. som kunde vidtas. 4. 3. Konsumenternas intresse En opinionsundersökning (en så kallad EUROBAROMETER) som utfördes 1997 på uppdrag av kommissionen gav indikationer på allmänhetens intresse för rättvisemärkta produkter. Sammantaget har 11% av EU:s befolkning redan köpt rättvisemärkta varor, men andelen varierar kraftigt mellan de olika medlemsstaterna från endast 3% i Portugal och Grekland upp till 49% i Nederländerna. Undersökningen visade också att nästan tre fjärdedelar (74%) av EU-befolkningen säger att de skulle köpa rättvisemärkta bananer om de fanns i butikerna bredvid "vanliga" bananer. Sammanlagt 37% av EU-konsumenterna sa att de skulle vara beredda att betala 10% mer än normalpriset för bananer om bananerna var av motsvarande kvalitet och hade producerats enligt normerna för rättvis handel. En djupare analys av undersökningssvaren visade att personer med tidigare erfarenhet av rättvisemärkta produkter är mycket mer benägna att köpa rättvisemärkta bananer, och skulle vara villiga att betala ett högre pris för dem. Fler än 9 av 10 (93%) konsumenter som redan hade köpt rättvisemärkta varor skulle vara villiga att köpa rättvisemärkta bananer, och 7 av 10 (70%) skulle betala minst 10% utöver normalpriset för bananer. 1 2 3 EP dokument A3-0373/93, EP 206. 396. CES 538/96 E/as. EP dokument A4-0198/98 EP 225. 945. 8 Det finns också belägg för att medvetenheten ökar hos återförsäljare och att de börjar tillmötesgå konsumenternas efterfrågan på garantier när det gäller tillverkningen av de varor de köper. 5. PÅGÅENDE EU-VERKSAMHET FÖR ATT STÖDJA RÄTTVIS HANDEL 5. 1. Ekonomiskt stöd till organisationer som är engagerade i rättvis handel i Kommissionen har redan i begränsad omfattning gett ekonomiskt stöd för verksamhet samband med rättvis handel inom EU och till producentgrupper i utvecklingsländer. Finansieringen har till största delen skett genom budgetpost B7-6000 och ett mindre belopp har finansierats via budgetpost B7-6200. För närvarande ingår rättvis handel och etisk handel i samma budgetrubrik för alternativ handel. icke-statliga organisationer till Inom dessa budgetposter har det stöd som hittills givits omfattat finansiering till följande: – – – organisationer som arbetar med rättvisemärkning för deras insatser när det gäller att främja nya produkter, t. ex. kaffe, kakao, bananer och apelsinjuice. Insatserna har främst bestått i kampanjer för konsumentinformation och utbildningsverksamhet. för Kommissionen bidrar nu också till rättvisemärkning i medlemsstaterna, finansieringen av alla organisationer världsbutiker - den typ av verksamhet som stöds varierar beroende på behovet i de olika organisationerna. De flesta av dessa organisationer sysslar främst med varuförsäljning och kommissionens stöd är avsett för kapacitetsförstärkning och säljfrämjande verksamhet, EFTA för dess advokatverksamhet, forskning, kunskapsökning och kampanjer. Andra icke-statliga organisationer som inte direkt är knutna till organisationer för rättvis handel men som får stöd kan också genomföra viss verksamhet i samband med rättvis handel. Utöver denna verksamhet utvecklingsländerna. i medlemsstaterna har kommissionen också stött projekt i Andelen inlämnade ansökningar om finansiering i samband med frågor om rättvis handel och etisk handel och andelen sådana projekt i de totala omkostnaderna har stadigt ökat de senaste stödja åren. Under de kompetensutveckling. År 1997 avsattes 2 911 511 EUR under budgetpost B7-6000 för att stödja 15 projekt för att öka kunskapen om rättvis handel. För år 1998 föreslogs ungefär 3 700 000 EUR för projekt om både rättvis och etisk handel. fem åren har 9 miljoner ecu använts senaste för att De kriterier som styr utgifterna under dessa budgetposter täcker inte alla de olika insatser som krävs för att göra rättvisemärkta produkter tillgängliga för EU-konsumenterna. Det är till exempel tillåtet med reklamåtgärder för att öka konsumenternas medvetenhet om begreppet rättvis handel i allmänhet, men det är inte möjligt att främja någon särskild rättvisemärkt produkt. Detta begränsar nyttan med dessa budgetposter för icke-statliga organisationer som vill lansera rättvisemärkta produkter på EU-marknaden och vars totala budget till stor del går till reklam. 9 5. 2. Annat ekonomiskt stöd Under de senaste fyra åren har det även givits stöd till projekt om socialt ansvarsfull konsumtion, vilka inbegriper vissa initiativ för rättvis handel. Två av dessa projekt har avslutats och de deltagande konsumenternas medvetenhet har ökat. Det tredje projektet kommer att avslutas under 1999 och gäller utarbetande av en handledning för konsumenter om "hållbara" inköp. Dessa projekt omfattas av budgetposterna B5-1000 och B5-1050 och omfattar totalt cirka 140 000 EUR. Kommissionen har avsatt 990 000 EUR under budgetpost B7-3000 för ett program avsett att ge barn som arbetar inom mattindustrin i Pakistan mat, medicin, deltidsstudier eller annan utbildning. Ytterligare 3 miljoner EUR har avsatts för framtida bruk. Därutöver har 4 miljoner EUR avsatts under budgetpost B7-7070 för projekt i Nepal och Indien. När det gäller bananer antog rådet i april 1999 en rådsförordning om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer. I denna förordning refereras det till möjligheten att finansiera initiativ för rättvis handel4. 5. 3. Lagstiftning I enlighet med det övergripande målet att uppnå en hållbar utveckling förbinder sig kommissionen att förena miljöhänsyn med andra politikområden och fäster större vikt vid de sociala aspekterna av en mer globaliserad handel. Enligt den handlingslinje som utvecklades vid toppmötet i Köpenhamn, har EU förklarat sin avsikt att lägga större vikt vid sociala aspekter av globaliseringen av handeln. EU strävar efter att göra verkliga framsteg mot målet att reparera bristfälligheter i centrala sociala normer i hela världen. EU har börjat omsätta dessa ideal i praktiken genom att i sin lagstiftning om extern handel införliva principen om att belöna handelsincitament som uppfyller vissa sociala och miljömässiga miniminormer. EU:s ordning med allmänna tullförmåner, som infördes genom rådets förordning (EG) nr 3281/94 (industriprodukter) och förordning (EG) nr 1256/96 (jordbruksprodukter) för produkter med ursprung i utvecklingsländerna, innehåller bestämmelser om en särskild stimulansordning i form av ytterligare förmåner som beviljas de länder som i sin nationella lagstiftning tillämpar vissa sociala eller miljömässiga minimivillkor. I enlighet med kraven i dessa förordningar lade kommissionen i juni 1997 fram en rapport för rådet med en översikt över det arbete som utförts rörande sambandet mellan internationell handel, sociala normer och miljö (KOM(97)260 slutlig). Mot bakgrund av den genomgång som rådet gjort baserad på rapporten lämnade kommissionen i oktober 1997 in ett förslag på ytterligare nedsättningarna av tullförmånen och reglerna för tillämpning av de särskilda stimulansordningarna till skydd för arbetstagares rättigheter och till skydd för miljön. Den 25 maj 1998 antog rådet förordning (EG) nr 1154/98 om tillämpning av dessa särskilda stimulansordningar. Den sociala stimulansordningen är förbehållen de länder som följer de normer som fastställts i Internationella arbetsorganisationens (ILO) konventioner nr 87 och nr 98 om tillämpningen av 4 Förordning (EG) Nr 856/1999 av den 22 april 1999 (EGT L 108, 27. 4. 1999, s. 2). 10 principerna om föreningsfriheten och den kollektiva förhandlingsrätten samt konvention nr 138 om minimiålder för anställning. i ILO: s I december 1998 förnyade rådet ordningen med allmänna tullförmåner, inbegripet allmänna för ytterligare en treårsperiod som löper ut den och särskilda stimulansordningar, 31 december år 2001. 5 Miljöskyddsordningen är förbehållen de länder som följer de normer som fastställts av Internationella organisationen för tropiskt timmer (ITTO). Därför kan den endast tillämpas på produkter från bearbetning av tropiska träslag eller jordbruksprodukter som vuxit i tropiska skogar som förvaltas enligt ITTO: s normer, vilka för närvarande är de enda internationellt erkända miljönormerna på detta område. 5. 4. Annan tillhörande verksamhet för etisk handel och etiska regler New Economics Foundation har gjort en undersökning på uppdrag av kommissionen om etisk handel6. Resultaten användningen av social märkning som ett verktyg för offentliggjordes i november 1998. I undersökningen ges en översikt av olika typer av social märkning som används alltifrån enskilda tillverkares anspråk på att få använda sina egna varumärken till fristående erkända märken som rättvisemärkt och märken som stöds av regeringar eller andra offentliga organ som gemenskapens miljömärke, även om detta inte är ett socialt märke. I undersökningen anges också huvuddragen i förutsättningarna för att sådan märkning skall vara effektiv, t. ex. tydlighet, förtroende eller effekt. Resultaten av denna undersökning antyder att – ‘social märkning är ett möjligt knep för att åstadkomma positiv social förändring på marknaden" och att "en portföljstrategi för att stödja etisk handel är att föredra framför offentliga åtgärder som är helt inriktade på att utveckla en social märkning. " I undersökningen betonas att ‘Social märkning förtjänar stöd från EU, särskilt när det gäller att främja det civila samhällets förståelse för de frågor som behandlas. ’ Butikerna, huvudsakligen på områdena handel, textil och beklädnad, skor, sportartiklar samt leksaker, men också råvaruproducenter, blir alltmer medvetna om dessa frågor och många har redan infört sina egna etiska regler. Andra insatser som gjorts på europeisk nivå sedan 1995 är gemensamma förklaringar och etiska regler om centrala arbetsnormer (handel, textil och beklädnad, skor)7 som fastställts av arbetsmarknadens parter inom ramen för en social dialog mellan olika sektorer. Den 20 februari 1998 arrangerade dessutom gemenskapen tillsammans med det amerikanska arbetsmarknadsdepartementet ett gemensamt seminarium om etiska regler och arbetsnormer i Bryssel. Arbetsmarknadsdepartementet i Washington D. C arrangerade därefter en uppföljning den 10-11 december 1998. 5 6 7 Förordning (EG) nr 2820/98 av den 21. 12. 1998, EGT L 357, 30. 12. 1998, s. 1. ‘Social märkning - Verktyg för etisk handel’ - Slutrapport 1998, New Economics Foundation, Cinnamon House, 6-8 Cole Street, London, SE1 4HY, UK 1995: Deklaration om barnarbete av arbetsmarknadens parter inom den europeiska skobranschen, CEC och FSE: THC. Deklarationen uppdaterades 1997 och utvidgades 1998 med samtycke från det europeiska även omfatta skoåterförsäljare 1996: Gemensam deklaration om barnarbete av arbetsmarknadens parter inom handeln, EuroCommerce och EuroFiet 1997: Etiska regler för arbetsmarknadens parter inom textil- och beklädnadsindustrin, Euratex och ETUF: THC som innehåller de sex grundläggande ILO-konventionerna om arbete. (CEDDEC) och EuroFiet skoåterförsäljare förbundet för till att 11 till betänkande om ‘EU-normer Behovet av att övervaka de etiska reglerna, alla berörda parters deltagande och centrala krav för etiska regler betonades vid ett seminarium som kommissionen arrangerade den 25 november 1998. Europaparlamentets utskott för utveckling och samarbete uppmanade också kommissionen att överväga att inrätta en europeisk plattform för övervakning i sitt för europeiska företag som är verksamma i utkast utvecklingsländer: mot en europeisk uppförandekod’ (Howitt-betänkandet). I betänkandet föreslås också att Europaparlamentet skall fungera som tillfällig plattform för övervakning. Utskottet för externa ekonomiska förbindelser uppmanade också kommissionen att utveckla riktlinjer för arbetsnormer på europeisk nivå (Sainjon-betänkandet). Den 13 januari 1999 antog Europaparlamentet Sainjon-betänkandet och, efter några ändringar, även Howitt- betänkandet den 15 januari 1999. 6. RÄTTVIS HANDEL, VÄRLDSHANDELSORGANISATIONEN OCH ÖKAD GLOBAL HANDEL Handel har sedan länge erkänts som grunden för att skapa rikedom. Ett ökat globalt handelsflöde leder till ett bättre samlat välstånd, och genom årens lopp har världens handelsnationer förbundit sig att främja global handel och minska handelshindren. Detta har bland annat gjort det möjligt för ett antal låginkomstländer att mycket snabbt utveckla sina egna ekonomier under en relativt kort tidsrymd. Ett särskilt mål med den multilaterala handelsordningen är att se till att liberaliseringsfördelarna även tillfaller länder som är i ett tidigt utvecklingsskede. Denna process att minska handelshindren genom successiva GATT-rundor, ledde till att Världshandelsorganisationen (WTO) bildades 1995, vars syfte bland annat är att:. «höja levnadsstandarden, sysselsättning. som medger ett optimalt utnyttjande av världens resurser i enlighet med målsättningen om en hållbar utveckling, i syfte att både skydda och bevara miljön och ge ökade möjligheter för detta på sätt som är förenligt med medlemmarnas respektive behov på skilda nivåer av ekonomisk utveckling; säkerställa full erkänner tillförsäkra som vidare utvecklingsländerna, särskilt de minst utvecklade bland dessa, en andel av tillväxten i internationell handel som står i proportion till deras ekonomiska utvecklingsbehov. » ansträngningar av medvetna behovet för att Kommissionen är helt bunden till Världshandelsorganisationens syften och mål. En mer öppen multilateral handelsmiljö är grunden för att länder och deras medborgare skall kunna öka sin rikedom och sitt välstånd. I samband med införandet av ett mer liberalt handelssystem uppstod farhågor om vissa utvecklingsländers kapacitet att till fullo dra nytta av det öppnare handelsklimatet. I Marrakesh-förklaringen, genom vilken Världshandelsorganisationen upprättades, förklarade de parter som undertecknat förklaringen att de hade för avsikt att fortsätta att stödja och underlätta och investeringsmöjligheterna, och att övervaka Uruguayrundans effekter på ömtåliga ekonomier. expansionen utvecklade ländernas handel minst av de Den grundläggande förutsättningen för insatser för rättvis handel är att göra det möjligt för producenter i utvecklingsländer att utnyttja och dra nytta av de möjligheter som global handel ger. Initiativ när det gäller rättvis handel genomförs med hjälp av personer som deltar frivilligt. Konsumenterna skapar en efterfrågan på rättvisemärkta produkter genom att köpa de produkter de helst vill ha, och producenter och återförsäljare som vill delta erbjuder produkter 12 som tillmötesgår efterfrågan efter att ha visat att de uppfyller kraven för rättvis handel, vilket primärproducenterna slutligen drar nytta av. är rättvis handel I den mån initiativ för rättvis handeln förblir privata initiativ och genomförs genom frivilligt icke-diskriminerande multilaleralt förenligt med ett deltagande, handelssystem, eftersom de inte medför av protektionism. Rättvis handel kan fungera som en marknadsmekanism som erbjuder fler valmöjligheter för både producenterna och konsumenterna, eftersom dess framgång särskilt när det gäller rättvisemärkta produkter i ledande butiker, beror på efterfrågan på marknaden. importrestriktioner eller andra former Om regeringarna skulle införa reglerande mekanismer baserade på rättvis handel skulle de behöva ta hänsyn till sina WTO-åtaganden och garantera i synnerhet öppenhet och insyn och att en sådan ordning inte leder till olika behandling. En ny omgång diskussioner kommer snart att inledas inom Världshandelsorganisationen. Gemenskapen talar för en mångsidig runda med en vittomfattande och balanserad dagordning som tilltalar alla WTO-medlemmar. EU: s främsta mål i detta sammanhang är att fortsätta handelsliberaliseringen på ett sådant sätt att den fullständigt överensstämmer med hållbar utveckling och leder till att den sociala standarden och miljöskyddet ökar i hela världen. 7. SKÄL FÖR YTTERLIGARE EU-STÖD TILL VERKSAMHET FÖR RÄTTVIS HANDEL • Mer rättvis handel Medan folkrörelsen för rättvis handel nu håller på att ansluta sig till en och samma grupp i FINE, håller initiativ för rättvis handel fortfarande på att utvecklas på olika nivåer. Det finns ett stigande antal enskilda företag som inte är knutna till dessa organisationer men som hävdar att deras produkter kommer från rättvis handel eller påstår sig följa etiska regler som utfärdats av ett enskilt företag eller en grupp av företag. Både utvecklingen av rättvis handel och etisk handel måste hanteras på ett konsekvent sätt. • Definition Några av svårigheterna i samband med rättvis handel beror på att det för närvarande inte finns någon juridisk definition, vilket lämnar dörrarna öppna för missbruk. Gruppen FINE kom så sent som i mitten av 1999 överens om en enhetlig definition. Det finns inte heller ett enskilt märke eller symbol för att identifiera produkter från rättvis handel. • Kriterier Kriterierna för produkter från rättvis handel har en tendens att variera beroende på produkt, organisation och företag. Folkrörelsen själv, särskilt FINE, har påbörjat arbetet med att ange huvuddragen i gemensamma kriterier. I Fassa-betänkandet föreslogs också minimikriterier rättvis handel. Ökningen i anspråken på rättvisemärkt och rättvisemärkningen skapar ett växande behov av att berörda parter kommer överens om riktlinjer för kriterierna för rättvisemärkning. Kriterierna bör dels medverka till att förebygga vilseledande och ogrundade anspråk och märkningar, dels göra det lättare för småproducenter att delta. för 13 Som ett första steg bör det övervägas att stödja icke-statliga organisationers insatser för att stärka kapaciteten vid organisationerna för rättvisemärkt när det gäller utarbetning av kriterier för märkning och certifiering så att dessa fastställs på ett så öppet sätt som möjligt och att det går att kontrollera att de efterlevs. • Konsumenternas val: kriterier och övervakning Rättvisemärkning och anspråk på rättvisemärkt måste uppnå de uppsatta målen när det gäller producenter i utvecklingsländer och göra det möjligt för konsumenterna att göra välgrundade val. Det finns därför ett klart behov av att titta närmare på hur sådana anspråk och sådan märkning för närvarande underbyggs, verifieras och kontrolleras av antingen organisationerna själva, oberoende organ eller andra. De olika alternativen för att ytterligare förbättra övervakningen, verifikationen och kontrollen av både anspråk och märkning bör därför övervägas med avseende på kostnaderna och fördelarna och i synnerhet de rättvisemärkta produkternas konkurrenskraft. Direktivet om vilseledande marknadsföring8 skulle till exempel eventuellt kunna användas för verifiering och kontroll i efterhand för att fullgott konsumentskydd. Ett oberoende externt övervaknings- eller ackrediteringssystem bör också övervägas. tillförsäkra ett • Konsumentupplysning För att initiativen för rättvis handel skall kunna utvecklas ytterligare krävs det att konsumenterna är bättre informerade om att det finns rättvisemärkta produkter och vad rättvisemärkningen innebär. • Frivilligt deltagande Deltagande i all verksamhet när det gäller rättvis handel måste förbli frivilligt. • Överensstämmelse med WTO Gemenskapen kommer att ta hänsyn till sina WTO-åtaganden när den överväger ytterligare stöd eller insatser för rättvis handel. Insatser för rättvis handel bör fungera som positiva och frivilliga handelsincitament och handelsmekanismer för att förbättra både sociala och miljömässiga villkor till förmån för en hållbar utveckling. • Dialog med aktörer inom rättvis handel Man bör överväga att inrätta ett formellt organ för dialog med aktörer inom rättvis handel, i syfte att diskutera de frågor som tas upp i detta meddelande och EU-stöd till utvecklingen av rättvis handel. 8 Rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam (EGT L 250, 19. 9. 1984). 14


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-2125/99 från Nelly Maes (Verts/ALE) och Bart Staes (Verts/ALE) till rådet. Finansiellt stöd till den europeiska oljeindustrin.

eurovoc_concepts:
OPEC
economic support
energy crisis
environmental impact
environmental protection
greenhouse gas
petroleum policy

text: C 219 E/96 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 1. 8. 2000 Svar fr(cid:229)n Loyola de Palacio p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (17 december 1999) Det faktum att flygbolagen ofta tar mindre betalt f(cid:246)r sina billigaste tur- och returbiljetter (cid:228)n f(cid:246)r en enkelbiljett till normalpris (cid:228)r inte emot gemenskapens regler f(cid:246)r priss(cid:228)ttning enligt r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2409/92 av den 23 juli 1992 om biljettpriser och tariffer f(cid:246)r lufttrafik (1). Enligt den f(cid:246)rordningen har flygbolagen r(cid:228)tt att v(cid:228)lja b(cid:229)de niv(cid:229) och struktur p(cid:229) sin priss(cid:228)ttning, vilket g(cid:246)r att de snabbt kan reagera p(cid:229) marknaden. Detta har lett till st(cid:246)rre konkurrens och, i synnerhet, l(cid:228)gre semesterbiljettpriser p(cid:229) m(cid:229)nga flyglinjer. De flesta flygbolagen har de l(cid:228)gsta priserna enbart p(cid:229) tur- och returbiljetter, eftersom det helt enkelt skulle vara oekonomiskt att dela upp dem och s(cid:228)lja dem f(cid:246)r halva priset som enkelbiljetter. Dessa semesterbiljetter (cid:228)r ofta mycket prisv(cid:228)rda, (cid:228)ven om bara halva biljetten utnyttjas. F(cid:246)rdelen med r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 2409/92 (cid:228)r d(cid:228)remot att den g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r flygbolagen att st(cid:228)ndigt reagera f(cid:246)r att t(cid:228)vla med konkurrenter. Flera av de nya l(cid:229)gkostnadsbolagen erbjuder nu mycket billiga enkelbiljetter och har en (cid:246)ppen och tydlig priss(cid:228)ttningsstruktur som (cid:228)r baserad p(cid:229) kostnaden f(cid:246)r varje del av resan. Detta visar att flygbolagen kan reagera p(cid:229) kundernas (cid:246)nskem(cid:229)l och det (cid:228)r viktigt att se till att de kan forts(cid:228)tta vara s(cid:229) flexibla. Med tanke p(cid:229) f(cid:246)rdelarna med att l(cid:229)ta flygbolagen vara flexibla i sin priss(cid:228)ttning, s(cid:229) de kan reagera p(cid:229) marknaden, har kommissionen inga planer p(cid:229) att inf(cid:246)ra ytterligare begr(cid:228)nsningar eller villkor f(cid:246)r flygbo- lagen f(cid:246)r att g(cid:246)ra n(cid:229)got (cid:229)t fr(cid:229)gan om enkelbiljetter. (1) EGT L 240, 24. 8. 1992. (2000/C 219 E/124) SKRIFTLIG FR¯GA E-2125/99 fr(cid:229)n Nelly Maes (Verts/ALE) och Bart Staes (Verts/ALE) till r(cid:229)det ˜mne: Finansiellt st(cid:246)d till den europeiska oljeindustrin (29 november 1999) Inom oljesektorn f(cid:246)rl(cid:246)per h(cid:228)ndelseutvecklingen i snabb takt. Stora f(cid:246)retag g(cid:229)r samman. OPECs (cid:246)verens- kommelser leder till prisstegringar p(cid:229) r(cid:229)olja. I pressen kan man med j(cid:228)mna mellanrum l(cid:228)sa om nya oljef(cid:228)lt. Krisen 1973 f(cid:246)refaller definitivt vara ett passerat stadium. Under de g(cid:229)ngna tv(cid:229) decennierna har Europeiska kommissionens energipolitik alltmer kommit att inrikta sig p(cid:229) f(cid:246)ljande tre omr(cid:229)den: a) att trygga en tillfredsst(cid:228)llande lagring av energi b) att v(cid:228)rna om milj(cid:246)n c) att bef(cid:228)sta konkurrenspositionen. Har r(cid:229)det efter oljekrisen 1973 utarbetat n(cid:229)gra finansiella st(cid:246)d(cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r den europeiska olje- 1. industrin? Om inte, har d(cid:229) r(cid:229)det st(cid:246)tt denna sektor p(cid:229) n(cid:229)gra andra s(cid:228)tt? Vad slags initiativ har d(cid:228)rvid kommit i 2. fr(cid:229)ga? Om r(cid:229)det gjort det, kan r(cid:229)det d(cid:229) st(cid:229) till tj(cid:228)nst med en fullst(cid:228)ndig (cid:246)versikt (cid:246)ver det finansiella st(cid:246)d 3. som sedan 1973 beviljats oljesektorn inom Europa (f(cid:246)rdelat enligt program och f(cid:246)retag)? 4. Med vilka sk(cid:228)l vill r(cid:229)det motivera detta finansiella st(cid:246)d till oljesektorn inom Europa? Anser r(cid:229)det att finansiellt st(cid:246)d till oljesektorn st(cid:228)mmer (cid:246)verens med (cid:229)tg(cid:228)rderna mot koldioxid- 5. utsl(cid:228)pp? 1. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 219 E/97 Svar (31 januari 2000) R(cid:229)det (cid:228)r medvetet om att Europeiska gemenskapen i mycket h(cid:246)g grad (cid:228)r beroende av kolv(cid:228)tebr(cid:228)nslen och anser att det finns behov av vaksamhet, b(cid:229)de p(cid:229) kort och l(cid:229)ng sikt. En betydande del av Europeiska gemenskapens (cid:229)tg(cid:228)rder i detta sammanhang omfattas av program vars syfte (cid:228)r att bidra till att uppfylla de prioriterade m(cid:229)len inom energipolitiken, dvs. f(cid:246)rs(cid:246)rjningstrygghet, konkurrenskraft och milj(cid:246)skydd. S(cid:229)dana program kompletterar den nationella energipolitiken genom gemenskaps(cid:229)tg(cid:228)rder som f(cid:246)reslagits av kommissionen. Sedan 1975 har finansiellt st(cid:246)d till kolv(cid:228)tesektorn huvudsakligen g(cid:229)tt via Thermie-programmet f(cid:246)r att se till att anv(cid:228)ndningen av kolv(cid:228)ten (cid:228)r s(cid:228)ker, ren och effektiv. N(cid:228)r det g(cid:228)ller detaljer om s(cid:229)dana st(cid:246)d(cid:229)tg(cid:228)rder uppmanas de (cid:228)rade ledam(cid:246)terna att st(cid:228)lla fr(cid:229)gan till kommissionen som (cid:228)r ansvarig f(cid:246)r genomf(cid:246)randet och f(cid:246)rvaltningen av dessa program. R(cid:229)det (cid:228)r mycket v(cid:228)l medvetet om att minskade utsl(cid:228)pp av v(cid:228)xthusgaser kr(cid:228)ver relevanta insatser inom energisektorn. D(cid:228)rf(cid:246)r noterade r(cid:229)det i sina slutsatser om klimatf(cid:246)r(cid:228)ndringar fr(cid:229)n maj 1998 (1) behovet av ett varaktigt (cid:229)tagande n(cid:228)r det g(cid:228)ller energieffektivitet och energisparande samt av att minska milj(cid:246)kon- sekvenserna av anv(cid:228)ndningen av energik(cid:228)llor med h(cid:246)g kolhalt. (1) Dok. 8357/98 Presse 136. (2000/C 219 E/125) SKRIFTLIG FR¯GA E-2132/99 fr(cid:229)n Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen (24 november 1999) ˜mne: Situationen i Saudiarabien Enligt uppgifter fr(cid:229)n b(cid:229)de internationella organisationer och rapporter antagna av FN:s kommission f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna (E/CN. 4/1998/44, stycke 19 och 21; E/CN. 4/1998/43, stycke 13 och 405; E/CN. 4/ 1998/68, stycke 89 och 92) (cid:228)r situationen i Saudiarabien mycket allvarlig f(cid:246)r de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna och grundl(cid:228)ggande friheterna. FN-organet kritiserar i synnerhet de saudiarabiska myndigheterna f(cid:246)r godtyckliga f(cid:228)ngslanden, tortyr, framtvingade eller ofrivilliga f(cid:246)rsvinnanden samt extrajudiciella, informella eller godtyckliga avr(cid:228)ttningar (till exempel avr(cid:228)ttades (cid:246)ver 70 utl(cid:228)ndska medborgare under 1997 i Saudiarabien d(cid:228)r d(cid:246)dsstraffet (cid:228)ven till(cid:228)mpas p(cid:229) personer som (cid:228)r minder(cid:229)riga d(cid:229) brottet beg(cid:229)s). I allm(cid:228)nhet anv(cid:228)nder sig myndigheterna i Riyad av mycket v(cid:229)ldsamma repressalier mot politiska meningsmotst(cid:229)ndare (totalf(cid:246)rbud mot politiska fler partier) och religi(cid:246)sa minoriteter, och de ut(cid:246)var en total kontroll (cid:246)ver pressen. Det g(cid:246)rs allt till(cid:228)mpa arresteringar p(cid:229) grund av meningsskiljaktigheter och man forts(cid:228)tter i stor utstr(cid:228)ckning att stympningsstraff. Vad anser kommissionen om situationen i Saudiarabien? Kan kommissionen tala om vilka (cid:229)tg(cid:228)rder den har vidtagit eller (cid:228)mnar vidta f(cid:246)r att se till att de saudiarabiska myndigheterna (cid:229)tminstone visar ett minimum av respekt f(cid:246)r m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheter och grundl(cid:228)ggande friheter? Svar fr(cid:229)n Christopher Patten p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (8 december 1999) Situationen n(cid:228)r det g(cid:228)ller de m(cid:228)nskliga r(cid:228)ttigheterna i Saudiarabien (cid:228)r sannerligen orov(cid:228)ckande. Det finns inte n(cid:229)gon s(cid:228)rskild (cid:246)verenskommelse mellan gemenskapen och Saudiarabien som skulle kunna ligga till grund f(cid:246)r ett direkt utbyte av synpunkter och en dialog. En regelbunden politisk dialog har etablerats mellan gemenskapen och l(cid:228)nderna i Gulfstaternas samarbetsr(cid:229)d (GCC) inom ramen f(cid:246)r unionens samar- betsavtal med GCC, som inkluderar F(cid:246)renade arabemiraten, Saudiarabien, Bahrain, Qatar, Oman och Kuwait


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2169/99 esittäjä(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle. Lentoliikenteessä käytettävän kerosiinin verottaminen.

eurovoc_concepts: International Civil Aviation Organisation

text: 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 225 E/63 Onko olemassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228), joiden mukaan EU-varoja hallinnoivien kansallisten viranomaisten olisi 1. ilmoitettava julkisesti tukivarojen alkuper(cid:228)st(cid:228)? Jos on, aikooko komissio huomauttaa Baijerin osavaltion hallitukselle asiasta? Jos ei ole, miksi ei, ja onko t(cid:228)llaisia m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228) suunnitteilla? Saamieni tietojen mukaan telekeskusten rakentamisen yhteydess(cid:228) on asetettu tavoitteeksi 600 uuden 2. ty(cid:246)paikan luominen maaseudulle, mutta t(cid:228)t(cid:228) tavoitetta ei ole onnistuttu l(cid:228)hesk(cid:228)(cid:228)n toteuttamaan. Onko komissio tarkastanut t(cid:228)h(cid:228)n hankkeeseen suunnattujen julkisten varojen k(cid:228)yt(cid:246)n tehokkuuden ty(cid:246)paikkojen luomisen n(cid:228)k(cid:246)kulmasta? Jos on, mihin tulokseen asiassa on tultu? Jos ei ole, miksi ei, ja aiotaanko asiaa viel(cid:228) arvioida? Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (21. joulukuuta 1999) Tavoitteen 5b ja Leader II -yhteis(cid:246)aloitteen mukaiset ja rakennerahastojen yhteisrahoittamat toimenpide- ohjelmat suunnitellaan toimintalinjojen ja toimenpidekokonaisuuksien eik(cid:228) hankkeiden tasolla. Komissiolla ei sen vuoksi ole yleens(cid:228) tietoa yksitt(cid:228)isist(cid:228) hankkeista. T(cid:228)ss(cid:228) yhdentoista kiireellisen kohteen, (cid:148)top elf(cid:148), tapauksessa Baijerin viranomaiset ilmoittivat Baijerin tavoitteen 5b ja Leader II -yhteis(cid:246)aloitteen seurantakomitealle, ett(cid:228) Baijerin suunnitelmat telekommunikaa- tion integroidusta k(cid:228)yt(cid:246)st(cid:228) maaseudulla sopivat toimenpideohjelmien mukaisiin toimenpiteisiin. Niihin kuuluu joukko erilaisia hankkeita, jotka selkeyden vuoksi koottiin (cid:148)top elf(cid:148) -k(cid:228)sitteen alle. N(cid:228)m(cid:228) hankkeet liittyiv(cid:228)t Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tavoitteen 5b toimenpideohjelman toimenpiteisiin, esim. (cid:148)top elf(cid:148) -hanke (cid:148)mets(cid:228)tietoj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:148) liittyy toimenpidekokonaisuuteen 7 (cid:148)mets(cid:228)talous(cid:148). Komissiolle enemp(cid:228)(cid:228) kuin seurantakomiteallekaan ei ole ilmoitettu (cid:148)top elf(cid:148) -hankkeen k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n tarkoi- tettuja yksityiskohtaisia raham(cid:228)(cid:228)ri(cid:228). Komissio on ottanut yhteytt(cid:228) Saksan viranomaisiin tarkistaakseen arvoisan parlamentinj(cid:228)senen kysymyksess(cid:228)(cid:228)n esitt(cid:228)m(cid:228)t luvut. Komissiolle ei ollut ilmoitettu Baijerin viranomaisten (cid:148)top elf(cid:148) -hankkeesta laatimasta esitteest(cid:228). 1. Toimenpideohjelmia koskevien komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten liitteen(cid:228) olevien horisontaalisten lausekkeiden e kohdassa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltioiden toteuttamista rakennerahastojen tukitoimenpiteisiin liittyv(cid:228)st(cid:228) tiedotus- ja mainontatoiminnasta 31 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1994 tehty(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) N:o 94/342/ EY (1) sovelletaan. Komissio ei voi vahvistaa, ett(cid:228) Baijerin hallitus olisi vaatimukset kyseess(cid:228) olevien hankkeiden osalta. Komissio ottaa asiassa yhteytt(cid:228) kyseiseen j(cid:228)senvaltioon. t(cid:228)ytt(cid:228)nyt edell(cid:228) mainitussa julkaisussa asetetut 2. Koska toimenpideohjelma on laadittu toimenpidekokonaisuuksien tasolla, komissio ei voi tehd(cid:228) hankkeita koskevia toteutettavuusanalyysej(cid:228), vaan niiden tekeminen kuuluu j(cid:228)senvaltioille. Komissio ottaa yhteytt(cid:228) kyseiseen j(cid:228)senvaltioon voidakseen antaa tarkempia tietoja asiasta. (1) EYVL L 152, 18. 6. 1994. (2000/C 225 E/063) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2169/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)n kerosiinin verottaminen Vuonna 1944 tehdyss(cid:228) Chicagon yleissopimuksessa vahvistetaan, ett(cid:228) kansainv(cid:228)lisess(cid:228) lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)(cid:228) kerosiinia ei saa verottaa. Unionin alueella j(cid:228)senvaltiosta toiseen lent(cid:228)mist(cid:228) pidet(cid:228)(cid:228)n edelleen kansainv(cid:228)lisen(cid:228) lentona, ja siten se kuuluu t(cid:228)m(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)ntelyn piiriin. Ei liene ep(cid:228)ilyst(cid:228)k(cid:228)(cid:228)n siit(cid:228), ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) C 225 E/64 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 8. 8. 2000 sopimus on ajastaan j(cid:228)ljess(cid:228) ja sit(cid:228) olisi antamassaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmassa (B5-0118/1999) komissiota mm. toimista ja k(cid:228)ynnist(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n samassa yhteydess(cid:228) toimia polttoaineveron perimiseksi kerosiinista. tarkistettava. Lis(cid:228)ksi Euroopan parlamentti pyysi (cid:228)skett(cid:228)in laatimaan valkoisen kirjan ilmailualan Edell(cid:228) mainitun johdosta kysyn komissiolta seuraavaa: Aikooko komissio edell(cid:228) mainittua valkoista kirjaa viimeistelless(cid:228)(cid:228)n julistaa unionin sis(cid:228)iset ja siten ottaa piakkoin k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)(cid:228) kerosiinia koskevia veroja, joista kertyv(cid:228)t varat olisi suunnattava ymp(cid:228)rist(cid:246)- hankkeisiin? lennot kotimaan lennoiksi Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (21. tammikuuta 2000) Komissio pyyt(cid:228)(cid:228) tutustumaan kansainv(cid:228)lisess(cid:228) lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytetyn kerosiinin verotusta koskevaan kantaansa. Kyseinen kanta k(cid:228)y ilmi kertomuksesta (1), jossa suositellaan, ett(cid:228) kivenn(cid:228)is(cid:246)ljy(cid:228) koskeva valmistevero olisi laajennettava koskemaan lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)(cid:228) kerosiinia heti, kun kansainv(cid:228)linen lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246) sallii yhteis(cid:246)n kantaa t(cid:228)llaista veroa kaikilta lentoyhti(cid:246)ilt(cid:228), kolmansista maista kotoisin olevat lentoyhti(cid:246)t mukaan lukien. T(cid:228)m(cid:228) kanta ei ole muuttunut. Neuvostossa k(cid:228)ytyjen keskustelujen perusteella komissio teetti lentoliikenteess(cid:228) k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)n polttoaineen verotusta koskevan tutkimuksen. T(cid:228)m(cid:228) ty(cid:246) on saatu p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen ja komissio on esitt(cid:228)nyt p(cid:228)(cid:228)telm(cid:228)ns(cid:228) Euroopan parlamentille ja muille toimielimille lentoliikennett(cid:228) ja ymp(cid:228)rist(cid:246)(cid:228) koskevassa tiedonannossa (2). T(cid:228)ss(cid:228) vaiheessa komissio ei aio m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228) kaikkia yhteis(cid:246)n sis(cid:228)isi(cid:228) lentoja kotimaanlennoiksi Chicagon yleissopimuksessa tarkoitetussa mieless(cid:228). Kansainv(cid:228)lisen siviili-ilmailuj(cid:228)rjest(cid:246)n (ICAO) tasolla k(cid:228)ynniss(cid:228) olevan valmisteluty(cid:246)n ohella komissio aikoo jatkaa markkinoihin perustuvia vaihtoehtoja (cid:129) joihin kuuluu my(cid:246)s lentoliikenteen ymp(cid:228)rist(cid:246)vaikutuksien v(cid:228)hent(cid:228)miseen t(cid:228)ht(cid:228)(cid:228)v(cid:228) verotus (cid:129) koskevaa ty(cid:246)t(cid:228)(cid:228)n k(cid:228)ynnis- t(cid:228)(cid:228)kseen hankkeen vuonna 2001. (1) (2) KOM(96) 549 lopullinen. KOM(1999) 640 lopullinen. (2000/C 225 E/064) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2172/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Salvador JovØ Peres (GUE/NGL) komissiolle (29. marraskuuta 1999) Aihe: Pellavanjalostusinvestointien tukeminen Alueellisista tukitoimista annetun lain 50/1985 mukaisesti 5. huhtikuuta 1999 annetulla ja 25. toukokuuta 1999 Bolet(cid:237)n del Estado Espaæol(cid:146)ssa (Espanjan valtion virallinen lehti, s. 197) julkaistulla m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksell(cid:228) my(cid:246)nnet(cid:228)(cid:228)n 20 160 470 pesetan tuki Colisur 2000 osakeyhti(cid:246)lle, jonka kotipaikka on Pic(cid:243)n, Ciudad Real. Komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 94/173/EY (1), tehty 22 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) maaliskuuta 1994, maa- ja mets(cid:228)taloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pit(cid:228)misen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista liitteen 2 kohdan 12 alakohdassa sanotaan, ett(cid:228) Espanjan pellava- ja hamppualaan ei saa investoida paitsi jos on kyse uusista muista kuin elintarvikek(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n tarkoitetuista tuotteista tai nykyaikaistamisesta, jolla ei lis(cid:228)t(cid:228) kyseisen alueen tuotantokapasiteettia. Katsooko komissio, ett(cid:228) Colisur 2000:lle my(cid:246)nnetty tuki on komission edell(cid:228) mainitun p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen ja muiden voimassa olevien s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)sten mukainen? (1) EYVL L 79, 23. 3. 1994, s. 29