title: Uredba Komisije (ES) št. 2393/1999 z dne 11. novembra 1999 o spremembi prilog I, II in III k Uredbi Sveta (EGS) št. 2377/90 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvoraBesedilo velja za EGP

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
foodstuffs legislation
veterinary drug
waste

formats: html pdf print

text: 03/Zv. 27 SL Uradni list Evropske unije 3 31999R2393 12. 11. 1999 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 290/5 UREDBA KOMISIJE (ES) št. 2393/1999 z dne 11. novembra 1999 o spremembi prilog I, II in III k Uredbi Sveta (EGS) št. 2377/90 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora (Besedilo velja za EGP) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 o določitvi postopka Skupnosti za določanje najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora (1), kakor je bila št. 2385/ nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) 1999 (2), ter zlasti členov 6 in 8 Uredbe, (1) (2) (3) (4) je treba v skladu z Uredbo (EGS) št. 2377/90 ker postopno določiti najvišje dovoljene vrednosti ostankov za vse farmakološko aktivne snovi, ki se uporabljajo v Skupnosti v zdravilih za uporabo v veterinarski medicini, namenjenih živalim za proizvodnjo živil; ker je treba najvišje dovoljene vrednosti ostankov dolo- čiti šele potem, ko se v okviru Odbora za zdravila za uporabo v veterinarski medicini preučijo vsi ustrezni podatki o varnosti ostankov zadevnih snovi za potroš- nike živil živalskega izvora in o vplivu ostankov na indu- strijsko predelavo živil; ker je treba pri določanju najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov zdravil za uporabo v veterinarski medicini v živilih živalskega izvora določiti živalske vrste, v katerih so lahko ostanki prisotni, mejne vrednosti, do katerih so lahko prisotni v vsakem zadevnem mesnem tkivu, pridobljenem iz zdravljene živali (ciljno tkivo), in naravo ostanka, ki je pomemben za spremljanje ostankov (marker ostanek); ker je za nadzor ostankov, kakor je določeno v ustrezni zakonodaji Skupnosti, običajno treba določiti najvišje dovoljene vrednosti ostankov za ciljna tkiva jeter ali ledvic; ker pa se jetra in ledvice pogosto odstranijo iz klavnih trupov, namenjenih za mednarodno trgovino, je torej treba vedno določiti najvišje dovoljene vrednosti ostankov tudi za mišična ali maščobna tkiva; (5) (6) (7) (8) (9) ker je treba v primeru zdravil za uporabo v veterinarski medicini, namenjenih nesnicam, živalim v laktaciji ali čebelam delavkam, določiti tudi najvišje dovoljene vred- nosti ostankov za jajca, mleko ali med; ker je treba v Prilogo I k Uredbi vnesti meloksikam, amitraz in albendazol oksid; (EGS) št. 2377/90 natrij, ker je treba v Prilogo II k Uredbi št. 2377/90 vnesti tosilkloramid kisline, njihove natrijeve sol, klorfenamin, bituminosulfonati, in betain glukuronat in 2- amonijeve in natrijeve soli aminoetanol glukuronat; paracetamol, humske ker je treba zato, da se omogoči končanje znanstvenih študij, v Prilogo III k Uredbi (EGS) št. 2377/90 vnesti diciklanil; ker je treba do začetka veljavnosti te uredbe dopustiti rok 60 dni, da lahko države članice dovoljenja za promet z zadevnimi zdravili za uporabo v veterinarski medicini, ki skladu z Direktivo Sveta 81/851/EGS (3), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo prilagodijo določbam te uredbe; 93/40/EGS (4), so bila potrebi izdana po v (10) ker so ukrepi, predvideni v tej uredbi, v skladu z mnenjem Stalnega odbora za zdravila za uporabo v vete- rinarski medicini, SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Priloge I, II in III k Uredbi (EGS) št. 2377/90 se spremenijo, kakor je določeno v Prilogi k tej uredbi. Člen 2 Ta uredba začne veljati 60. dan po objavi v Uradnem listu Evrop- skih skupnosti. (1) UL L 224, 18. 8. 1990, str. 1. (2) UL L 288, 11. 11. 1999, str. 14. (3) UL L 317, 6. 11. 1981, str. 1. (4) UL L 214, 24. 8. 1993, str. 31. 4 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 27 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 11. novembra 1999 Za Komisijo Erkki LIIKANEN Član Komisije A. Priloga I k Uredbi (EGS) št. 2377/90 se spremeni: 2. Učinkovine proti parazitom 2. 1 Učinkovine, ki delujejo proti endoparazitom 2. 1. 3 Benzimidazoli in probenzimidazoli PRILOGA Farmakološko aktivna snov Marker ostanek Živalska vrsta MRL Ciljna tkiva Druge določbe „Albendazol oksid Vsota albendazol oksida, alben- dazol sulfona in albendazol 2- aminosulfona, izražena kot alben- dazol Govedo, ovce 100 µg/kg Mišice 100 µg/kg Maščoba 1000 µg/kg 500 µg/kg Ledvice 100 µg/kg Mleko“ Jetra 2. 2 Učinkovine, ki delujejo proti ektoparazitom 2. 2. 2 Formamidini Farmakološko aktivna snov Marker ostanek Živalska vrsta MRL Ciljna tkiva Druge določbe „Amitraz Vsota amitraza in vseh metabo- litov, ki vsebujejo radikal 2,4- dimetilanilina, kot amitraz izražena Čebele (delavke) 200 µg/kg Med“ 4. Učinkovine proti vnetjem 4. 1 Nesteroidne učinkovine proti vnetjem 4. 1. 4 Proizvodi oksikama Farmakološko aktivna snov Marker ostanek Živalska vrsta MRL Ciljna tkiva Druge določbe „Meloksikam Meloksikam Govedo 25 µg/kg Mišice 60 µg/kg 35 µg/kg Jetra Ledvice“ 0 3 / Z v. 2 7 S L U r a d n i l i s t E v r o p s k e u n i j e 5 B. Priloga II k Uredbi (EGS) št. 2377/90 se spremeni: 2. Organske spojine Farmakološko aktivna snov Živalska vrsta Druge določbe „2-aminoetanol glukuronat Betain glukuronat Vse vrste za proizvodnjo živil Vse vrste za proizvodnjo živil Bituminosulfonati, amonijeve in natrijeve soli Vse vrste sesalcev za proizvodnjo živil Samo za lokalno uporabo Se ne uporablja za živali, katerih mleko se uporablja za prehrano ljudi Klorfenamin Vse vrste sesalcev za proizvodnjo živil Humske kisline in njihove natrijeve soli Vse vrste za proizvodnjo živil Paracetamol Tosilkloramid natrij Prašiči Ribe Samo za peroralno uporabo Samo za peroralno uporabo Samo za uporabo v vodi“ C. Priloga III k Uredbi (EGS) št. 2377/90 se spremeni: 2. Učinkovine proti parazitom 2. 2 Učinkovine, ki delujejo proti ektoparazitom 2. 2. 6 Proizvodi pirimidinov Farmakološko aktivna snov Marker residue Živalska vrsta MRL Ciljna tkiva Druge določbe „Diciklanil Vsota diciklanila mino–pirimidin-5–karbonitrila in 2,4,6–tria- Ovce 200 µg/kg Mišice 50 µg/kg Maščoba 400 µg/kg 400 µg/kg Ledvice Jetra začasne MRL prenehajo veljati 1. 2000; julija Se ne uporablja za živali, katerih mleko se uporablja za prehrano ljudi“ 6 S L U r a d n i l i s t E v r o p s k e u n i j e 0 3 / Z v. 2 7


title: Commission Regulation (EC) No 2399/1999 of 11 November 1999 amending Regulation (EC) No 1370/95 laying down detailed rules for implementing the system of export licences in the pigmeat sector

eurovoc_concepts:
export licence
pigmeat

text: L 290/18 EN Official Journal of the European Communities 12. 11. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 2399/1999 of 11 November 1999 amending Regulation (EC) No 1370/95 laying down detailed rules for implementing the system of export licences in the pigmeat sector THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 2759/75 of 29 October 1975 on the common organisation of the market in pigmeat (1), as last amended by Regulation (EC) No 3290/94 (2), and in particular Article 8(2), Article 13(12) and Article 22 thereof, Whereas: (1) (2) (3) (4) (5) (6) Commission Regulation (EC) No 1370/95 (3), as last amended by Regulation (EC) No 1719/98 (4), lays down detailed rules for implementing the system of export licences in the pigmeat sector; the present provisions on the term of validity of export licences lead to an artificial increase in applications for licences at the beginning of each month, which complic- ates the weekly administration of the arrangements. The term of validity should accordingly be fixed in days rather than months; any special measures taken by the Commission where applications are made for abnormal quantities should be adjusted according to the category of the products and the destination; in the light of experience gained, the procedure provided for in Article 4 of Regulation (EC) No 1370/95 for issuing licences immediately should be simplified and guarantees provided as regards the issuing to operators and the validity of such licences. However, such licences should be restricted to short-term commercial transac- tions in order to prevent the mechanism provided for in Article 3 of that Regulation from being circumvented; the rules on communications between the Member States and the Commission should be brought into line with the amendments to the arrangements on licences issued immediately; the measures provided for in this Regulation are in the Management accordance with the opinion of Committee for Pigmeat, (1) OJ L 282, 1. 11. 1975, p. 1. (2) OJ L 349, 31. 12. 1994, p. 105. (3) OJ L 133, 17. 6. 1995, p. 9. (4) OJ L 215, 1. 8. 1998, p. 58. Article 1 Regulation (EC) No 1370/95 is hereby amended as follows: 1. Article 2(1) is replaced by the following: ‘1. Export licences shall be valid for 90 days from their actual day of issue within the meaning of Article 21(2) of Regulation (EEC) No 3719/88. ’ 2. The last subparagraph of Article 3(4) is replaced by the following: ‘These measures may be adjusted according to the category of products and the destination. ’ 3. Article 4 is replaced by the following: ‘Article 4 On application by the operator, licence applications for up to 25 tonnes of products shall not be subject to any special measures as referred to in Article 3(4) and the licences applied for shall be issued immediately. In such cases, notwithstanding Article 2(1), the term of validity of the licences shall be limited to five working days from their actual day of issue within the meaning of Article 21(2) of Regulation (EEC) No 3719/88 and Section 20 of licence applications and of licences shall show at least one of the following: — Certificado válido durante cinco días hábiles y no utiliz- able para la aplicación del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 565/80, — Licens, der er gyldig i fem arbejdsdage, og som ikke kan benyttes til at anvende artikel 5 i forordning (EØF) nr. 565/80, — Fünf Werktage gültige und für die Anwendung von Artikel 5 der Verordnung (EWG) Nr. 565/80 nicht verwendbare Lizenz, — Πιστοποιητικό που ισχύει για πέντε εργάσιµες ηµέρες και δεν χρησιµοποιείται για την εφαρµογή του άρθρου 5 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 565/80, — Licence valid for five working days and not useable for application of Article 5 of Regulation (EEC) No 565/80, — Certificat valable cinq jours ouvrables et non utilisable pour l'application de l'article 5 du règlement (CEE) no 565/80, — Titolo valido cinque giorni lavorativi e non utilizzabile ai regolamento fini dell'applicazione dell'articolo 5 del (CEE) n. 565/80, — Certificaat met een geldigheidsduur van vĳf werkdagen en niet te gebruiken voor de toepassing van artikel 5 van Verordening (EEG) nr. 565/80, — Certificado de exportação válido durante cinco dias úteis, não utilizável para a aplicação do artigo 5. o do Regulamento (CEE) n. o 565/80, 12. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 290/19 — Todistus on voimassa viisi arkipäivää eikä sitä voi käyttää sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 565/80 5 ar- tiklaa, — Licensen är giltig fem arbetsdagar men gäller inte vid tillämpning av artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80. The Commission may, where necessary, application of this Article. ’ suspend the 4. Article 7(1) is replaced by the following: Each Friday from 13. 00 hours, Member States shall ‘1. send the Commission the following by fax in respect of the preceding period: (a) the applications for export licences as referred to in Article 1 lodged from Monday to Wednesday of the same week, stating whether they fall within the scope of Article 4 or not; (b) the quantities covered by export licences issued on the preceding Wednesday, not including those issued imme- diately under Article 4; (c) the quantities covered by export licence applications withdrawn pursuant to Article 3(6) during the preceding week. ’ 5. Annex II is replaced by the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on the third day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply to export licences applied for from 22 November 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 11 November 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission L 290/20 EN Official Journal of the European Communities 12. 11. 1999 ANNEX ‘ANNEX II Application of Regulation (EC) No 1370/95 COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES — DG VI/D/2 — Pigmeat sector Application for export licences — Pigmeat Sender: Date: Period: Monday. to Friday. Member State: Person to contact: Telephone: Fax: Addressee: DG VI/D/2 — fax: (32-2) 296 62 79 or 296 60 27 — Part A — Weekly notification (to be completed separately for each category) Category Quantity Article 4 Other Rate of refund (EUR/100 kg) Total amount of prefixed refunds Total per category Category Total quantities applied for by categories — Part B — Weekly notification Category Total quantities issued by categories on Wednesday 12. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 290/21 — P a r t C — W e e k l y n o t i f i c a t i o n Category Total quantities withdrawn by category during the previous week — P a r t D — M o n t h l y n o t i f i c a t i o n Category Unused quantities’


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2391/1999 της Επιτροπής, της 11ης Νοεμβρίου 1999, για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 12. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 290/1 I (Πράξεις για την ισχύ των οποίων απαιτείται δηµοσίευση) ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2391/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Νοεµβρίου 1999 για καθορισµό των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή για τον καθορισµό της τιµής εισόδου ορισµένων οπωροκηπευτικών Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 3223/94 της Επιτροπής, της 21ης ∆εκεµβρίου 1994, σχετικά µε τις λεπτοµέρειες εφαρµογής του καθεστώτος κατά την εισαγωγή οπωροκηπευτικών (1), όπως τροπο- ποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1498/98 (2), και ιδίως το άρθρο 4 παράγραφος 1, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 3223/94, σε εφαρµογή των αποτε- λεσµάτων των πολυµερών εµπορικών διαπραγµατεύσεων του Γύρου της Ουρουγουάης, προβλέπει τα κριτήρια για τον καθορισµό από την Επιτροπή των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή από τρίτες χώρες, για τα προϊόντα και τις περιόδους που ορίζονται στο παράρτηµά του· (2) σε εφαρµογή των προαναφερθέντων κριτηρίων, οι κατ’ απο- κοπή τιµές κατά την εισαγωγή πρέπει να καθοριστούν, όπως αναγράφονται στο παράρτηµα του παρόντος κανονισµού, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι κατ’ αποκοπή τιµές κατά την εισαγωγή που αναφέρονται στο άρθρο 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 3223/94 καθορίζονται όπως αναγράφονται στον πίνακα που εµφαίνεται στο παράρτηµα. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 12 Νοεµβρίου 1999. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 11 Νοεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 337 της 24. 12. 1994, σ. 66. (2) ΕΕ L 198 της 15. 7. 1998, σ. 4. L 290/2 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 12. 11. 1999 του κανονισµού της Επιτροπής, της 11ης Νοεµβρίου 1999, για τον καθορισµό των κατ’ αποκοπή τιµών κατά την εισαγωγή για τον καθορισµό τιµών εισόδου ορισµένων οπωροκηπευτικών ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Κωδικός ΣΟ Κωδικός τρίτης χώρας (1) (σε EUR/100 χιλιόγραµµα) Κατ’ αποκοπή τιµή κατά την εισαγωγή 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 052 628 999 052 999 204 999 052 999 052 388 528 600 999 052 400 999 060 400 404 999 052 064 400 999 80,5 111,1 95,8 116,8 134,8 125,8 85,8 85,8 71,4 71,4 57,1 57,1 52,2 55,9 65,4 78,6 63,0 176,9 304,6 240,8 35,1 76,2 71,0 60,8 94,1 64,9 89,3 82,8 (1) Ονοµατολογία των χωρών που καθορίζεται από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2645/98 της Επιτροπής (ΕΕ L 335 της 10. 12. 1998, σ. 22). Ο κωδικός «999» αντιπροσωπεύει «άλλες καταγωγές»


title: Gemensam ståndpunkt (EG) nr 6/2000 av den 11 november 1999, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke

eurovoc_concepts:
European symbol
eco-label
ecology
environmental protection
quality label
quality of the environment

text: 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/1 I (Meddelanden) RÅDET GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 6/2000 antagen av rådet den 11 november 1999 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr. /2000 av den. om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke (2000/C 25/01) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FO¨ RORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175. 1 i detta, 2. Artikel 18 i förordning (EEG) nr 880/92 föreskriver att kommissionen inom fem år från dagen för den förord- ningens ikraftträdande skall se över programmet i ljuset av de erfarenheter som vunnits under den tid programmet har gällt och föreslå lämpliga ändringar av förordningen. med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (2), 3. De erfarenheter som vunnits under genomförandet av förordningen har visat på behovet att ändra programmet i syfte att öka dess genomslagskraft, förbättra planeringen och effektivisera användningen. efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: 1. Målet för rådets förordning (EEG) nr 880/92 av den 23 mars 1992 om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke (4) var att fastställa ett frivilligt gemen- skapsprogram för tilldelning av miljömärken avsett att främja produkter som har reducerad påverkan på miljön under hela sin livscykel och att förse konsumenterna med noggrann, icke vilseledande och vetenskapligt grundad information om produkters miljöpåverkan. 4. De grundläggande målen för ett frivilligt och selektivt gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke är fortfarande giltiga. Ett sådant program bör särskilt ge konsumenterna vägledning om produkter som kan bidra till att ur ett livscykelperspektiv minska miljöpåverkan och tillhandahålla information om de miljömässiga egen- skaperna hos de märkta produkterna. 5. För att allmänheten skall acceptera gemenskapsprogram- met för tilldelning av miljömärke är det nödvändigt att miljöorganisationer och konsumentorganisationer får en viktig roll i utarbetandet och fastställandet av kriterier för gemenskapens miljömärken. (1) EGT C 114, 12. 4. 1997, s. 9, och EGT C 64, 6. 3. 1999, s. 14. (2) EGT C 296, 29. 9. 1997, s. 77. (3) Europaparlamentets yttrande av den 13 maj 1998 (EGT C 167, 1. 6. 1998, s. 118), rådets gemensamma ståndpunkt av den 11 no- vember 1999 och Europaparlamentets beslut av den. (ännu ej offentliggjort i EGT). (4) EGT L 99, 11. 4. 1992, s. 1. 6. Det är nödvändigt att klarlägga för konsumenterna att miljömärket utmärker produkter som kan bidra till att minska viss negativ miljöpåverkan jämfört med andra produkter i samma produktgrupp, utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som gäller för produk- terna på gemenskapsnivå och nationell nivå. C 25/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 7. Programmet bör omfatta de produkter och miljömässiga aspekter som är av intresse både för den inre marknaden I denna förordning bör produkter även och miljön. innefatta tjänster. 8. Metoden i fråga om förfarande och metodik för att fastställa miljömärkeskriterier bör revideras mot bak- grund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och de erfarenheter som vunnits på detta område, och för att säkerställa överensstämmelse med relevanta internationellt erkända normer som utvecklas på detta område. 9. Principerna för att fastställa miljömärkets urvalsnivå bör klarläggas för att underlätta ett enhetligt och effektivt genomförande av programmet. 10. Miljömärket bör innehålla enkel, noggrann, icke vilsele- dande och vetenskapligt grundad information om de centrala miljöaspekter som tas i beaktande vid tilldelning av märket så att konsumenterna skall kunna göra ett insiktsfullt val. 11. Ansträngningar måste göras för att i de olika stadierna av tilldelningen av ett miljömärke säkerställa en effektiv resursanvändning och en hög nivå på skyddet för miljön. 12. Det är nödvändigt att på miljömärket ge mer information om skälen för tilldelningen för att hjälpa konsumenterna att förstå dess betydelse. 13. Miljömärkesprogrammet bör på lång sikt bli i stort sett självfinansierande. Bidragen från medlemsstaterna bör inte ökas. 14. Det är nödvändigt att ge uppgiften att bidra till att fastställa och se över miljömärkeskriterier liksom bedöm- nings- och kontrollkrav till ett lämpligt organ, Europeiska unionens miljömärkningsnämnd (EUEB), i syfte att uppnå ett effektivt och opartiskt genomförande av programmet. EUEB bör bestå av de behöriga organ som redan utsetts av medlemsstaterna enligt artikel 9 i förordning (EEG) nr 880/92 och av en rådgivande grupp, som kan ge ett väl avvägt deltagande från alla berörda parter. direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser (1) och rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruks- produkter och livsmedel (2). 16. A¨ ven om existerande och nya miljömärkesprogram i medlemsstaterna kan komma att existera även i fortsätt- ningen, bör det fastställas bestämmelser som säkerställer samordning mellan gemenskapens miljömärke och andra program för miljömärken i gemenskapen, för att främja de allmänna målen för en hållbar konsumtion. 17. Det är nödvändigt att garantera insyn i genomförandet av programmet och säkerställa överensstämmelse med relevanta internationella normer i syfte att underlätta tillträde till och deltagande i programmet för tillverkare och exportörer i länder utanför gemenskapen. 18. Eftersom de åtgärder som behövs för att genomföra denna förordning är åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (3) bör beslut om dessa åtgärder fattas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut. 19. Förordning (EEG) nr 880/92 bör ersättas av den här förordningen i syfte att på effektivaste sätt införa de nödvändiga reviderade bestämmelserna, av ovan nämnda skäl, medan lämpliga övergångsbestämmelser säkerställer kontinuiteten och en mjuk övergång mellan de bägge förordningarna. HA¨ RIGENOM FO¨ RESKRIVS FO¨ LJANDE. Artikel 1 Målsättning och principer 1. Målet för gemenskapens program för tilldelning av miljömärke (nedan kallat programmet) är att främja produkter som kan bidra till att minska negativ miljöpåverkan jämfört med andra produkter i samma produktgrupp och därmed bidra till en effektiv resursanvändning och en hög nivå på skyddet för miljön. Detta mål skall uppnås genom att ge konsumenterna vägledning och korrekt, icke-vilseledande och vetenskapligt grundad information om sådana produkter. 15. Det är nödvändigt att se till att gemenskapsprogrammet för tilldelning av miljömärke är enhetligt och samordnat med gemenskapens miljöpolitiska prioriteringar och ge- menskapens andra system för märkning eller kvalitetscer- tifiering, som till exempel de som fastställs i rådets (1) EGT L 297, 13. 10. 1992, s. 16. (2) EGT L 198, 22. 7. 1991, s. 1. Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 1804/1999 (EGT L 222, 24. 8. 1999, s. 1). (3) EGT L 184, 17. 7. 1999, s. 23. 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/3 I denna förordning omfattar: — ordet produkt alla slags varor och tjänster, — ordet konsument även professionella köpare. 2. Miljöpåverkan skall fastställas genom undersökning av produkternas växelverkan med miljön under hela deras livscy- kel, inbegripet användning av energi och naturresurser. 3. Deltagande i programmet skall inte inverka på miljökrav eller andra krav som enligt gemenskapslagstiftningen eller nationell lagstiftning är tillämpliga på en produkt under de olika stadierna i dess livscykel, och i förekommande fall på tjänster. 4. Genomförandet av programmet skall följa bestämmelser- na i fördraget, inbegripet försiktighetsprincipen, de rättsakter som antagits enligt fördraget samt gemenskapens miljöpolitik enligt gemenskapens program om politik och åtgärder med avseende på miljön och hållbar utveckling (femte miljöhand- lingsprogrammet) fastställt genom resolution av den 1 februari 1993 (1) och skall samordnas med andra överenskommelser om märkning eller kvalitetscertifiering liksom med andra program, i synnerhet gemenskapens energimärkningssystem fastställt genom direktiv 92/75/EEG och det ekologiska jord- (EEG) bruksprogrammet nr 2092/91. genom förordning fastställt Artikel 2 Räckvidd 1. Gemenskapens miljömärke får tilldelas produkter som finns tillgängliga i gemenskapen och som uppfyller de viktigas- te miljökraven i artikel 3 samt miljömärkningskriterierna som anges i artikel 4. Miljömärkeskriterier skall fastställas för varje produktgrupp. En produktgrupp omfattar alla varor och tjänster som tjänar liknande syften och är likvärdiga i fråga om användning och om hur konsumenterna uppfattar produkten. För att inbegripas i detta program måste en produkt- 2. grupp uppfylla följande villkor: a) Den skall företräda en betydande försäljnings- och handels- volym på den inre marknaden. b) Den skall i ett eller flera stadier i produkternas livscykel medföra betydande miljöpåverkan globalt eller regionalt, och/eller rent allmänt. (1) EGT C 138, 17. 5. 1993, s. 1. c) Den skall uppvisa betydande möjligheter att åstadkomma miljöförbättringar genom konsumentval samt utgöra ett incitament för tillverkare och de som tillhandahåller tjäns- ter att söka konkurrensfördelar genom att erbjuda produk- ter som uppfyller miljömärkeskraven. d) En betydande del av dess försäljningsvolym skall säljas för slutlig förbrukning eller användning. En produktgrupp kan delas in i undergrupper, med 3. motsvarande anpassning av miljömärkeskriterierna, när detta krävs på grund av produkternas egenskaper och för att säkerställa miljömärkets optimala möjligheter att åstadkomma miljöförbättringar. De miljömärkeskriterier som hör till en enda produktgrupps olika undergrupper och som anges i samma kriteriedokument, offentliggjorda enligt artikel 6. 5, skall börja tillämpas samti- digt. 4. Miljömärken får inte tilldelas ämnen eller preparat som klassificerats som mycket giftiga, giftiga, miljöfarliga, cancer- framkallande, reproduktionsstörande eller mutagena enligt rådets direktiv 67/548/EEG (2) och Europaparlamentets och rådets direktiv 99/45/EG (3) eller till varor som tillverkas genom processer som kan förväntas avsevärt skada människor och/eller miljön, eller som vid normal användning kan vara skadlig för konsumenterna. 5. Denna förordning omfattar inte livsmedel, drycker eller läkemedel, inte heller medicintekniska produkter enligt rådets direktiv 93/42/EEG (4) vilka endast är avsedda för yrkesmässig användning eller som skrivs ut eller övervakas av läkarkåren. Artikel 3 Miljökrav 1. Miljömärket får tilldelas en produkt vars egenskaper gör att den på väsentligt sätt kan bidra till betydande förbättringar i fråga om vissa centrala miljöaspekter som har ett samband med målsättningarna och principerna i artikel 1. Dessa miljö- aspekter skall identifieras enligt det vägledande bedömnings- schemat i bilaga I och skall uppfylla metodikkraven i bilaga II. (2) EGT L 196, 16. 8. 1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/33/EG (EGT L 199, 30. 7. 1999, s. 57). (3) EGT L 200, 30. 7. 1999, s. 1. (4) EGT L 169, 12. 7. 1993, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparla- mentets och rådets direktiv 98/79/EG (EGT L 331, 7. 12. 1998, s. 1). C 25/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 2. Följande bestämmelser skall gälla: a) Vid utvärderingen av de relativa förbättringarna skall hänsyn tas till den miljömässiga nettobalansen mellan de miljömässiga fördelarna och nackdelarna, inbegripet hälso- och säkerhetsapekter, som är förenade med de anpassning- ar som görs under olika stadier i den ifrågavarande produktens livscykel. I utvärderingen skall också de möjliga miljömässiga fördelar som följer av den ifrågavarande produktens användning beaktas. b) De centrala miljöaspekterna skall fastställas genom identi- fiering av de kategorier av miljöpåverkan till vilka den undersökta produkten ger de betydelsefullaste bidragen i ett livscykelperspektiv, bland annat aspekter för vilka det finns möjligheter till förbättringar. 3. Villkoren för bedömning av om särskilda produkter uppfyller miljömärkeskriterierna och för kontroll av förutsätt- ningarna för att få använda det miljömärke som anges i artikel 9. 1 skall fastställas för varje produktgrupp tillsammans med miljömärkeskriterierna. Kriteriernas giltighetstid och bedömnings- och kontroll- 4. kraven skall specificeras för varje produktgrupp inom varje uppsättning av miljömärkeskriterier. O¨ versyn av miljömärkeskriterierna samt de därtill hörande bedömnings- och kontrollkraven på efterlevnad skall ske i god tid innan giltighetstiden för de kriterier som fastställts för varje produktgrupp löper ut och skall förslag till förlängning, återkallande eller revidering. leda till ett c) Förproduktionsledet i en varas livscykel inbegriper utvin- ning eller produktion och bearbetning av råvaror samt energiproduktion. Dessa aspekter skall beaktas i den mån detta är tekniskt möjligt. Artikel 5 Arbetsplan Artikel 4 Miljömärkningsskriterier samt bedömnings- och kon- trollkrav 1. Specifika miljömärkeskriterier skall fastställas för varje produktgrupp. Dessa kriterier skall ange de krav för varje central miljöaspekt som avses i artikel 3 vilka en produkt måste uppfylla för att komma i fråga för tilldelning av ett miljömärke, inbegripet krav på produktens lämplighet när det gäller att uppfylla konsumenternas behov. I enlighet med målen och principerna i artikel 1 skall kommis- sionen enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 17 utarbeta gemenskapens arbetsplan för miljömärkning inom ett år efter det att denna förordning trätt i kraft och efter att först ha samrått med Europeiska unionens miljömärkningsnämnd, nedan kallad EUEB, som avses i artikel 13. Arbetsplanen skall innehålla en strategi för programmets utveckling för de följande tre åren i vilken skall fastställas — programmets mål för miljöförbättring och inträngande på marknaden, — en icke uttömmande förteckning över de produktgrupper som skall anses ha prioritet i fråga om gemenskapens åtgärder, — planer för samordning och samarbete mellan programmet och andra miljömärkningsprogram i medlemsstaterna. Kriterierna skall söka säkerställa en grund för urval enligt 2. följande principer: Arbetsplanen skall också ange åtgärder för att genomföra strategin och skall också innehålla en planerad finansiering av programmet. a) Produktens utsikter att kunna tränga in på marknaden inom gemenskapen måste under kriteriernas giltighetstid vara tillräckliga för att miljöförbättringar skall kunna åstadkommas genom konsumenternas val. Den skall också ge en beskrivning av de tjänster som program- met inte omfattar, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr. /1999 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevi- sionsordning (1). b) Kriteriernas selektivitet skall beakta om det är tekniskt och ekonomiskt möjligt att göra de anpassningar som krävs för att under rimlig tid uppfylla dem. Arbetsplanen skall omprövas med jämna mellanrum. c) Kriteriernas selektivitet skall fastställas med syfte att uppnå största möjliga potential för miljöförbättringar. (1) EGT L. 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/5 Artikel 6 Artikel 7 Förfaranden för fastställande av miljömärkeskriterier Tilldelning av miljömärket Villkoren för tilldelning av miljömärke skall fastställas 1. för varje produktgrupp. De särskilda ekologiska kriterierna för varje produktgrupp och deras respektive giltighetstid skall fastställas enligt förfarandet i artikel 17 efter samråd med EUEB. 2. Kommissionen skall inleda förfarandet på eget initiativ på EUEB:s begäran. Den skall ge EUEB i uppdrag att upprätta och med jämna mellanrum se över miljömärkeskriterierna liksom de därtill hörande bedömnings- och kontrollkrav som gäller de produktgrupper som omfattas av denna förordning. En tidsfrist inom vilken arbetet skall vara slutfört skall anges i uppdraget. Ansökan om att erhålla miljömärket kan lämnas in av 1. tillverkare, importörer, tjänsteleverantörer, näringsidkare och detaljister. De två sistnämnda får endast lämna in ansökningar för produkter som de släpper ut på marknaden under eget varumärkesnamn. 2. Ansökan kan avse en produkt som har släppts ut på marknaden under ett eller flera varumärkesnamn. A¨ ndringar av produkternas egenskaper som inte påverkar uppfyllandet av kriterierna skall ej nödvändiggöra en ny ansökan. Behöriga organ skall dock underrättas om betydande ändringar. Ansökan skall lämnas in till ett behörigt organ enligt 3. följande: När kommissionen utformar uppdraget skall den ta vederbörlig hänsyn till a) Om en produkt har sitt ursprung i en enda medlemsstat, skall ansökan lämnas in till den medlemsstatens behöriga organ. — arbetsplanen i artikel 5, — metodkraven i bilaga II. På grundval av detta uppdrag skall EUEB utarbeta ett 3. utkast till miljömärkningskriterier för produktgruppen och därtill hörande bedömnings- och kontrollkrav såsom anges i artikel 4 och bilaga IV och därvid ta hänsyn till resultaten av den genomförbarhetsstudie, marknadsundersökning, livscykel- bedömning och förbättringsanalys som anges i bilaga II. Kommissionen skall underrättas om det utkast till krite- 4. rier som avses i punkt 3 och skall besluta om uppdraget — har fullgjorts och om utkastet till kriterier kan överlämnas till den föreskrivande kommittén enligt artikel 17, eller b) Om en produkt har sitt ursprung i samma form i flera medlemsstater, kan ansökan lämnas in till ett behörigt organ i en av dessa medlemsstater. I ett sådant fall skall det berörda behöriga organet när det bedömer ansökan samråda med de behöriga organen i dessa övriga medlems- stater. c) Om en produkt har sitt ursprung utanför gemenskapen kan ansökan lämnas in till ett behörigt organ i vilken som helst av de medlemsstater i vilken produkten skall släppas ut, eller har släppts ut, på marknaden. Beslut om tilldelning av miljömärket skall fattas av det 4. behöriga organ som tagit emot ansökan efter a) prövning av att produkten uppfyller kriterierna som offent- liggjorts i enlighet med artikel 6. 5, b) prövning av att ansökan uppfyller bedömnings- och kontrollkraven och — inte har fullgjorts och om EUEB i så fall skall fortsätta sitt arbete med utkastet till kriterier. c) samråd med behöriga organ när så erfordras enligt punkt 3. Kommissionen skall offentliggöra miljömärkeskriterier- 5. na samt uppdateringar av dessa i Europeiska gemenskapernas tidning, (serie L). Om miljömärkeskriterierna kräver att produktionsan- 5. läggningarna skall uppfylla vissa krav, skall alla anläggningar där produkten tillverkas uppfylla dessa krav. C 25/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 6. De behöriga organen skall erkänna prover och kontroller utförda av organ som ackrediterats enligt EN 45000-serien eller motsvarande internationella standarder. De behöriga organen skall samarbeta för att säkerställa ett effektivt och konsekvent genomförande av bedömnings- och kontrollförfa- randena. Det är förbjudet med falsk eller vilseledande reklam eller att använda ett märke eller en logotyp som kan leda till en sammanblandning med gemenskapens miljömärke, som införs genom denna förordning. Artikel 8 Miljömärket Miljömärkets form skall överensstämma med bilaga III. Specifi- kationer för den miljöinformation som hör till varje produkt- grupp och utformningen av denna information på miljömärket skall ingå bland kriterierna som avses i artikel 6. I varje enskilt fall skall informationen vara klar och lätt att förstå. Kommissionen skall före den. (*) samråda med de nationella konsumentorganisationer som är företrädda i den konsument- kommitté som inrättats genom kommissionens beslut 95/260/EG (1), för att bedöma hur effektivt miljömärket och den ytterligare informationen uppfyller konsumenternas infor- mationsbehov. På grundval av denna bedömning skall kom- missionen göra lämpliga ändringar av den information som skall finnas på miljömärket, enligt förfarandet i artikel 17. Artikel 9 Användningsvillkor 1. Det behöriga organet skall ingå ett avtal om villkoren för märkets användning med den som ansöker om ett miljömärke. Dessa villkor skall också innehålla bestämmelser om återkallan- de av tillståndet att använda märket. Tillståndet skall omprövas och avtalet revideras eller, om så är lämpligt, sägas upp efter revidering av de miljömärkningskriterier som gäller för en viss produkt. Detta avtal skall ange att deltagande i programmet inte skall påverka miljökrav eller andra krav i gemenskapslag- stiftningen eller i den nationella lagstiftningen som är tillämpli- ga på varornas olika livscykelstadier eller, i förekommande fall, på en tjänst. För att göra detta enklare skall ett standardavtal antas enligt förfarandet i artikel 17. 2. Miljömärket får inte användas och hänvisningar till miljömärket får inte göras i reklam förrän märket har tilldelats, och då endast i samband med den specifika produkt för vilken det har tilldelats. Artikel 10 Främjande av miljömärket Medlemsstaterna och kommissionen skall i samarbete med EUEB:s medlemmar främja användningen av gemenskapens miljömärkning genom medvetandehöjande åtgärder och infor- mationskampanjer riktade till konsumenter, producenter, nä- ringsidkare, detaljister och allmänhet och därigenom stödja programmets utveckling. För att uppmuntra användningen av miljömärkta produkter skall kommissionen och Europeiska gemenskapens andra institutioner, liksom statliga myndigheter på nationell nivå, föregå med gott exempel när de fastställer sina produktkrav, utan att detta påverkar gemenskapslagstiftningen. Artikel 11 Andra miljömärkesprogram i medlemsstaterna Kommissionen och medlemsstaterna skall förfara på ett sådant sätt att den nödvändiga samordningen säkerställs mellan detta gemenskapsprogram och medlemsstaternas nationella program, särskilt i fråga om val av produktgrupper liksom i fråga om utveckling och översyn av kriterierna på såväl gemenskapsnivå som nationell nivå. Därför skall samarbets- och samordningsåtgärder upprättas enligt förfarandet i arti- kel 17, inbegripet, bland annat, de som förutses i arbetsplanen som utarbetas enligt artikel 5. I detta avseende kan både befintliga och nya miljömärkespro- gram i medlemsstaterna fortleva tillsammans med pro- grammet. Artikel 12 Kostnader och avgifter För varje ansökan om tilldelning av miljömärke skall en avgift som har samband med handläggningskostnaderna för ansökan betalas. Sökanden skall betala en årlig avgift miljömärket. för att få använda (*) Fem år efter det att denna förordning trätt i kraft. (1) EGT L 162, 13. 7. 1995, s. 37. Nivån på ansökningsavgift och årliga avgifter skall fastställas enligt bilaga V och enligt förfarandet i artikel 17. 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/7 Artikel 13 Artikel 16 Europeiska unionens miljömärkningsnämnd Anpassning till tekniska framsteg Kommissionen skall inrätta en nämnd för Europeiska unionens miljömärkning (EUEB) som skall bestå av de behöriga organ som anges i artikel 14 och det samrådsforum som anges i artikel 15. EUEB skall främst bidra med att fastställa och se över miljömärkeskriterierna samt bedömnings- och kontrollkraven enligt artikel 6. Kommissionen skall fastställa EUEB:s arbetsordning enligt förfarandet i artikel 17 med beaktande av förfarandeprinciper- na i bilaga IV. Artikel 14 Behöriga organ 1. Varje medlemsstat skall se till att det organ eller de organ (nedan kallade behöriga organ) som skall ansvara för utförandet av de arbetsuppgifter som föreskrivs i denna förordning, utses och kan fungera. När fler än ett organ utses skall medlemsstaten fastställa dessa organs respektive befogenheter och de samordningskrav som därvid skall gälla. 2. Medlemsstaterna skall se till att a) de behöriga organens sammansättning är sådan att deras självständighet och neutralitet garanteras, b) de behöriga organens arbetsordning på nationell nivå säkerställer alla berörda parters medverkan samt en lämplig grad av öppenhet, c) de behöriga organen korrekt tillämpar bestämmelserna i denna förordning. Bilagorna till denna förordning får enligt förfarandet i arti- kel 17 anpassas till tekniska framsteg inbegripet framsteg i den relevanta internationella standardiseringsverksamheten. Artikel 17 Den föreskrivande kommittén Kommissionen skall biträdas av en föreskrivande kom- 1. mitté. 2. I de fall som det hänvisas till denna artikel skall det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i nämnda beslut. Den period som avses i artikel 5. 6 i beslut 1999/468/EG 3. skall fastställas till tre månader. Artikel 18 O¨ verträdelser Medlemsstaterna skall vidta lämpliga rättsliga eller administra- tiva åtgärder om bestämmelserna i den här förordningen inte följs och meddela kommissionen vilka åtgärder som vidtagits. Artikel 19 O¨ vergångsbestämmelser Förordning (EEG) nr 880/92 upphävs härmed. Förordningen skall dock fortsätta att gälla för avtal som ingåtts enligt dess artikel 12. 1. Beslut som grundar sig på förordning (EEG) nr 880/92 skall fortsätta att gälla tills de ses över eller löper ut. Artikel 15 Samrådsforum Artikel 20 Revidering Kommissionen skall säkerställa att EUEB i sin verksamhet för varje produktgrupp ser till att alla relevanta parter som berörs av denna produktgrupp deltar i avvägd utsträckning, såsom industrin och tjänsteleverantörer, inbegripet små och medel- stora företag, hantverkssektorn och dess organisationer, fack- föreningar, näringsidkare, detaljister, importörer, miljö- skyddsgrupper och konsumentorganisationer. Dessa parter skall mötas i ett samrådsforum. Kommissionen skall fastställa forumets arbetsordning enligt förfarandet i artikel 17. Inom. (*) skall kommissionen se över programmet mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under den tid det har tillämpats. Kommissionen skall förordning. föreslå lämpliga ändringar av denna (*) Fem år efter det att denna förordning trätt i kraft. C 25/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 Artikel 21 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Slutbestämmelser Utfärdad i Bryssel den. Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/9 BILAGA I BEDO¨ MNINGSSCHEMA Produktens livscykel Miljöaspekter Förproduk- tionsledet/ råvaror Produktion Varor Distribution (inkl. emballage) Tjänster Användning Återan- vändning/ Återvinning/ bortskaffande Inköp av varor för utförande av tjänst Utförd tjänst Avfalls- hantering Luftkvalitet Vattenkvalitet Markskydd Avfallsbegränsning Energibesparing Förvaltning av naturresurser Förhindrande av global uppvärm- ning Skydd av ozonskiktet Miljöskydd Buller Biologisk mångfald C 25/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 BILAGA II METODKRAV FO¨ R FASTSTA¨ LLANDE AV MILJO¨ MA¨ RKESKRITERIER Inledning Under förfarandet för att identifiera och välja de centrala miljöaspekterna samt fastställa miljömärkeskriterierna skall följande åtgärder ingå: — Genomförbarhetsstudie och marknadsundersökning — Livscykelbedömning — Förbättringsanalys — Förslag till kriterier Genomförbarhetsstudie och marknadsundersökning I genomförbarhetsstudier och marknadsundersökningar skall man ta hänsyn till vilka typer av ifrågavarande produktgrupper som finns på gemenskapens marknad, vilka kvantiteter som tillverkats eller tillhandahållits, importerats och sålts samt medlemsstaternas marknadsstruktur. Intern och extern handel skall även beaktas. Konsumenternas uppfattning, funktionella skillnader mellan olika typer av produkter och behovet av att fastställa undergrupper kommer att bedömas. Livscykelbedömning De centrala miljöaspekter för vilka kriterier behöver utvecklas, skall definieras genom en livscykelbedömning och fastställas enligt internationellt erkända metoder och normer. Vederbörlig hänsyn skall tas till de principer som anges i EN ISO 14040 och ISO 14024, när så är lämpligt. Förbättringsanalys I en förbättringsanalys skall särskild hänsyn tas till följande aspekter: — De teoretiska möjligheterna till miljöförbättringar tillsammans med möjliga förändringar i marknadsstrukturerna. Detta skall grundas på förbättringsbedömningarna från livscykelbedömningen. — Teknisk, industriell och ekonomisk genomförbarhet samt marknadsförändringar. — Konsumenternas attityder, uppfattningar och preferenser som kan påverka miljömärkets verkningsförmåga. Förslag till kriterier I det slutliga förslaget till ekologiska kriterier kommer de relevanta miljöaspekter som berör produktgrupperna att beaktas. 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/11 BILAGA III BESKRIVNING AV MILJO¨ MA¨ RKET Miljömärkets form Miljömärket skall tilldelas produkter som uppfyller kriterierna för alla valda centrala miljöaspekter. Det skall innehålla information till konsumenterna enligt artikel 8 och följande schema. Märket består av två delar: ruta 1 och ruta 2 enligt följande: EUROPEISKA UNIONENS MILJO¨ MA¨ RKE * * * Tilldelas varor eller tjänster som uppfyller miljökraven i EU:s miljömärkningsprogram. Licensnummer: Ruta 1 Ruta 2 Ruta 2 skall innehålla skälen till varför miljömärket har tilldelats. Denna information måste avse minst en och inte fler än tre former av miljöpåverkan. Informationen skall lämnas i form av en kort skriftlig beskrivning. Detta är ett exempel: * * * låg luftförorening energisnål minskad toxicitet C 25/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 Både ruta 1 och ruta 2 skall användas tillsammans när det är praktiskt möjligt, men för en produkt av liten storlek kan ruta 2 utelämnas av utrymmesskäl i vissa fall, under förutsättning att det fullständiga märket används i andra fall för samma produkt. Endast ruta 1 kan t. ex. användas på själva produkten om det fullständiga märket finns någon annanstans på förpackningen, i informationsbladet eller på butiksreklammaterialet. 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/13 BILAGA IV FO¨ RFARANDEPRINCIPER FO¨ R UPPRA¨ TTANDE AV MILJO¨ MA¨ RKNINGSKRITERIER Vid utarbetandet av miljömärkningskriterier och därtill hörande bedömnings- och kontrollkrav skall följande principer gälla: 1. Berörda parters medverkan a) En särskild ad hoc-arbetsgrupp bestående av de berörda parter som anges i artikel 15 och de behöriga organ som anges i artikel 14 skall upprättas inom EUEB för att utveckla miljömärkningskriterier för varje produktgrupp. b) Berörda parter skall medverka vid fastställande och val av de centrala miljöaspekterna, särskilt i följande faser: i) Genomförbarhetsstudie och marknadsundersökning. ii) Livscykelbedömning. iii) Förbättringsanalys. iv) Förslag till kriterier. Alla tänkbara ansträngningar skall göras för att uppnå enighet under hela förfarandets gång samtidigt som ett högt miljöskydd skall eftersträvas. Ett arbetsdokument som sammanfattar de viktigaste resultaten från varje fas skall utfärdas och distribueras i god tid till deltagarna före ad hoc-arbetsgruppens möten. 2. O¨ ppet samråd och insyn a) En slutrapport med de viktigaste resultaten skall utfärdas och offentliggöras. Interimsdokument som redovisar resultaten av de olika stadierna i arbetet skall göras tillgängliga för dem som är berörda, och kommentarer till dessa skall beaktas. b) Ett öppet samråd om innehållet i rapporten skall genomföras. Minst 60 dagar skall medges för att lämna in synpunkter på utkastet till kriterier innan dessa föreläggs för kommittén enligt förfarandet i artikel 17. Alla kommentarer som mottagits skall beaktas. På begäran skall information ges om hur kommentarerna har följts upp. c) Rapporten skall innehålla en sammanfattning av huvudinnehållet och bilagor med detaljerade inventariekal- kyler. 3. Konfidentialitet Skydd för konfidentiell intressegrupper, berörda parter eller andra källor kommer att säkerställas. information som lämnas av enskilda, offentliga organisationer, privata företag, C 25/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 BILAGA V AVGIFTER 1. Ansökningsavgifter Före en ansökan om tilldelning av ett miljömärke skall en avgift som har samband med handläggningskostnaderna för ansökan betalas. En minimiavgift skall fastställas. Ansökningsavgiften bör sänkas för små och medelstora företag( 1) samt för utvecklingsländernas tillverkare och tjänsteleverantörer. 2. Årsavgifter Varje sökande som har tilldelats ett miljömärke skall för att få använda märket betala en årlig avgift till det behöriga organ som tilldelat märket. Den period som avgiften omfattar skall börja från och med den dag då sökanden tilldelades miljömärket. Årsavgiften skall beräknas i gemenskapen. En minimiavgift skall fastställas. förhållande till den miljömärkta produktens årliga försäljningsvolym inom För små och medelstora företag( 1) samt utvecklingsländernas produkttillverkare och tjänsteleverantörer bör årsavgiften sänkas. Uppgifter om den årliga försäljningsvolymen bör grundas på priset fritt fabrik. 3. Kostnader för provning och kontroll Varken ansökningsavgiften eller årsavgiften får omfatta någon kostnad för den provning och kontroll som kan bli nödvändig för de produkter och tjänster som ansökan gäller. Det är de sökande som skall stå för kostnaderna för sådan provning och kontroll. (1) Små och medelstora företag så som de definieras i kommissionens rekommendation 96/280/EG (EGT L 107, 30. 4. 1996, s. 4). 28. 1. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 25/15 RÅDETS MOTIVERING I. INLEDNING 1. Den 19 mars 1997 förelade kommissionen rådet ett förslag till rådets förordning om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke på grundval av artikel 130s. 1 i fördraget (Amsterdamfördraget: artikel 175). 2. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén lämnade sina yttranden den 13 maj 1998 respektive 10 juli 1997. 3. Regionkommittén beslöt den 28 juni 1999 att inte avge något yttrande. 4. Den 18 januari 1999 förelade kommissionen ett ändrat förslag för rådet. 5. Den 24 juni 1999 nåddes en politisk överenskommelse i rådet om en gemensam ståndpunkt. 6. Den 11 november 1999 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget (tidigare artikel 189c). II. SYFTE Förordningen syftar till att ersätta rådets förordning (EEG) 880/92 som fastställer en ram för tilldelning av miljömärken som fungerar på frivillig bas och är beroende av marknaden. O¨ versyn av det befintliga programmet var fastställt till fem år efter förordningens ikraftträdande och det föreliggande förslaget syftar till att förbättra programmets arbetssätt, metoder och förfarande mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits. III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN A. Kommissionens ändrade förslag Rådet antog helt eller delvis 23 av Europaparlamentets ändringsförslag. Flera av dessa förslag innebar att ”tjänster” skulle tas med i programmet för tilldelning av miljömärke. Rådet godtog i princip detta men har valt att definiera ”produkter” som ”varor och tjänster”. Rådet har givit sitt stöd till Europaparlamentets ändringsförslag att ha en enda logotyp för ett förbättrat miljömärke eftersom rådet anser att ett miljömärke i flera klasser skulle skapa förvirring snarare än tjäna konsumenternas intressen. B. Huvudsakliga ändringar införda av rådet 1. Ingressen Bestämmelsen att programmet för tilldelning av miljömärke på lång sikt huvudsakligen skall vara självfinansierande infördes som ett skäl i ingressen. C 25/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 1. 2000 2. Miljömärkeskriterier samt bedömnings- och kontrollkrav (artikel 4) Rådet ansåg att kommissionens ursprungliga förslag krävde ytterligare precisering för att fastställa kriterier samt sättet för hur översyn av miljömärkeskriterier skall genomföras. Det har understrukits att kriterierna kommer att fastställa kraven på varje nyckelområde inom miljön, inklusive krav på produktens lämplighet när det gäller att uppfylla konsumenternas behov. Detta avsnitt har formulerats med stor omsorg så att andra områden i gemenskapslag- stiftningen beaktats. När det gäller översyn och bedömning har rådet fastlagt att detta skall utföras i god tid före giltighetstidens utgång för de angivna kriterierna och skall leda till ett förslag till förlängning, upphävande eller översyn. 3. Europeiska unionens miljömärkningsnämnd och samrådsforum (artiklarna 13 och 15) Rådet beslöt att förtydliga den roll Europeiska unionens miljömärkningsnämnd (EUEB) spelar, som särskilt ansvarar för att bidra med att fastställa och se över miljömärkeskriterierna samt kraven på bedömning och överensstämmelsekontroll. Rådet har dessutom infört begreppet samrådsforum för att säkerställa ett avvägt deltagande av alla inblandade parter. Detta organ skall bestå av företrädare för konsumentorganisationer, tjänstesektorn, fackföreningar, miljöskyddsgrupper, hantverkssektorn och dess organisationer, detaljister och importörer. Arbetsordningen skall fastställas av kommissionen. industri, 4. Arbetsplan (artikel 5) Rådet fann det nödvändigt med en arbetsplan fastställd av kommissionen. Denna arbetsplan skall innehålla en strategi för miljömärkesprogrammets utveckling på tre år som understryker målen för miljöförbättring och marknadspenetration som programmet avser att uppnå, gemenskapens åtgärder skall prioriteras genom upprättandet av en icke uttömmande förteckning över produktgrupper samt genom behov av att samordna programmet med miljömärkesprogram i medlemsstaterna för att säkerställa bästa möjliga samarbete mellan gemenskapens miljömärkning och inhemska program. 5. O¨ verträdelser (artikel 18) I kommissionens ursprungliga förslag saknades detaljerade åtgärder av rättslig eller administra- tiv karaktär att vidtas om en medlemsstat inte uppfyller sina åtaganden enligt förordningens bestämmelser, vilket skulle kunna vara skadligt för utvecklingen av EU:s miljömärkning. Rådet har beslutat att införa en artikel för de fall då förordningens bestämmelser inte uppfylls


title: Dyrektywa Rady 1999/86/WE z dnia 11 listopada 1999 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 76/763/EWG w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich odnoszących się do siedzeń pasażerów kołowych ciągników rolniczych lub leśnych

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
technical specification
technological change
tractor
vehicle parts

text: 13/t. 24 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 199 31999L0086 L 297/22 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 18. 11. 1999 DYREKTYWA RADY 1999/86/WE z dnia 11 listopada 1999 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 76/763/EWG w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich odnoszących się do siedzeń pasażerów kołowych ciągników rolniczych lub leśnych 2. Z dniem 1 października 2001 r. Państwa Członkowskie: — nie mogą wydawać dokumentu przewidzianego w art. 10 ust. 1 tiret trzecie dyrektywy 74/150/EWG w odniesieniu do każdego rodzaju ciągnika, — mogą odmówić przyznania krajowej homologacji typu w odniesieniu do każdego typu ciągnika, w przypadku niespełnienia wymagań dyrektywy 76/763/EWG, zmienionej niniejszą dyrektywą. pasażerów zawierających Artykuł 3 W celu wprowadzenia dodatkowych przepisów dotyczących siedzeń rozwiązania zwiększające ich bezpieczeństwo Komisja dokona dalszych zmian dyrektywy 76/763/EWG do dnia 1 października 2002 r. zgodnie z procedurą ustanowioną w art. 13 ust. 3 dyrektywy 74/150/EWG. kolejne Artykuł 4 1. Państwa Członkowskie wprowadzą w życie przepisy ustawo- we, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wykonania niniejszej dyrektywy przed dniem 1 stycznia 2001 r. i niezwłocz- nie powiadomią o tym Komisję. Wspomniane przepisy powinny zawierać odniesienie do niniej- szej dyrektywy lub odniesienie to towarzyszy ich urzędowej publikacji. Metody dokonywania takiego odniesienia określane są przez Państwa Członkowskie. 2. Państwa Członkowskie przekażą Komisji teksty podstawo- wych przepisów prawa krajowego, przyjętych w dziedzinach objętych niniejszą dyrektywą. Artykuł 5 Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie z dniem jej opublikowania w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Artykuł 6 Niniejsza dyrektywa skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 11 listopada 1999 r. W imieniu Rady S. HASSI Przewodniczący RADA UNII EUROPEJSKIEJ, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 74/150/EWG z dnia 4 marca 1974 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkow- skich odnoszących się do homologacji typu kołowych ciągników rolniczych lub leśnych (1), w szczególności jej art. 11, uwzględniając dyrektywę Rady 76/763/EWG z dnia 27 lipca 1976 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkow- skich odnoszących się do siedzeń pasażerów kołowych ciągników rolniczych lub leśnych (2), w szczególności jej art. 4, a także mając na uwadze, co następuje: (1) Celem niniejszej dyrektywy jest ulepszenie konstrukcji sie- dzeń pasażerów; odpowiadając na uwagi niektórych Państw Członkowskich, w późniejszym okresie należy wprowadzić dalsze przepisy dotyczące siedzeń pasażerów zawierające rozwiązania zwiększające ich bezpieczeństwo. (2) W celu zwiększenia bezpieczeństwa unikać należy wszel- kich przeszkód utrudniających pracę kierowcy. (3) Komitet ds. Dostosowania do Postępu Technicznego, usta- nowiony dyrektywą 74/150/EWG, nie zdołał wyrazić swo- jej opinii w terminie wyznaczonym przez jego Przewodni- czącego, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: Artykuł 1 W Załączniku do dyrektywy 76/763/EWG wprowadza się zmiany zgodnie z Załącznikiem do niniejszej dyrektywy. Artykuł 2 1. Z dniem 1 stycznia 2001 r. Państwa Członkowskie nie mogą: — odmówić udzielenia homologacji typu WE, wydania doku- mentu określonego w art. 10 ust. 1 tiret trzecie dyrektywy 74/150/EWG albo przyznania krajowej homologacji typu w odniesieniu do jakiegokolwiek typu ciągnika, lub — zakazać wprowadzenia do użytkowania ciągników; jeśli ciągniki te spełniają wymagania dyrektywy 76/763/EWG, zmienionej niniejszą dyrektywą. (1) Dz. U. L 84 z 28. 3. 1974, str. 10. Dyrektywa ostatnio zmieniona dyrektywą 97/54/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (Dz. U. L 277 z 10. 10. 1997, str. 24). (2) Dz. U. L 262 z 27. 9. 1976 str. 135. Dyrektywa ostatnio zmieniona dyrektywą 97/54/WE (Dz. U. L 277 z 10. 10. 1997, str. 24). 200 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 24 ZAŁĄCZNIK W części II załącznika do dyrektywy 76/763/EWG wprowadza się następujące zmiany: 1. Pozycje 2 i 3 otrzymują brzmienie: „2. Każde siedzenie zawiera boczne podparcie dla utrzymania równowagi i powinno być wyposażone w oparcie dla pleców o głębokości co najmniej 200 mm. Wymiaru tego nie stosuje się, jeżeli tylne oparcie siedzenia jest częścią kabiny lub konstrukcji zabezpieczającej przed skutkami wywrócenia. Poduszka siedzenia powinna być obszyta bądź wykonana z elastycznego materiału. 3. Musi być zamontowane odpowiednie podparcie dla stóp pasażera, jak również odpowiednie uchwyty ręczne ułatwiające zajęcie miejsca na siedzeniu pasażera i pomocne w utrzymaniu na nim równowagi. ”. 2. W pozycji 4 akapit drugi zdanie pierwsze otrzymuje brzmienie: „Górna część wolnej przestrzeni przeznaczonej dla pasażera może być ograniczona z tyłu i po bokach jedynie w promieniu nieprzekraczającym 300 mm (patrz — załączony rysunek). ”. 3. Skreśla się pozycję 6


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2397/1999 av den 11 november 1999 om tillåtelse att göra överföringar mellan de kvantitativa begränsningarna för textil- och beklädnadsprodukter med ursprung i Taiwan

eurovoc_concepts:
Taiwan
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 12. 11. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 290/15 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2397/1999 av den 11 november 1999 om tillåtelse att göra överföringar mellan de kvantitativa begränsningarna för textil- och bekläd- nadsprodukter med ursprung i Taiwan EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 5. med beaktande av rådets förordning (EG) nr 47/1999 av den 22 december 1998 om arrangemang för import av vissa textil- produkter med ursprung i Taiwan (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1556/1999 (2), särskilt artikel 4 i denna, och av följande skäl: Taiwan gjorde en begäran den 20 september 1999. De överföringar som Taiwan begär ligger inom gräns- erna för flexibilitetsbestämmelserna i artikel 4 i förord- ning (EG) nr 47/1999, i dess ändrade lydelse. ella tidning, så att aktörerna så snart som möjligt kan åberopa den. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från den textilkommitté som avses i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 3030/93 (3), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1072/1999 (4). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Överföringar mellan de kvantitativa begränsningarna för textil- produkter med ursprung i Taiwan skall för kvotåret 1999 tillåtas enligt bilagan till denna förordning. Begäran bör därför bifallas. Artikel 2 Denna förordning bör träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas offici- Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 11 november 1999. På kommissionens vägnar Pascal LAMY Ledamot av kommissionen 1. 2. 3. 4. (1) EGT L 12, 16. 1. 1999, s. 1. (2) EGT L 184, 17. 7. 1999, s. 1. (3) EGT L 275, 8. 11. 1993, s. 1. (4) EGT L 134, 28. 5. 1999, s. 1. L 290/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 11. 1999 BILAGA — Kategori 2: förhandsutnyttjande av 273 495 kilo från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 2A: förhandsutnyttjande av 5 000 kilo från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 3: överföring av 34 000 kilo från den kvantitativa begränsningen för kategori 2 och förhandsutnyttjande av 384 550 kilo från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 3A: överföring av 34 000 kilo från den kvantitativa begränsningen för kategori 3 och förhandsutnyttjande av 8 500 kilo från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 4: förhandsutnyttjande av 111 240 artiklar från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 5: förhandsutnyttjande av 1 062 700 artiklar från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 6: förhandsutnyttjande av 56 570 artiklar från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 35: förhandsutnyttjande av 391 900 kilo från den kvantitativa begränsningen för år 2000. — Kategori 97: överföring av 66 450 kilo från den kvantitativa begränsningen för kategori 91. — Kategori 97A: överföring av 30 250 kilo från den kvantitativa begränsningen för kategori 91


title: Annexes.

eurovoc_concepts:
EU research policy
applied research
competitiveness


title: Euro-Mediterranean statistics. No 1/1999.,Statistiques euro-méditerranéennes. No 1/1999.

eurovoc_concepts:
Mediterranean third countries
economic statistics


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2394/1999 της Επιτροπής, της 11ης Νοεμβρίου 1999, για την έγκριση των μεταφορών μεταξύ των ποσοτικών ορίων για τα κλωστοϋφαντουργικά προϊόντα και τα είδη ένδυσης καταγωγής Ισλαμικής Δημοκρατίας του Πακιστάν

eurovoc_concepts:
Pakistan
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: 12. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 290/9 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2394/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Νοεµβρίου 1999 για την έγκριση των µεταφορών µεταξύ των ποσοτικών ορίων για τα κλωστοϋφαντουργικά προϊόντα και τα είδη ένδυσης καταγωγής Ισλαµικής ∆ηµοκρατίας του Πακιστάν Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 3030/93 του Συµβουλίου, της 12ης Οκτωβρίου 1993, περί κοινών κανόνων καταγωγής ορισµένων κλωστοϋφαντουργικών προϊόντων καταγωγής τρίτων χωρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1072/1999 της Επιτροπής (2), και ιδίως το άρθρο 7, (4) (5) (6) ότι είναι σκόπιµο να γίνει αποδεκτή η αίτηση· ότι θα ήταν επιθυµητό ο παρών κανονισµός να τεθεί σε ισχύ την εποµένη της δηµοσίευσής του ώστε να µπορέσουν οι οικονοµικοί φορείς να επωφεληθούν το ταχύτερο δυνατό· ότι τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής κλωστοϋφα- ντουργικών προϊόντων που προβλέπεται στο άρθρο 17 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3030/93, Εκτιµώντας: (1) (2) (3) ότι το µνηµόνιο συµφωνίας µεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοι- νότητας και της Ισλαµικής ∆ηµοκρατίας του Πακιστάν για διακανονισµούς στον τοµέα της πρόσβασης στην αγορά για κλωστοϋφαντουργικά προϊόντα (3), που µονογραφήθηκε στις 31 ∆εκεµβρίου 1994, προβλέπει ότι θα εξεταστούν ευνοϊκά ορισµένες αιτήσεις του Πακιστάν για τη λεγόµενη «ειδική ευελιξία»· ότι η Ισλαµική ∆ηµοκρατία του Πακιστάν υπέβαλε αίτηση στις 2 Σεπτεµβρίου 1999· ότι οι µεταφορές που ζήτησε η Ισλαµική ∆ηµοκρατία του Πακιστάν εµπίπτουν εντός των ορίων των διατάξεων ευελι- ξίας που αναφέρονται στο άρθρο 7 και καθορίζονται στο παράρτηµα VΙΙΙ του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 3030/93· ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Εγκρίνονται οι µεταφορές µεταξύ των ποσοτικών ορίων για τα κλωστοϋφαντουργικά προϊόντα καταγωγής Ισλαµικής ∆ηµοκρατίας του Πακιστάν για το έτος ποσόστωσης 1999 όπως περιγράφεται στο παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την εποµένη ηµέρα από τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοι- νοτήτων. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 11 Νοεµβρίου 1999. Για την Επιτροπή Pascal LAMY Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 275 της 8. 11. 1993, σ. 1. (2) ΕΕ L 134 της 28. 5. 1999, σ. 1. (3) ΕΕ L 153 της 27. 6. 1996, σ. 47. L 290/10 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 12. 11. 1999 — Κατηγορία 9: µεταφορά 1 000 000 χιλιογράµµων από το ποσοτικό όριο της κατηγορίας 26. — Κατηγορία 20: µεταφορά 2 000 000 χιλιογράµµων από τα ποσοτικά όρια της κατηγορίας 28. ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ


title: Regolamento (CE) n. 2401/1999 della Commissione, dell'11 novembre 1999, che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione dei cereali e delle farine, delle semole e dei semolini di frumento o di segala

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

text: L 290/24 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 12. 11. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 2401/1999 DELLA COMMISSIONE dell'11 novembre 1999 che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione dei cereali e delle farine, delle semole e dei semolini di frumento o di segala LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), in particolare l'articolo 13, paragrafo 2, (1) (2) (3) considerando che, a norma dell'articolo 13 del regola- mento (CEE) n. 1766/92, la differenza fra i corsi o i prezzi dei prodotti di cui all'articolo 1 di detto regola- mento ed i prezzi di detti prodotti nella Comunità può essere coperta da una restituzione all'esportazione; considerando che le restituzioni debbono essere fissate prendendo in considerazione gli elementi di cui all'arti- colo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95 della Commis- sione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio in relazione alla concessione delle restituzioni all'esportazione e le misure da adottare in caso di turba- tive nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2513/98 (4); considerando che, per quanto riguarda le farine, le semole e i semolini di grano o di segala, la restituzione applicabile a questi prodotti deve essere calcolata tenendo conto della quantità di cereali necessaria per la fabbricazione dei prodotti considerati; che dette quantità sono state fissate nel regolamento (CE) n. 1501/95; (4) (5) (6) (7) considerando che la situazione del mercato mondiale o le esigenze specifiche di certi mercati possono rendere necessaria la differenziazione della restituzione per certi prodotti, a seconda della loro destinazione; considerando che la restituzione deve essere fissata almeno una volta al mese; che essa può essere modifi- cata nel periodo intermedio; considerando che l'applicazione di dette modalità alla situazione attuale dei mercati nel settore dei cereali e, in particolare, ai corsi o prezzi di detti prodotti nella Comunità e sul mercato mondiale conduce a fissare la restituzione agli importi elencati in allegato; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le restituzioni all'esportazione, come tali, dei prodotti di cui all'articolo 1, lettere a), b) e c) del regolamento (CEE) n. 1766/ 92, ad eccezione del malto, sono fissate agli importi di cui in allegato. Il presente regolamento entra in vigore il 12 novembre 1999. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, l'11 novembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. 12. 11. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 290/25 ALLEGATO al regolamento della Commissione, dell'11 novembre 1999, che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione dei cereali, delle farine, delle semole e dei semolini di frumento o di segala Codice prodotto Destinazione (1) (EUR/t) Ammontare delle restituzioni Codice prodotto Destinazione (1) (EUR/t) Ammontare delle restituzioni — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 (1) Per le destinazioni seguenti: i paesi terzi, 01 tutti 02 altri paesi terzi, 03 Svizzera, Liechtenstein. — 0 — 26,00 0 53,50 0 — 20,50 0 — — — 37,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 49,25 46,00 42,50 39,25 36,75 — — 87,00 — — 15,00 (2) 13,40 (2) — 15,00 (2) — (2) Se tale prodotto contiene semole agglomerate, nessuna restituzione è concessa. NB: Le zone sono quelle definite dal regolamento (CEE) n. 2145/92 della Commissione (GU L 214 del 30. 7. 1992, pag. 20) modificato


title: Verordnung (EG) Nr. 2398/1999 der Kommission vom 11. November 1999 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 890/1999 zur Durchführung von Informationskampagnen über die Gemeinschaftsregelung für die Rindfleischetikettierung

eurovoc_concepts:
beef
consumer information
labelling

text: 12. 11. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 290/17 VERORDNUNG (EG) Nr. 2398/1999 DER KOMMISSION vom 11. November 1999 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 890/1999 zur Durchführung von Informationskampagnen über die Gemeinschaftsregelung für die Rindfleischetikettierung DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2071/98 des Rates vom 28. September 1998 betreffend Informationskampagnen über die Kennzeichnung von Rindfleisch (1), insbesondere auf Artikel 4, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Gemäß Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 890/1999 der Kommission vom 29. April 1999 zur Durchführung von Informationskampagnen über die Gemeinschaftsregelung die Rindfleischetikettie- für rung (2) haben die zuständigen Stellen der Mitglied- staaten die ausgewählten Vorschläge für Informations- programme zusammen mit einer begründeten Stellung- nahme an die Kommission übermittelt. Einige Mitgliedstaaten waren nicht ihre Vorschläge fristgerecht zu unterbreiten. Diese Mitglied- staaten haben stichhaltige Gründe für eine Fristverlänge- rung vorgebracht. Daher sollte die Kommission die in der Lage, Möglichkeit haben, eine Verlängerung der in Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 890/1999 festge- setzten Frist zuzugestehen. (3) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Rindfleisch — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 In Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 890/1999 wird folgender Satz angefügt: „In hinreichend begründeten Fällen kann die Kommission eine Verlängerung dieser Frist um einen Monat zugestehen. “ Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 11. November 1999 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 265 vom 30. 9. 1998, S. 2. (2) ABl. L 113 vom 30. 4. 1999, S. 5


title: Rådets direktiv 1999/86/EF af 11. november 1999 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/763/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer

text: L 297/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 11. 1999 RÅDETS DIREKTIV 1999/86/EF af 11. november 1999 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/763/EØF om tilnærmelse af medlemssta- ternes lovgivning vedrørende passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (1), særlig artikel 11, under henvisning til Rådets direktiv 76/763/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv- ning om passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjul- traktorer (2), særlig artikel 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) Formålet med dette direktiv er at forbedre den nuvæ- rende udformning af passagersæder; for at imødekomme bemærkninger fra flere af medlemsstaterne bør der senere indføres supplerende bestemmelser om passa- gersæder, som kan forøge sikkerheden for passageren; af hensyn til sikkerheden bør det undgås, at føreren bliver generet; det udvalg for tilpasning til den tekniske udvikling, som er nedsat ved artikel 12 i direktiv 74/150/EØF, har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 2. Fra den 1. oktober 2001 kan medlemsstaterne: — ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype — nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 76/763/EØF, som ændret ved nærværende direktiv. Artikel 3 Inden den 1. oktober 2002 foretager Kommissionen efter proceduren i artikel 13, stk. 3, i direktiv 74/150/EØF endnu en ændring af Rådets direktiv 76/763/EØF for at indføre supple- rende bestemmelser om passagersæder, som kan forøge sikker- heden for passageren yderligere. Artikel 4 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini- strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2001. De underretter straks Kommissionen herom. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvis- ningen fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale forskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 5 Bilaget til direktiv 76/763/EØF ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv: Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 6 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. november 1999. På Rådets vegne S. HASSI Formand Artikel 2 Fra den 1. januar 2001 kan medlemsstaterne ikke: 1. — nægte EF-typegodkendelse eller at udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, eller national typegodkendelse for en traktor- type — forbyde første ibrugtagning af en traktor, hvis disse traktorer opfylder 763/EØF, som ændret ved nærværende direktiv. forskrifterne i direktiv 76/ (1) EFT L 84 af 28. 3. 1974, s. 10. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/54/EF (EFT L 277 af 10. 10. 1997, s. 24). (2) EFT L 262 af 27. 9. 1976, s. 135. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/54/EF (EFT L 277 af 10. 10. 1997, s. 24). 18. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 297/23 I del II i bilaget til direktiv 76/763/EØF foretages følgende ændringer: 1) Punkt 2 og 3 affattes således: BILAG »2. Sæder skal have sidestøtte og et ryglæn, der er mindst 200 mm højt. Sidstnævnte krav behøver ikke at være opfyldt, hvis kabinevæg eller førerværn tjener som ryglæn. Siddefladen skal være polstret eller fjedrende. 3. Der skal forefindes en passende fodstøtte samt håndgreb, som letter passagerens adgang til sædet, og som passageren kan holde fast i under kørslen. « 2) Punkt 4, andet afsnit, første punktum, affattes således: »Den øvre del af det frie rum, der er til rådighed for passagerer, må bagtil og til siden kun være begrænset af en radius på højst 300 mm (se tegning i tillæg). « 3) Punkt 6 udgår