title: Vélemény az összefonódásokkal foglalkozó tanácsadó bizottságtól az 1999. november 18-i 71. ülésén a COMP/M.1608 – KLM/Martinair III üggyel kapcsolatos előzetes határozattervezetről (kiegészítő eljárás)EGT vonatkozású szöveg

eurovoc_concepts:
Netherlands
advisory committee (EU)
air transport
economic concentration
merger control

formats: fmx4 pdf print xhtml

text: 2005. 2. 23. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 47/5 Vélemény az összefonódásokkal foglalkozó tanácsadó bizottságtól az 1999. november 18-i 71. ülésén a COMP/M. 1608 – KLM/Martinair III üggyel kapcsolatos előzetes határozattervezetről (kiegészítő eljárás) (2005/C 47/03) (EGT vonatkozású szöveg) 1. A tanácsadó bizottság egyetért a Bizottsággal abban, hogy a KLM a Transavia charterjáratának a medi- terrán térségben lévő célállomásaira vonatkozóan helytelen/félrevezető információt nyújtott be. 2. A tanácsadó bizottság egyetért a Bizottsággal abban, hogy KLM a Transaviának a mediterrán térségben lévő menetrendszerinti szolgáltatásai tekintetében helytelen/félrevezető információt nyújtott be. 3. A tanácsadó bizottság egyetért Bizottság nézőpontjával abban, hogy a Transavia charterjárataira vonat- kozó helytelen/félrevezető információ a szándékolt egyesülés fontos piaci kérdéseit érintette, és hogy a KLM magatartása a 14. cikk (1) bekezdésének értelmében súlyos jogsértést jelent. 4. A tanácsadó bizottság egyetért a Bizottság nézőpontjával abban, hogy a Transavia menetrendszerinti járataira vonatkozó helytelen/félrevezető információ a szándékolt egyesülés fontos piaci kérdéseit érin- tette, és hogy a KLM magatartása a 14. cikk (1) bekezdésének értelmében súlyos jogsértést jelent. 5. A tanácsadó bizottság egyetért a Bizottsággal abban, hogy a Transavia charterjárataira vonatkozó hely- telen/félrevezető információt legalább gondatlanságból adták, és hogy a KLM magatartása ezért megala- pozza a pénzbírság kiszabását. 6. A tanácsadó bizottság egyetért a Bizottsággal abban, hogy a Transavia menetrendszerinti járataira vonatkozó helytelen/félrevezető információt legalább gondatlanságból adták, és hogy a KLM magatartása ezért megalapozza a pénzbírság kiszabását. 7. A tanácsadó bizottság többsége egyetért a Bizottság által a határozattervezetben javasolt pénzbírság mértékével, a kisebbség nem ért ezzel egyet. 8. A tanácsadó bizottság felhívja a Bizottságot, hogy vegyen figyelembe a tanácskozás során a tagállamok által felvetett minden más pontot is. 9. A tanácsadó bizottság javasolja ennek a véleménynek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzé- tételét


title: Ψήφισμα του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με την έγκριση παγκόσμιας αναστολής εκτέλεσης των θανατικών ποινών και ειδικότερα σχετικά με τις περιπτώσεις των Joaquim José Martínez, Mumia Abu Jamal και Larry Robinson

eurovoc_concepts:
United States
death penalty
human rights
miscarriage of justice

formats: pdf print

text: C 189/234 Πε΄µπτη, 18 Νοεµβρίου 1999 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 7. 7. 2000 8. Ανθρω΄πινα δικαιω΄µατα: µορατο΄ριουµ για τη θανατικη΄ ποινη΄ B5-0272, 0274, 0282, 0283, 0284, 0287, 0297 και 0306/1999 Ψη΄φισµα του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου σχετικα΄ µε την ε΄γκριση παγκο΄σµιας αναστολη΄ς εκτε΄λεσης των θανατικω΄ν ποινω΄ν και ειδικο΄τερα σχετικα΄ µε τις περιπτω΄σεις των Joaquim José Martínez, Mumia Abu Jamal και Larry Robinson Το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη τα προηγου΄µενα ψηφι΄σµατα΄ του για την θανατικη΄ ποινη΄, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη το υπο΄µνηµα της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης προς την 54η Γενικη΄ Συνε΄λευση του Οργανισµου΄ Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν, Α. ε΄χοντας υπο΄ψη τη συνεχιζο΄µενη χρη΄ση της θανατικη΄ς ποινη΄ς σε πολλε΄ς χω΄ρες, Β. Γ. ∆. Ε. επαναλαµβα΄νοντας ο΄τι η κατα΄ργηση της θανατικη΄ς ποινη΄ς αποτελει΄ θεµελιω΄δες βη΄µα για την εξυ΄ψωση της ανθρω΄πινης αξιοπρε΄πειας και για την βαθµιαι΄α ανα΄πτυξη και σεβασµο΄ των ανθρωπι΄νων δικαιωµα΄των, βαθια΄ συγκλονισµε΄νο απο΄ την απειλη΄ εκτε΄λεσης που επικρε΄µαται πα΄νω απο΄ χιλια΄δες α΄τοµα στον κο΄σµο, ε΄χοντας ο΄µως αναθαρρη΄σει απο΄ το γεγονο΄ς ο΄τι ο αριθµο΄ς των χωρω΄ν που ει΄ναι υπε΄ρ της κατα΄ργησης της θανατικη΄ς ποινη΄ς αυξα΄νεται σταθερα΄, επαναλαµβα΄νοντας τη θετικη΄ του εκτι΄µηση για την πρωτοβουλι΄α του Συµβουλι΄ου εξ ονο΄µατος της ΕΕ κατα΄ την 54η Γενικη΄ Συνε΄λευση του Οργανισµου΄ Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν σχετικα΄ µε την αναστολη΄ της εκτε΄λεσης των θανατικω΄ν ποινω΄ν, ε΄χοντας ανησυχη΄σει απο΄ την καταδι΄κη σε θα΄νατο του ευρωπαι΄ου πολι΄τη ισπανικη΄ς εθνικο΄τητας Joaquin José Martínez απο΄ δικαστη΄ριο της Πολιτει΄ας Florida των Ηνωµε΄νων Πολιτειω΄ν, που εκδο΄θηκε το 1997, και ενο΄- ψει της απο΄φασης που προ΄κειται να λα΄βει το Ανω΄τατο ∆ικαστη΄ριο της Πολιτει΄ας Florida επι΄ της προσφυγη΄ς που α΄σκησε η υπερα΄σπιση του Joaquin José Martínez εκτιµω΄ντας ο΄τι διεπρα΄χθησαν πολλε΄ς διαδικαστικε΄ς αντικανονικο΄τητες κατα΄ τη δι΄κη, ΣΤ. εκτιµω΄ντας ο΄τι ο δηµοσιογρα΄φος Mumia Abu Jamal καταδικα΄στηκε σε θα΄νατο το ∆εκε΄µβριο του 1982 και ο΄τι µε΄χρι ση΄µερα ε΄χει απορριφθει΄ η αναψηλα΄φηση της δι΄κης και ο΄τι αναβλη΄θηκε η προβλεπο΄µενη για τις 2 ∆εκεµβρι΄ου 1999 εκτε΄λεση΄ του, Ζ. ε΄χοντας υπο΄ψη την περι΄πτωση του κ. Larry Robinson, του οποι΄ου η εκτε΄λεση στις ΗΠΑ αναβλη΄θηκε, λο΄γω αµφιβολιω΄ν ως προς τη διανοητικη΄ του υγει΄α, Η. ανησυχω΄ντας για τη συχνο΄τητα µε την οποι΄α εκτελου΄νται στις ΗΠΑ πολι΄τες των οποι΄ων η αθωο΄τητα αποδει- κνυ΄εται εν συνεχει΄α, θεωρει΄ εξαιρετικα΄ λυπηρο΄ το γεγονο΄ς ο΄τι, στις συνεδρια΄σεις της Γενικη΄ς Συνε΄λευσης των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν, 1. δεν συγκεντρω΄θηκαν οι πρου¨ ποθε΄σεις για την ε΄γκριση ενο΄ς ψηφι΄σµατος σχετικα΄ µε την αναστολη΄ της εκτε΄λεσης των θανατικω΄ν ποινω΄ν· εκφρα΄ζει την απογοη΄τευση΄ του για το γεγονο΄ς ο΄τι η Φινλανδικη΄ Προεδρι΄α του Συµβουλι΄ου υποχρεω΄θηκε 2. να ζητη΄σει την αναβολη΄ της συζη΄τησης για το ψη΄φισµα που ζητει΄ την αναστολη΄ της εκτε΄λεσης των θανατικω΄ν ποινω΄ν ενο΄ψει της πλη΄ρους κατα΄ργηση΄ς τους· ζητει΄ απο΄ ο΄λα τα κρα΄τη µε΄λη και απο΄ την Προεδρι΄α του Συµβουλι΄ου να κα΄νουν το παν ω΄στε να επιτευχθει΄ 3. η ψη΄φιση της αναστολη΄ς της εκτε΄λεσης των θανατικω΄ν ποινω΄ν στην τρε΄χουσα συ΄νοδο, τονι΄ζοντας παρα΄λληλα ο΄τι ε΄να τε΄τοιο κεκτηµε΄νο εντο΄ς των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν θα αποτελου΄σε πολυ΄τιµο βη΄µα προο΄δου προς την κατευ΄θυνση της κατα΄ργησης της θανατικη΄ς ποινη΄ς· καλει΄ τα θεσµικα΄ ο΄ργανα της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης να ασκη΄σουν πι΄εση στις ΗΠΑ για την µη πραγµατο- 4. ποι΄ηση των εκτελε΄σεων· ζητει΄ τη διεξαγωγη΄ νε΄ας δι΄κης για τον Joaquin José Martínez, µε τις αναγκαι΄ες δικονοµικε΄ς εγγυη΄σεις, 5. καθω΄ς και την οριστικη΄ αναστολη΄ της εκτε΄λεση΄ς του· 7. 7. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 189/235 Πε΄µπτη, 18 Νοεµβρίου 1999 ζητει΄ απο΄ το Οµοσπονδιακο΄ ∆ικαστη΄ριο της Πολιτει΄ας Pennsylvania να µετατρε΄ψει την θανατικη΄ ποινη΄ που 6. επιβλη΄θηκε στον κ. Mumia Abu Jamal και αναθε΄τει στην κοινοβουλευτικη΄ του αντιπροσωπει΄α την αρµο΄δια για τις σχε΄σεις µε τις ΗΠΑ να θε΄σει το θε΄µα στην προσεχη΄ της συνα΄ντηση µε τους αµερικανου΄ς βουλευτε΄ς· ζητει΄ απο΄ τα µε΄λη του Συµβουλι΄ου Χα΄ριτος της Πολιτει΄ας Texas και απο΄ τον Κυβερνη΄τη κ. George Bush 7. Junior να δω΄σουν χα΄ρη στον κ. Larry Robinson και να µετατρε΄ψουν την ποινη΄ του· απευθυ΄νει ε΄κκληση στο Ανω΄τατο ∆ικαστη΄ριο των ΗΠΑ προκειµε΄νου να σεβαστει΄ τις υποχρεω΄σεις του εκει΄- 8. νες που απορρε΄ουν απο΄ τη ∆ιεθνη΄ Συ΄µβαση Αστικω΄ν και Πολιτικω΄ν ∆ικαιωµα΄των και να καταργη΄σει τη θανατικη΄ ποινη΄ για εγκλη΄µατα διαπραττο΄µενα απο΄ ανηλι΄κους· ζητει΄ απο΄ το Συµβου΄λιο να εξετα΄σει τη δυνατο΄τητα να ενσωµατω΄σει την κατα΄ργηση της θανατικη΄ς ποινη΄ς 9. στη ρη΄τρα περι΄ ανθρωπι΄νων δικαιωµα΄των, κατα΄ τη διαπραγµα΄τευση συµφωνιω΄ν µε τρι΄τες χω΄ρες· αναθε΄τει στην Προ΄εδρο΄ του να διαβιβα΄σει το παρο΄ν ψη΄φισµα στο Συµβου΄λιο, στην Επιτροπη΄, στον Προ΄- 10. εδρο της Επιτροπη΄ς Ανθρωπι΄νων ∆ικαιωµα΄των του ΟΗΕ, στο Κογκρε΄σσο και την κυβε΄ρνηση των ΗΠΑ, στον Κυβερνη΄τη της Πολιτει΄ας Pennsylvania, στο Οµοσπονδιακο΄ ∆ικαστη΄ριο της Πολιτει΄ας Pennsylvania, στο Συµ- βου΄λιο Χα΄ριτος της Πολιτει΄ας Τε΄ξας, στον κυβερνη΄τη του Τε΄ξας και στο Ανω΄τατο ∆ικαστη΄ριο της Πολιτει΄ας Florida. 9. Ανθρω΄πινα δικαιω΄µατα: σεβασµο΄ς της σερβικη΄ς και των α΄λλων µειονοτη΄των στο Κοσσυφοπε΄διο B5-0270, 0275, 0281, 0298 και 0305/1999 Ψη΄φισµα του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου σχετικα΄ µε την κατα΄σταση των Σε΄ρβων και α΄λλων εθνικω΄ν µει- ονοτη΄των στο Κοσσυφοπε΄διο Το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη τα προηγου΄µενα ψηφι΄σµατα΄ του για την κατα΄σταση στο Κοσσυφοπε΄διο και την πρω΄ην Γιου- γκοσλαβι΄α, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη τα συµπερα΄σµατα στα οποι΄α κατε΄ληξε η Προεδρι΄α του Ευρωπαι¨κου΄ Συµβουλι΄ου της Κολω- νι΄ας στις 3 και 4 Ιουνι΄ου 1999, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη την απο΄φαση 1244 (1999) του Συµβουλι΄ου Ασφαλει΄ας των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν, την πλη΄ρη αποχω΄ρηση ο΄λων των σερβικω΄ν δυνα΄µεων ασφαλει΄ας, τον τερµατισµο΄ της αεροπορικη΄ς επιχει΄ρησης του ΝΑΤΟ, καθω΄ς και την ανα΄πτυξη της KFOR (∆ιεθνη΄ς ∆υ΄ναµη Ασφαλει΄ας για το Κοσσυφοπε΄διο) και τη συγ- κρο΄τηση της UNMIK (Προσωρινη΄ Αποστολη΄ ∆ιοι΄κησης των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν στο Κοσσυφοπε΄διο), (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη την στρατιωτικη΄ τεχνικη΄ συµφωνι΄α µεταξυ΄ της KFOR και των κυβερνη΄σεων της Οµοσπονδια- κη΄ς ∆ηµοκρατι΄ας της Γιουγκοσλαβι΄ας και της ∆ηµοκρατι΄ας της Σερβι΄ας, η οποι΄α συνοµολογη΄θηκε στις 9 Ιουνι΄ου 1999, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη το Συ΄µφωνο Σταθερο΄τητας για τη Νοτιοανατολικη΄ Ευρω΄πη, το οποι΄ο υπεγρα΄φη απο΄ το Συµβου΄λιο στις 10 Ιουνι΄ου 1999, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη τη δη΄λωση της Προεδρι΄ας εξ ονο΄µατος της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης σχετικα΄ µε την αποστρατιω- τικοποι΄ηση του UCK (Απελευθερωτικο΄ς Στρατο΄ς του Κοσσυφοπεδι΄ου), της 23ης Σεπτεµβρι΄ου 1999, (cid:1) ε΄χοντας υπο΄ψη τη δη΄λωση της Προεδρι΄ας εξ ονο΄µατος της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης σχετικα΄ µε τη συνεχιζο΄µενη βι΄α στο Κοσσυφοπε΄διο, της 4ης Νοεµβρι΄ου 1999, A. Β. Γ. εκφρα΄ζοντας τη βαθεια΄ του ανησυχι΄α για τις προ΄σφατες πρα΄ξεις βι΄ας εναντι΄ον του πληθυσµου΄ των Σε΄ρβων και των Ροµ που ζουν στο Κοσσυφοπε΄διο, ιδι΄ως δε για τις επιθε΄σεις εναντι΄ον της αυτοκινητοποµπη΄ς 155 Σε΄ρβων που οργανω΄θηκε απο΄ την Ύπατη Αρµοστει΄α των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν για τους Προ΄σφυγες στις 27 Οκτωβρι΄ου 1999 στο Pec, εκφρα΄ζοντας τη βαθεια΄ του ανησυχι΄α για τον πυροβολισµο΄ που δε΄χθηκε ο Momcilo Trajkoviæ, Προ΄εδρος του «Κινη΄µατος Παραµονη΄ς των Σε΄ρβων στο Κοσσυφοπε΄διο» και συµπρο΄εδρος του Σερβικου΄ Εθνικου΄ Συµ- βουλι΄ου, στις 31 Οκτωβρι΄ου 1999 στην κατοικι΄α του στην Πρι΄στινα, εκφρα΄ζοντας τη βαθεια΄ του ανησυχι΄α για τη δολοφονι΄α του βουλγα΄ρου αξιωµατου΄χου των Ηνωµε΄νων Εθνω΄ν Valentin Krumov στις 12 Οκτωβρι΄ου 1999 στην Πρι΄στινα,


title: Advies van het Adviescomité inzake concentraties uitgebracht op de 71e vergadering van 18 november 1999 betreffende een voorontwerp van beschikking in zaak COMP/M.1608 — KLM/Martinair III (aanvullende procedure)Voor de EER relevante tekst

text: 23. 2. 2005 NL Publicatieblad van de Europese Unie C 47/5 Advies van het Adviescomité inzake concentraties uitgebracht op de 71e vergadering van 18 november 1999 betreffende een voorontwerp van beschikking in zaak COMP/M. 1608 — KLM/Martinair III (aanvullende procedure) (2005/C 47/03) (Voor de EER relevante tekst) 1. Het Adviescomité deelt het standpunt van de Commissie dat KLM onjuiste/misleidende informatie heeft ingediend over de charterbestemmingen van Transavia in het Middellandse-Zeegebied. 2. Het Adviescomité deelt het standpunt van de Commissie dat KLM onjuiste/misleidende informatie heeft verstrekt over de lijnvluchtdiensten die Transavia onderhoudt met het Middellandse-Zeegebied. 3. Het Adviescomité onderschrijft het standpunt van de Commissie dat de misleidende/onjuiste informatie over de chartervluchten van Transavia betrekking had op belangrijke marktaspecten van de voorge- nomen concentratie en dat het gedrag van KLM een ernstige inbreuk vormt in de zin van artikel 14, lid 1, onder b). 4. Het Adviescomité onderschrijft het standpunt van de Commissie dat de misleidende/onjuiste informatie over de lijnvluchten van Transavia betrekking had op belangrijke marktaspecten van de voorgenomen concentratie en dat het gedrag van KLM een ernstige inbreuk vormt in de zin van artikel 14, lid 1, onder b). 5. Het Adviescomité is het met de Commissie eens dat de misleidende/onjuiste informatie over de charter- vluchten van Transavia ten minste uit onachtzaamheid is verstrekt en dat het gedrag van KLM het opleggen van een boete rechtvaardigt. 6. Het Adviescomité is het met de Commissie eens dat de misleidende/onjuiste informatie over de lijn- vluchten van Transavia ten minste uit onachtzaamheid is verstrekt en dat het gedrag van KLM het opleggen van een boete rechtvaardigt. 7. De meerderheid van het Adviescomité is het eens met de hoogte van de boete die de Commissie in de ontwerpbeschikking voorstelt; een minderheid is het hiermee oneens. 8. Het Adviescomité verzoekt de Commissie rekening te houden met alle andere aspecten die de lidstaten tijdens de discussie ter sprake hebben gebracht. 9. Het Adviescomité beveelt aan zijn advies bekend te maken in het Publicatieblad van de Europese Unie


title: Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta (KOM(1999) 331 - C5-0155/1999 - 1999/2149(COS))

eurovoc_concepts:
World Trade Organisation
agricultural trade
competition policy
consumer protection
electronic commerce
environmental protection
fair trade
intellectual property
international commercial arbitration
international trade
investment abroad
liberalisation of trade
public contract
services contract
tariff negotiations
trade by product

text: 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/213 Torstai 18. marraskuuta 1999 3. WTO:n vuosituhannen vaihteen kierros A5-0062/1999 Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamen- tille Maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta (KOM(1999) 331 ) C5-0155/1999 ) 1999/2149(COS)) Euroopan parlamentti, joka (cid:1) ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(1999) 331 (cid:1) C5-0155/1999 (cid:1) 1999/2149(COS)), (cid:1) ottaa huomioon seuraavat päätöslauselmansa: (cid:1) 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta, joka koskee suoria sijoituksia koskevien määräysten maailmanlaajuista yhdenmukaistamista (1), (cid:1) 14. marraskuuta 1996 antamansa päätöslauselman kilpailupolitiikasta uudessa kauppaa koske- vassa järjestelyssä sekä kauppaa ja ympäristöä koskevasta komission tiedonannosta (2), (cid:1) 11. maaliskuuta 1998 antamansa päätöslauselman monenvälisestä sijoitussopimuksesta (MAI) OECD:ssä käytävistä neuvotteluista (3), (cid:1) 18. kesäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman Maailman kauppajärjestön (WTO) toisesta minis- terikokouksesta (4), (cid:1) 13. tammikuuta 1999 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta kauppajärjestelmän ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien välisestä suhteesta (5), (cid:1) 4. toukokuuta 1999 antamansa päätöslauselman monenkeskisistä kauppasuhteista: Euroopan unioni ja sen kehitysmaakumppanit (6), (cid:1) ottaa huomioon WTO:n ministerikokouksen 20. toukokuuta 1998 antaman julistuksen, jossa viitoite- taan puitteet uuden monenvälisen neuvottelukierroksen esityslistan vahvistamisen valmisteluille, (cid:1) ottaa huomioon teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä ulko- asioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan, talous- ja raha-asioiden valiokunnan, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan, työllisyys- ja sosiaali- valiokunnan, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokun- nan sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnot (A5-0062/1999), A. ottaa huomioon, että monenvälinen kauppajärjestelmä on 50 viime vuoden aikana mahdollistanut maailmanlaajuisen tavarakaupan kasvamisen 17-kertaiseksi eli yli kaksinkertaiseksi talouden kokonais- tuotannosta, ilman että taloudellinen eriarvoisuus maailmassa olisi oleellisesti vähentynyt tai että saa- vutettua edistystä olisi järjestelmällisesti käytetty ihmisten elämänlaadun ja ihmissuhteiden parantami- seen, B. ottaa huomioon, että nykyinen kaupan vapauttamisprosessi ei ole toistaiseksi tuonut merkittävää hyö- tyä kehitysmaiden (cid:1) ja erityisesti köyhien maiden (cid:1) väestön suurimmalle osalle; katsoo, että kehitys- maiden edut ja huolenaiheet on otettava täysimääräisinä huomioon kansainvälisessä kauppajärjestel- mässä, C. ottaa huomioon, että parlamentti tunnustaa EU:n ja AKT-maiden välisen kumppanuuden merkityksen ja unionin erityiset sitoumukset näitä kehitysmaita kohtaan Lomèn sopimuksen ja sitä seuraavien sopi- musten puitteissa, (1) (2) (3) (4) (5) (6) EYVL C 17, 22. 1. 1996. s. 175. EYVL C 362, 2. 12. 1996, s. 243. EYVL C 104, 6. 4. 1998, s. 143. EYVL C 210, 6. 7. 1998, s. 222. EYVL C 104, 14. 4. 1999, s. 63. EYVL C 279, 1. 10. 1999, s. 34. C 189/214 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 D. ottaa huomioon, että vapaata ja oikeudenmukaista sekä sosiaalisesti tasapainoista maailmankauppaa on kehitettävä ja lujitettava osana monenvälistä maailmankaupan järjestelmää, ottaa huomioon, että protektionistiset toimet olisivat haitaksi kehitysmaille ja vähentäisivät niiden mahdollisuuksia osallistua kansainväliseen työnjakoon; katsoo, että protektionismi aiheuttaa työolojen heikkenemistä kehitys- maissa ja toimii niitä tavoitteita vastaan, joita sen sanotaan tukevan, E. F. ottaa huomioon, että taloudellisen toiminnan jatkuva maailmanlaajuistuminen edellyttää monenvälis- ten sääntöjen kehittämistä edelleen sen varmistamiseksi, että kaupan kehittyminen hyödyttää kaikkia kansakuntia kunnioittaen kuitenkin samalla eri kehitysmaiden tilanteiden ja resurssien erilaisuutta, jotta Euroopan ja kolmansien maiden edut saadaan tasapainoon, katsoo, että maailmanlaajuistumisprosessia on hallinnoitava asianmukaisesti ja tehokkaasti paranta- malla yhteistyötä WTO:n ja muiden kansainvälisten instituutioiden välillä, Bretton Woodsin instituu- tiot ja muut YK:n järjestöt mukaan lukien, kaupan, raha-alan, rahoituksen sekä politiikan asioiden yhtenäisyyden lisäämiseksi, G. ottaa huomioon, että Maailman kauppajärjestön (WTO) perustaminen vuonna 1995 antoi monenväli- selle kauppajärjestelmälle vaadittavan institutionaalisen kehyksen, ja katsoo, että järjestelmää on kiireel- lisesti demokratisoitava ja sen toiminta on tehtävä avoimemmaksi, H. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti antoi joulukuussa 1994 hyväksyntänsä GATTin Uru- guayn-kierroksen neuvottelutuloksille, I. J. K. ottaa huomioon, että Uruguayn-kierroksen sopimuksissa sovittiin, että viimeistään vuoden 1999 lop- puun mennessä aloitetaan uudet neuvottelut maatalouskaupasta ja palveluista (”built-in agenda”), pitää välttämättömänä, että maatalous on eräs niistä alueista, joista neuvotellaan Seattlessa käynnisty- vissä monenvälisissä kauppaneuvotteluissa, katsoo, että WTO:n sääntöjen tulkitseminen ja soveltaminen on heikentänyt merkittävästi useita EU:n ja kolmansien maiden politiikassa ja lainsäädännössä ilmeneviä ei-kaupallisia tavoitteita; katsoo, että tämä on aiheuttanut suurta huolta WTO:n sääntöjen sekä muiden oikeutettujen kansallisten ja kansain- välisten politiikan tavoitteiden suhteesta, L. katsoo, että Uruguayn kierroksen sopimusten täyttäminen ja tinkimätön noudattaminen on lähtökohta, johon kaikkien tulevien neuvotteluiden pitää perustua, pitää myönteisenä komission ehdotusta kannattaa WTO:n ministerikokouksessa Seattlessa kattavan 1. jossa käsitellään edellä mainittujen neuvottelukierroksen (vuosituhannen vaihteen kierros) aloittamista, aiheiden (”built-in agenda”) lisäksi muita tärkeitä aloja, joilla vasta mahdollistetaan kaikkien osapuolien kannalta tasapainoinen neuvottelutulos, joilla saatetaan edistää maailmanlaajuista talouskasvua ja joita tar- vitaan työllisyyden ja hyvinvoinnin ylläpitämiseksi ja lisäämiseksi Euroopassa ja koko maailmassa; 2. korostaa näiden neuvottelujen merkitystä, sillä niillä ei pelkästään pyritä markkinoiden avaamisen entisestään vaan ne voivat myös johtaa ensimmäiseen askeleeseen kohti todellisen yleisen sääntelykehyksen laatimista vastauksena maailmanmarkkinoiden kiihtyvään maailmanlaajuistumiseen; 3. hyväksyy komission tiedonannossa vuosituhannen vaihteen kierroksen neuvotteluja varten kehitetyn yleisen lähestymistavan, johon komissio on sisällyttänyt monia parlamentin aikaisemmissa päätöslauselmis- saan esittämiä vaatimuksia, ja viittaa siihen, että neuvotteluihin ehdotetut alat on ymmärrettävä kokonais- paketiksi ja niillä on noudatettava yksittäisyrityksen periaatetta, millä varmistetaan, että kaikkien WTO:n jäsenten prioriteetit otetaan yhtäläisesti huomioon koko neuvotteluprosessissa; 4. ymmärtää ehdotuksen vuosituhannen vaihteen kierroksen rajoittamisesta kolmeen vuoteen mutta kat- soo, että jos on aihetta epäilyihin, neuvottelutuloksen laatu on tärkeämpi kuin neuvottelujen päättyminen aikataulun mukaisesti; 5. arvostaa tässä yhteydessä erityisesti EU:n sisällä huolellisesti harkittua ja johdonmukaista neuvottelu- strategiaa, jossa hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla tämän yleisen lähestymistavan mahdollisuuk- sia; katsoo, että tämä koskee yleisiä ratkaisumalleja, neuvottelutavoitteiden joustavaa noudattamista ja neu- vottelujen kulkua; 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/215 Torstai 18. marraskuuta 1999 Neuvottelujen kohteena olevat yksittäiset alat Maatalouskauppa ja kalastus 6. toteaa, että Berliinin Eurooppa-neuvoston päätökset yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta muo- dostavat neuvotteluille perustan, joka antaa EU:lle mahdollisuuden turvata eurooppalainen maatalousmalli, joka perustuu perhetiloihin ja jolle on tyypillistä monitoiminnallisuus ja maataloustuotteiden kestävä tuo- tanto, ympäristön hoito ja maaseudun suojelu; korostaa, että koska eurooppalainen maatalousmalli on luonteeltaan monimuotoista, on kiinnitettävä erityistä huomiota suurimmassa vaarassa oleviin maatalouden muotoihin, toisin sanoin pienillä perheviljelmillä sekä epäsuotuisilla ja ympäristöuhkien alaisilla alueilla harjoitettuun maatalouteen; korostaa maataloustuotteiden kaupan merkittävyyttä, sillä Eurooppa on maail- man toiseksi suurin maataloustuotteiden viejä ja suurin maahantuoja; katsoo, että Euroopan maataloudella on edelleenkin oltava mahdollisuus osallistua maailmankaup- 7. paan ja hyötyä siitä ilman, että yhteisen maatalouspolitiikan perusperiaatteet asetetaan kyseenalaiseksi; huomauttaa kehitysmaiden toivovan erityisesti maataloustuotteiden vapaata markkinoille pääsyä, joka 8. on erityisen merkityksellistä vuosituhannen vaihteen kierroksen onnistumisen kannalta; uskoo, että EU:n tulisi varmistaa, että WTO:n maataloutta koskevilla säännöillä ei ole kielteisiä vaiku- 9. tuksia kehitysmaiden talouksiin ja että elintarviketoimitusten varmistamista tulisi tarkastella maatalouden monitahoisena näkökohtana; pyytää, että maatalousalan WTO-sopimuksella vahvistettuja määräyksiä, jotka mahdollistavat ympä- 10. ristöpainotteisille ohjelmille myönnettävän tuen jatkamisen, noudatetaan edelleen, ja että sen soveltamisalaa laajennetaan toisaalta useisiin tarkoituksenmukaisiin ei-kaupallisiin tavoitteisiin ja toisaalta, jotta voidaan tukea siirtymistä kestävään ympäristöystävälliseen maatalouteen, johon kuuluu eläinten hyvinvoinnin suo- jelu; edellyttää, että WTO:n jäsenten maataloustukijärjestelmistä ilmoitetaan ja niitä mukautetaan, mikä 11. mahdollistaa maataloustukien oikeudenmukaisen arvioinnin; 12. toteaa, että kaikissa kalatalouden alan kaupan vapauttamista koskevissa päätöksissä on otettava huo- mioon nykyinen oikeudellinen kehys, erityisesti YK:n merioikeusyleissopimus sekä ympäristön säilyttämistä ja luonnonvarojen hallintaa koskevien kansainvälisten sopimusten ja kansainvälisten kalastussopimusten tavoitteet, ja pyytää tästä syystä laatimaan herkistä tuotteista luettelon, jolla varmistetaan, että kansainväli- sessä kalataloudessa noudatetaan vastuullisten pyyntimenetelmien periaatetta; toteaa EU:n yhteisen kalastus- politiikan merkityksen paitsi työllisyyden ja yhteiskunnallis-taloudellisen rakenteen ylläpitäjänä, myös kes- keisenä tekijänä kalataloustuotteiden toimittamisessa EU:n markkinoilla; Kuluttajansuoja pyytää ottamaan terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehtyä sopimusta (SPS) tarkistettaessa elintarvike- 13. turvallisuuspolitiikan perustaksi ennalta varautumisen periaatteen siten, että EU:lla on jatkossakin mahdol- lisuus noudattaa elintarvike-, kuluttajansuoja- ja ympäristöpolitiikassaan korkeaa suojelun tasoa; pitää myönteisenä erityisesti EU:n kantaa, jonka mukaan ennalta varautumisen periaate on nimen- 14. omaisesti kirjattava WTO:n säännöstöön, erityisesti GATT-sopimuksen XX artiklaan; 15. korostaa, että ennalta varautumisen periaatteen määritelmä on yhdenmukaistettava, jotta kyettäisiin välttämään tulkintojen erot tai väärinkäsitykset; ottaa huomioon, että Rion ympäristö- ja kehitysalan kokouksessa vahvistettu ennalta varautumisen periaatteen määritelmä voisi kehkeytyä maailmanlaajuisesti hyväksytyksi malliksi ja kehottaa hyväksymään tämän määritelmän WTO:n piirissä; katsoo, että on myös tarkistettava perusteellisesti Codex Alimentariusin rakennetta ja työskentelymenetelmiä, millä varmistettai- siin avoin ja demokraattinen elintarvikkeiden turvallisuutta koskeva politiikka; katsoo lisäksi, että on tar- peen määritellä asianmukaisia elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia toimia; C 189/216 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 16. ottaa huomioon, että ennalta varautumisen periaate on oikeudellisesti sitova kriteeri EU:sta tehdyn sopimuksen mukaiselle toiminnan arvioinnille ja pitää tästä syystä myönteisenä, että komissio on tunnus- tanut, että tämä periaate on sisällytettävä WTO:n sääntöihin; varoittaa kuitenkin yrittämästä tähän tavoit- teeseen pyrittäessä rajoittaa sen laajuutta tai tehdä sen soveltaminen muulla tavoin riippuvaiseksi kaupalli- sista eduista; 17. pyytää, että eläinten ja kasvien terveyttä sekä teknisiä kaupan esteitä koskevien sopimusten yhtey- dessä määritettäisiin hyväksyttävissä olevat riskitasot kansainvälisesti sovituilla suuntaviivoilla; korostaa tässä yhteydessä vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten merkitystä kiistojen ratkaisemisessa; korostaa, että merkinnät eivät ratkaise elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia kiistoja mutta ne 18. parantavat kuluttajien valinnanvapautta; Palvelut 19. toteaa, että palvelukaupan sopimus (GATS) on viitenä ensimmäisenä voimassaolovuotenaan mah- dollistanut ennen kaikkea rahoituspalvelujen ja televiestinnän alan vapauttamisen huomattavan edistymi- sen; 20. tähdentää, että neuvottelujen olisi oltava kattavia ja niiden tuloksena olisi luotava syvällekäyvempi ja laajempi kaikkia WTO:n jäseniä koskeva sitoumuspaketti markkinoille pääsystä ja kansallisesta kohtelusta ja että GATSin kurinpitotoimia olisi tehostettava, millä varmistettaisiin avoin ja ennakoitavissa oleva sään- telykehys; katsoo, että neuvotteluihin olisi sisällytettävä myös keskeneräiset neuvottelut eräistä erityisai- heista (turvatoimet, tuet, julkiset hankinnat); pitää myönteisenä, että rahoituspalveluja koskeva lisäsopimus tuli voimaan epävakaiden rahoitus- 21. markkinoiden aikana, mikä edistää rahoitussiirtojen maailmanlaajuista seurattavuutta sekä yritysten ja kuluttajien käytettävissä olevan pääoman lisääntymistä; odottaa, että muut WTO-sopimuksen osapuolet tekevät rahoituspalvelujen yleissopimusta koskevia konkreettisia sitoumuksia; pyytää, että neuvottelupuolet pyrkisivät kehittämään edelleen perusteleviestintää koskevaa sopimusta 22. (BTA) ja hankkimaan siihen uusia jäseniä; 23. on kuitenkin vakuuttunut, että neuvotteluihin olisi sisällytettävä muita aloja (cid:1) ottaen asianmukai- sesti huomioon yleistä etua koskeviin aloihin tai palveluihin liittyvät kansalaisten tunteet; korostaa, että vapauttamisen jatkaminen ei saa rajoittaa jäsenvaltioiden perustamissopimuksen mukaisia oikeuksia määri- tellä yksityisen ja julkisen sektorin terveys- ja koulutuspalvelujen tarjoamiseen liittyvät tehtävät ja niiden oikeutta säännellä tällaisten palvelujen tarjoamista; pyytää komissiota kuulemaan sitä ennen muiden alojen sisällyttämistä; 24. pyytää, että terveydenhuolto-, koulutus- ja kulttuuripolitiikan kaltaisia yhteiskunnallisesti erittäin merkittäviä aloja ja palveluita kohdeltaisiin yksinomaan kulloisenkin maan määrittelemien puitteiden mukaisesti, ja pyytää unionia varmistamaan, että näitä aloja ei käsitellä GATS-sopimusta tarkistettaessa; katsoo, että vapauttamisen jatkaminen olisi kytkettävä sopimuspuolten kykyyn säännellä julkisten 25. palvelujen saatavuutta, mikä varmistaisi kokonaiskattavuuden; 26. tunnustaa Euroopan audiovisuaalisen alan erityismerkityksen kulttuurin monimuotoisuuden, terveen talouden ja ilmaisunvapauden säilyttämisen kannalta ja vahvistaa uudelleen sitoutuvansa Uruguayn kierrok- seen sisältyneeseen audiovisuaalisen alan politiikkaa koskevaan toimintavapauteen; katsoo, että GATSin erityisesti audiovisuaalisen alan kulttuuripalveluja koskevat säännöt eivät jatkossakaan saa kyseenalaistaa WTO:n sopimuspuolten kulttuurin monimuotoisuutta ja riippumattomuutta; 27. kehottaa luomaan välitysjärjestelmän, jolla hyväksytään vähemmistökielten ja -kulttuurien hyväksi myönnettävät tuet, jotka toisaalta ovat aidosti tarpeen ja jotka toisaalta vääristävät kansainvälistä kilpailua mahdollisimman vähän; Julkiset hankinnat 28. on sitä mieltä, että Uruguayn kierroksella tehdyt julkisia hankintoja koskevat päätökset on konsoli- doitava sisällöllisesti ja että lisäksi on sovellettava avoimuuden, vastavuoroisuuden ja yhtäläisen kansallisen kohtelun periaatteita; katsoo, että jatkoneuvotteluja on käytävä kulloisenkin kehitystilanteen mukaisesti; 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/217 Torstai 18. marraskuuta 1999 Sähköinen kauppa 29. katsoo tarpeelliseksi, että sähköisestä kaupasta määrätään pitkällä aikavälillä GATS:in puitteissa ja että tällöin pyritään sen maailmanlaajuiseen edistämiseen; katsoo, että lisäksi tarvitaan kansainvälisiä sopi- muksia, joissa vahvistetaan vastuuta, verotusta, standardointia ja teknisiä normeja koskevat periaatteet sekä puretaan (cid:1) erityisesti pk-yrityksiä koskevat (cid:1) nykyiset kaupan esteet; kannattaa komission aloitetta, jonka mukaan kaikkia GATSin määräyksiä, riippumatta siitä, liitty- 30. vätkö kyseiset määräykset yleisiin velvoitteisiin (suosituimmuusasemassa olevat valtiot, avoimuus, kunkin maan sääntely, kilpailu, maksut ja siirrot) vai erityissitoumuksiin (markkinoille pääsy, kansallinen kohtelu tai lisäsitoumukset), sekä GATSin yleispoikkeuksia voidaan soveltaa sähköisiin toimituksiin; Investoinnit ja kilpailupolitiikka pyytää, että luotaessa monenvälinen oikeudellinen korpus suorille ulkomaisille sijoituksille WTO:n 31. puitteissa, joka on tähän sovelias instituutio, otetaan toisaalta huomioon kehitysmaiden edut näiden mie- lestä hyväksyttävällä tavalla ja toisaalta kunnioitetaan jäsenvaltioiden sosiaali-, ympäristö- ja kulttuurilain- säädäntöjä ja että ei saa syntyä samoja ongelmia kuin OECD:ssä laadittu monenvälinen sijoitussopimus; 32. ehdottaa, että sijoituksista tehtävän WTO-sopimuksen luonnokseen sisällytetään monikansallisia yri- tyksiä ja sosiaalipolitiikkaa koskeva ILO:n kolmiosainen periaatejulistus, monikansallisia yrityksiä koskevat OECD:n suuntaviivat sekä yritysten johtamista koskevat periaatteet; katsoo, että jokaisesta tehdystä inves- tointisopimuksesta olisi neuvoteltava WTO:n tasolla; 33. kannattaakin vuosituhannen vaihteen kierroksen yhteydessä käytäviä neuvotteluja monenvälisestä sijoitussopimuksesta, joka tarjoaa ulkomaisille sijoittajille moninaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin verrat- tuna paremman oikeusturvan ja -selvyyden ja jättää vastaanottajavaltioille mahdollisuuden tavoitella kestä- vää talous- ja ympäristökehitystä; 34. viittaa siihen, että yksityistalouden kilpailun vastaiset käytännöt voivat tehdä tyhjäksi WTO-sopi- muspuolten sopiman markkinoiden avautumisen; kannattaa siksi tehokkaan kilpailupolitiikan sääntöjen sisällyttämistä monenväliseen kauppajärjestelmään; 35. korostaa, että tällaisessa sopimuksessa on vahvistettava tehokkaan kilpailupolitiikan perusperiaatteet luomalla yhtenäiset vähimmäisstandardit kartellien muodostamisen ja hallitsevan markkina-aseman väärin- käytön kaltaisten kilpailunvastaisten käytänteiden estämiseksi sekä kilpailun vertikaalisten ja horisontaalis- ten rajoitusten ehkäisemiseksi ja perustamalla kaikkiin WTO-maihin riippumaton kilpailuviranomainen, joka vastaa kilpailulainsäädännön vähimmäisstandardien täytäntöönpanosta, välttäen kuitenkin samalla sitä, että yritysten olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden erilaiset tulkinnat kilpailulainsäädännöstä; 36. viittaa tässä yhteydessä siihen, että WTO-sopimuspuolten tehokkaan kilpailupolitiikan monenvälis- ten sääntöjen käyttöönotto ja soveltaminen voi pidemmällä aikavälillä vähentää turvautumista korvata vielä välttämättömiin kauppapoliittisiin suojatoimiin polkumyynnin vastaisessa politiikassa; Tullitariffit ja kaupan tekniset esteet kannattaa sitä, että teollisuustuotteiden tariffeja alennetaan edelleen selvästi ja korkeimmista tarif- 37. feista sekä erityisesti kehitysmaiden kannalta epäedullisesta tariffien asteittaisesta noususta luovutaan; suosittelee komissiolle, että se ottaisi neuvottelujen aikana huomioon pk-yritysten tarpeet, erityisesti 38. tullausmenettelyjä ja tuotetodistuksia koskevia menettelyjä ja määräyksiä yksinkertaistettaessa; 39. katsoo, että WTO:n vuosituhannen vaiheen neuvottelukierroksen onnistumisen varmistaminen edel- lyttää, että kehitysmaat hyötyvät kierroksesta konkreettisesti, ja pitää tästä syystä myönteisenä komission ehdotusta tehdä Seattlessa ennen neuvottelujen käynnistymistä sitoumuksia, joiden mukaan lähes kaikki C 189/218 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 tuotteet on päästettävä vähiten kehittyneiden maiden markkinoille tullitta, kyseisten maiden vienti-intressit huomioon ottaen; ehdottaa lisäsitoumuksia, joilla vähennetään tariffeihin kuulumattomia esteitä, poistetaan aikaa myöten jäljelle jääneet maksut sekä autetaan köyhempiä maita kehittämään kaupan alan kapasiteet- tiaan; 40. on sitä mieltä, että tullitariffeihin perustuvista ja tariffeihin kuulumattomista esteistä neuvoteltaessa on kyettävä vahvistamaan vastavuoroisuuden perusteella markkinoille pääsyä koskevat edellytykset, joiden avulla eurooppalainen teollisuus voi kilpailla maailmanmarkkinoilla oikeudenmukaisesti erityisesti aloilla, joilla markkinoille pääsyä koskevien edellytysten erot aiheuttavat kilpailun vääristämistä; pitää tärkeänä, että WTO jatkaa maailmankaupan helpottamista kunnioittaen samalla väestöjen elä- 41. mänlaatua; 42. katsoo, että vuosituhannen vaihteen kierros tarjoaa ainutlaatuisen poliittisen mahdollisuuden vahvis- taa nykyisiä sopimusmääräyksiä, käsitellä tiettyjä keskeneräisiä kysymyksiä ja laajentaa eräiden sääntöjen soveltamisalaa, mikä hyödyttää sekä teollisuutta että kuluttajia; 43. korostaa tarvetta purkaa nykyiset tariffeihin liittymättömät ja tekniset kaupan esteet ja estää tämän- tyyppisten uusien esteiden luominen näitä aiheita koskevalla asianmukaisella ja oikeudellisesti sitovalla val- vonta- ja päätöksentekomenettelyllä; Kauppa ja ympäristö pitää valitettavana, että WTO:n työ tällä alalla ei vielä ole johtanut konkreettisiin tuloksiin; pitää 44. välttämättömänä varmistaa kauppapoliittisten järjestelyjen ja kestävän kehityksen vaatimusten yhteensopi- vuus; katsoo, että liikenteestä aiheutuviin ympäristövahinkoihin on kiinnitettävä erityishuomiota, koska kaupan vapauttaminen saattaa johtaa myös liikennemäärien kasvamiseen; pitää tässä yhteydessä myönteisenä EU:n kauppa- ja ympäristöpoliittisen välineistön vaiheittaista 45. käyttöönottoa EU:hun assosioituneissa Keski- ja Itä-Euroopan valtioissa ja Turkissa; 46. kannattaa näin ollen tätä aihepiiriä koskevien neuvottelujen sisällyttämistä vuosituhannen vaihteen kierrokseen; katsoo, että tällöin muille sopimuspuolille on tehtävä selväksi, että EU ei näin pyri protektio- nistisiin päämääriin ”ympäristöprotektionismin” muodossa vaan että se asettaa unionin muodostavien jäsenvaltioiden kansalaisten terveyden ensisijaisten tavoitteidensa kärkeen; on tietoinen siitä, että WTO ei voi korvata monenvälisten ympäristösopimusten (MEA) tekemistä, ja 47. katsoo toisaalta, että kansainväliset ympäristösopimukset olisi tunnustettava WTO:n käytänteissä ja olisi tehtävä johtopäätökset konfliktien ratkaisumenettelyä koskevassa asiassa; pyytää EU:n neuvottelijoita huo- lehtimaan siitä, että monenvälisiin ympäristösopimuksiin liittyneet maat saattavat nämä sopimukset alueel- laan voimaan lainsäädännön ja muiden toimien avulla; 48. ottaa huomioon, että WTO:n huolenaiheet ovat vaikuttaneet erityisesti eläinten hyvinvointia koske- vaan EU:n politiikkaan, ja pitää tästä syystä myönteisenä neuvoston ja komission ehdotusta ottaa tämä kysymys esille tulevissa neuvotteluissa; 49. kehottaa komissiota varmistamaan, että kysymys käsittely- ja tuotantomenetelmistä (PPM) otetaan mukaan neuvotteluihin, jotta kuluttajat voisivat erotella tuotteet toisistaan käsittely- ja tuotantomenetel- mien perusteella, ja harkitsemaan tuotteita vastaan toteuttavien kauppatoimien toteutettavuutta, jos voi- daan selkeästi osoittaa, että tuotannossa aiheutuvat ympäristöhaitat ovat merkittäviä ja ulottuvat rajojen yli ja että toteutettavat toimet ovat sekä syrjimättömiä (koti- ja ulkomaisten hyödykkeiden välillä) että oikeassa suhteessa aiheutuneeseen vahinkoon; tämän mahdollisuuden tulisi koskea myös ongelmia, jotka aiheutuvat maataloustuottajille suurista lainsäädännöllisistä vaatimuksista esimerkiksi ympäristönsuojelun ja eläinten suojelun alalla; toteaa, että erityisesti säilyttämistoimet ja maapallon ilmastolle koituvat seuraukset tulisi ottaa huomioon; 50. korostaa, että ympäristönsuojelun ajatus on otettava huomioon kaikilla Maailman kauppajärjestön käsittelemillä aloilla ja vuosituhannen vaihteen kierroksen aikana neuvoteltavissa sopimuksissa (mainstrea- ming); 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/219 Torstai 18. marraskuuta 1999 Teollis- ja tekijänoikeuksien suoja pitää kiinni teollis- ja tekijänoikeuksien tehokkaan suojan tarpeesta oikeudenmukaisen kaupan olen- 51. naisena osana; 52. on tietoinen monien kehitysmaiden teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS) velvoitteiden täytäntöönpanossa kohtaamista vaikeuksista; kehottaakin komis- siota tarjoamaan näille sopimuspuolille tehokkaan teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamispolitiikan toteut- tamiseksi laajaa teknistä apua, joka edellyttää tehokkaiden reunaehtojen laatimista ja täytäntöönpanoa; katsoo, että TRIPS-sopimukseen sisällytettävää asiakirjaa (”built-in agenda”), joka koskee suojan laa- 53. jentamista maantieteellisiin merkintöihin sekä patenttihakemuksiin, on seurattava ja tarkasteltava; katsoo, että TRIPS-sopimusta täydentäviä sopimuksia olisi tarkasteltava huolellisesti ottaen huomioon sekä kaikkien maiden että käyttäjien ja oikeuksienhaltijoiden huolenaiheet ja intressit; katsoo, että WTO:n ulkopuoliset aloitteet, erityisesti WIPO:n ja muiden virallisten kansainvälisten instituutioiden tekemät aloitteet, on otet- tava huomioon; on tietoinen myös siitä, että useat maat ovat vastustaneet elävien organismien patentoimista, 54. ja pyytää komissiota arvioimaan nykyistä TRIPS-sopimusta; katsoo, että komission olisi ryhdyttävä asianmu- kaisiin toimiin, jos arviointi osoittaa muutokset tarpeellisiksi; 55. muistuttaa erityisesti tarpeesta parantaa TRIPS-sopimusten yhteydessä maantieteellisten alkuperä- merkintöjen suojaamista, koska ne ovat tärkeä kilpailuetu eurooppalaisille maataloustuotteille; toivoo, että tutkitaan, missä määrin TRIPS-sopimus tarjoaa tehokkaan suojan Internetin alueniminä käytettäville tavara- merkeille; pitää pitempien siirtymäaikojen myöntämistä vähiten kehittyneille maille TRIPS-sopimuksen velvoit- 56. teiden täytäntöönpanoa varten vuosituhannen vaihteen kierroksen yhteydessä mahdollisuutena ratkaista tämä ongelma; ei kuitenkaan kannata laajoja uusia neuvotteluja sopimuksesta; painottaa, että TRIPS-sopi- muksilla olisi tehostettava teknologian ja taitotiedon siirtämistä kehitysmaihin; Kauppa ja kehitys on vakuuttunut siitä, että avoin monenvälinen kauppajärjestelmä vastaa myös kehitysmaiden kestä- 57. vään talouskehitykseen liittyviä etuja, mutta korostaa samalla tarvetta ottaa WTO:ssa paremmin huomioon varsinkin vähiten kehittyneiden maiden erityistarpeet; korostaa, että eri maille on sallittava erilaiset kansal- liset kehitysstrategiat, joita WTO:n säännöt eivät saa haitata; hyväksyy pyrkimyksen varmistaa, että neuvottelut ovat aito ”kehityskierros” ja pyytää komissiota 58. kiinnittämään erityistä huomiota kehityspolitiikan näkökohtiin kaikilla neuvoteltavilla aloilla; 59. korostaa kehitysmaiden kaipaavan apua kapasiteettinsa kehittämisessä, jotta ne voisivat osallistua täysimääräisesti WTO:n toimintaan ja vuosituhannen vaiheen kierroksen neuvotteluihin, parantaa neuvot- telukapasiteettiaan sekä hyödyntää WTO:n riitojenratkaisupaneelia tehokkaammin; 60. tunnustaa EU:n ja AKT-valtioiden kehityskumppanuuden erityisen merkityksen ja kehottaakin komissiota varmistamaan, että uudetkin WTO:n säännöt mahdollistavat EU:n sisällyksekkään, tehokkaan ja johdonmukaisen kehityspolitiikan kaikkien Lomén yleissopimuksen tarjoamien mahdollisuuksien mukai- sesti; 61. pyytää, että yleistä tullietuusjärjestelmää käytettäisiin paremmin kannustinjärjestelmänä, jolla varmis- tetaan, että kehitysmaat panevat täytäntöön tarvittavat sosiaali- ja ympäristöalan lausekkeet; pyytää muita teollisuusvaltioita hyväksymään vastaavia kannustinjärjestelmiä, jotka johtavat ympäristö- ja sosiaalialan standardien paranemiseen; C 189/220 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 7. 7. 2000 Torstai 18. marraskuuta 1999 Perustyönormit 62. pitää myönteisenä, että komissio on ottanut omakseen sen vaatimukset ILO:n perustyönormien ottamisesta huomioon maailman kauppajärjestelmässä, ja odottaa, että aihe otetaan painokkaasti puheeksi Seattlen ministerikokouksessa; 63. tukee neuvoston äskettäistä päätöstä edistää ILO:n ja WTO:n yhteisen ja pysyvän foorumin perus- tamista käsittelemään kauppaan, globalisaatioon ja työvoimaan liittyviä kysymyksiä, ja ehdotusta, jonka mukaan mainitun foorumin toimivaltaan sisältyy myös kaikkien asianosaisten vuoropuhelu kauppapolitii- kan, kaupan vapauttamisen, kehittämisen ja työntekijöiden perusoikeuksien keskinäisistä suhteista; palauttaa mieliin, että kansainvälisen työjärjestön (ILO) jäsenvaltiot hyväksyivät vuonna 1998 julis- 64. tuksen työhön liittyvistä perusperiaatteista ja -oikeuksista sekä sen jatkotoimet, ja katsoo, että kyseisen julistuksen on oltava yhteinen lähtökohta kaikille kansainvälisille järjestöille; on sitä mieltä, että WTO:ssa olisi keskusteltava ILO:n keskeisistä kansainvälisistä työlainsäädäntönor- 65. meista ja työntekijöiden perusoikeuksista ja pyytää siten laatimaan WTO:n ja ILO:n yhteisen työohjelman ILO:n vuoden 1998 konferenssissa työhön liittyvistä perusperiaatteista ja -oikeuksista annetun julistuksen täytäntöönpanemiseksi esimerkiksi perustamalla pysyvä foorumi; 66. korostaa, että tätä taustaa vasten olisi tarpeen myöntää ILO:lle tarkkailijan asema WTO:ssa; 67. pitää vapaiden ammattiyhdistysten ja vapaiden työnantajajärjestöjen perustamisoikeutta perusihmis- oikeutena ja sosiaalisen markkinatalouden kulmakivenä, jolla varmistetaan, että saavutetaan kunkin maan kehitystasoa vastaava suojelun taso; katsoo, että WTO:n ja ILO:n yhteinen työryhmä käsittelee myös tämän oikeuden toteuttamista vapaalla ja oikeudenmukaisella tavalla; 68. tukee voimakkaasti aloitteita, jotka auttavat kehitysmaita noudattamaan perustavia sosiaalinormeja ja integroitumaan maailmantalouteen ja kehottaa tästä syystä WTO:ssa edustettuina olevia teollisuusmaita antamaan kehitysmaille koulutuksen ja ammattikoulutuksen alalla esikuvana toimivaa apua, jonka avulla kehitysmaat voivat omin voimin toimia erityisesti lapsityön teollisia muotoja vastaan sekä sukupuolikysy- mysten valtavirtaistamisen alalla; Riitojenratkaisumenettely toteaa, että WTO:n uusi riitojenratkaisumenettely on osoittautunut toimivaksi useissa tapauksissa, 69. mutta että osa sen päätöksistä on johtanut siihen, että kaupalliset edut on asetettu kiistanalaisella tavalla ei-kaupallisten kysymysten edelle kaupallisia etuja sekä ei-kaupallisia huolenaiheita koskeviin kiistoihin; kehottaa WTO:n jäsenvaltioita käyttämään riitojenratkaisumekanismia asianmukaisesti; 70. kannattaa WTO:n riitojenratkaisumenettelyjen avoimuuden lisäämistä erityisesti päästämällä kansa- laiset seuraamaan menettelyjä, mikä olisi paneelien oikeudellisen luonteen mukaista, ja odottaa riippumat- toman kansainvälisen kauppatuomioistuimen perustamista riitojenratkaisumenettelyjen yhteyteen; 71. kehottaa komissiota ottamaan neuvotteluissa esille toisaalta WTO:n riitojenratkaisumenettelyn ja toisaalta kansainvälisten sopimusten riitojenratkaisumenettelyjen suhteen ja varmistamaan tässä yhteydessä, että WTO:n riitojenratkaisumenettelyssä voidaan vedota muihin velvoitteisiin; Institutionaaliset näkökohdat kehottaa EU:n jäsenvaltioita esiintymään Seattlen ministerikokouksessa ja koko vuosituhannen vaih- 72. teen kierroksen aikana yhtenäisesti siten, että komissio voi EU:n neuvottelujen johtajana käyttää neuvotte- luissa koko EU:n painoarvoa; pyytää komissiota kieltäytymään rajoitetusta neuvotteluohjelmasta, jossa ei mainita laajan neuvotte- 73. lukierroksen välttämättömyyttä; 7. 7. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 189/221 Torstai 18. marraskuuta 1999 kehottaa neuvostoa ja komissiota tutkimaan mahdollisuutta perustaa WTO:n parlamentaarinen 74. kokous, jolla varmistetaan suurempi demokraattinen vastuullisuus; 75. kehottaa komissiota neuvottelemaan Seattlen ministerikokouksen aikana tiiviisti EU:n jäsenyyttä hakeneiden maiden sekä EU:hun assosioituneiden kehitysmaiden kanssa laajan yhteisymmärryksen saavut- tamiseksi EU:n ehdottamasta yleisestä lähestymistavasta neuvotteluihin ja jotta Euroopan unionilla voisi olla tärkeä rooli vuosituhannen vaihteen kierroksella; kannattaa, että seurattavuutta, oikeudenmukaisuutta ja ennakoitavuutta pyritään parantamaan koko 76. neuvotteluprosessin aikana ottaen huomioon kansalaisyhteiskunnan edut ja huolenaiheet; pitää Euroopan parlamentin luonnollisena tehtävänä toimia vuosituhannen vaihteen kierrosta kos- 77. kevan poliittisen ajatustenvaihdon suunnannäyttäjänä Euroopassa; 78. pitää myönteisenä komission aloitetta kestävyysperiaatteeseen kohdistuvien vaikutusten arvioimi- seksi uudella kierroksella ja kannattaa pysyvän ohjelman käyttöönottoa vaikutusten arviointia, eri sukupuo- lille aiheutuvien vaikutusten arviointi mukaan lukien; pyytää, ettei komissio löisi laimin edellisten vapaut- tamisprosessien vaikutusten arviointia; kehottaa laatimaan eurooppalaisille kolmansissa maissa toimiville ylikansallisille yrityksille ympä- 79. ristö- ja työnormeja koskevat menettelysäännöt sekä vastaavat aloitteet myös muualla maailmassa; kehottaa komissiota antamaan sille ennen Seattlen ministerikokousta ja sen aikana sekä koko vuo- 80. situhannen vaihteen kierroksen aikana jatkuvasti ja kattavasti tietoja kauppa-asioista vastaavan komission jäsenen Euroopan parlamentin kuulemistilaisuudessa tekemien sitoumusten mukaisesti ja keskustelemaan sen kanssa Seattlen ministerikokouksen jälkeen vahvistettavan vähimmäisaikataulun mukaisesti Euroopan parlamentin päätöslauselmien pohjalta EU:n neuvottelustrategian olennaisista osa-alueista jatkuvan ja kauaskantoisen kuulemisen avulla; korostaa, että tarvitaan uusia menettelyjä, joilla varmistetaan, että 133- komitean työskentelystä, aikataulusta ja päätöksistä tiedotetaan täysimittaisesti; 81. varaa itselleen oikeuden antaa komissiolle työjärjestyksensä 97 artiklan 5 kohdan mukaisesti vuosi- tuhannen vaihteen kierroksen aikana suosituksia yksittäisistä neuvoteltavista asioista ja kehottaa komissiota ottamaan tällaiset suosituksen asianmukaisesti huomioon; pitää kiinni siitä, että sitä kuullaan vuosituhannen vaihteen kierroksen päätyttyä EY:n perustamisso- 82. pimuksen 300 artiklan mukaista hyväksyntämenettelyä noudattaen; 83. antaa valtuuskunnalleen tehtäväksi selittää Seattlen ministerikokouksen aikana tässä päätöslausel- massa vahvistettua vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevaa kantaansa muille WTO-sopimuspuolten edustajille ja puolustamaan sitä niille päättäväisesti; pyytää neuvostoa kuulemaan Euroopan parlamenttia ennen kuin se hyväksyy WTO:n uuden neu- 84. vottelukierroksen käynnistyttyä määritettävät neuvotteluohjeet; pyytää neuvostoa kuulemaan Euroopan parlamenttia ennen sopimusten tekemistä riippumatta siitä, 85. ovatko kyseessä sektorikohtaiset sopimukset vai kokonaispaketti (single undertaking); pyytää neuvostoa ja komissiota tiedottamaan säännöllisesti ja ajoissa Euroopan parlamentille kai- 86. kista sektorikohtaisista sopimuksista ja kuulemaan parlamenttia niistä; 87. vaatii, että seuraavan HVK:n on muutettava perustamissopimusta siten, että komission valtuudet neuvotella Euroopan unionin puolesta ulotetaan myös muiden kuin tavaroiden liikkuvuuden alueelle, eri- tyisesti palveluihin sekä teollis- ja tekijänoikeuksiin; vaatii, että seuraavan HVK:n on muutettava perustamissopimusta siten, että Euroopan parlamentille 88. annetaan virallinen rooli WTO:n neuvotteluissa ja parlamentille annetaan automaattinen oikeus alistaa kaikki WTO-sopimukset hyväksyntämenettelyn alaisiksi; kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, 89. hallituksille ja parlamenteille sekä WTO:n pääsihteeristölle. jäsenvaltioiden * * *


title: Yttrande från Regionkommittén om "Förberedelser inför genomförandet av Kyotoprotokollet"

eurovoc_concepts:
air quality
environmental protection
greenhouse gas
pollution control measures

formats: html pdf print

text: 29. 2. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 57/81 5. 8. Regionkommittén menar att det är viktigare att de befintliga konsumentskyddsorganisationerna på nationell, re- gional och lokal nivå tillförs ytterligare resurser och nätverksmöjligheter, än att man inrättar ytterligare euroinfo- centrer. De är normalkonsumenternas viktigaste kontaktpunk- ter. 5. 9. Kommittén ställer sig positiv till systematisk invente- ring, sammanställning och publicering av gällande konsu- menträtt på EU-nivå, på regional nivå och i medlemsstaterna. Vi föreslår att även företagens frivilliga åtaganden förs in i en sådan databank. 5. 10. Vi uppmanar kommissionen att underrätta Region- kommittén med jämna mellanrum om hur åtgärdsplanen fortskrider och vilka framsteg som gjorts. Bryssel den 18 november 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER Yttrande från Regionkommittén om ”Förberedelser inför genomförandet av Kyotoprotokollet” (2000/C 57/13) BAKGRUND Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om ”Förberedelser inför genomförandet av Kyotoprotokollet” [KOM(1999) 230 slutlig] av den 19 maj 1999. Kommissionens beslut av den 28 maj 1999 att rådfråga Regionkommittén i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget. Presidiets beslut av den 2 juni 1999 om att låta utskott 4 — fysisk planering, stadsfrågor, energi och miljö — utarbeta ett yttrande i ärendet. Protokollet om minskning av växthusgaser antaget vid den tredje konferensen för parterna till FN:s ramkonvention om klimatförändring (COP3) den 1–10 december 1997 i Kyoto. Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om att ge miljön en starkare roll gemenskapens energipolitik [KOM(1998) 571 slutlig]. i Regionkommitténs tidigare yttrande av den 18 september 1997 om ”Klimatförändringarna och energin” (CdR 104/97 fin) (1). Regionkommitténs tidigare yttrande av den 16 juli 1998 om kommissionens meddelande om ”Energi för framtiden: Förnybara energikällor. Vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan” [KOM(97) 599 slutlig] (CdR 57/98 fin) (2). Regionkommitténs tidigare yttrande av den 19 november 1998 om ”Meddelande från kommissionen om miljö och sysselsättning — En hållbar utveckling i Europa” (CdR 75/98 fin) (3). (1) EGT C 379, 15. 12. 1997, s. 11. (2) EGT C 315, 13. 10. 1998, s. 5. (3) EGT C 51, 22. 2. 1999, s. 41. C 57/82 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 2. 2000 Regionkommitténs tidigare yttrande av den 19 november 1998 om kommissionens meddelande om miljöstrategier inför anslutningen [KOM(1998) 294 slutlig] (CdR 267/98 fin) (1). Regionkommitténs tidigare yttrande av den 11 mars 1998 om ”Koldioxidutsläpp inom transportsektorn — utveckling av en gemenskapsstrategi” (CdR 230/98 fin) (2). Det utkast till yttrande (CdR 295/99 rév. 1) som antogs enhälligt av utskott 4 (sammanträdet den 7 oktober) (Föredragande: Hannu Penttilä, FIN, PSE). Vid sin 31:a plenarsession den 17–18 november 1999 (sammanträdet den 18 november) antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande. 1. Inledning Kommissionen antog den 19 maj 1999 ett meddelande 1. 1. till rådet och Europaparlamentet om förberedelser inför ge- nomförandet av Kyotoprotokollet. 1. 2. Kommissionen uttrycker i sitt meddelande sin omsorg om genomförandet av Kyotoprotokollet. Så många avtalsparter som möjligt borde ratificera Kyotoprotokollet. Genomförandet av protokollets förpliktelser bör inledas i EU. 1. 3. I syfte att minska utsläppen måste man enligt kommis- sionen stärka både nationella och gemensamma och samord- nade strategier. 1. 4. Kommissionen anser att huvudansvaret för att ta fram lämpliga strategier och åtgärder ligger hos medlemsstaterna, vars egna beslutsfattande måste göras snabbare i fråga om att genomföra åtgärderna. Enligt kommissionen kan åtgärder som genomförs på 1. 5. gemenskapsnivå vara ett viktigt komplement till nationella initiativ. Under toppmötet i Helsingfors 1999 skall man redan kunna fatta beslut (särskilt vad gäller växthusgaserna) om att integrera klimatfrågorna i alla andra viktiga politiska områden. Kommissionen vill påskynda beslutsprocessen gällande energi- beskattning, energisektorn och transporter. Kommissionen hyser tilltro till att utsläppen av 1. 6. växthusgas kommer att minska till följd av de miljöavtal som skall slutas med industrin och förväntar sig att industriella branschsammanslutningar skall meddela sitt intresse före utgången av 1999. 1. 7. Kommissionen anser att system för övervakning och kontroll av utsläpp är viktiga för att utvärdera framstegen och effektiviteten av åtgärder vidtagna i syfte att minska utsläppen, såväl nationellt som internationellt. (1) EGT C 52, 22. 2. 1999, s. 33. (2) EGT C 198, 14. 7. 1999, s. 3. 1. 8. De mekanismer som anges i Kyotoprotokollet och som möjliggör flexibilitet bör ytterligare preciseras, och inom utsläppshandeln bör man organisera ett brett samråd med alla aktörer. På basis av detta bör man enligt kommissionens förslag publicera en grönbok. 1. 9. Kommissionen föreslår att Europeiska investerings- banken (EIB) och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) undersöker möjligheterna till finansiering av projektrelaterade utsläppsminskningar genom investeringar och tekniköverföring och att dessa möjliggör särskilda kredit- modeller. Användningen av offentligt utvecklingsbistånd för att finansiera klimatrelaterade projekt i utvecklingsländerna måste enligt kommissionen övervägas. Detta kräver ett aktivt engagemang från utvecklingsländerna. 1. 10. Enligt kommissionens meddelande kan man inom EU:s utvidgningsprocess skapa bättre förutsättningar i kandi- datländerna för en betydande minskning av utsläppen. 1. 11. Under den fjärde konferensen för parterna till FN:s ramkonvention om klimatförändring (COP4) i Buenos Aires 1998 lades tyngdpunkten vid de egna initiativ som slagits fast i Kyotoprotokollet samt vid granskningen av flexibilitetsmeka- nismer och en vidareutveckling av dessa. 1. 12. I syfte att minska utsläppen och bevara kolsänkorna i utvecklingsländerna finns det utöver avtalsparternas egna åtgärder även flexibilitetsmekanismer såsom utsläppshandeln (ET), gemensamt genomförande (JI — Joint Implementation) och mekanismen för ren utveckling (CDM — Clean Develop- ment Mechanism). Tillämpningsreglerna för dessa utarbetades och behandlades vid den femte konferensen för parterna till FN:s ramkonvention om klimatförändring i Bonn 1999 (COP5) och antas vid den sjätte konferensen i Haag år 2000 (COP6). 2. Allmänna kommentarer ReK anser att meddelandet om genomförandet av 2. 1. Kyotoprotokollet är viktigt och att de åtgärder som föreslås där är brådskande. ReK anser att växthuseffektens återverkningar på orga- 2. 2. niskt liv och på människans existens är allmänt erkända, särskilt på lång sikt. En kontinuerlig global uppvärmning av 29. 2. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 57/83 atmosfären och smältande glaciärer höjer havsnivån. A¨ ven i EU kan det troligtvis inträffa oförutsägbara förändringar i landskapet. De risker som ansluter sig till klimatförändringen – t. ex. plötsliga regionala klimatförändringar och även större naturkatastrofer till följd av dessa – kan leda till såväl mänskligt lidande som allvarliga ekonomiska förluster. 2. 3. Enligt kommissionens uppfattning och enligt Euro- peiska miljöbyråns (EEA) rapporter har EU svårigheter att nå det mål som uppställdes vid FN:s konferens i Kyoto 1997, att minska utsläppen med 8 % mellan åren 2008 och 2012. I stället för att minska har utsläppen ökat 1994. Nu beräknar man att utsläppen av växthusgaser kommer att stiga med 6 % (business-as-usual) före 2010. Enligt vissa uppskattningar borde industriländernas utsläppsminskning vara 30–35 % för att undvika att jordens medeltemperatur skall stiga med över 1,5 grader Celsius före 2100. Att efterleva Kyotoavtalet är en förtroendefråga för EU, 2. 4. vars riktlinjer för miljön i övrigt är progressiva, initiativrika och ambitiösa. EU:s svårigheter med att vidta åtgärder för att minska sina egna utsläpp är ett allvarligt problem såväl i relation till länderna utanför Annex 1 som i relation till avtalsparterna till detta. 2. 5. Utsläpp av växthusgaser uppstår på så gott som alla ekonomiska områden, t. ex. energi, transport, industri, hushåll och jordbruk. Det är främst energiproduktionen med fossila bränslen och särskilt transporterna som är de huvudsakliga källorna till ökade utsläpp av växthusgaser. I synnerhet den kraftiga ökningen av person- och 2. 6. godstransporter utgör ett hot mot EU:s mål fråga om utsläppsminskning även om de specifika utsläppen från fordon kan minskas genom särskilda program som görs upp med fordonstillverkarna. Under åren 1985–1996 ökade energikon- sumtionen inom transportsektorn med 40 % och den beräknas stiga ytterligare 30 % före år 2010. i förutspås Enligt Europeiska miljöbyråns rapport 1999 om miljö- 2. 7. tillståndet industrins koldioxidutsläpp däremot minska med 15 % under åren 1990–2010. Hushållens och servicesektorns utsläpp tros inom de närmaste åren förbli nästan oförändrade. Inom el- och värmeproduktionen är det möjligt att bibehålla utsläppsnivån från år 1990 åtminstone till år 2010. 2. 8. Situationen i kandidatländerna och andra till EU gränsande ”övergångsekonomier” betecknas av en minskning av utsläppen inom den energidominerade industrin och sam- tidigt av en ökad andel utsläpp inom transportsektorn. De flesta av kandidatländerna är parter till Kyotoprotokollet. Kandidatländerna, de till EU gränsande reformländerna samt övriga länder som står utanför Kyotoprotokollets Annex 1 utgör i fråga om utsläppsminskningar var för sig en egen helhet och behöver gemenskapsstöd för att kunna minska utsläppen. 2. 9. Enligt ReK är kraven på minskning av utsläppen av växthusgaser stränga. Därför behövs det vid genomförandet av dessa krav nya individualiserade aktörer. För att kunna hålla tillbaka klimatförändringen och för att kunna efterleva Ky- otoprotokollet behövs det beslut och åtgärder på EU-nivå samt på nationell och lokal nivå som garanterar en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling. Beslutsfattandet och påverkningsmöjligheterna måste föras nära medborgarna. 2. 10. Minskningen i utsläppen av växthusgaser är en bred och global samhällelig fråga. Det handlar inte bara om miljöpolitik för hållbar utveckling eller om energi- och trans- portpolitik. Med stöd av Amsterdamfördraget finns det skäl att inom gemenskapen och kandidatländerna integrera jordbruks-, sysselsättnings-, social- och strukturpolitiken i energi- och forsknings- och finansie- miljöpolitiken samt ringsprogram. i olika 3. Särskilda kommentarer I Kyotoprotokollet fastställdes att de centrala verksam- 3. 1. hetsområdena var energiproduktion, industri, transporter och jordbruk. Kommissionen har beslutat utöka dessa områden med hushållen och servicesektorn. Till servicesektorn hör även många offentliga tjänster, t. ex. barnomsorg och skolor samt social- och hälsovård. Dessa tjänster produceras särskilt på lokal och regional nivå. Servicesektorn är dock som begrepp mycket vidsträckt. Den består av verksamheter av olika storlek och av ett stort antal aktörer. Som exempel på ytterligheter kan man nämna en frisersalong som sysselsätter 1–2 personer och en multinationell planeringsbyrå eller en taxiföretagare och ett hotell. På lokal nivå och i kommunerna är möjligheterna 3. 2. mycket olika när det gäller att minska utsläppsmängden, utsläppskällorna samt när det gäller de ekonomiska och tekniska instrumenten. A¨ ven tidsperspektivet för förväntad effekt varierar. På lokal nivå finns det dock ett brett utbud av metoder. 3. 3. Ansvaret för energiproduktion och energidistribution, markanvändning, planering och anläggning av trafikleder, kollektivtrafik, vattenrening och hantering av fast stadsavfall ligger ofta på regional och lokal nivå. De regionala och lokala myndigheterna har även i flera 3. 4. EU-länder en myndighetsroll när det gäller att genomföra nationell miljölagstiftning i fråga om lokala miljöskyddspro- jekt. Den lokala myndigheten kan t. ex. bevilja lagenliga utsläppstillstånd till verksamhetsutövare, övervaka utsläppen och göra uppföljningar samt kan även beroende på sina resurser delta i det rådgivande arbetet. C 57/84 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 2. 2000 3. 5. Miljöproblemen måste lösas där de uppstår. Det är på lokal nivå man finner den bästa expertisen och de lösningar som ligger närmast medborgarna när det gäller växthusgasfrå- gor som angår verksamheten i samhället. Nyttan av vidtagna åtgärder syns även ofta på lokal nivå, antingen direkt eller indirekt, varvid de även får ett allmänt erkännande. 3. 6. De olika sätten att bekämpa klimatförändringen för med sig en rad olika återkommande allmännyttiga effekter. Förbättring av luftkvaliteten t. ex. i livligt trafikerade industri- eller bostadsområden i städer påverkar invånarnas hälsa, livskvalitet och trivsel positivt. 3. 7. En minskning av de växthusgaser som förstör ozonet i övre delen av atmosfären förbättrar t. ex. produktiviteten inom jord- och skogsbruket och minskar mängden UV-strålning från solen som är skadlig för människans hälsa. 3. 8. De åtgärder som vidtas för att minska utsläppen förbättrar invånarnas utkomstmöjligheter. Detta gäller en effektivisering av den traditionella energiproduktionen och energidistributionen, en fördubbling av andelen gemensamt producerad värme och el, energieffektivitet, energisparande och en fördubbling av användningen av förnybara energikällor samt ett gynnande av ekologisk upphandling. I samband med användning av förnybara energikällor intar den kommersiella energiproduktionen en nyckelroll. Bland annat för att stärka sin företagsimage levererar redan nu många producenter energi producerad från förnybara energikällor. En avreglerad energimarknad innebär dessutom att konsumenterna kan komma att kräva energi som producerats med hänsyn till principen om en hållbar utveckling. 3. 9. I detta sammanhang är det särskilt angeläget att begränsa vägtrafikens koldioxidutsläpp, som fortfarande ökar, speciellt att genomföra miljöavtalet med den europeiska bilindustrisammanslutningen ACEA. Samtidigt har man ut- vecklat ny bränslesparande motorteknik, men detta förutsätter bränsle av högre kvalitet än som fastställdes i bränsledirektivet 98/70/EG. Med svavelfria bränslen kommer biltillverkarna att kunna gå ut med nya, energisnålare motor-konstruktioner, t. ex. Ottomotorer med bensin-direktinsprutning, på marknaden. Utvecklingen och produktionen av den nya miljö- 3. 10. och energiteknik som behövs i kampen mot klimatförändrin- gen samt främjandet av och forskningen i förnybara energikäl- lor skapar även nya arbetstillfällen och förbättrar näringslivets konkurrenskraft. Vindkraftsindustrin i Danmark är ett gott exempel på detta. Den lokala nivån är även själv — då den erbjuder 3. 11. tjänster till invånarna — en betydande energikonsument och leverantör av tjänster som påverkar energianvändningen och utsläppen. Betydande mängder energi krävs i uppvärmningen, nedkylningen och belysningen av byggnader samt i den kommunaltekniska infrastrukturen, t. ex. gatubelysning, vatten- distribution och avfallshantering. Då det t. ex. gäller energiför- brukningen i kommunernas byggnader har man enligt vissa energiöversikter genom regleringar och förändringar i förbrukningstiden kunnat uppnå betydande inbesparingar i energi. Energiförbrukningen vid pumpning av rent vatten och av avfallsvatten har kunnat minskas med hjälp av varvtalsreg- lering. 3. 12. ReK är medveten om att vissa stora beslut om minskning av utsläppen även kan ha negativa strukturella återverkningar på regional och lokal nivå och på dess livskraft. I syfte att minimera de negativa ekonomiska återverkningarna och garantera ett allmänt godtagande av åtgärderna behövs det stödsystem på såväl nationell nivå som på gemenskapsnivå. av politiken och de praktiska 3. 13. Genomförandet åtgärderna har försenats såväl i medlemsstaterna som på EU-nivå på grund av de internationella förhandlingar om kompletterande åtgärder som fastställts inom ramen för Ky- otoavtalets flexibilitetsmekanismer. I likhet med de flesta andra Annex 1-länder använder EU ännu inte, eller har EU inte erfarenheter av, exempelvis handel med utsläpp. För att starta en sådan handel krävs tillförlitlig statistik, övervakning och nationella försök. 3. 14. Det är Regionkommitténs ståndpunkt att Kyotoin- strumenten — handel med utsläppsrätter, ”Joint Implementa- tion and Clean Development Mechanism” — kan bidra till ett kostnadseffektivt klimatskydd om de sätts in i ett internatio- nellt sammanhang. Här måste reglerna för den internationella handeln med utsläppsrätter klargöras snarast möjligt. Man bör också räkna med medverkan från företagens sida i anslutning till detta. Dessutom bör det utarbetas förslag till ”Early- Crediting System”, så att det går att genomföra klimatprojekt inom ramen för Clean Development Mechanism redan före Kyotos budgetperiod 2008–2012. 3. 15. Medlemsstaterna, EU och EU:s finansorganisationer har stor erfarenhet när det gäller bistånd till kandidatländer och övriga central- och östeuropeiska länder i form av gemensamt genomförande i syfte att minska utsläppen. A¨ ven de lokala och regionala myndigheterna i EU:s 3. 16. medlemsstater har direkta kontakter med lokala myndigheter i kandidatländerna och andra närliggande områden. Genom att till dessa länder förmedla kunskap om utvärdering och övervakning av utsläpp och erfarenheter av konkreta reduk- tionsmetoder kan man bidra till att minska utsläppen av växthusgaser. 29. 2. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 57/85 3. 17. I många medlemsstater har den lokala nivån redan den kunskap och de instrument som behövs för att övervaka utsläppen av växthusgaser — till exempel statistik och program för beräkning av utsläpp som ligger i linje med rekommenda- tionerna i FN:s ramkonvention om klimatförändring. För att samla exempel på och utöka erfarenheterna av välfungerande övervakningsmetoder och konkreta metoder för att minska utsläppen kan tävlingar om bästa praxis anordnas såväl inom EU som i närliggande områden. 3. 18. De åtgärder inom mekanismen för gynnsam ut- veckling som är inriktade på utvecklingsländer kan också användas för att stärka kolreserven, till exempel genom skogsplanteringsprojekt. 3. 19. Flera metoder kan användas för att styra minskningen av växthusgasutsläpp. Standardreglering (egna utsläpp, egen energiförbrukning utsläppskvoter/utsläppstillstånd), prismekanismer (skatter, avgifter, handel med utsläpp) samt frivilliga avtalsförfaranden och ekonomiska stödåtgärder till förmån för exempelvis förnybara energikällor och samproduk- tion är både praktiska och nödvändiga åtgärder. eller 3. 20. Energi- och miljöavgifter är ett av medlemsstaternas viktigaste instrument när det gäller att genomföra den allmänt erkända principen om att ”förorenaren betalar”. Att vidta åtgärder för att minska utsläppen inom 3. 21. kostnadseffektiva ramar framstår i teorin som en rimlig lösning, men utgångspunkten är problematisk. Det är ofta oklart om man med kostnadseffektivitet menar den enskilda aktörens egna driftekonomiska vinst eller samhällsnyttan. Dessutom är tidsperspektivet oklart. Det är viktigt att de externa kostnader och besparingar som hänger samman med åtgärderna räknas in i de investeringar som görs för att minska utsläppen. 3. 22. Det är dessutom svårt att värdera och fördela alla de kostnader och positiva återverkningar på samhället (i form av besparingar) som en minskning av växthusgasutsläppen för med sig. Vissa effekter är okända och kan därför inte bedömas. I EU:s femte ramprogram för forskning fäster man 3. 23. stor vikt vid klimatfrågorna. Vid genomförandet av program- met bör hänsyn tas till de lokala och regionala myndigheternas synvinkel. 3. 24. Kraven på återbetalningstid för de nödvändiga in- vesteringarna varierar från aktör till aktör. Man kan till exempel i samband med basinfrastrukturliknande investeringar i ener- giproduktionsanläggningar godta krav på en återbetalningstid på 10–20 år. På energikonsumtionssidan kräver små och medelstora företag och industriföretag emellertid en kort återbetalningstid på 2–4 år för investeringar i energibesparin- gar. Frågan är dock om man skall eftersträva en lika stor energieffekt och energimängd eller om man skall producera mindre. Kapitalstarka producenter med långtidsperspektiv som investerar i relativt riskfria projekt har ett helt annat utgångslä- ge när det gäller den ekonomiska planeringen än aktörer med större ekonomisk risk. 3. 25. För att minska utsläppen kan de olika grupperna aktörer sluta frivilliga avtal, som är förenade med ekonomiska stödpaket. Ett lovande exempel är programmet för minskning av koldioxidutsläpp som slöts inom den europeiska bilin- dustrin. Avtalsförfarandet har sannolikt störst genomslagskraft inom sektorer med relativt få och stora aktörer. Dessa avtalsför- faranden kan antingen vara nationella eller sträcka sig över hela EU. 3. 26. När det gäller energisparande finns det i vissa EU- länder möjlighet till avtalsförfarande, t. ex. mellan kommunerna och staten. Vad avfall anbelangar finns det många exempel på välfungerande nationella frivilliga avtalssystem. De mest kända exemplen på sådana avtal är bryggeri- och läskedrycksin- dustrins pantsystem för returflaskor och aluminiumför- packningar som skall återvinnas, fordonsimportörernas och producenternas insamling av bildäck samt organiseringen av insamling av papper, förpackningsavfall och avfallsglas. 3. 27. För att kunna påverka individernas konsumtionsbete- ende krävs det dock kontinuerlig information och atti- tydförändringar t. ex. i form av informations-, utbildnings- och rådgivningsarbete. Mer utbildning behövs på olika nivåer. Energiverken, organisationer, läroanstalter samt olika myndig- heter kan ge olika målgrupper goda råd om energi. Undervis- ningen i skolorna ger resultat även på lång sikt. Detta är viktigt när det gäller att bromsa den globala växthuseffekten. 3. 28. Det är oundgängligt att öka den allmänna kunskapen om klimatförändringen och att integrera energi- och miljöfrå- gor såväl på lokal och nationell nivå som på EU-nivå. Programmet Altener, som stöder förnybara energikällor, och Save II, som stöder lokala och regionala energibyråer, har visat sig vara gångbara informationskanaler. 3. 29. Kartläggningen och uppföljningen av utsläpp av växthusgaser i enlighet med rekommendationerna från FN:s ramkonvention om klimatförändring är en absolut förutsätt- ning för att man skall kunna fördela det gemensamma ansvaret på medlemsstaterna. Uppföljningen av utsläppen kan därmed utvidgas till att gälla den regionala och lokala nivån samt — på ett överskådligt sätt — olika branscher. Information om utsläppssituationen och förändringar i denna gör det möjligt att skräddarsy åtgärder enligt behov och målgrupp. 3. 30. De frivilliga miljöskyddskampanjer som städer och regioner inlett i flera europeiska länder — t. ex. ICLEI:s kampanj Cities for Climate Protection och olika regionala program för hållbar utveckling (LA21) — erbjuder goda möjligheter till konkreta miljöskyddsåtgärder och till iakttagande av en över- gripande hållbar utveckling i beslutsfattandet på regional och lokal nivå nära medborgarna. För att ta fram och presentera god praxis på lokal nivå kan man exempelvis ordna tävlingar. C 57/86 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 2. 2000 4. Slutsatser ReK anser att det behövs nationella åtgärder och 4. 1. gemenskapsåtgärder för att genomföra Kyotoprotokollet och för att uppnå dess mål om en utsläppsminskning på 8 %. ReK uppmanar Europeiska rådet 4. 2. i Helsingfors vid årsskiftet att gynna integrationsprocessen för miljö- och kli- matpolitiken i syfte att konkret minska utsläppen av växthusga- ser. ReK anser att det med tanke på den väldiga utmaningen 4. 3. att minska utsläppen är oundgängligt att många olika lokala aktörer heltäckande deltar i de nationella klimatstrategierna. 4. 4. ReK anser att påverkningsmöjligheterna på regional, lokal och kommunal nivå i fråga om växthusgaser på kort och lång sikt är betydande samt likartade i många EU-länder. Därför bör den regionala och lokala nivån beaktas i de nationella klimatstrategierna. Den bör också därför betraktas som en egen relevant aktör i de nationella klimatstrategierna och på gemenskapsnivå. 4. 5. EU har som mål att fördubbla andelen förnybara energikällor så att de uppgår till 12 % år 2010 och att även fördubbla samproduktionen av värme och el, att utnyttja energin effektivare samt att betydligt öka bruket av naturgas. Man bör enligt ReK ytterligare påskynda processen för att uppnå dessa mål. ReK anser vidare att EU bör ha som mål att öka andelen fordon som drivs på alternativa bränslen, t. ex. vätgas, biogas, etanol och rapsmetylester. 4. 6. ReK stöder kommissionens förslag att i god tid före den utsatta tiden (år 2008) inleda nationella försök angående utsläppshandeln. Samtidigt betonar kommittén emellertid att klimatskydds-åtgärderna primärt måste sättas in i det egna landet, i linje med Kyotoprotokollets bestämmelser. roll som den offentliga utvecklingshjälpen spelar får dock inte försummas i detta sammanhang. 4. 8. ReK anser att Kyotoprotokollets internationella flexibi- litetsmekanismer, nämligen gemensamt genomförande (JI — Joint Implementation) och mekanismen för ren utveckling (CDM – Clean Development Mechanism), kompletterar av- talsparternas egna åtgärder och att de på ett naturligt sätt kan integreras i samarbetet med kandidatländerna, övergångs- länderna och övriga länder som står utanför Kyotoprotokollets Annex 1 om utsläppsminskning samt i inrättandet av lokala myndigheter. 4. 9. Medlemsstaterna bör enligt ReK i brådskande ordning nå enighet om en miniminivå för energibeskattning. ReK anser att de strukturella problemenen på regional 4. 10. och lokal nivå i samband med minskningen av växthusgaser skall kompenseras med medel från EU och medlemsstaterna. Det krävs mer forskningsanslag och utbildning för att 4. 11. man i samband med minskningen av växthusgasutsläpp skall kunna analysera relationen mellan kostnad och nytta samt för att man skall kunna utvärdera de samhälleliga effekterna. I det femte ramprogrammet för forskning bör den regionala och lokala aspekten beaktas. 4. 12. ReK anser att man bör gynna avtalsförfarandet på regional och lokal nivå i syfte att minska utsläppen av växthusgaser. ReK uppmanar EU och medlemsstaterna att eftersträva denna dialog och stödja regionerna i deras ansträngningar att skydda det globala klimatet. 4. 13. Såväl på nationell nivå som på gemenskapsnivå bör man målmedvetet fortsätta stödja frivilliga avtal, kampanjer och program samt tävlingar som effektivt stöder målen om utsläppsminskning. Enligt ReK är det viktigt med de i Kyotoprotokollet 4. 7. avsedda möjligheterna till utvecklingshjälp i samband med flexibilitetsmekanismerna och med en integrerad politik som syftar till minskning av växthusgasutsläppen. Den humanitära För att kunna minska växthusgasutsläppen från tra- 4. 14. fiken måste man även säkerställa finansiella resurser för lokala behov av en utveckling av sådana transportsätt som spårbunden trafik, kollektivtrafik samt cykel- och gångtrafik. Bryssel den 18 november 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER