title: 1979 metų tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolas dėl rūgštėjimo, eutrofikacijos ir pažemio ozono mažinimo

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
acidification
air quality
atmospheric pollutant
eutrophication
international convention
ozone
pollution control measures
protocol to an agreement
transfrontier pollution

text: 174 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 22003A0717(01) 2003 7 17 EUROPOS SĄJUNGOS OFICIALUSIS LEIDINYS PRIEDAS 11/47 t. L 179/3 1979 METŲ TOLIMŲ TARPVALSTYBINIŲ ORO TERŠALŲ PERNAŠŲ KONVENCIJOS PROTOKOLAS DĖL RŪGŠTĖJIMO, EUTROFIKACIJOS IR PAŽEMIO OZONO MAŽINIMO ŠALYS, PASIRYŽUSIOS įgyvendinti Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvenciją, ŽINODAMOS, kad azoto oksidai, siera, lakieji organiniai junginiai ir redukuoti azoto junginiai siejami su neigiamais padariniais žmonių sveikatai ir aplinkai, SUSIRŪPINUSIOS dėl to, kad rūgštėjimo, maistingojo azoto ir ozono kritinės apkrovos žmogaus sveikatai ir augmenijai vis dar viršijamos daugelyje Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos regiono teritorijų, SUSIRŪPINUSIOS TAIP PAT dėl to, kad išmetami į orą azoto oksidai, siera ir lakieji organiniai junginiai, taip pat antriniai teršalai, tokie kaip ozonas ir amoniako reakcijos produktai, yra pernešami atmosferoje ilgus nuotolius ir gali turėti neigiamų tarpvalstybinių padarinių, PRIPAŽINDAMOS, kad Šalyse išmetami teršalai Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos regione prisideda prie oro taršos Žemės pusrutulio ir pasauliniu mastu, ir pripažindamos pernašų galimybę tarp žemynų ir būtinybę toliau tirti tokią galimybę, PRIPAŽINDAMOS TAIP PAT, kad Kanada ir Jungtinės Amerikos Valstijos, spręsdamos tarpvalstybinius ozono padarinius, veda dvišales derybas dėl į orą išmetamų azoto oksidų ir lakiųjų organinių junginių sumažinimo, PRIPAŽINDAMOS TAIP PAT, kad Kanada, įgyvendindama Visos Kanados rūgščiojo lietaus strategiją po 2000 m. , įsipareigoja iki 2010 m. dar labiau sumažinti išmetamus į orą sieros teršalus ir kad Jungtinės Valstijos, siekdamos įdiegti savo aplinkos oro kokybės normas, susijusias su kietosiomis dalelėmis, yra įsipareigojusios rytinėje Jungtinių Valstijų dalyje įgyvendinti azoto oksidų mažinimo programą ir sumažinti išmetamus į orą teršalus, PASIRYŽUSIOS užkirsti kelią kritinių apkrovų ir lygių viršijimo atvejams arba juos mažinti, atsižvelgdamos į visokeriopą daugelio teršalų poveikį, ATSIŽVELGDAMOS į iš tam tikrų esamų įrenginių ir dėl tam tikros vykdomos veiklos išmetamus oro teršalus, dėl kurių susidaro dabartinis oro užterštumas, ir į būsimų veiklos krypčių plėtojimą ir įrenginių tobulinimą, ŽINODAMOS, kad yra būdų ir praktinio valdymo metodų sumažinti taršą šiomis medžiagomis, PASIRYŽUSIOS imtis priemonių tokių medžiagų išmetimui į orą numatyti, keliui jam užkirsti ir jam mažinti, taikydamos Rio de Žaneiro aplinkos ir plėtros deklaracijos 15 atsargumo principą, DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad valstybės pagal Jungtinių Tautų Chartiją ir tarptautinės teisės principus turi suverenią teisę naudoti savo išteklius pagal savo pačių aplinkos apsaugos ir plėtros politikos kryptis ir jos atsako už tai, kad būtų užtikrinta, jog jų jurisdikcijai ir kontrolei priklausanti veikla nepadarys žalos kitų valstybių aplinkai ir už jos nacionalinės jurisdikcijos ribų esančioms sritims, SUVOKDAMOS poreikį kovoti su oro tarša ekonomiškais būdais regioniniu mastu, atsižvelgiant į poveikio skirtumus ir taršos mažinimo kainą įvairiose šalyse, 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 175 PAŽYMĖDAMOS svarbų privataus ir nevyriausybinių sektorių indėlį kaupiant duomenis apie padarinius, susijusius su šiomis medžiagomis, bei egzistuojančius jų mažinimo būdus ir jų vaidmenį padedant mažinti teršalų išmetimą į orą, TURĖDAMOS GALVOJE, kad priemonės, taikomos sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių teršalams mažinti, neturėtų tapti savavališka ar nepateisinama diskriminacija arba paslėptu tarptautinės konkurencijos ir prekybos varžymu, ATSIŽVELGDAMOS į geriausias mokslo ir technikos žinias bei duomenis apie tokių medžiagų oro teršalus, atmosferos procesus ir padarinius žmonių sveikatai ir aplinkai, taip pat apie užterštumo mažinimo kainą, ir pripažindamos poreikį gilinti tas žinias ir toliau bendradarbiauti mokslo ir technikos srityje, kad būtų galima geriau suprasti šias problemas, PAŽYMĖDAMOS, kad Protokole dėl azoto oksidų teršalų arba jų tarpvalstybinių srautų kontrolės, priimtame 1988 m. spalio 31 d. Sofijoje, ir Protokole dėl organinių lakiųjų junginių teršalų ir jų tarpvalstybinių srautų kontrolės, priimtame 1991 m. lapkričio 18 d. Ženevoje, jau yra nuostatos dėl azoto oksidų ir lakiųjų organinių junginių kontrolės ir kad techniniuose abiejų šių protokolų prieduose jau yra techninės rekomendacijos, kaip tuos teršalų kiekius mažinti, PAŽYMĖDAMOS TAIP PAT, kad Protokole dėl tolesnio sieros teršalų išmetimo į orą mažinimo, priimtame 1994 m. birželio 14 d. Osle, jau yra nuostata dėl sieros teršalų išmetimo į orą mažinimo, siekiant prisidėti prie rūgščiųjų iškritų mažinimo, mažinant kritinių sieros iškritų viršijimo atvejus, kuriuos sukelia rūgštingumo kritinės apkrovos, palyginti su oksiduotų sieros junginių įtaka visoms rūgščiosioms iškritomis 1990 m. , PAŽYMĖDAMOS TAIP PAT, kad šis Protokolas yra pirmas susitarimas pagal Konvenciją, skirtas konkrečiai azoto junginių mažinimui, TURĖDAMOS GALVOJE, kad šių į orą išmetamų medžiagų kiekių mažinimas gali duoti papildomos naudos kontroliuojant kitus teršalus, pirmiausia tarpvalstybines antrines aerozolinių kietųjų dalelių pernašas, kurios veikia žmonių sveikatą jiems kvėpuojant ore esančiomis dalelėmis, TURĖDAMOS GALVOJE TAIP PAT poreikį siekiant šio Protokolo tikslų kiek įmanoma vengti tokių priemonių, kurios kitas su sveikata ir aplinka susijusias problemas daro dar opesnes, PAŽYMĖDAMOS, kad taikant azoto oksidų ir amoniako išmetimo į orą mažinimo priemones reikėtų atsižvelgti į visą biogeocheminį azoto ciklą ir kiek įmanoma stengtis nedidinti į orą išmetamo chemiškai aktyvaus azoto, taip pat ir nitrito oksidų, kiekių, dėl kurių su azotu susijusios problemos gali tapti dar opesnės, SUVOKDAMOS, kad metanas ir anglies monoksidas, patenkantis į orą dėl žmonių veiklos, kartu su azoto oksidais ir lakiaisiais organiniais junginiais padeda susidaryti troposferiniam ozonui, ir SUVOKDAMOS TAIP PAT Šalių prisiimtus įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvenciją, SUSITARĖ: 1 straipsnis Sąvokos 2) „EMEP“ – Bendradarbiavimo programa tolimų oro teršalų pernašų Europoje monitoringo ir vertinimo srityje; Šiame Protokole: 3) „Vykdomoji institucija“ – Konvencijos Vykdomoji institucija, įsteigta pagal Konvencijos 10 straipsnio 1 dalį; 1) „Konvencija“ – Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencija, priimta 1979 m. lapkričio 13 d. Ženevoje; 4) „Komisija“ – Jungtinių Tautų Europos ekonominė komisija; 176 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 5) „Šalys“ – jei pagal kontekstą nėra kitaip, šio Protokolo Šalys; 6) „EMEP geografinė apimtis“ – teritorija, apibrėžta 1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos pro- tokolo „Dėl bendradarbiavimo programos tolimų oro teršalų pernašų Europoje monitoringo ir vertinimo srityje (EMEP) ilgalaikio finansavimo“, priimto 1984 m. rugsėjo 28 d. Žene- voje, 1 straipsnio 4 dalyje; 7) „teršalų išmetimas“ – medžiagų išleidimas į atmosferą iš taš- kinio ar išsklaidyto taršos šaltinio; 8) „azoto oksidai“ – azoto oksidas ir azoto dioksidas, išreikšti azoto dioksidu (NO2); 9) „redukuoti azoto junginiai“ – amoniakas ir jo reakcijos pro- duktai; 10) „siera“ – visi sieros junginiai, išreikšti sieros dioksidu (SO2); 16) „naujas stacionarus šaltinis“ – bet kuris stacionarus šaltinis, kurio statyba ar žymūs pakeitimai yra pradėti praėjus viene- riems metams nuo šio Protokolo įsigaliojimo. Ar pakeitimas yra žymus, ar ne, sprendžia kompetentingos nacionalinės institucijos, atsižvelgdamos į tokius veiksnius, kaip pakeitimo nauda aplinkai. 2 straipsnis Tikslas Šio Protokolo tikslas – kontroliuoti ir mažinti sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių kiekius, susidarančius dėl antropogeninės veiklos ir galinčius turėti įtakos rūgštėjimui, eutrofikacijai arba pažeminio ozono koncentracijos padidėjimui, kurie atsiranda dėl tolimųjų tarpvalstybinių oro pernašų, ir gali sukelti neigiamus padarinius žmonių sveikatai, natūralioms eko- sistemoms, medžiagoms ir augalams, ir kuo geriau užtikrinti, kad per ilgą laiką atmosferoje susidarančios iškritos ir koncentracijos, atsižvelgiant į mokslo pažangą, neviršytų: a) Šalyse, priklausančiose EMEP geografinei apimčiai, ir Kanado- je: kritinių rūgštingumo apkrovų, apibūdintų I priede; b) Šalyse, priklausančiose EMEP geografinei apimčiai: kritinių maistingojo azoto apkrovų, apibūdintų I priede; 11) „lakieji organiniai junginiai“ arba „LOJ“, – jei nenurodyta kitaip, visi antropogeninio pobūdžio organiniai junginiai, išskyrus metaną, kurie saulės šviesoje reaguodami su azoto oksidais gali pagaminti fotocheminius oksidantus; c) kalbant apie ozoną: 12) „kritinė apkrova“ – apskaičiuota vieno ar kelių teršalų povei- kio kiekybinė išraiška, žemiau kurios, kaip rodo dabartiniai mokslo duomenys, nurodyti jautrūs aplinkos elementai nepatiria jokio žymesnio žalingo poveikio; 13) „kritiniai lygiai“ – teršalų koncentracija atmosferoje, kurią vir- šijus, kaip rodo dabartiniai mokslo duomenys, receptoriai, tokie kaip žmonės, augalai, ekosistemos ar medžiagos, gali patirti tiesioginį neigiamą poveikį; 14) „oro teršalų tvarkymo teritorija“, arba „PEMA“ – teritorija, nurodyta III priede pagal 3 straipsnio 9 dalyje nustatytas sąly- gas; i) Šalyse, priklausančiose EMEP geografinei apimčiai: kritinių ozono lygių, nurodytų I priede; ii) Kanadoje: visai Kanadai taikomo ozono standarto; iii) Jungtinėse Amerikos Valstijose: nacionalinio aplinkos oro kokybės standarto, taikomo ozonui. 3 straipsnis Pagrindiniai įpareigojimai 15) „stacionarus šaltinis“ – bet kuris pastatas, statinys, įrenginys ar įranga, iš kurios tiesiogiai ar netiesiogiai į atmosferą sklinda ar gali sklisti siera, azoto oksidai, lakieji organiniai junginiai ar amoniakas; 1. Kiekviena Šalis, kuriai nustatytas į atmosferą išmetamų teršalų limitas, nurodytas bet kurioje II priedo lentelėje, mažina savo metinius į atmosferą išmetamų teršalų kiekius ir išlaiko jų lygį, atsižvelgdama į tame priede nurodytą limitą ir terminus. Kiek- viena Šalis bent kontroliuoja per metus išmetamų teršalų kiekius, laikydamasi įpareigojimų pagal II priedą. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 177 2. Kiekviena Šalis ne vėliau nei nurodyta VII priede pradeda tai- kyti ribines vertes, nurodytas IV, V ir VI prieduose, kiekvienam naujam stacionariniam šaltiniui, priskiriamam tuose prieduose nurodytai stacionarių šaltinių kategorijai. Kaip alternatyvą Šalis gali taikyti kitas į atmosferą išmetamų teršalų mažinimo strategi- jas, leidžiančias apskritai visoms šaltinių kategorijoms pasiekti ekvivalentiškus visų teršalų lygius. 3. Kiekviena Šalis, kiek techniškai bei ekonomiškai pajėgdama ir atsižvelgdama į sąnaudas ir naudą, kiekvienam esamam staciona- riam šaltiniui, priskiriamam kuriai nors IV, V ir VI prieduose nurodytai stacionarių šaltinių kategorijai, tuose prieduose nuro- dytas vertes pradeda taikyti ne vėliau nei nurodyta VII priede. Kaip alternatyvą Šalis gali taikyti kitas į atmosferą išmetamų teršalų mažinimo strategijas, leidžiančias apskritai visoms šaltinių kate- gorijoms pasiekti ekvivalentiškus visų teršalų lygius, arba Šalių, nepriklausančių EMEP geografinei apimčiai, atveju – būtinas nacionaliniams arba regioniniams rūgštėjimo mažinimo tikslams arba nacionaliniams aplinkos oro kokybės standartams pasiekti. 4. Vykdomosios institucijos sesijoje Šalys įvertina ribines vertes, taikytinas naujiems ir esamiems katilams bei šildytuvams, kurių nominalus šiluminis našumas didesnis kaip 50 MWth, ir naujoms sunkiasvorėms transporto priemonėms, ir ne vėliau kaip per dve- jus metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo iš dalies pakeičia IV, V ir VIII priedus. 5. Kiekviena Šalis ne vėliau nei nurodyta VII priede kurui ir nau- jiems mobiliems šaltiniams, nurodytiems VIII priede, pradeda tai- kyti ribines vertes. 8. Atsižvelgdama į šio straipsnio 10 dalį, kiekviena Šalis: a) bent jau taiko IX priede nurodytas amoniako kontrolės prie- mones; b) jos nuomone tinkamais atvejais taiko geriausius prieinamus būdus, neleidžiančius išmesti į orą amoniako teršalų, kurie išvardyti V gairių dokumente, ir kurį Vykdomoji institucija priėmė savo septynioliktojoje sesijoje (Sprendimas 1999/1), ir visuose jo pakeitimuose, arba juos sumažinančius. 9. Šio straipsnio 10 dalis taikoma bet kuriai Šaliai: a) kurios visas žemės plotas yra didesnis kaip 2 milijonai kvad- ratinių kilometrų; b) kurios išmetami sieros, azoto oksidų, amoniako ir (arba) lakiųjų organinių junginių kiekiai, prisidedantys prie rūgštėjimo, eutrofikacijos ir ozono susidarymo vienos ar kelių kitų Šalių jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje, susidaro daugiausia jos jurisdikcijoje esančioje teritorijoje, III priede nurodytoje kaip PEMA, ir kuri yra pateikusi atitinkamus doku- mentus pagal šios straipsnio dalies c punktą; c) kuri šio Protokolo pasirašymo, ratifikavimo, priėmimo, patvir- tinimo ar prisijungimo prie jo metu pateikė vieno ar kelių ter- šalų vienos ar kelių PEMA geografinės apimties aprašymą su įrodomaisiais dokumentais, kad jos būtų įrašytos į III priedą; d) kuri šio Protokolo pasirašymo, ratifikavimo, priėmimo, patvir- tinimo ar prisijungimo prie jo metu nurodė savo ketinimą lai- kytis šios straipsnio dalies. 6. Kiekviena Šalis geriausius prieinamus metodus turėtų taikyti mobiliems šaltiniams ir kiekvienam naujam ar esamam staciona- riniam šaltiniui, atsižvelgdama į I–V gairių dokumentus, kuriuos institucija priėmė savo septynioliktojoje sesijoje Vykdomoji (Sprendimas 1999/1), ir visus jų pakeitimus. 10. Šalis, kuriai taikoma ši straipsnio dalis: a) b) 7. Kiekviena Šalis imasi atitinkamų priemonių, paremtų, inter alia, mokslo ir ekonomikos kriterijais, išmetamiems į orą lakiųjų orga- ninių junginių kiekiams, kurie susidaro naudojant į VI arba VIII priedą neįrašytus produktus, sumažinti. Ne vėliau kaip ant- roje nuo šio Protokolo įsigaliojimo Vykdomosios institucijos sesi- joje Šalys, kad patvirtintų priedą, skirtą produktams, taip pat ir tokių produktų atrankos kriterijams, svarsto lakiųjų organinių junginių kiekio produktuose, neįrašytuose į VI ar VIII priedus, ribines vertes ir tų ribinių verčių taikymo terminus. jei ji priklauso EMEP geografinei apimčiai, privalo laikytis šio straipsnio nuostatų ir II priedo tik kiekvieno teršalo, kuriam III priede yra įrašyta jos jurisdikcijai priklausanti PEMA, atitin- kamoje PEMA; arba jei ji nepriklauso EMEP geografinei apimčiai, privalo laikytis šio straipsnio 1, 2, 3, 5, 6 ir 7 dalių nuostatų ir II priedo tik kiekvieno teršalo (azoto oksidų, sieros ir (arba) lakiųjų organi- nių junginių), kuriam III priede yra įrašyta jos jurisdikcijai prik- lausanti PEMA, atitinkamoje PEMA ir neprivalo laikytis šio priklausančioje straipsnio 8 dalies teritorijoje. jurisdikcijoje jos 178 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 11. Kanada ir Jungtinės Amerikos Valstijos, ratifikuodamos, pri- imdamos, patvirtindamos šį Protokolą arba prisijungdamos prie jo, Vykdomajai institucijai pateikia nacionalinius į orą išmetamų teršalų (sieros, azoto oksidų ir lakiųjų organinių junginių) maži- nimo įsipareigojimus, kad jie automatiškai būtų įrašyti į II priedą. a) savo valstybės metinius išmetamų sieros, azoto oksidų, amo- niako ir lakiųjų organinių junginių kiekius ir pažangą, pada- rytą siekiant laikytis nustatytų nacionalinių limitų ir kitų 3 straipsnyje nurodytų įsipareigojimų; į 12. Atsižvelgdamos numatyto 10 straipsnio 2 dalyje, rezultatus, Šalys ne vėliau kaip per metus nuo to persvarstymo pabaigos pradeda derybas dėl tolesnių įsipa- reigojimų mažinti oro teršalus. persvarstymo, pirmojo 4 straipsnis Keitimasis informacija ir technologijomis 1. Kiekviena Šalis, laikydamasi savo įstatymų, kitų teisės aktų, nustatytos tvarkos ir savo įsipareigojimų pagal šį Protokolą, suku- ria palankias sąlygas keistis informacija, technologijomis ir meto- dais ir siekia mažinti sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių kiekius, inter alia, skatindamos: a) kurti ir atnaujinti geriausių prieinamų metodų, tarp jų ir metodų, kurie didina energijos efektyvumą, tobulina mažai taršius degiklius ir gerą aplinkos praktiką žemės ūkyje, duo- menų bazes; b) keistis informacija ir patirtimi, plėtojant mažiau taršias trans- porto sistemas; c) tiesioginius pramonės ryšius ir bendradarbiavimą, kartu ir bendrų įmonių; d) teikti techninę pagalbą. 2. Skatindama šio straipsnio 1 dalyje nurodytą veiklą, kiekviena Šalis kuria palankias sąlygas atitinkamų organizacijų ir privataus bei valstybinio sektoriaus individualių asmenų, kurie gali teikti technologijos, projektavimo ir inžinerines paslaugas, įrangą ar lėšų, ryšiams ir bendradarbiavimui. 5 straipsnis Visuomenės sąmoningumas b) atitinkamų teršalų iškritas ir koncentraciją ir atitinkamais atve- jais – apie tų iškritų ir koncentracijos santykį su 2 straipsnyje minėtomis kritinėmis apkrovomis bei lygiais; c) troposferinio ozono lygius; d) taikomas arba ketinamas taikyti strategijas ir priemones oro taršos problemoms, kurioms skiriamas šis Protokolas ir kurios yra išdėstytos 6 straipsnyje, mažinti. 2. Be to, kiekviena Šalis, siekdama mažinti išmetamus į orą ter- šalų kiekius, visuomenei gali leisti plačiai susipažinti su informa- cija, taip pat ir informacija apie: a) mažiau taršų kurą, atsinaujinančią energiją ir energijos efekty- vumą, taip pat šių priemonių panaudojimą transporte; b) lakiuosius organinius junginius produktuose, taip pat ir jų ženklinimą; c) galimybes tvarkyti visuomenėje susidarančias atliekas, kuriose yra lakiųjų organinių junginių; d) gerą žemės ūkio praktiką, kuria mažinami į orą išmetamo amoniako kiekiai; e) padarinius sveikatai ir aplinkai, susijusius su teršalais, kuriems taikomas šis Protokolas; f) priemones, kurių asmenys ir pramonės įmonės gali imtis, padėdami mažinti oro teršalus, kuriems taikomas šis Protoko- las. 6 straipsnis Strategijos, politikos kryptys, programos, priemonės ir informacija 1. Prireikus kiekviena Šalis, remdamasi pagrįstais mokslo ir eko- nomikos kriterijais, kad jai būtų lengviau įgyvendinti įsipareigoji- mus pagal 3 straipsnį: 1. Kiekviena Šalis, laikydamasi savo įstatymų, kitų teisės aktų ir nustatytos tvarkos, skatina teikti visuomenei informacijos, kartu ir informaciją apie: a) kai įsigalioja šis Protokolas, nedelsdama patvirtina atitinkamas strategijas, politikos kryptis ir programas; 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 179 b) taiko priemones sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių kiekiams kontroliuoti ir mažinti; b) aplinkos ore esančios sieros, azoto junginių, lakiųjų organinių junginių, ozono koncentracijos ir iškritų padarinius žmonių sveikatai, sausumos ir vandens ekosistemoms bei medžia- goms. c) taiko priemones, skatinančias didinti energijos efektyvumą ir atsinaujinančios energijos naudojimą; d) taiko priemones taršaus kuro naudojimui mažinti; e) kuria ir pradeda taikyti mažiau taršaus transporto sistemas ir skatina eismo valdymo sistemas, kuriomis mažinamas bend- ras oro užterštumas dėl kelių transporto; f) taiko priemones, kuriomis skatinama kurti ir pradėti taikyti mažiau taršius procesus ir produktus, atsižvelgdama į I–V gai- rių dokumentus, kuriuos Vykdomoji institucija priėmė savo septynioliktojoje sesijoje (Sprendimas 1999/1), ir visus jų pakeitimus; 3. Kiekviena Šalis gali taikyti griežtesnes priemones, nei pagal šį Protokolą reikalaujamos. 7 straipsnis Ataskaitos 1. Atsižvelgdama į savo įstatymus, kitus teisės aktus ir laikyda- masi savo įsipareigojimų pagal šį Protokolą: g) skatina įgyvendinti oro teršalų mažinimo valdymo programas, tarp jų ir savanoriškas programas, ir naudoti ekonominius instrumentus, atsižvelgdama į VI gairių dokumentą, kurį Vyk- domoji institucija priėmė savo septynioliktojoje sesijoje (Sprendimas 1999/1), ir visus jo pakeitimus; a) kiekviena Šalis per Komisijos vykdomąjį sekretorių Vykdoma- jai institucijai reguliariai, kaip Šalys nustato Vykdomosios ins- titucijos sesijoje, teikia informaciją apie priemones, kurių ji ėmėsi šiam Protokolui įgyvendinti. Be to: h) atsižvelgdama į savo nacionalines aplinkybes, visuose sekto- riuose, kuriuose, nepaisant šio Protokolo tikslų, yra išleidžiami sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių teršalai, įgyvendina ir toliau tobulina politikos kryptis bei prie- mones, tokias kaip rinkos netobulumų laipsniškas mažinimas ir panaikinimas, finansinės paskatos, atleidimas nuo mokes- čių bei muitų ir subsidijos, ir taiko rinkos instrumentus; i) taiko priemones, jei jos yra ekonomiškos, iš atliekų, kuriose yra lakiųjų organinių junginių, išmetamiems į orą teršalams mažinti. 2. Kiekviena Šalis renka ir saugo informaciją apie: i) kai Šalis taiko skirtingas oro teršalų mažinimo strategijas pagal 3 straipsnio 2 ir 3 dalis, ji dokumentais pagrindžia taikomas strategijas ir tai, kaip jos atitinka tų straipsnio dalių reikalavimus; ii) kai Šalis nusprendžia, kad tam tikros ribinės vertės, nuro- dytos 3 straipsnio 3 dalyje, yra techniškai ir ekonomiškai neįmanomos dėl jų sąnaudų ir teikiamų pranašumų, ji tai praneša ir pagrindžia; b) kiekviena Šalis, priklausanti EMEP geografinei apimčiai, per Komisijos vykdomąjį sekretorių EMEP reguliariai, kaip nustato EMEP organizacinė institucija ir Vykdomosios institucijos sesi- joje patvirtina Šalys, teikia šią informaciją: i) apie sieros, azoto junginių, amoniako ir lakiųjų organinių junginių ore lygius, taikydama bent EMEP vadovaujančio- sios institucijos nustatytus metodus ir laikydamasi jos nustatyto laiko bei erdvės paskirstymo; a) faktiškai išmetamų į orą sieros, azoto junginių ir lakiųjų orga- ninių junginių lygius ir apie tų junginių bei ozono koncentra- cijas ir iškritas aplinkos ore; Šalys, priklausančios EMEP geo- grafinei apimčiai, atsižvelgia į EMEP darbo planą; ii) apie kiekvienos išmestos į orą medžiagos lygius ataskaiti- niais metais (1990 m. ), taikydama tuos pačius metodus ir laiko bei erdvės paskirstymą; 180 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. iii) duomenis apie numatomus išmesti į orą teršalų kiekius ir esamus jų mažinimo planus; koncentracijų ir I priede nurodytų kritinių ozono lygių skirtumą, arba taikydamos alternatyvius vertinimo metodus, kuriuos Šalys patvirtina Vykdomosios institucijos sesijoje. iv) tam tikrais atvejais – apie visas išimtines aplinkybes patei- sinant, kodėl laikinai vieno ar kelių išmetamų teršalų kie- kis viršija numatytą jų limitą; 8 straipsnis c) Šalys, nepriklausančios EMEP geografinei apimčiai, pateikia informaciją, panašią į šio straipsnio b punkte nurodytą infor- maciją, jei to reikalauja Vykdomoji institucija. Mokslo tyrimai, plėtra ir monitoringas 2. Pagal šio straipsnio 1 dalies a punktą pranešama informacija turi atitikti formą ir turinį, dėl kurių sprendimą Šalys priima Vyk- domosios institucijos sesijoje. Šio sprendimo sąlygos prireikus persvarstomos ir nustatomi papildomi į ataskaitas įtrauktinos informacijos formos ir turinio elementai. 3. Likus pakankamai laiko iki Vykdomosios institucijos metinės sesijos, EMEP pateikia informaciją apie: a) sieros ir azoto junginių koncentraciją aplinkos ore bei iškritas ir, jei tokia informacija prieinama, lakiųjų organinių junginių ir ozono koncentraciją aplinkos ore; b) sieros ir oksiduotų bei redukuotų azoto balanso apskaičiavi- mus ir svarbią informaciją apie tolimas ozono ir jo prekurso- rių pernašas. Šalys, nepriklausančios EMEP geografinei apimčiai, teikia panašią informaciją, jei to reikalauja Vykdomoji institucija. 4. Vadovaudamasi Konvencijos 10 straipsnio 2 dalies b punktu, Vykdomoji institucija pasirūpina informacijos apie sieros ir azoto junginių iškritų ir ozono koncentracijos padarinius parengimu. Šalys skatina mokslo tyrimus, plėtrą, monitoringą ir bendradar- biavimą, susijusius su: a) medžiagų, kurioms taikomas šis Protokolas, neigiamo povei- kio apskaičiavimo bei įvertinimo metodų tarptautiniu deri- nimu ir jų naudojimu nustatant kritines apkrovas bei kritinius lygius ir prireikus tokio derinimo procedūrų kūrimu; b) oro teršalų, ypač amoniako ir lakiųjų organinių junginių, duo- menų bazių tobulinimu; c) monitoringo metodų bei sistemų ir sieros, azoto junginių ir lakiųjų organinių junginių pernašų, koncentracijų ir iškritų bei ozono ir antrinių kietųjų dalelių susidarymo modeliavimo tobulinimu; d) geresniu ilgalaikio oro teršalų egzistavimo ir jų poveikio sie- ros, azoto, lakiųjų organinių junginių, ozono ir kietųjų dalelių koncentracijoms Žemės pusrutulio aplinkoje moksliniu supra- timu, ypač dėmesį kreipiant į laisvos troposferos chemiją ir galimus tarpkontinentinius teršalų srautus; e) bendros strategijos, ir fotocheminės taršos, taip pat ir sinergizmo bei jungtinio povei- kio, neigiamam poveikiui mažinti, tolesniu tobulinimu; rūgštėjimo, eutrofikacijos skirtos 5. Vykdomosios institucijos sesijose Šalys susitaria reguliariai rengti atnaujintą informaciją apie apskaičiuotą ir tarptautiniu mastu optimalų oro teršalų kiekio mažinimo paskirstymą tarp EMEP geografinei apimčiai priklausančių valstybių, taikydamos integruoto vertinimo modelius, tarp jų ir atmosferos pernašų modelius, kuriais, kaip nurodyta 3 straipsnio 1 dalyje, siekiama dar labiau sumažinti faktiškų sieros ir azoto junginių iškritų ir faktiškų ozono kritinės apkrovos verčių skirtumą, taip pat f) strategijomis, kaip dar labiau mažinti išmetamus į orą sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių kiekius, pagrįstomis kritinėmis apkrovomis, kritiniais lygiais ir techni- kos pažanga, ir integruoto vertinimo modeliavimo, kaip apskaičiuoti tarptautiniu mastu optimalų oro teršalų maži- nimo paskirstymą, tobulinimu atsižvelgiant į poreikį vengti, kad kuri nors Šalis nepatirtų per didelių sąnaudų. Svarbu ypač atkreipti dėmesį į žemės ūkio ir transporto išmetamus į orą teršalus; 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 181 g) ilgalaikių tendencijų nustatymu ir platesnio masto sieros, azoto ir lakiųjų organinių junginių bei fotocheminės taršos padarinių žmogaus sveikatai, taip pat ir įtaką kietųjų dalelių koncentracijoms, aplinkai, ypač rūgštėjimui ir eutrofikacijai, ir medžiagoms, ypač istorijos ir kultūros paminklams, moksli- niu supratimu atsižvelgiant į sieros oksidų, azoto oksidų, amo- niako, lakiųjų organinių junginių ir troposferinio ozono san- tykį; h) oro teršalų mažinimo technologijomis ir technologijomis bei metodais, kuriais didinamas energijos efektyvumas, energijos taupymas ir atsinaujinančios energijos naudojimas; sieros Vykdomosios institucijos pagalbinių struktūrų pateiktą informa- ciją, iškritų bei ir azoto junginių koncentracijų ir fotocheminės taršos padarinių duomenis ir 9 straipsnyje minėtas Įgyvendinimo komiteto ataskaitas. 2. a) Vykdomosios institucijos sesijose Šalys svarsto įsipareigo- jimus pagal šį Protokolą, tarp jų ir: i) amoniako kontrolės metodų veiksmingumu ūkiams ir jų poveikiu vietinėms ir regioninėms iškritoms; i) įsipareigojimus dėl apskaičiuoto ir tarptautiniu mastu optimalaus oro teršalų mažinimo paskirstymo, minėto 7 straipsnio 5 dalyje; j) transporto paklausos valdymu ir mažiau taršių transporto rūšių kūrimu bei propagavimu; ii) įsipareigojimų pakankamumą ir pažangą, padarytą sie- kiant šio Protokolo tikslų; k) sieros, azoto oksidų, amoniako ir lakiųjų organinių junginių taršos mažinimo teikiamos naudos aplinkai ir žmonių sveika- tai kiekybiniu apskaičiavimu ir, teikiamos ekonominės naudos vertinimu; įmanoma, jei l) priemonių, padedančių kuo plačiau susipažinti su šiais darbo metodais bei rezultatais ir juos taikyti, kūrimu. 9 straipsnis Įsipareigojimų vykdymas Reguliariai svarstoma, kaip kiekviena Šalis laikosi savo įsipareigo- jimų pagal šį Protokolą. Tokią priežiūrą vykdo Įgyvendinimo komitetas, įsteigtas Vykdomosios institucijos sprendimu 1997/2, priimtu jos penkioliktojoje sesijoje, kuris, vadovaudamasis to sprendimo priedo, taip pat ir jo pakeitimų, reikalavimais, Šalims apie ją praneša Vykdomosios institucijos sesijoje. 10 straipsnis Šalių svarstymai Vykdomosios institucijos sesijose b) svarstymuose atsižvelgiama į geriausią prieinamą mokslinę informaciją apie rūgštėjimo, eutrofikacijos ir fotocheminės taršos padarinius, kartu ir apie visų svarbių padarinių svei- katai, kritinių lygių ir apkrovų vertinimus, integruoto ver- tinimo modelių kūrimą ir tobulinimą, technologijos pažan- gą, kintančias ekonomines sąlygas, pažangą, padarytą oro teršalų, ypač amoniako ir lakiųjų organinių junginių, bei jų mažinimo metodų duomenų bazių atžvilgiu, ir įsipareigo- jimų dėl oro teršalų lygių vykdymą; c) tokių svarstymų procedūras, būdus ir laiką nustato Šalys Vykdomosios institucijos sesijoje. Pirmasis toks svarstymas prasideda ne vėliau kaip po vienerių metų nuo šio Proto- kolo įsigaliojimo. 11 straipsnis Ginčų sprendimas 1. Vadovaudamosi Konvencijos 10 straipsnio 2 dalies a punktu, Vykdomosios institucijos sesijose Šalys svarsto Šalių, EMEP ir 1. Kilus ginčui tarp dviejų ar daugiau Šalių dėl šio Protokolo aiš- kinimo ar taikymo, ginčo šalys siekia išspręsti ginčą derybomis arba kitomis taikiomis savo pasirinktomis priemonėmis. Ginčo šalys apie ginčą praneša Vykdomajai institucijai. 182 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 2. Ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šį Protokolą arba prisijungdama prie jo, arba bet kuriuo metu vėliau Šalis, kuri nėra regioninė ekonominės integracijos organizacija, gali depozitarui pateikti rašytinį pareiškimą, kad kilus kokiam nors ginčui dėl šio Protokolo aiškinimo ar taikymo ji pripažįsta privalomu ipso facto ir be jokio specialaus susitarimo vieną arba abu šiuos ginčų su Šalimi, kuri prisiima tą patį įsipareigojimą, sprendimo būdus: a) ginčo perdavimą nagrinėti Tarptautiniam Teisingumo Teis- mui; b) arbitražą taikant procedūras, kurias Šalys kuo greičiau įvyk- siančioje Vykdomosios institucijos sesijoje patvirtins arbitra- žui skirtame priede. Šalis, kuri yra regioninė ekonominės integracijos organizacija, panašų pareiškimą dėl arbitražo gali padaryti taikydama šios straipsnio dalies b punkte minėtą procedūrą. 3. Pagal šio straipsnio 2 dalį padarytas pareiškimas ir toliau galioja, kol jo galiojimas pasibaigia pagal jo paties sąlygas arba praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai depozitarui buvo raštu pranešta apie jo atšaukimą. 4. Naujas pareiškimas, pranešimas apie atšaukimą arba tai, kad baigėsi pareiškimo galiojimas, nedaro jokio poveikio Tarptauti- niame teisme nagrinėjamai bylai, jei ginčo šalys nesusitaria kitaip. arbitražiniame Teisingumo Teisme arba 12 straipsnis Priedai Šio Protokolo priedai yra šio Protokolo sudedamoji dalis. 13 straipsnis Pakeitimai ir papildymai 1. Bet kuri Šalis gali siūlyti šio Protokolo pakeitimus. Bet kuri Konvencijos Šalis gali siūlyti šio Protokolo II priedo papildymą; jos pavadinimas įrašomas kartu su oro teršalų lygiais, oro teršalų limitais ir išmetamų į orą teršalų mažinimo procentais. 2. Siūlomi pakeitimai ir papildymai raštu pateikiami Komisijos vykdomajam sekretoriui, kuris apie juos praneša visoms Šalims. Šalys siūlomus pakeitimus ir papildymus aptaria kitoje Vykdomo- sios institucijos sesijoje, jei vykdomasis sekretorius juos šalims išsiuntinėjo likus bent devyniasdešimčiai dienų iki sesijos. 5. Išskyrus atvejus, kai ginčo šalys pripažįsta tuos pačius ginčų sprendimo būdus pagal šio straipsnio 2 dalį, jei praėjus dvylikai mėnesių nuo tos dienos, kai viena šalis kitai šaliai pranešė apie egzistuojantį tarp jų ginčą, atitinkamos šalys negali išspręsti savo ginčo šio straipsnio 1 dalyje minėtomis priemonėmis, ginčas vie- nos iš ginčo šalių prašymu perduodamas sutaikinimui. 3. Šio Protokolo pakeitimus, taip pat ir II–IX priedų pataisas, Vykdomosios institucijos sesijoje dalyvaujančios Šalys priima bendru sutarimu; jas priėmusioms Šalims, jos įsigalioja devynias- dešimtą dieną nuo tos dienos, kai du trečdaliai Šalių depozitarui deponavo pakeitimo priėmimo dokumentus. Bet kuriai kitai Šaliai pakeitimai įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo tos dienos, kai toji Šalis deponuoja pakeitimo priėmimo dokumentą. 6. Šio straipsnio 5 dalies tikslais įsteigiama taikinimo komisija. Komisija susideda iš vienodo skaičiaus kiekvienos atitinkamos šalies arba, kai taikinamos šalys turi tuos pačius interesus, tuos pačius interesus turinčios grupės paskirtų narių ir pirmininko, kurį bendrai renka paskirtieji nariai. Komisija priima rekomenda- cinio pobūdžio sprendimą, į kurį ginčo šalys sąžiningai atkreipia dėmesį. 4. Šio Protokolo priedų, išskyrus priedus, minėtus šio straipsnio 3 dalyje, pakeitimus Vykdomosios institucijos sesijoje dalyvaujan- čios Šalys priima bendru sutarimu. Praėjus devyniasdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai Komisijos vykdomasis sekretorius apie jį pranešė visoms Šalims, tokio priedo pakeitimas įsigalioja toms Šalims, kurios nėra depozitarui pateikusios pranešimo pagal šio straipsnio 5 dalies nuostatas, jei tokio pranešimo nėra pateikusios bent šešiolika Šalių. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 183 5. Bet kuri Šalis, kuri negali pritarti priedo, išskyrus šio straips- nio 3 dalyje minėtus priedus, pakeitimui, depozitarui apie tai raštu praneša per devyniasdešimt dienų nuo tos dienos, kai buvo pra- nešta apie jo priėmimą. Depozitaras nedelsdamas apie tokius gau- tus pranešimus praneša visoms Šalims. Šalis bet kuriuo metu gali pakeisti savo ankstesnį pranešimą ir priimti pakeitimą; tokiai Šaliai tokio priedo pakeitimas įsigalioja, kai ji depozitarui depo- nuoja savo priėmimo dokumentą. 6. II priedo papildymus Vykdomosios institucijos sesijoje daly- vaujančios Šalys priima bendru sutarimu. Visoms šio Protokolo Šalims jie įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo tos dienos, kai Komisijos vykdomasis sekretorius toms Šalims raštu praneša apie papildymo priėmimą. 14 straipsnis Pasirašymas 1. Šis Protokolas pateikiamas pasirašyti valstybėms, kurios yra Komisijos narės, taip pat valstybėms, kurios pagal 1947 m. kovo 28 d. Ekonominės ir Socialinės Tarybos nutarimo 36 (IV) 8 punktą Komisijoje turi patariamąjį statusą, regioninėms ekonominės integracijos organizacijoms, kurias sudaro Komisi- jos nepriklausomos valstybės narės ir kurioms jų valstybės narės yra perdavusios kompetenciją šio Protokolo reglamentuojamais klausimais vesti derybas, sudaryti ir taikyti tarptautinius susitari- mus, jei tokios valstybės ir organizacijos yra Konvencijos Šalys ir yra įrašytos į II priedą, 1999 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio 1 d. Geteborge (Švedija), vėliau iki 2000 m. gegužės 30 d. – Jungtinių Tautų būstinėje Niujorke. ir 2. Savo kompetencijos klausimais tokios regioninės ekonominės integracijos organizacijos savo vardu naudojasi šio Protokolo jų valstybėms narėms priskirtomis teisėmis ir vykdo jų pareigas. Tokiais atvejais šių organizacijų valstybės narės neturi teisės nau- dotis tokiomis teisėmis individualiai. 15 straipsnis Ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas ir prisijungimas 1. Šį Protokolą pasirašiusios valstybės jį ratifikuoja, priima arba patvirtina. 2. Valstybės ir organizacijos, kurios atitinka 14 straipsnio 1 dalies reikalavimus, gali prisijungti prie šio Protokolo nuo 2000 m. gegužės 31 d. 16 straipsnis Depozitaras Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius yra depozitaras. 17 straipsnis Įsigaliojimas 1. Šis Protokolas įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo tos dienos, ratifikavimo, kurią depozitarui deponuojamas priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentas. šešioliktasis 2. Kiekvienai valstybei ar organizacijai, atitinkančiai 14 straips- nio 1 dalies reikalavimus, kuri ratifikuoja, priima ar patvirtina šį Protokolą arba prisijungia prie jo po šešioliktojo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumento deponavimo, Protokolas įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo tos dienos, kai tokia Šalis deponuoja savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentą. 18 straipsnis Denonsavimas Po penkerių metų nuo tos dienos, kai šis Protokolas įsigalioja kuriai nors Šaliai, toji Šalis bet kuriuo metu gali jį denonsuoti raš- tišku pranešimu depozitarui. Toks denonsavimas įsigalioja devy- niasdešimtą dieną nuo tos dienos, kai depozitaras gauna tokį pra- nešimą, arba tokią vėlesnę datą, kuri gali būti nurodyta pranešime apie denonsavimą. 19 straipsnis Autentiški tekstai Šio Protokolo originalas, kurio tekstai anglų, prancūzų ir rusų kal- bomis yra autentiški, deponuojamas Jungtinių Tautų Generali- niam Sekretoriui. TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Protokolą. 3. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo doku- mentai deponuojami depozitarui. Priimta tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt devintų metų lap- kričio trisdešimtą dieną Geteborge (Švedija). 184 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. I PRIEDAS KRITINĖS APKROVOS IR LYGIAI I. KRITINĖS RŪGŠTINGUMO APKROVOS A. Šalims, priklausančioms EMEP geografinei apimčiai 1. Ekosistemų rūgštingumo kritinės apkrovos (apibrėžtos 1 straipsnyje) nustatomos pagal Konvencijos „Kritinių lygių arba apkrovų ir geografinių teritorijų, kur jos yra viršijamos, žemėlapių sudarymo metodų ir kriterijų vadovą“. Tai didžiausias rūgštinimo iškritų kiekis, kurį ekosistema ilgą laiką gali pakelti ir likti nepažeista. Nustatant azoto rūgštingumo kritines apkrovas atsižvelgiama į azoto šalinimo procesus pačioje ekosistemoje (pavyzdžiui, augalų azoto suvartojimą). Nustatant sieros rūgštingumo kritines apkrovas į tai neatsižvelgiama. Nustatant bendrą sieros ir azoto rūgštingumo kritinę apkrovą į azotą atsižvelgiama tik tuomet, kai azoto iškritos yra didesnės nei ekosistemos procesai gali jį pašalinti. Visos Šalių praneštos kritinės apkrovos apibendrinamos, kad jas būtų galima naudoti modeliuojant integruotą vertinimą, kuris tarnauja kaip gairės oro teršalų limitams nustatyti II priede. B. Šalims, esančioms Šiaurės Amerikoje 2. Rytų Kanados miškingų ekosistemų sieros kartu su azotu kritinės apkrovos yra nustatytos taikant mokslinius metodus ir kriterijus (1997 m. Kanados rūgštaus lietaus vertinimas), kurie yra panašūs į, Konvencijos „Kritinių lygių arba apkrovų ir geografinių teritorijų, kur jos yra viršijamos, žemėlapių sudarymo metodų ir kriterijų vadove“ nurodytus metodus ir kriterijus. Rytų Kanados nusėdusių sulfatų kritinės apkrovos vertės (apibrėžtos 1 straipsnyje) yra išreikštos kg/ha per metus. Alberta Vakarų Kanadoje, kur iškritų lygiai šiuo metu yra mažesni už aplinkos apsaugos limitus, patvirtino bendras kritinių apkrovų klasifikavimo sistemas, kurios yra taikomos Europoje nustatant potencialų dirvožemio rūgštingumą. Potencialus rūgštingumas nustatomas atimant visas (ir drėgnas, ir sausas) bazinių katijonų iškritas iš sieros ir azoto iškritų. Be kritinių apkrovų potencialiam rūgštingumui nustatyti, Alberta nustatė tikslines ir kontrolines apkrovas, kurios padeda valdyti rūgštinančius oro teršalus. 3. 4. Jungtinėse Amerikos Valstijose rūgštėjimas vertinamas įvertinant ekosistemų jautrumą, visą rūgštinančių junginių apkrovą ekosistemose ir neapibrėžtį, susijusią su azoto šalinimo procesais ekosistemose. Šios apkrovos ir jų poveikis yra naudojamas modeliuojant integruotą vertinimą, kuris tarnauja kaip gairės oro teršalų limitams ir (arba) mažinimui Kanadai ir Jungtinėms Amerikos Valstijoms nustatyti II priede. II. MAISTINGOJO AZOTO KRITINĖS APKROVOS Šalims, priklausančioms EMEP geografinei apimčiai 5. Ekosistemų maistingojo azoto (eutrofikacijos) kritinės apkrovos (apibrėžtos 1 straipsnyje) nustatomos pagal Konvencijos „Kritinių lygių arba apkrovų ir geografinių teritorijų, kur jos yra viršijamos, žemėlapių sudarymo metodų ir kriterijų vadovą“. Tai didžiausias eutrofikuojančio azoto iškritų kiekis, kurį ekosistema ilgą laiką gali pakelti ir likti nepažeista. Visos Šalių praneštos kritinės apkrovos apibendrinamos, kad jas būtų galima panaudoti modeliuojant integruotą vertinimą, kuris tarnauja kaip gairės oro teršalų limitams nustatyti II priede. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 185 III. OZONO KRITINIAI LYGIAI A. Šalims, priklausančioms EMEP geografinei apimčiai 6. Ozono kritiniai lygiai (apibrėžti 1 straipsnyje) nustatomi augalams apsaugoti pagal Konvencijos „Kritinių lygių arba apkrovų ir geografinių teritorijų, kur jos yra viršijamos, žemėlapių sudarymo metodų ir kriterijų vadovą“. Jie išreiškiami bendru poveikiu viršijus žemiausią 40 ppb (dujinių teršalų tūrio dalių, tenkančių vienam milijardui bendro oro tūrio dalių) ozono koncentracijos ribą. Šis poveikio rodiklis vadinamas AOT 40 (bendras poveikis viršijus žemiausią 40 ppb ribą). AOT 40 apskaičiuojamas sudedant valandos koncentracijos (išreiškiamos ppb) ir 40 ppb skirtumus kiekvieną valandą, kurią koncentracija yra didesnė kaip 40 ppb. 7. Rizikos sritims, kuriose kritiniai lygiai yra viršyti, nustatyti buvo taikomas ilgalaikis kritinis AOT 40–3 000 ppb ozono lygis žemės ūkio augalams gegužės–liepos mėnesiais (įprastas vegetacinis periodas) dienos šviesos valandomis. Integruoto vertinimo modeliavimu, kuris buvo naudojamas kaip gairės oro teršalų limitams nustatyti šio Protokolo II priede, buvo siekiama nustatyti konkrečius viršijimo mažinimo tikslus. Manoma, kad ilgalaikis kritinis ozono lygis žemės ūkio augalams apsaugo ir kitus augalus, tokius kaip medžiai ir augmenija. Toliau dirbama siekiant geriau suprasti skirtingą ozono kritinių lygių viršijimo poveikį augmenijai. 8. Pasaulinės sveikatos organizacijos (PSO) oro kokybės gairėse pateiktas 120 μg/m3 vidutiniškai per 8 valandas ozono lygis yra kritinis ozono lygis žmonių sveikatai. Bendradarbiaujant su Pasaulinės sveikatos organizacijos Europos regioniniu biuru (WHO/EURO), kaip PSO oro kokybės gairių pakaitalas integruoto vertinimo modeliavimo tikslais buvo priimtas kritinis lygis, išreikštas kaip AOT60 (bendras poveikis viršijus žemiausią 60 ppb ribą), t. y. 120 μg/m3 apskaičiavus per vienerius metus. Šis lygis buvo naudojamas nustatyti rizikos sritims, kuriose kritinis lygis yra viršytas. Integruoto vertinimo modeliavimu, kuris buvo naudojamas kaip gairės oro teršalų limitams nustatyti šio Protokolo II priede, buvo siekiama nustatyti konkrečius viršijimo mažinimo tikslus. B. Šalims, esančioms Šiaurės Amerikoje 9. 10. Kanadoje ozono kritiniai lygiai yra nustatomi siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką ir nustatyti visai Kanadai taikomą ozono normą. Limitai II priede nustatomi pagal siektiną lygį, kurio reikia visai Kanadai taikomai ozono normai pasiekti. Jungtinėse Amerikos Valstijose ozono kritiniai lygiai yra nustatomi žmonių sveikatai apsaugoti, paliekant pakankamą saugos atsargą, visuomenės gerovei apsaugoti nuo visų žinomų ar tikėtinų neigiamų poveikių, ir yra naudojami nacionalinei aplinkos oro kokybės normai nustatyti. Integruoto vertinimo modeliavimas ir oro kokybės norma naudojami kaip gairės nustatant II priede teršalų išleidimo į orą limitus ir (arba) jų mažinimą Jungtinėse Amerikos Valstijose. 186 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. II PRIEDAS Į ATMOSFERĄ IŠMETAMŲ TERŠALŲ LIMITAI Teršalų limitai lentelėje yra susiję su šio Protokolo 3 straipsnio 1 ir 10 dalių nuostatomis. 1980 ir 1990 m. išmetamų į oro teršalų kiekiai ir teršalų mažinimo procentas pateikiami tik informacijos tikslais. 1 lentelė. Sieros limitai (tūkstančiai tonų SO2 per metus) Šalis Išmetimo kiekis 1980 1990 Nacionaliniai limitai 2010 m. Teršalų mažinimo procentas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Armėnija Austrija Baltarusija Belgija Bulgarija 141 400 740 828 73 91 637 372 2 050 2 008 Kanada, nacionalinis (a) 4 643 3 236 PEMA (SOMA) 3 135 1 873 Kroatija 150 180 Čekijos Respublika 2 257 1 876 Danija Suomija Prancūzija Vokietija Graikija Vengrija Airija Italija Latvija 450 584 182 260 3 208 1 269 7 514 5 313 400 509 1 633 1 010 222 178 3 757 1 651 – 119 73 39 480 106 856 70 283 55 116 400 550 546 550 42 500 107 0 % – 57 % – 25 % – 72 % – 57 % – 61 % – 85 % – 70 % – 55 % – 68 % – 90 % 7 % – 46 % – 76 % – 70 % – 10 % (a) Ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šį Protokolą arba prisijungdama prie jo, Kanada teršalų limitą pateikia arba naciona- liniu mastu, arba savo PEMA mastu, ir stengiasi numatyti 2010 m. limitą. Sierai taikoma PEMA – tai sieros oksidų tvarkymo teri- torija (SOMA), kuri buvo nustatyta pagal Protokolo dėl tolesnio sieros teršalų mažinimo, priimto 1994 m. birželio 14 d. Osle, III priedą kaip pietryčių Kanados SOMA. Šios teritorijos plotas – 1 milijonas km2; į ją įeina Princo Edvardo salos, Nova Škotijos ir Naujojo Brunsviko provincijų visa teritorija, Kvebeko teritorija į pietus nuo tiesios linijos, einančios nuo Šv. Lauryno įlankos šiaurinėje pakrantėje iki Kvebeko ir Ontarijo sienos susikirtimo su Džeimso įlankos kranto linija, ir visa Ontarijo provincijos teri- torija į pietus nuo tiesios linijos, einančios nuo Ontarijo ir Kvebeko sienos susikirtimo su Džeimso įlankos pakrantės linija iki Nipi- gono upės netoli Aukštutinio ežero šiaurinio kranto. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 187 Šalis Išmetimo kiekis 1980 1990 Nacionaliniai limitai 2010 m. Teršalų mažinimo procen- tas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) 0,11 145 4 50 22 170 135 918 635 110 27 774 67 26 Lichtenšteinas 0,39 0,15 Lietuva 311 222 Liuksemburgas 24 15 Nyderlandai 490 202 Norvegija Lenkija Portugalija 4 100 3 210 1 397 137 53 266 362 Moldovos Respublika 308 265 Rumunija 1 055 1 311 Rusijos Federacija (a) 7 161 4 460 PEMA Slovakija Slovėnija 1 062 1 133 780 543 235 194 Ispanija (a) 2 959 2 182 Švedija Šveicarija Ukraina 491 119 116 43 3 849 2 782 1 457 Jungtinė Karalystė 4 863 3 731 625 Jungtinės Amerikos Valstijos (b) – 27 % – 35 % – 73 % – 75 % – 58 % – 56 % – 53 % – 49 % – 30 % – 44 % – 80 % – 86 % – 65 % – 44 % – 40 % – 48 % – 83 % Europos bendrija 26 456 16 436 4 059 – 75 % (a) Skaičiai taikomi europinei daliai EMEP srityje. (b) Ratifikuodamos, priimdamos ar patvirtindamos šį Protokolą arba prisijungdamos prie jo, Jungtinės Amerikos Valstijos įrašyti į šį priedą pateikia: a) konkrečias teršalų mažinimo priemones, taikomas mobiliems ir stacionariems sieros šaltiniams arba naciona- liniu mastu, arba PEMA mastu, jei jos yra pateikusios sieros PEMA įrašyti į III priedą; b) visą apytikriai įvertintų sieros teršalų lygių vertę 1990 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; c) visą sieros teršalų lygių vertę 2010 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; d) atitinkamus numatomus sieros teršalų mažinimo procentus. b punktas įrašomas į lentelę, o a, c ir d punktai pateikiami lentelės išnašose. 188 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 2 lentelė. Azoto oksidų limitai (tūkstančiai tonų NO2 per metus) Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Armėnija Austrija Baltarusija Belgija Bulgarija Kanada, nacionalinis (a) Kroatija Čekijos Respublika Danija Suomija Prancūzija Vokietija Graikija Vengrija Airija Italija Latvija Lichtenšteinas Lietuva Liuksemburgas Nyderlandai Norvegija Lenkija Portugalija Moldovos Respublika Rumunija Rusijos Federacija (b) PEMA 46 194 285 339 361 2 104 87 742 282 300 1 882 2 693 343 238 115 1 938 93 0,63 158 23 580 218 1 280 348 100 546 3 600 360 46 107 255 181 266 87 286 127 170 860 1 081 344 198 65 1 000 84 0,37 110 11 266 156 879 260 90 437 265 0 % – 45 % – 11 % – 47 % – 26 % 0 % – 61 % – 55 % – 43 % – 54 % – 60 % 0 % – 17 % – 43 % – 48 % – 10 % – 41 % – 30 % – 52 % – 54 % – 28 % – 31 % – 25 % – 10 % – 20 % – 26 % (a) Ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šį Protokolą arba prisijungdama prie jo, Kanada pateikia azoto oksidų lygius 1990 m. ir azoto oksidų limitus 2010 m. arba nacionaliniu mastu, arba savo azoto oksidų PEMA mastu, jei ji yra tokią nurodžiusi. (b) Skaičiai taikomi europinei daliai EMEP srityje. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 189 Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Slovakija Slovėnija Ispanija (a) Švedija Šveicarija Ukraina Jungtinė Karalystė Jungtinės Amerikos Valstijos (b) 225 62 1 113 338 166 1 888 2 673 130 45 847 148 79 1 222 1 181 – 42 % – 27 % – 24 % – 56 % – 52 % – 35 % – 56 % Europos bendrija 13 161 6 671 – 49 % (a) Skaičiai taikomi europinei daliai EMEP srityje. (b) Ratifikuodamos, priimdamos ar patvirtindamos šį Protokolą arba prisijungdamos prie jo, Jungtinės Amerikos Valstijos įrašyti į šį priedą pateikia: a) konkrečias teršalų mažinimo priemones, taikomas mobiliems ir stacionariems azoto oksidų šaltiniams arba nacionaliniu mastu, arba PEMA mastu, jei jos yra pateikusios azoto oksidų PEMA įrašyti į III priedą; b) visą apytikriai įvertintų azoto oksidų teršalų lygių vertę 1990 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; c) visą azoto oksidų teršalų lygių vertę 2010 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; d) atitinkamus numatomus azoto oksidų teršalų mažinimo procentus. b punktas įrašomas į lentelę, o a, c ir d punktai pateikiami lentelės išnašose. 3 lentelė. Amoniako limitai (tūkstančiai tonų NH3 per metus) Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Armėnija Austrija Baltarusija Belgija Bulgarija Kroatija Čekijos Respublika 25 81 219 107 144 37 156 25 66 158 74 108 30 101 0 % – 19 % – 28 % – 31 % – 25 % – 19 % – 35 % 190 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Danija Suomija Prancūzija Vokietija Graikija Vengrija Airija Italija Latvija Lichtenšteinas Lietuva Liuksemburgas Nyderlandai Norvegija Lenkija Portugalija Moldovos Respublika Rumunija 122 35 814 764 80 124 126 466 44 0,15 84 7 226 23 508 98 49 300 Rusijos Federacija (a) 1 191 PEMA Slovakija Slovėnija Ispanija (a) Švedija Šveicarija Ukraina Jungtinė Karalystė Europos bendrija (a) Skaičiai taikomi europinei daliai EMEP srityje. 61 62 24 351 61 72 729 333 69 31 780 550 73 90 116 419 44 0,15 84 7 128 23 468 108 42 210 49 39 20 353 57 63 592 297 – 43 % – 11 % – 4 % – 28 % – 9 % – 27 % – 8 % – 10 % 0 % 0 % 0 % 0 % – 43 % 0 % – 8 % 10 % – 14 % – 30 % – 20 % – 37 % – 17 % 1 % – 7 % – 13 % – 19 % – 11 % – 15 % 3 671 3 129 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 191 4 lentelė. Lakiųjų organinių junginių limitai (tūkstančiai tonų LOJ per metus) Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Armėnija Austrija Baltarusija Belgija Bulgarija Kanada (a) Kroatija Čekijos Respublika Danija Suomija Prancūzija Vokietija Graikija Vengrija Airija Italija Latvija Lichtenšteinas Lietuva Liuksemburgas Nyderlandai Norvegija Lenkija Portugalija Moldovos Respublika Rumunija Rusijos Federacija (b) PEMA Slovakija Slovėnija Ispanija (b) 81 351 533 324 217 2 880 105 435 178 209 2 957 3 195 373 205 197 2 213 152 1,56 103 20 502 310 831 640 157 616 3 566 203 149 42 1 094 81 159 309 144 185 90 220 85 130 1 100 995 261 137 55 1 159 136 0,86 92 9 191 195 800 202 100 523 165 140 40 669 0 % – 55 % – 42 % – 56 % – 15 % – 14 % – 49 % – 52 % – 38 % – 63 % – 69 % – 30 % – 33 % – 72 % – 48 % – 11 % – 45 % – 11 % – 55 % – 62 % – 37 % – 4 % – 68 % – 36 % – 15 % – 19 % – 6 % – 5 % – 39 % (a) Ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šį Protokolą arba prisijungdama prie jo, Kanada pateikia lakiųjų organinių junginių lygius 1990 m. ir lakiųjų organinių junginių limitus 2010 m. arba nacionaliniu mastu, arba savo lakiųjų organinių junginių PEMA mastu, jei ji yra tokią nurodžiusi. (b) Skaičiai taikomi europinei daliai EMEP srityje. 192 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Šalis Išmetimo kiekis Nacionaliniai limitai 1990 m. 2010 m. Teršalų mažinimo pro- centas 2010 m. (baziniai metai – 1990 m. ) Švedija Šveicarija Ukraina Jungtinė Karalystė Jungtinės Amerikos Valstijos (a) 526 292 1 369 2 555 241 144 797 1 200 – 54 % – 51 % – 42 % – 53 % Europos bendrija 15 353 6 600 – 57 % (a) Ratifikuodamos, priimdamos ar patvirtindamos šį Protokolą arba prisijungdamos prie jo, Jungtinės Amerikos Valstijos įrašyti į šį priedą pateikia: a) konkrečias teršalų mažinimo priemones, taikomas mobiliems ir stacionariems lakiųjų organinių junginių šalti- niams arba nacionaliniu mastu, arba PEMA mastu, jei jos yra pateikusios lakiųjų organinių junginių PEMA įrašyti į III priedą; b) visą apytikriai įvertintų lakiųjų organinių junginių teršalų lygių vertę 1990 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; c) visą lakiųjų organinių junginių teršalų lygių vertę 2010 m. arba nacionaliniu, arba PEMA mastu; d) atitinkamus numatomus lakiųjų organinių junginių teršalų mažinimo procentus. b punktas įrašomas į lentelę, o a, c ir d punktai pateikiami lentelės išnašose. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 193 III PRIEDAS ORO TERŠALŲ TVARKYMO TERITORIJA (PEMA) Siekiant šio Protokolo tikslų įrašoma ši PEMA: Rusijos Federacijos PEMA Ši teritorija apima Murmansko sritį, Karelijos Respubliką, Leningrado sritį (įskaitant Sankt Peterburgą), Pskovo sritį, Novgorodo sritį ir Kaliningrado sritį. PEMA ribos sutampa su valstybės siena ir administracinėmis šių Rusijos Federacijos sudedamųjų dalių ribomis. 194 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. IV PRIEDAS SIEROS IŠMETIMŲ Į ORĄ IŠ STACIONARIŲ ŠALTINIŲ, RIBINĖS VERTĖS 1. A skyrius taikomas Šalims, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas; B skyrius taikomas Kanadai, o C skyrius – Jungtinėms Amerikos Valstijoms. A. Šalys, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas 2. A skyriuje, išskyrus 2 lentelę ir 11 bei 12 punktus, ribinė vertė – tai teršalų kiekis išmetamosiose dujose, kurio negalima viršyti. Jei kitaip nenurodyta, ribinė vertė apskaičiuojama teršalo mase išmetamųjų dujų tūriui (išreikšta mg/m3), perskaičiuojant sausoms dujoms normalioms temperatūros ir slėgio sąlygomis (tūris esant 273,15 K, 101,3 kPa). Apskaičiuojant deguonies kiekį išmetamose dujose, taikomos toliau pateiktose lentelėse kiekvienai šaltinio kategorijai nurodytos vertės. Atskiesti, kad būtų sumažinta teršalų koncentracija išmetamosiose dujose, neleidžiama. Įrangos paleidimas, ir stabdymas bei gedimų pašalinimo laikas neįskaičiuojamas. 3. Visais atvejais vykdomas (1) į orą išmetamų teršalų monitoringas. Tikrinama, kaip laikomasi ribinių verčių. Tikrinimo metodai gali būti nepertraukiami ir atskiri matavimai, tipo patvirtinimas ar koks nors kitas techniškai tinkamas metodas. 4. Teršalų ėminių ėmimas ir analizė, taip pat kontrolinio matavimo metodai, taikomi matavimo sistemai kalibruoti, vykdomi laikantis Europos standartizacijos komiteto (CEN) arba Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) nustatytų standartų. Kol bus sukurti CEN arba ISO standartai, taikomi nacionaliniai standartai. 5. Išmetamų į orą teršalų matavimai atliekami nepertraukiamai, kai SO2 išmetimas viršija 75 kg/h. 6. Atliekant nepertraukiamus naujų įrenginių matavimus, jei apskaičiuotos dienos vidutinės vertės neviršija ribinės vertės ir jei nė viena valandos vertė neviršija ribinės vertės 100 %. išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, 7. Atliekant nepertraukiamus esamų įrenginių matavimus, išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, jei: a) nė viena mėnesio vidutinė vertė neviršija ribinių verčių ir b) 97 % visų vidutinių verčių per 48 valandas neviršija ribinių verčių 110 %. 8. Atliekant atskirus minimalius matavimus, išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, jei vidutinė vertė, paremta pakankamu matavimų skaičiumi būdingomis sąlygomis, neviršija išmetamų į orą teršalų normos. 9. Deginimo įrenginiai (katilai) ir pramoniniai šildytuvai, kurių nominalus šiluminis našumas, didesnis kaip 50 MWth. 1 lentelė. Iš deginimo įrenginių išmetamų SOx ribinės vertės (a) Šiluminis našumas (MWth) Ribinė vertė (b) (mg SO2/Nm3) Alternatyvus išmetimų mažinimo variantas naudojant kietąjį buitinį kurą Kietas ir nauji įrenginiai skystas kuras, 50–100 100–300 850 850–200 (c) (tiesinis mažėjimas) > 300 200 (c) 90 % (d) 92 % (d) 95 % (d) (a) Visų pirma ribinės vertės netaikomos: — įrenginiams, gamybos procese naudojantiems degimo produktus tiesioginiam daiktų ar medžiagų šildymui, džiovini- mui, ar kitokiam apdorojimui, pvz. , pakartotino kaitinimo ar šiluminio apdorojimo krosnims, — pakartotinio deginimo įrenginiams, t. y. techniniams įrenginiams, skirtiems valyti išmetamąsias dujas deginimu, kai jie neeksploatuojami kaip atskiri kurą deginantys įrenginiai, — katalitinio krekingo katalizatorių regeneravimo įrenginiams, — sieros vandenilio perdirbimo į sierą įrenginiams, — chemijos pramonėje naudojamiems reaktoriams, — koksavimo krosnims, — kauperiams, — atliekų deginimo įrenginiams ir — įrenginiams, naudojantiems dyzelinius, benzininius ar dujinius variklius ir turbinoms, nesvarbu koks kuras naudojamas. (b) Bazinis O2 kiekis yra 6 % kietam kurui ir 3 % kitokiam kurui. (c) 400 mazutui S < 0,25 %. (d) Jei įrenginys pasiekia 300 mg/Nm3 SO2, jam galima netaikyti priemonių dėl veiksmingo šalinimo užtikrinimo. (1) Monitoringas – tai bendra veikla, kuri apima išmetamų teršalų matavimą, masės balanso nustatymą ir t. t. Jis gali būti vykdomas nepertraukiamai ir periodiškai. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 195 Šiluminis našumas (MWth) Ribinė vertė (a) (mg SO2/Nm3) Alternatyvus išmetimų maži- nimo variantas naudojant kietąjį buitinį kurą Kietas kuras, esami įrenginiai 50–100 2 000 100–500 2 000–400(tiesinis mažėjimas) > 500 400 50–150 150–500 > 500 40 % 40–90 % (tiesinis didėjimas) 90 % Skystas kuras, esami įrenginiai 50–300 1 700 300–500 1 700–400(tiesinis mažėjimas) > 500 Įvairus dujinis kuras, nauji esami įrenginiai ir Suskystintos dujos, nauji esami įrenginiai ir Mažo kaloringumo dujos (pa- vyzdžiui, naftos perdirbimo lie- kanų gazifikacija arba dujų iš kokso krosnių degimas) Aukštakrosnių dujos Nauji deginimo įrenginiai naf- tos perdirbimo gamykloje (visų naujų deginimo įrenginių vidur- kis) > 50 (visų naftos perdirbimo gamyklos pajėgumų) Esami deginimo įrenginiai (visų esamų įrenginių vidurkis) deginimo (a) Bazinis O2 kiekis yra 6 % kietam kurui ir 3 % kitokiam kurui. 400 35 5 nauji 400 esami 800 nauji 400 esami 800 600 1 000 196 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 10. Gazolis Gazolis 2 lentelė. Sieros kiekio gazolyje ribinės vertės (a) Sieros kiekis (procentais pagal svorį) < 0,2 po 2000 m. liepos 1 d. < 0,1 po 2008 m. sausio 1 d. (a) „Gazolis“: – bet kuris naftos produktas, neviršijantis HS 2710 ribos, arba bet kuris naftos produktas, dėl savo distiliavimosi ribų priklausantis vidutinių distiliatų kategorijai, kuris yra skirtas naudoti kaip kuras ir kurio bent 85 % tūrio, įskaitant dis- tiliavimo nuostolius, distiliuojasi esant 350 oC. Šis apibrėžimas netaikomas degalams, naudojamiems kelių ir kitokioms transporto priemonėms bei žemės ūkio traktoriams. Apibrėžimas taikomas gazoliui, naudojamam jūrų laivuose, jei jis ati- tinka pirmiau pateiktą apibūdinimą arba jei jo klampumas arba tankis neviršija jūrinių distiliatų klampumo ir tankio ribų, pateiktų ISO 8217 (1996) I lentelėje. 11. Klauso įrenginiai: įrenginiams, kuriuose susidaro daugiau kaip 50 Mg sieros per dieną: a) sieros sugaudymas (pakartotinam panaudojimui) 99,5 % naujiems įrenginiams; b) sieros sugaudymas (pakartotinam panaudojimui) 97 % esamiems įrenginiams. 12. Titano dioksido gamyba: naujuose ir esamuose įrenginiuose išmetami teršalai, susidarantys titano dioksido gamybos sukepinimo ir iškaitinimo etape, turėtų būti sumažinti iki ne daugiau kaip 10 kg SO2 ekvivalento vienam Mg pagaminamo titano dioksido. B. Kanada 13. Ribinės vertės, taikomos ribojant sieros dioksido teršalus iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytai stacionarių šaltinių kategorijai, nustatomos remiantis turima informacija apie ribojimo technologiją ir lygius, įskaitant ribines vertes, taikomas kitose šalyse ir šiame dokumente: Canada Gazette. I dalis. Aplinkos departamentas. Šilumos gamybos išmetami oro teršalai – Nacionalinės gairės naujiems stacionariems šaltiniams. 1993 m. gegužės 15 d. p. 1633–1638. C. Jungtinės Amerikos Valstijos 14. Ribinės vertės, taikomos ribojant sieros dioksido teršalus iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytoms stacionarių šaltinių kategorijoms, yra nurodytos šiuose dokumentuose: 1) Elektriniai buitinio garo gamybos agregatai – 40 Code of Federal Regulations (C. F. R. ) 60 dalies D ir Da poskyriai; 2) Garo, skirto pramonei, komercijai, institucijoms, gamybos agregatai – 40 C. F. R. 60 dalies Db ir Dc poskyriai; 3) Sieros rūgšties gamyklos – 40 C. F. R. 60 dalies H poskyris; 4) Naftos perdirbimo gamyklos – 40 C. F. R. 60 dalies J poskyris; 5) Vario pirminio lydymo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies P poskyris; 6) Cinko pirminio lydymo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies Q poskyris; 7) Švino pirminio lydymo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies R poskyris; 8) Stacionarios dujų turbinos – 40 C. F. R. 60 dalies GG poskyris; 9) Gamtinių dujų apdorojimas krante – 40 C. F. R. 60 dalies LLL poskyris; 10) Komunalinių atliekų deginimo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies Ea ir Eb poskyriai; 11) Ligoninių, medicininių, infekuotų atliekų deginimo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies Ec poskyris. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 197 AZOTO OKSIDŲ, IŠMETAMŲ Į ORĄ IŠ STACIONARIŲ ŠALTINIŲ, RIBINĖS VERTĖS V PRIEDAS 1. A skyrius taikomas Šalims, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas; B skyrius taikomas Kanadai, o C skyrius – Jungtinėms Amerikos Valstijoms. A. Šalys, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas 2. A skyriuje ribinė vertė – tai teršalų kiekis išmetamosiose dujose, kurio negalima viršyti. Jei kitaip nenurodyta, ribinė vertė apskaičiuojama teršalo mase išmetamųjų dujų tūriui (išreikšta mg/m3), perskaičiuojant sausoms dujoms normalioms temperatūros ir slėgio sąlygomis (tūris esant 273,15 K, 101,3 kPa). Apskaičiuojant deguonies kiekį išmetamose dujose, taikomos toliau pateiktose lentelėse kiekvienai šaltinio kategorijai nurodytos vertės. Atskiesti, kad būtų sumažinta teršalų koncentracija išmetamosiose dujose, neleidžiama. Nurodant ribines vertes, NO paprastai imamas kartu su NO2 ir vadinama NOx, perskaičiavus NO2. Įrangos paleidimas, ir stabdymas bei gedimų pašalinimo laikas neįskaičiuojamas. 3. Visais atvejais vykdomas (1) į orą išmetamų teršalų monitoringas. Tikrinama, kaip laikomasi ribinių verčių. Tikrinimo metodai gali būti nepertraukiami ir atskiri matavimai, tipo patvirtinimas ar koks nors kitas techniškai tinkamas metodas. 4. Teršalų ėminių ėmimas ir analizė, taip pat etaloniniai matavimo metodai, taikomi bet kuriai matavimo sistemai kalibruoti, vykdomi laikantis Europos standartizacijos komiteto (CEN) arba Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) nustatytų standartų. Kol bus sukurti CEN arba ISO standartai, taikomi nacionaliniai standartai. 5. Išmetamų į orą teršalų matavimai atliekami nepertraukiami, kai NOx išmetimas viršija 75 kg/h. 6. Atliekant nepertraukiamus naujų įrenginių matavimus, išskyrus esamus deginimo įrenginius, kuriems taikomos 1 lentelės vertės, išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, jei apskaičiuotos dienos vidutinės vertės neviršija ribinės vertės ir jei nė viena valandos vertė neviršija ribinės vertės 100 %. 7. Atliekant nepertraukiamus esamų deginimo įrenginių, kuriems taikomos 1 lentelės vertės, matavimus, išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, jei a) nė viena mėnesio vidutinė vertė neviršija ribinių verčių ir b) 95 % visų vidutinių verčių per 48 valandas neviršija išmetamų į orą teršalų ribinių verčių 110 %. 8. Atliekant atskirus minimalius matavimus išmetamų į orą teršalų normų yra laikomasi, jei vidutinė vertė, paremta pakankamu matavimų skaičiumi būdingomis sąlygomis, neviršija išmetamų į orą teršalų normatyvinės vertės. 9. Deginimo įrenginiai (katilai) ir pramoniniai šildytuvai, kurių šiluminis našumas didesnė kaip 50 MWth: 1 lentelė. Iš deginimo įrenginių išmetamų NOx ribinės vertės (a) Ribinė vertė (mg/Nm3) (b) Kietas kuras, nauji įrenginiai: – katilai 50–100 MWth – katilai 100–300 MWth – katilai > 300 MWth Kietas kuras, esami įrenginiai: – visoks kietas kuras – kietas kuras, kuriame yra mažiau kaip 10 % lakiųjų junginių 400 300 200 650 1 300 (a) Ribinės vertės netaikomos: — įrenginiams, gamybos procese naudojantiems degimo produktus tiesioginiam daiktų ar medžiagų šildymui, džiovini- mui, ar kitokiam apdorojimui, pvz. , pakartotino kaitinimo ar šiluminio apdorojimo krosnims, — pakartotinio deginimo įrenginiams, t. y. techniniams įrenginiams, skirtiems valyti išmetamąsias dujas deginimu, kai jie neeksploatuojami kaip atskiri kurą deginantys įrenginiai, — katalitinio krekingo katalizatorių regeneravimo įrenginiams, — sieros vandenilio perdirbimo į sierą įrenginiams, — chemijos pramonėje naudojamiems reaktoriams, — koksavimo krosnims, — kauperiams, — atliekų deginimo įrenginiams ir — įrenginiams, naudojantiems dyzelinius, benzininius ar dujinius variklius ir vidaus degimo turbinoms, nesvarbu koks kuras naudojamas. (b) Šios vertės netaikomos katilams, kurie veikia mažiau kaip 500 valandų per metus. Kietam kurui bazinis O2 kiekis – 6 %, kitokiam kurui – 3 %. (1) Monitoringas – tai bendra veikla, kuri apima išmetamų teršalų matavimą, masės balanso nustatymą ir t. t. Jis gali būti vykdomas nepertraukiamai ir periodiškai. 198 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Ribinė vertė (mg/Nm3) (a) Skystas kuras, nauji įrenginiai: – katilai 50–100 MWth – katilai 100–300 MWth – katilai > 300 MWth Skystas kuras, esami įrenginiai Dujinis kuras, nauji įrenginiai: Kuras: gamtinės dujos – katilai 50–300 MWth – katilai > 300 MWth Kuras: įvairios kitos dujos Dujinis kuras, esami įrenginiai 400 300 200 450 150 100 200 350 (a) Šios vertės netaikomos katilams, kurie veikia mažiau kaip 500 valandų per metus. Kietam kurui bazinis O2 kiekis – 6 %, kitokiam kurui – 3 %. 10. Vidaus degimo turbinos krante, kurių nominalus šiluminis našumas didesnis kaip 50 MWth: kiekvienai turbinai taikomos NOx ribinės vertės išreikštos mg/Nm3 (O2 kiekis – 15 %). 2 lentelėje nurodytos ribinės vertės taikomos tik esant daugiau kaip 70 % apkrovai. 2 lentelė. Iš krante esančių vidaus degimo turbinų išmetamų NOx ribinės vertės > 50 MWth (Šiluminis našumas pagal ISO) Ribinė vertė (mg/Nm3) Nauji įrenginiai, gamtinės dujos (a) Nauji įrenginiai, skystas kuras (c) Esami įrenginiai, visos kuro rūšys kuras (d) – gamtinės dujos – skystas kuras 50 (b) 120 150 200 (a) Gamtinės dujos – tai gamtoje pasitaikantis metanas, kuriame yra ne daugiau kaip 20 % (pagal tūrį) inertinių ir kitokių sudedamųjų dalių. (b) 75 mg/Nm3, jei: — vidaus degimo turbina naudojama kombinuotoje šilumos ir elektros gamybos sistemoje arba — naudojamas vidaus degimo turbina varomas kompresorius centralizuoto dujų tiekimo tinklui. Vidaus degimo turbinoms, kurios nepatenka nė į vieną iš aukščiau nurodytų kategorijų, bet kurių našumas, nustatytas esant ISO pagrindinėms apkrovos sąlygoms, yra didesnis kaip 35 %, ribinės vertės yra 50 * n/35, čia n – vidaus degimo turbinos našumas, išreikštas procentais (ir nustatytas esant ISO pagrindinėms apkrovos sąlygoms). (c) Ši ribinė vertė taikoma tik vidaus degimo turbinoms, kurios degina lengvus ir vidutinius distiliatus. (d) Šios ribinės vertės netaikomos vidaus degimo turbinoms, kurios veikia mažiau kaip 150 valandų per metus. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 199 11. Cemento gamyba: 3 lentelė. Iš deginimo įrenginių išmetamų NOx ribinės vertės (a) Nauji įrenginiai (10 % O2) – džiovinimo krosnys – kitos krosnys Esami įrenginiai (10 % O2) Ribinė vertė (mg/Nm3) 500 800 1 200 (a) Įrenginiai klinkerio cementui gaminti rotacinėse krosnyse, kurių pajėgumai > 500 Mg per dieną arba kitose krosnyse, kurių pajėgumai > 50 Mg per dieną. 12. Stacionarūs varikliai: 4 lentelė. Iš naujų stacionarių variklių išmetamų NOx ribinės vertės Pajėgumas, technologija, kuro specifikacijos Ribinė vertė (a) (mg/Nm3) Kibirkštinio uždegimo (= Otto) varikliai, 4 taktų, > 1 MWth – taupiai degalus naudojantys varikliai – visi kiti varikliai Slėginio uždegimo varikliai (= dyzelis) varikliai, > 5 MWth – kuras: gamtinės dujos (įpurškiamojo uždegimo varikliai – kuras: mazutas – kuras: dyzelinis kuras arba gazolis 250 500 500 600 500 (a) Šios vertės netaikomos varikliams, kurie veikia mažiau kaip 500 valandų per metus. Bazinis O2 kiekis – 5 %. 13. Metalų gamyba ir apdirbimas 5 lentelė. Iš pirminės geležies ir plieno gamybos (a) išmetamų NOx ribinės vertės Pajėgumas, technologija, kuro specifikacijos Ribinė vertė (a) (mg/Nm3) Nauji ir esami aglomeravimo įrenginiai 400 (a) Metalų gamyba ir apdirbimas: metalų rūdos apdeginimo arba sukepinimo įrenginiai, ketaus arba plieno gamybos įrengi- niai (pirminis arba antrinis lydimas), įskaitant nepertraukiamą liejimą, turintys pajėgumus, didesnius kaip 2,5 Mg/h, juodųjų metalų apdirbimo įrenginiai (karšto valcavimo gamyklos > 20 Mg/h neapdoroto plieno). 14. Azoto rūgšties gamyba: 6 lentelė. Iš azoto rūgšties gamybos, išskyrus rūgšties koncentravimo agregatus, išmetamų NOx ribinės vertės Pajėgumas, technologija, kuro specifikacijos Ribinė vertė (a) (mg/Nm3) – Nauji įrenginiai – Esami įrenginiai 350 450 200 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. B. Kanada 15. Ribinės vertės, taikomos ribojant azoto oksidų (NOx) išmetimus iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytoms stacionarių šaltinių kategorijoms, bus nustatomos remiantis turima informacija apie ribojimo technologiją ir lygius, įskaitant ribines vertes, taikomas kitose šalyse ir šiuose dokumentuose: a) Kanados aplinkos ministrų taryba (CCME). Nacionalinės oro teršalų gairės stacionarioms vidaus deginimo turbinoms. 1992 m. gruodžio mėn. PN1072; b) Canada Gazette. I dalis. Aplinkos departamentas. Šilumos gamybos išmetami oro teršalai – Nacionalinės gairės naujiems stacionariems šaltiniams. 1993 m. gegužės 15 d. p. 1633–1638; c) CME. Nacionalinės oro teršalų gairės cemento krosnims. 1998 m. kovo mėn. PN1284. C. Jungtinės Amerikos Valstijos 16. Ribinės vertės, taikomos ribojant NOx išmetimą iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytoms stacionarių šaltinių kategorijoms, yra nurodytos šiuose dokumentuose: a) Akmens anglimis kūrenami agregatai – 40 Code of Federal Regulations (C. F. R. ) 76 dalis; b) Elektriniai buitinio garo gamybos agregatai – 40 C. F. R. 60 dalies D ir Da poskyriai; c) Garo, skirto pramonei, komercijai, institucijoms, gamybos agregatai – 40 C. F. R. 60 dalies Db poskyris; d) Azoto rūgšties gamyklos – 40 C. F. R. 60 dalies G poskyris; e) Stacionarios dujų turbinos – 40 C. F. R. 60 dalies GG poskyris; f) Komunalinių atliekų deginimo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies Eb poskyris; g) Ligoninių, medicininių, infekuotų atliekų deginimo krosnys – 40 C. F. R. 60 dalies Ec poskyris. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 201 VI PRIEDAS LAKIŲJŲ ORGANINIŲ JUNGINIŲ, IŠMETAMŲ Į ORĄ IŠ STACIONARIŲ ŠALTINIŲ, RIBINĖS VERTĖS 1. A skyrius taikomas Šalims, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas; B skyrius taikomas Kanadai, o C skyrius – Jungtinėms Amerikos Valstijoms. A. Šalys, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas 2. Šis priedo skyrius taikomas nemetaniniams lakiesiems organiniams junginiams (NMLOJ), kurie išsiskiria iš stacionarių šaltinių, išvardytų 8–21 punktuose. Jis netaikomas įrenginiams arba įrenginių dalims, kurios yra skirtos mokslo tyrimams, naujų produktų bei procesų plėtrai ir bandymams. Slenkstinės vertės yra pateiktos kiekvienam sektoriui skirtose lentelėse. Jos paprastai rodo tirpiklių sunaudojimą arba oro teršalų srauto masę. Kai vienas operatorius vykdo keletą veiklos rūšių, kurios tame pačiame įrenginyje ir toje pačioje vietoje priskiriamos tai pačiai pozicijai, tokių veiklos rūšių tirpiklių sunaudojimas ir išmetamų teršalų masė sudedama. Jei nenurodyta jokia minimali vertė, atitinkama ribinė vertė taikoma visiems atitinkamiems įrenginiams. 3. Šio priedo A skyriuje: a) b) c) d) e) f) g) „benzino sandėliavimas ir skirstymas“ – benzinvežių, geležinkelių vagonų, baržų ir jūrinių laivų pakrovimas depuose ir mineralinės naftos perdirbimo dispečerinėse stotyse, išskyrus transporto priemonių degalų papildymą degalinėse, kuriam taikomi atitinkami mobilių šaltinių dokumentai; „dengimas lipniosiomis dangomis“ – bet kuris procesas, kai paviršius padengiamas, išskyrus dengimą klijais ir laminavimą, susijusį su spausdinimo procesais, ir medienos bei plastiko laminavimą; „medienos ir plastiko laminavimas“ – bet kuris procesas, kai suklijuojama mediena ir (arba) plastikas laminuotam produktui pagaminti; „dengimo procesai“ – metalinių ar plastikinių dangų dengimas ant lengvųjų automobilių, sunkvežimių kabinų, sunkvežimių, autobusų ar medinių paviršių; apima bet kokį procesą, kurio metu vienasluoksne arba daugiasluoksne ištisine plėvele dengiamos: i) ii) naujos transporto priemonės, apibrėžiamos (žr. toliau) kaip transporto priemonių M1 kategorija ir N1 kategorija, jei pastarosios kategorijos transporto priemonės yra dengiamos tuose pačiuose įrenginiuose kaip M1 transporto priemonės; sunkvežimių kabinos, skirtos vairuotojui ir visai N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių techninei įrangai; iii) autofurgonai ir sunkvežimiai, priskiriami N1, N2 ir N3 transporto priemonių kategorijai, išskyrus sunkvežimių kabinas; iv) autobusai, priskiriami M2 ir M3 transporto priemonių kategorijai; v) kiti metaliniai ir plastikiniai paviršiai, taip pat ir lėktuvų, laivų, traukinių ir t. t. paviršiai, mediniai paviršiai, tekstilės, audinių, plėvelės ir popierinių paviršiai. Šiai šaltinių kategorijai nepriskiriamas pagrindų dengimas metalais elektroforezės arba cheminiu purškimo būdu. Jei dengimo procese yra etapas, kuriame tas pats gaminys yra spausdinamas, šis spausdinimo etapas laikomas dengimo proceso dalimi. Tačiau marginimo procesai, kaip atskira veikla, čia neįeina. Šiame apibrėžime: — M1 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos keleiviams vežti, turinčios, be vairuotojui skirtos vietos, ne daugiau kaip aštuonias sėdimąsias vietas, — M2 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos keleiviams vežti, turinčios, be vairuotojui skirtos vietos, daugiau kaip aštuonias sėdimąsias vietas, kurių didžiausia masė neviršija 5 Mg, — M3 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos keleiviams vežti, turinčios, be vairuotojui skirtos vietos, daugiau kaip aštuonias sėdimąsias vietas, kurių didžiausia masė yra didesnė kaip 5 Mg, — N1 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos kroviniams vežti, turinčios didžiausią masę, neviršijančią 3,5 Mg, — N2 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos kroviniams vežti, kurių didžiausia masė yra didesnė kaip 3,5 Mg, bet neviršija 12 Mg, — N3 transporto priemonės – transporto priemonės, naudojamos kroviniams vežti, kurių didžiausia masė yra didesnė kaip 12 Mg; „ritininės produkcijos dengimas“ – procesai, kai ritininis plienas, nerūdijantis plienas, dengtas plienas, vario lydiniai arba aliuminio strypai dengiami plėvele arba laminatu vykstant nepertraukiamam procesui; „cheminis valymas“ – pramoninė arba komercinė veikla įrenginyje, kai naudojant LOJ yra valomi drabužiai, minkšti baldai ir panašūs vartotojų daiktai, išskyrus rankinį dėmių šalinimą tekstilės ir drabužių pramonėje; „dangų, lakų, rašalų ir klijų gamyba“ – dengimui skirtų preparatų, lakų, rašalų ir klijų bei tarpinių produktų, jei jie gaminami tame pačiame įrenginyje, gamyba pigmentus, dervas ir lipniąsias medžiagas maišant su organiniais tirpikliais arba kitomis jų savo sudėtyje turinčiomis medžiagomis. Į šią kategoriją įeina taip pat dispergavimas, išankstinis dispergavimas, tam tikro klampumo ar spalvos suteikimas medžiagai, taip pat galutinių produktų pakavimas; 202 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. h) „spausdinimas“ – bet kuris teksto ir (arba) vaizdo atgaminimo procesas, kai naudojant spaudos formas rašalas patenka ant spausdinamo paviršiaus; šis apibrėžimas taikomas šiems proceso porūšiams: i) ii) fleksografijai: tai yra spaudos būdas, kai naudojamos kaučiukinės arba elastinės polimerinės spaudos formos, kuriose rašalu perteikiami spausdinami elementai yra iškilę, o nespausdinami – įdubę, ir skysti rašalai, kurie džiūsta garuodami; termostabilizacinė ruloninė ofsetinė spauda: tai yra ruloninis spaudos būdas, kai naudojamos spaudos formos, kuriose spausdinami ir nespausdinami elementai yra toje pačioje plokštumoje, o medžiaga, ant kurios spausdinama, paduodama į mašiną iš rulono, o ne atskirais lakštais. Nespausdinami elementai apdorojami taip, kad sudrėktų nuo vandens ir nesugertų rašalo. Spausdinami elementai apdorojami taip, kad sugertų ir perduotų rašalą į spausdinamą paviršių. Išgarinimas vyksta džiovinimo įrenginyje, kur atspaudai kaitinami karštu oru; iii) leidybinė rotacinė giliaspaudė: rotacinė giliaspaudė, naudojama žurnalams, brošiūroms, katalogams ir panašiems spaudiniams spausdinti, kai naudojami tolueniniai rašalai; iv) v) rotacinė giliaspaudė: spaudos būdas, kai naudojamos cilindrinės spaudos formos, kuriose spausdinami elementai yra įdubę, o nespausdinami iškilę, ir skysti rašalai, kurie džiūsta garuodami. Įdubos užpildomos rašalu, o jo perteklius nuo nespausdinamų elementų nuvalomas prieš spausdinamam paviršiui susiliečiant su cilindru ir prieš ištraukiant rašalą iš įdubų; rotacinė trafaretinė spauda: tai ruloninis spaudos būdas, kai rašalas patenka ant spausdinamo paviršiaus įspaudžiant jį pro poringą spaudos formą, kurioje spausdinami elementai yra atviri, o nespausdinami užblokuoti; naudojami skysti rašalai, kurie džiūsta tik garuodami. Esant ruloniniam spaudos būdui spausdinama medžiaga paduodama į mašiną iš ritės, o ne atskirais lakštais; vi) laminavimui, susijusiam su spausdinimo procesu: dviejų ar daugiau lanksčių medžiagų suklijavimas laminatams gaminti; vii) lakavimui: būdas, kai laku arba lipniąja danga padengiama lanksti medžiaga, kuria vėliau užsandarinama pakuotė; „farmacijos produktų gamyba“ – farmacijos produktų cheminė sintezė, fermentavimas, ekstrahavimas, paruošimas ir galutinis parengimas bei tarpinių produktų gamyba, jei ji vykdoma toje pačioje vietoje; „natūralaus arba sintetinio kaučiuko perdirbimas“ – bet kuris natūralaus arba sintetinio kaučiuko maišymo, smulkinimo, kalandravimo, ekstruzijos ir vulkanizavimo procesas bei papildomi natūralaus arba sintetinio kaučiuko perdirbimo procesai galutiniam produktui gauti; „paviršiaus valymas“ – bet kuris procesas, išskyrus cheminio valymo procesą, naudojant organinius tirpiklius medžiagos paviršiaus nešvarumams pašalinti, tarp jų ir nuriebalinimas; valymo procesas, susidedantis iš daugiau nei vieno vienas po kito einančių etapų, laikomas vienu paviršiaus valymo procesu. Šis apibrėžimas taikomas gaminių paviršiaus valymo procesui, o ne techninės įrangos valymui; i) j) k) l) „augalinio aliejaus ir gyvūninių riebalų ekstrahavimas ir augalinio aliejaus rafinavimas“ – augalinio aliejaus ekstrahavimas iš sėklų ir kitokios augalinės medžiagos, sausų liekanų perdirbimas į gyvūninius pašarus ir riebalų bei augalinių aliejų, gautų iš sėklų, augalinės medžiagos ir (arba) gyvūninės medžiagos, valymas; m) „transporto priemonių pakartotinė apdaila“ – pramoninė ar komercinė padengimo veikla ir su ja susijęs nuriebalinimas atliekant: i) automobilių arba jų dalių padengimą danga, juos remontuojant, konservuojant ar atliekant apdailą ne jų gamykloje arba 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 203 ii) automobilių arba jų dalių originalus padengimas apdailos medžiagomis, kai tai atliekama ne automobilio surinkimo linijoje; arba iii) priekabų (įskaitant puspriekabes) padengimas; n) „medienos paviršių impregnavimas“ – bet kuris medienos impregnavimas konservantais; o) „normaliosios sąlygos“ – 273,15 K temperatūra ir 101,3 kPa slėgis; p) „NMLOJ“ apima visus organinius junginius, išskyrus metaną, kurių garų slėgis esant 273,15 K temperatūrai yra bent 0,01 kPa arba kurių lakumas atitinkamomis sąlygomis yra panašus; q) „išmetamosios dujos“ – galutinės iš kamino arba iš teršalų mažinimo įrangos į orą išmetamos dujos, kuriose yra NMLOJ arba kitų teršalų. Normaliomis sąlygomis voliumetrinis srautų greitis išreiškiamas m3/h; r) „neorganizuoti išmetamieji NMLOJ“ – išmetami NMLOJ į orą, dirvožemį ir vandenį, išskyrus NMLOJ išmetamosiose dujose, taip pat, jei nenurodyta kitaip, tirpikliai bet kuriame produkte, taip pat nesurinkti NMLOJ, išleisti į aplinką per langus, duris, sklendes ir panašias angas. Neorganizuotų išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos remiantis tirpiklių valdymo planu (žr. šio priedo I priedėlį); s) „bendras išmestų NMLOJ kiekis“ – neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ir NMLOJ išmetamosiose dujose suma; t) u) „sąnaudos“ – organinių tirpiklių kiekis ir jų kiekis preparatuose, panaudojamuose atliekant kokį nors procesą, įskaitant tirpiklius, perdirbtus įrenginyje ir už jo, kuris yra apskaičiuojamas kiekvieną kartą, kai tirpikliai yra naudojami tam tikrai technologinei operacijai atlikti; „ribinė vertė“ – didžiausias teršalo kiekis iš įrenginio išmetamuose dujose, kurio įprastinėmis veiklos sąlygomis negalima viršyti. Jei kitaip nenurodyta, ji apskaičiuojama teršalo kiekiu išmetamose dujose tūriui (išreikštu mg C/Nm3, jei kitaip nenurodyta), perskaičiuojant sausoms dujoms normalioms temperatūros ir slėgio sąlygomis. Tirpiklius naudojantiems įrenginiams ribinės vertės – masės vienetas, tenkantis atitinkamos veiklos būdingam vienetui. Nustatant teršalo masės koncentraciją išmetamosiose dujose, dujų, panaudotų atšaldymo ar atskiedimo tikslais kiekis, pridedamas prie išmetamųjų dujų, neįskaičiuojamas. Ribinės vertės paprastai taikomos visiems lakiesiems organiniams junginiams, išskyrus metaną (jokio kito skirtumo, pavyzdžiui, dėl reaktingumo ar toksiškumo, nedaroma); v) „įprasta veikla“ – visi veiklos laikotarpiai, išskyrus paleidimą ir veiklos nutraukimą bei įrangos remontą; w) „žmonių sveikatai kenksmingos medžiagos“ skirstomos į dvi kategorijas: i) halogeninti LOJ, kurie gali kelti negrįžtamų padarinių pavojų; arba ii) pavojingos medžiagos, kurios yra kancerogeninės, mutageninės arba toksiškos reprodukcijai arba gali sukelti vėžį, paveldimus genetinius pakenkimus, sukelti vėžį įkvėpus, pakenkti vaisingumui arba pakenkti negimusiam kūdikiui. 4. Turi būti įvykdyti šie reikalavimai: a) visais atvejais atliekamas monitoringas (1) kai į orą išmetami NMLOJ. Tikrinama, kaip laikomasi ribinių verčių. Tikrinimo metodai gali būti nenutrūkstami ir periodiški matavimai, tipo patvirtinimas ar koks nors kitas techniškai tinkamas metodas; be to, jie turi būti ekonomiškai pagrįsti; (1) Monitoringas – tai bendra veikla, kuri apima išmetamų teršalų matavimą, masės balanso nustatymą ir t. t. Jis gali būti vykdomas nepertraukiamai ir periodiškai. 204 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. b) oro teršalų koncentracijos dujų kanaluose turi būti matuojamos pripažintu būdu. Visų teršalų ėminių ėmimas ir analizė, taip pat etaloniniai matavimo metodai, taikomi bet kuriai matavimo sistemai kalibruoti, vykdomi laikantis Europos standartizacijos komiteto (CEN) arba Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) nustatytų standartų. Kol bus sukurti CEN arba ISO standartai, taikomi nacionaliniai standartai; c) jei išmetamus NMLOJ reikalaujama matuoti, jei išmetamajame kanale, sujungtame su teršalų mažinimo įrenginiu, NMLOJ esančios bendros organinės anglies kiekis viršija 10 kg,/h, o veikimo valandų yra daugiau kaip 200 per metus. Visuose kituose įrenginiuose reikalaujama bent vykdyti periodiškus matavimus. Tikrinant kaip laikomasi reikalavimų, galima taikyti savo taisykles, jei jos yra tokio pat griežtumo; jie turėtų būti nenutrūkstami, d) atliekant nenutrūkstamus minimalius matavimus, išmetamų į orą teršalų, normų atitiktis yra užtikrinta, jei dienos vidutinė vertė neviršija ribinės vertės įprasto veikimo metu ir jei nė vienas valandos vidurkis neviršija 150 % ribinių verčių lygio. Tikrinant kaip laikomasi reikalavimų, galima taikyti savo taisykles, jei jos yra tokio pat griežtumo; e) atliekant periodiškus minimalius matavimus, išmetamų į orą teršalų, normų atitiktis yra užtikrinta, jei visų rodmenų vidutinė vertė neviršija ribinės vertės ir jei nė vienas valandos vidurkis neviršija150 % ribines vertės lygio. Tikrinant kaip laikomasi reikalavimų, galima taikyti savo taisykles, jei jos yra tokio pat griežtumo; f) turi būti imamasi visų atsargumo priemonių išmetamų NMLOJ kiekiams sumažinti paleidžiant bei stabdant įrenginius ir visais atvejais, kai nukrypstama nuo įprastos veiklos; g) matuoti nereikalaujama, jei išmetant iš teršalų mažinimo įrangos kanalo nereikalaujama, atitikties ribinėms vertėms ir jei galima įrodyti, kad tos ribinės vertės neviršijamos. 5. Jei nėra nurodyta kitaip, išmetamiesiems teršalams turėtų būti taikomos šios ribinės vertės: a) išmetamiems halogenintiems lakiems organiniams junginiams (kurie apibūdinami šia rizikos fraze: galimas negrįžtamų padarinių pavojus) 20 mg/m3 visų atskirų junginių masės sumai, kai viso šių junginių srauto debito masė yra didesnė arba lygi 100 g/h; b) išmetamiems lakiesiems organiniams junginiams (kurie apibūdinami šiomis rizikos frazėmis: gali sukelti vėžį, paveldimus genetinius sutrikimus, gali sukelti vėžį įkvėpus arba pakenkti negimusiam kūdikiui; gali pakenkti vaisingumui) 2,0 mg/m3 (visų atskirų junginių masės suma), kai viso šių junginių srauto debito masė yra didesnė arba lygi 10 g/h; 6. Šaltinių kategorijoms, nurodytoms 9–21 punktuose, svarbūs yra šie pakeitimai: a) vietoj toliau nurodytų ribinių verčių, toliau nurodytų įrenginių operatoriams gali būti leidžiama taikyti taršos mažinimo schemą (žr. šio priedo II priedėlį). Mažinimo schemos tikslas – suteikti operatoriams galimybę kitomis priemonėmis sumažinti išmetamų teršalų kiekius tiek pat, kaip ir taikant ribines vertes; b) toliau nurodytos neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ vertės taikomos kaip ribinė vertė. Tačiau kai kompetentingai institucijai įrodoma, kad konkrečiam įrenginiui ši vertė yra techniškai ir ekonomiškai neįmanoma, kompetentinga institucija gali tam įrenginiui padaryti išimtį, jei nesitikima žymaus pavojaus žmonių sveikatai arba aplinkai. Kiekvienos tokios išlygos atžvilgiu operatorius kompetentingai institucijai turi įrodyti, kad yra taikoma geriausia prieinama technologija. 7. Šaltinių kategorijoms, apibrėžtoms 3 punkte, taikomos išmetamų LOJ teršalų ribinės vertės, nurodytos toliau 8–21 punktuose. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 205 8. Benzino sandėliavimas ir paskirstymas: 1 lentelė. Sandėliuojant ir skirstant benziną išmetamų į orą LOJ teršalų, išskyrus jūrinių laivų pakrovimą, ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Garų surinkimo agregatas, aptar- naujantis sandėliavimo ir paskirs- tymo įrenginius naftos perdirbimo gamyklos talpyklose arba termina- luose Minimalios vertės Ribinė vertė 5 000 m3 benzino apyvarta per metus 10 g LOJ/Nm3, įskaitant metaną Pastaba: Garai, susidarę pildant benzino talpyklas, laikantis lentelėje pateiktų ribinių verčių turi būti surenkami arba atskiroje talpykloje, arba teršalų valymo įrangoje. 9. Dengimas lipniąja danga: 2 lentelė. Išmetamų NMLOJ ribinės vertės dengiant lipniąja danga Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunau- dojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Avalynės gamyba; nauji ir esami įrenginiai Kitoks dengimas lipniąja danga, išskyrus avalynę; nauji ir esami įrenginiai > 5 25 g kiekvienai porai 5–15 > 15 50 (a) mg C/Nm3 50 (a) mg C/Nm3 25 20 (a) Jei taikomi tokie metodai, kad galima dar kartą panaudoti regeneruotą tirpiklį, ribinė vertė yra 150 mg C/Nm3. 10. Medienos ir plastiko laminavimas: 3 lentelė. Laminuojant medieną ir plastiką išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Medienos ir plastiko laminavimas; nauji ir esami įrenginiai Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Bendra išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė > 5 30 g NMLOJ/m2 11. Dengimo procesai (lengvųjų automobilių, sunkvežimių kabinų, sunkvežimių, autobusų metaliniai ir plastikiniai paviršiai, mediniai paviršiai): 4 lentelė. Atliekant dengimo procesus automobilių pramonėje išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) (a) Bendra išmetamų NMLOJ ribinė vertė (b) Nauji įrenginiai, automobilių (M1, M2) dengimas > 15 (ir > 5 000 padengtų vienetų per metus) 45 g NMLOJ/m2 arba 1,3 kg/vienetas ir 33 g NMLOJ/m2 (a) Jei tirpiklio sunaudojama ≤ 15 Mg per metus (automobilių dengimas), taikoma 14 lentelė, skirta automobilių pakartotinei apdailai. (b) Bendra ribinė vertė išreiškiama išmesto į orą tirpiklio masės (g) santykiu su gaminio paviršiaus plotu (m2). Gaminio pavir- šiaus plotas – tai plotas, apskaičiuotas pagal visą elektroforezės būdu padengtą plotą ir bet kurių dalių, kurios gali būti den- giamos ta pačia danga kituose dengimo proceso etapuose, paviršiaus plotą. Elektroforezės būdu padengtas plotas apskai- čiuojamas pagal formulę: (2 × bendras gaminio korpuso svoris): (vidutinis metalo lakšto storis x metalo lakšto tankis). 206 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) (a) Bendra išmetamų NMLOJ ribinė vertė (b) įrenginiai, automobilių (M1, Esami M2) dengimas > 15 (ir > 5 000 padengtų vienetų per metus) 60 g NMLOJ/m2 arba 1,9 kg/vienetas ir 41 g NMLOJ/m2 Nauji ir esami įrenginiai, automobilių (M1, M2) dengimas > 15 (≤ 5 000 padengtų monokokų arba > 3 500 padengtų važiuoklių per metus) 90 g NMLOJ/m2 arba 1,5 kg/vienetas ir 70 g NMLOJ/m2 Nauji įrenginiai, naujų sunkvežimių kabinų dengimas (N1, N2, N3) > 15 (≤ 5 000 padengtų vienetų per metus) Nauji įrenginiai, naujų sunkvežimių kabinų dengimas (N1, N2, N3) > 15 (> 5 000 padengtų vienetų per metus) Esami įrenginiai, naujų sunkvežimių kabinų dengimas (N1, N2, N3) > 15 (≤ 5 000 padengtų vienetų per metus) Esami įrenginiai, naujų sunkvežimių kabinų dengimas (N1, N2, N3) > 15 (> 5 000 padengtų vienetų per metus) Nauji įrenginiai, naujų sunkvežimių ir furgonų (be kabinų) dengimas (N1, N2, N3) > 15 (≤ 2 500 padengtų vienetų per metus) Nauji įrenginiai, naujų sunkvežimių ir furgonų (be kabinų) dengimas (N1, N2, N3) > 15 (> 2 500 padengtų vienetų per metus) Esami įrenginiai, naujų sunkvežimių ir furgonų (be kabinų) dengimas (N1, N2, N3) > 15 (≤ 2 500 padengtų vienetų per metus) Esami įrenginiai, naujų sunkvežimių ir furgonų (be kabinų) dengimas (N1, N2, N3) > 15 (> 2 500 padengtų vienetų per metus) Nauji įrenginiai, naujų autobusų den- gimas (M3) > 15 (≤ 2 000 padengtų vienetų per metus) Nauji įrenginiai, naujų autobusų den- gimas (M3) > 15 (> 2 000 padengtų vienetų per metus) Esami įrenginiai, naujų autobusų den- gimas (M3) > 15 (≤ 2 000 padengtų vienetų per metus) 65 g NMLOJ/m2 55 g NMLOJ/m2 85 g NMLOJ/m2 75 g NMLOJ/m2 90 g NMLOJ/m2 70 g NMLOJ/m2 120 g NMLOJ/m2 90 g NMLOJ/m2 210 g NMLOJ/m2 150 g NMLOJ/m2 290 g NMLOJ/m2 (a) Jei tirpiklio sunaudojama ≤ 15 Mg per metus (automobilių dengimas), taikoma 14 lentelė, skirta automobilių pakartotinei apdai- lai. (b) Bendra ribinė vertė išreiškiama išmesto į orą tirpiklio masės (g) santykiu su gaminio paviršiaus plotu (m2). Gaminio paviršiaus plo- tas – tai plotas, apskaičiuotas pagal visą elektroforezės būdu padengtą plotą ir bet kurių dalių, kurios gali būti dengiamos ta pačia danga kituose dengimo proceso etapuose, paviršiaus plotą. Elektroforezės būdu padengtas plotas apskaičiuojamas pagal formulę: (2 × bendras gaminio korpuso svoris): (vidutinis metalo lakšto storis x metalo lakšto tankis). 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 207 Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) (a) Bendra išmetamų NMLOJ ribinė vertė (b) įrenginiai, naujų autobusų Esami dengimas (M3) > 15 (> 2 000 padengtų vienetų per metus) 225 g NMLOJ/m2 (a) Jei tirpiklio sunaudojama ≤ 15 Mg per metus (automobilių dengimas), taikoma 14 lentelė, skirta automobilių pakartotinei apdailai. (b) Bendra ribinė vertė išreiškiama išmesto į orą tirpiklio masės (g) santykiu su gaminio paviršiaus plotu (m2). Gaminio pavir- šiaus plotas – tai plotas, apskaičiuotas pagal visą elektroforezės būdu padengtą plotą ir bet kurių dalių, kurios gali būti den- giamos ta pačia danga kituose dengimo proceso etapuose, paviršiaus plotą. Elektroforezės būdu padengtas plotas apskai- čiuojamas pagal formulę: (2 × bendras gaminio korpuso svoris): (vidutinis metalo lakšto storis x metalo lakšto tankis). 5 lentelė. Atliekant dengimo procesus įvairiuose pramonės sektoriuose išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji ir esami įrenginiai: kitas dengimas, įskaitant metalą, plastiką, tekstilę, audinius, plėvelę ir popie- rių (neįskaitant ruloninio tekstilės gaminių rotacinio trafaretinio marginimo, žr. spausdinimas) Nauji ir esami įrenginiai: medienos dengimas 5–15 100 (a) (b) 25 (b) > 15 5–25 > 25 50/75 (b) (c) (d) 20 (b) 100 (a) 50/75 (c) 25 20 (a) Ribinė vertė taikoma ribojančiomis sąlygomis atliekamiems dengimo ir džiovinimo procesams. (b) Jei ribojančių dengimo sąlygų pritaikyti negalima (laivų statyba, orlaivio dengimas ir t. t. ), įrenginiams gali būti gali būti daro- mos išimtys. Tuomet taikoma taršos mažinimo schema, pateikta 6 punkto a papunktyje, nebent kompetentingai institucijai įrodoma, kad tai yra techniškai ir ekonomiškai neįmanoma. Šiuo atveju operatorius kompetentingai institucijai privalo įro- dyti, kad taikoma geriausia prieinama technologija. (c) Pirmoji vertė taikoma džiovinimo procesams, antroji – dangos dengimo procesams. (d) Jei tekstilės dengimo procese taikomi metodai, kurie leidžia vėl panaudoti regeneruotus tirpiklius, ribinė vertė yra 150 mg C/Nm3 kartu ir džiovinimui, ir dengimui. 12. Ritininės produkcijos dengimas: 6 lentelė. Atliekant ritininės produkcijos dengimą išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji įrenginiai Esami įrenginiai > 25 > 25 50 (a) 50 (a) 5 10 (a) Jei taikomi metodai, kurie leidžia vėl panaudoti regeneruotus tirpiklius, ribinė vertė yra 150 mg C/Nm3. 208 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 13. Cheminis valymas: 7 lentelė. Atliekant sausą valymą išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (NMLOJ/kg) Nauji ir esami įrenginiai 0 20 g (a) (a) Bendra NMLOJ ribinė vertė apskaičiuota kaip į orą išmesto tirpiklio masės santykis su išvalyto ir išdžiovinto gaminio mase. 14. Dangų, lakų, rašalų ir klijų gamyba: 8 lentelė. Gaminant dangas, lakus, rašalus ir klijus išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio pradinio kiekio) Nauji ir esami įrenginiai 100–1 000 > 1 000 150 (a) 150 (b) 5 (a) (c) 10 (b) (c) (a) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti bendrą išmetamų teršalų ribinę vertę, sudarančią 5 % tirpiklio sąnaudų. (b) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti bendrą išmetamų teršalų ribinę vertę, sudarančią 3 % tirpiklio sąnaudų. (c) Į neorganizuotų išmetamųjų teršalų ribinę vertę neįeina tirpikliai, parduodami kaip užsandarintoje talpykloje esančio preparato dalis. 15. Spausdinimas (fleksografija, termostabilizacinė ruloninė ofsetinė spauda, leidybinė rotacinė giliaspaudė ir t. t. ): 9 lentelė. Vykstant spausdinimo procesams išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji ir esami įrenginiai: termostabilizacinė rulo- ninė ofsetinė spauda 15–25 100 Nauji įrenginiai: leidybinė rotacinė giliaspaudė Esami įrenginiai: leidybinė rotacinė giliaspaudė > 25 > 25 > 25 20 75 75 30 (a) 30 (a) 10 15 (a) Tirpiklio likučiai užbaigtuose produktuose nelaikomi neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ dalimi. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 209 Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji ir esami įrenginiai: rotacinės kitos giliaspausdės, fleksogra- rotacinė trafaretinė fija, ir laminavimas spauda, lakavimo agregatai Nauji ir esami įrenginiai: trafaretinė rotacinė spauda ant tekstilės gami- nių, kartono 15–25 > 25 > 30 16. Farmacinių produktų gamyba: 100 100 100 25 20 20 10 lentelė. Gaminant farmacinius produktus išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji įrenginiai Esami įrenginiai > 50 > 50 20 (a) (b) 5 (b) (d) 20 (a) (c) 15 (c) (d) (a) Jei taikomi metodai leidžia vėl panaudoti regeneruotus tirpiklius, ribinė vertė yra 150 mg C/Nm3. (b) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti bendrą išmetamų teršalų ribinę vertę, sudarančią 5 % tirpiklio sąnaudų. (c) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti bendrą išmetamų teršalų ribinę vertę, sudarančią 15 % tirpiklio sąnaudų. (d) Į neorganizuotų išmetamųjų teršalų ribinę vertę neįeina tirpikliai, parduodami kaip užsandarintoje talpykloje esančio preparato dalis. 17. Natūralaus arba sintetinio kaučiuko perdirbimas: 11 lentelė. Perdirbant natūralų arba sintetinį kaučiuką išmetamų NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji ir esami įrenginiai: natūralaus arba sintetinio kaučiuko perdirbimas > 15 20 (a) (b) 25 (a) (c) (a) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti bendrą išmetamų teršalų ribinę vertę, sudarančią 25 % tirpiklio sąnaudų. (b) Jei yra taikomi metodai, kurie leidžia vėl panaudoti regeneruotus tirpiklius, ribinė vertė yra 150 mg C/Nm3. (c) Į neorganizuotų išmetamųjų teršalų ribinę vertę neįeina tirpikliai, parduodami kaip užsandarintoje talpykloje esančio preparato dalis. 210 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 18. Paviršiaus valymas: 12 lentelė. Valant paviršius išmetamų į orą MNLOJ teršalų ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio sąnaudų) Nauji ir esami įrenginiai: Paviršių valymas naudo- jant 3 punkto w papunk- tyje nurodytas medžiagas Nauji ir esami įrenginiai: kitoks paviršių valymas 1–5 > 5 2–10 > 10 20 20 75 (a) 75 (a) 15 10 20 (a) 15 (a) (a) Jei kompetentingai institucijai įrodoma, kad visoje įrenginio naudojamoje valymo medžiagoje vidutinis organinio tirpiklio kiekis neviršija 30 % pagal svorį, šios vertės netaikomos. 19. Augalinių ir gyvūninių riebalų ekstrahavimo bei augalinio aliejaus rafinavimo procesai: 13 lentelė. Ekstrahuojant augalinius ir gyvūninius riebalus bei rafinuojant augalinį aliejų išmetamų į orą NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis(Mg per metus) Bendra ribinė vertė (kg/Mg) Nauji ir esami įrenginiai > 10 Gyvūniniai riebalai: Ricina: Rapsų sėklos: Saulėgrąžų sėklos: Sojų pupelės smulkinimas): (įprastas Sojų pupelės (balti dribs- niai): 1,5 3,0 1,0 1,0 0,8 1,2 Kitos sėklos ir augalinė medžiaga: 3,0 (a) Visi frakcionavimo pro- cesai, išskyrus dešlichta- vimą: (b) Dešlichtavimas: 1,5 4,0 (a) Visų iš įrenginių, apdorojančių pavienes sėklų arba kitokios augalinės medžiagos partijas, išmetamų į orą NMLOJ ribines ver- tes kiekvienu konkrečiu atveju nustato kompetentingos institucijos, remdamosi geriausiomis prieinamomis technologijo- mis. (b) Dervos pašalinimas iš aliejaus. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 211 20. Transporto priemonių apdaila: 14 lentelė. Atliekant automobilių apdailą išmetamų į orą NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio pradinio kiekio) Nauji ir esami įrenginiai > 0,5 50 (a) 25 (a) Tai, kad laikomasi ribinių verčių, įrodoma pagal matavimo kas 15 min. rezultatų vidurkius. 21. Medienos paviršių impregnavimas 15 lentelė. Impregnuojant medinius paviršius išmetamų į orą NMLOJ ribinės vertės Pajėgumai, technologija, papildomos specifikacijos Slenkstinis tirpiklių sunaudojimo kiekis (Mg per metus) Ribinė vertė (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ ribinė vertė (% nuo tirpiklio pradinio kiekio) Nauji ir esami įrenginiai > 25 100 (a) (b) 45 (b) (a) Netaikoma impregnuojant kreozotu. (b) Vietoj išmetamų teršalų koncentracijos ribų ir neorganizuotų išmetamų NMLOJ ribinės vertės galima taikyti 11 kg tirpiklio/apdorotos medienos m3 bendrą ribinę vertę. B. Kanada 22. Ribinės vertės, taikomos kontroliuojant lakiųjų organinių junginius (LOJ) iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytoms stacionarių šaltinių kategorijoms, nustatomos remiantis turima informacija apie ribojimo technologiją ir lygius, įskaitant ribines vertes, taikomas kitose šalyse ir šiuose dokumentuose: a) Kanados aplinkos ministrų taryba (CCME). Iš cheminio valymo įrenginių išmetamų į orą tirpiklių mažinimo ekologinės praktikos kodeksas. 1992 m. gruodžio mėn. PN1053; b) CCME. Vykdant naują organinės chemijos veiklą išmetamų į orą lakiųjų organinių junginių ribojimo ekologinės gairės. 1993 m. rugsėjo mėn. PN1108; c) CCME: LOJ, neorganizuotų išmetamų dėl nesandarios įrangos matavimo ir ribojimo praktikos kodeksas. 1993 m. spalio mėn. PN1106; d) CCME. Programa, kaip 40 procentų sumažinti iš klijų ir sandarinimo medžiagų išmetamus lakiuosius organinius junginius. 1994 m. kovo mėn. PN1116; e) CCME. Planas, kaip 20 procentų sumažinti iš vartojimo prekių paviršių dangos išmetamus į orą lakiuosius organinius junginius. 1994 m. kovo mėn. PN1114; f) CCME. Iš antžeminių talpyklų išmetamų į orą lakiųjų organinių junginių kontrolės ekologinės gairės. 1995 m. birželio mėn. PN1180; g) CCME. Garų surinkimo pripildant transporto priemones degalų degalinėse ir kituose benzino skirstymo įrenginiuose ekologinės praktikos kodeksas (II etapas). 1995 m. balandžio mėn. PN1184; h) CCME. Iš komercinių ir pramoninių nuriebalinimo įrenginių išmetamų į orą tirpiklių kiekių mažinimo ekologinės praktikos kodeksas. 1995 m. birželio mėn. PN1182; 212 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. i) CCME. Iš Kanados automobilių originalios įrangos gamyklų (OEM) dengimo įrenginių išmetamų į orą lakiųjų organinių junginių kiekių mažinimo gairės ir normatyvai naujiems šaltiniams. 1995 m. rugpjūčio mėn. PN1234; j) CCME. Plastikų perdirbimo pramonėje išmetamų į orą lakiųjų organinių junginių kiekių mažinimo ekologinės gairės. 1997 m. liepos mėn. PN1276; ir k) CCME. Lakiųjų organinių junginių kiekio Kanados komercinių ir pramoninių paviršiaus dengimo produktų sudėtyje (Automobilių apdaila) nacionaliniai normatyvai. 1997 m. rugpjūčio mėn. PN1288. C. Jungtinės Amerikos Valstijos 23. Ribinės vertės, taikomos ribojant LOJ iš naujų stacionarių šaltinių, priklausančių toliau nurodytoms stacionarių šaltinių kategorijoms, yra nurodytos šiuose dokumentuose: a) Naftos skystų produktų saugojimo talpyklos – 40 Federacinių nuostatų kodekso (C. F. R) 60 dalies K ir Ka poskyriai; b) Lakiųjų organinių skysčių saugojimo talpyklos – 40 C. F. R. 60 dalies Kb poskyris; c) Naftos perdirbimo gamyklos – 40 C. F. R. 60 dalies J poskyris; d) Metalinių baldų paviršiaus dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies EE poskyris; e) Lengvųjų automobilių ir lengvasvorių sunkvežimių paviršiaus dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies MM poskyris; f) Leidybinė rotacinė giliaspaudė – 40 C. F. R. 60 dalies QQ poskyris; g) Spaudimui jautrių juostelių ir etikečių paviršiaus dengimo veikla – 40 C. F. R. 60 dalies RR poskyris; h) Didelių prietaisų, metalinių vielų ir gėrimų skardinių paviršių dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies SS, TT ir WW poskyriai; i) Dideli benzino laikymo terminalai – 40 C. F. R. 60 dalies XX poskyris; j) Guminių padangų gamyba – 40 C. F. R. 60 dalies BBB poskyris; k) Polimerų gamyba – 40 C. F. R. 60 dalies DDD poskyris; l) Lanksčių vinilo ir uretano gaminių dengimas ir spausdinimas – 40 C. F. R. 60 dalies FFF poskyris; m) Naftos perdirbimo gamyklų įrangos nuotėkiai ir nuotekų sistemos – 40 C. F. R. 60 dalies GGG ir QQQ poskyriai; n) Sintetinio pluošto gamyba – 40 C. F. R. 60 dalies HHH poskyris; o) Naftos produktai, skirti cheminiam valymui – 40 C. F. R. 60 dalies JJJ poskyris; p) Gamtinių dujų perdirbimo gamyklos krante – 40 C. F. R. 60 dalies KKK poskyris; q) SOCMI įrangos pratekėjimas, oro oksidavimo agregatai, distiliavimo veikla ir reaktorių procesai – 40 C. F. R. 60 dalies VV, III, NNN ir RRR poskyriai; r) Magnetinės juostos dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies SSS poskyris; s) Pramoninių paviršių dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies TTT poskyris; t) Pagalbinių objektų polimerinis dengimas – 40 C. F. R. 60 dalies VVV poskyris. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 213 I priedėlis TIRPIKLIŲ VALDYMO PLANAS Įvadas 1. Šis priedo, skirto nemetaninių lakiųjų organinių junginių (NMLOJ), išmetamų iš stacionarių šaltinių, ribinėms vertėms, priedėlis – tai gairės, kaip vykdyti tirpiklių valdymo planą. Jame nurodyti taikytini principai (2 punktas), masės balanso pagrindai (3 punktas) ir tikrinimo, kaip laikomasi nuostatų, reikalavimai (4 punktas). Principai 2. Tirpiklių valdymo planas yra skirtas šiems tikslams: a) tikrinimui, kaip laikomasi šio priedo nuostatų; b) būsimų teršalų mažinimo galimybių nustatymui. Apibrėžimai 3. Šie apibrėžimai yra pagrindas masės balansui nustatyti: a) Organinių tirpiklių sąnaudos: I1. Organinių tirpiklių kiekiai arba jų kiekis pirktuose preparatuose, kurie yra naudojami procese per tokį laiką, kuriam apskaičiuojamas masės balansas. I2. Organinių tirpiklių kiekiai arba jų kiekis regeneruotuose ir pakartotinai panaudotuose preparatuose kaip tirpiklio sąnaudos procese (regeneruotas tirpiklis skaičiuojamas kiekvieną kartą, kai jis yra naudojamas veikloje). b) Organinių tirpiklių išeiga O1. Išmetami NMLOJ. O2. Organiniai tirpikliai, prarasti vandenyje, jei apskaičiuojant O5 atitinkamais atvejais atsižvelgiama į nuotekų valymą. O3. Organinių tirpiklių kiekis, kuris lieka produkcijoje kaip tarša ar proceso liekanos. O4. Nesugaudyti į orą išmesti organiniai tirpikliai. Jie susidaro dėl patalpų bendros ventiliacijos kai oras į aplinką išleidžiamas per langus, duris, sklendes ir panašias angas. O5. Organiniai tirpikliai ir (arba) organiniai junginiai, prarasti dėl cheminių ar fizikinių reakcijų (taip pat ir, pavyzdžiui, organiniai junginiai, suardomi deginant arba kitaip apdorojant išmetamus dujinius teršalus ir nuotekas, arba juos sugaunant, pavyzdžiui, adsorbcijos būdu, jei jie neįskaityti pagal O6, O7 arba O8). O6. Organiniai tirpikliai surinktose atliekose. O7. Organiniai tirpikliai arba organiniai tirpikliai preparatuose, kurie yra parduodami arba ketinami parduoti kaip komerciniu atžvilgiu vertingas produktas. O8. Organiniai tirpikliai,esantys preparatuose, regeneruotuose pakartotiniam panaudojimui, bet ne kaip šio proceso sąnaudos, jei jie neįskaičiuoti pagal O7. O9. Kitaip išleisti organiniai tirpikliai. 214 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Gairės, kaip naudoti tirpiklių valdymo planą tikrinant nuostatų laikymąsi 4. Tirpiklių valdymo plano naudojimas priklauso nuo konkrečių tikrinamų reikalavimų: a) tikrinimas, kaip paisoma taršos mažinimo galimybės, minėtos priedo 6 punkto a papunktyje, kai bendra ribinė vertė yra išreikšta išmetamų į orą tirpiklių kiekiu vienam produkcijos vienetui arba kitaip, kaip nurodyta priede. i) Visoms veikloms rūšims, kurios taiko taršos mažinimo galimybę, kaip minėta priedo 6 punkto a papunktyje, tirpiklių valdymo planas kasmet turėtų būti sudaromas tirpiklių sunaudojimui nustatyti. Sunaudojimą galima apskaičiuoti pagal šią lygtį: C = 11 – O8. Analogiškai taip pat turėtų būti nustatomas dengimo procese naudojamų kietųjų medžiagų kiekis, kad būtų galima gauti metinius atskaitinius išmetamų teršalų kiekius ir kiekvienais metais siektinus išmesti teršalų kiekius. ii) Vertinant, kaip laikomasi bendros išmetamų LOJ ribinės vertės, išreikštos išmetamų į orą tirpiklių kiekiu vienam produkcijos vienetui arba kitaip, kaip nurodyta priede, tirpiklių valdymo planas turėtų būti sudaromas kasmet išmetamiems į orą NMLOJ nustatyti. Išmetami į orą NMLOJ kiekiai gali būti apskaičiuoti pagal šią lygtį: E = F + O1, čia F – neorganizuoti išmetamieji NMLOJ, kurie nustatomi pagal toliau b punkto i papunktį. Išmetamų į orą teršalų kiekį reikia padalyti iš atitinkamo produkto parametro; b) neorganizuotų išmetamųjų NMLOJ kiekio nustatymas palyginimui su neorganizuotų išmetamųjų teršalų vertėmis, pateiktomis šiame priede: i) metodologija: Neorganizuoti išmetamieji NMLOJ gali būti apskaičiuoti pagal šią lygtį: F = I1 – O1 – O5 – O6 – O7 – O8 arba F = O2 + O3 + O4 + O9. Šį kiekį galima nustatyti tiesiogiai matuojant kiekius. Arba galima atlikti lygiavertį apskaičiavimą kitais būdais, pavyzdžiui, apskaičiuojant sugaudymo efektyvumą proceso metu. Neorganizuotų išmetamųjų teršalų vertė išreiškiama kaip sąnaudų dalis, kurią galima apskaičiuoti pagal šią lygybę: I = I1 + I2; ii) dažnumas: Neorganizuotus išmetamuosius NMLOJ galima nustatyti trumpa, bet išsamia matavimų serija. Matavimų nereikia kartoti jei įrenginyje nėra padaryta pakeitimų. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 215 II priedėlis TARŠOS MAŽINIMO SCHEMA Principai 1. Taršos mažinimo schemos tikslas – suteikti operatoriui galimybę kitais būdais pasiekti išmetamų į orą teršalų mažinimą, kuris būtų tolygus mažinimui, jei būtų taikomos ribinės vertės. Tuo tikslu operatorius gali taikyti bet kurią Taršos mažinimo schemą, specialiai sukurtą jo įrenginiui, jei galiausiai bus pasiektas tolygus išmetamų į orą teršalų kiekio sumažinimas. Šalys praneša apie pažangą, padarytą siekiant tokio pat išmetamų į orą teršalų mažinimo, įskaitant ir Taršos mažinimo schemos taikymą. Praktika 2. Dengiant objektus lakais, klijais arba rašalais, gali būti taikoma ši schema. Jei ją taikyti netikslinga, kompetentinga institucija operatoriui gali leisti taikyti bet kurią alternatyvią schemą, kuri, jos nuomone, atitinka čia nurodytus principus. Schemos struktūroje atsižvelgiama į šiuos faktus: a) jei dar tik kuriami pakaitalai, kuriuose yra mažai tirpiklių arba jų visiškai nėra, operatoriui privaloma pratęsti laiką, per kurį jis turi įgyvendinti savo išmetamų į orą teršalų mažinimo planus; b) išmetamų į orą teršalų mažinimo pradinis atskaitinis lygis turėtų kuo tiksliau atitikti išmetamų į orą teršalų kiekį, kuris būtų, jei nebūtų imtasi jokių teršalų mažinimo veiksmų. 3. Toliau pateikta schema skirta apibūdinti į aplinką išmetamų LOJ kiekio pradinį atskaitinį lygį įrenginiams, kurių vartojamuose preparatuose manoma, yra pastovus kietųjų medžiagų kiekis: a) operatorius pateikia išmetamų į orą teršalų mažinimo planą, kuriame pirmiausia nurodytas vidutinio tirpiklio kiekio sumažinimas visame panaudotų medžiagų kiekyje ir (arba) didesnis kietųjų medžiagų naudojimo efektyvumas siekiant išmetamus į orą teršalus sumažinti iki nustatyto metinio atskaitinio teršalų kiekio (procento), vadinamo siektinu teršalų kiekiu. Tai turi būti atlikta laikantis tokio tvarkaraščio: Laikotarpis Bendras maksimalus leistinas metinis LOJ kiekis Nauji įrenginiai Esami įrenginiai Iki 2001 10 31 Iki 2005 10 31 Siektinas teršalų kiekis × 1,5 Iki 2004 10 31 Iki 2007 10 31 Siektinas teršalų kiekis b) metinis atskaitinis išmetamų LOJ kiekis apskaičiuojamas taip: i) nustatoma bendra kietųjų medžiagų masė per metus sunaudotame dangos ir (arba) rašalų, lako ar klijų kiekyje per metus. Kietąja medžiaga laikomos visos medžiagos dangose, rašaluose, lakuose ir klijuose, kurios tampa kietomis, kai tik išgaruoja vanduo ar lakieji organiniai junginiai; ii) metinis atskaitinis išmetamų į aplinką teršalų kiekis apskaičiuojamas i papunktyje apskaičiuotą masę padauginus iš atitinkamo koeficiento, nurodyto toliau lentelėje. Kompetentinga institucija, atsižvelgdama į dokumentais įrodytą kietųjų medžiagų naudojimo našumo padidėjimą, gali leisti šiuos koeficientus atskiriems įrenginiams koreguoti; 216 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. Veikla b punkto ii papunktyje taikytinas dauginimo koeficientas Rotacinė giliaspaudė; fleksografija; laminavimas kaip spausdinimo dalis; spausdinimas; lakavimas kaip spausdinimo dalis; medienos dengimas; tekstilės, audinio, plėvelės ar popieriaus dengimas; lip- nioji danga Ritininės produkcijos dengimas; transporto priemonių apdaila Danga, susiliejanti su maistu; aviacinė kosminė danga Kitoks dengimas ir rotacinė trafaretinė spauda 4 3 2,33 1,5 iii) siektinas LOJ kiekis – metinis atskaitinis išmetamų į aplinką teršalų kiekis padaugintas iš procento, kuris lygus: — (neorganizuotų išmetamųjų teršalų vertei + 15) įrenginiams šiuose sektoriuose: — transporto priemonių dengimas (tirpiklio suvartojimas < 15 Mg per metus) ir automobilių apdaila, — metalo, plastiko, tekstilės, audinių, plėvelės ir popieriaus dengimas (tirpiklio sunaudojimas nuo 5 iki 15 Mg per metus), — medinių paviršių dengimas (tirpiklio suvartojimas nuo 15 iki 25 Mg per metus), — (neorganizuotų išmetamųjų teršalų vertė + 5) visiems kitiems įrenginiams; iv) reikalavimų laikomasi, jei pagal tirpiklių valdymo planą į aplinką faktiškai išmetamų tirpiklių kiekis yra mažesnis už siektiną teršalų kiekį arba lygus jam. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 217 VII PRIEDAS TERMINAI PAGAL 3 STRAIPSNĮ 1. Ribinių verčių, nurodytų 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse, taikymo terminai yra tokie: a) naujiems stacionariems šaltiniams – vieneri metai nuo šio Protokolo įsigaliojimo dienos atitinkamai Šaliai; b) esamiems stacionariems šaltiniams: i) jei atitinkama Šalis nėra pereinamosios ekonomikos šalis – vieneri metai nuo šio Protokolo įsigaliojimo dienos arba 2007 m. gruodžio 31 d. , atsižvelgiant į tai, kuri data yra vėlesnė; ii) jei atitinkama Šalis yra pereinamosios ekonomikos šalis – aštuoneri metai nuo šio Protokolo įsigaliojimo. 2. Ribinių verčių taikymo terminai kurui ir naujiems mobiliems šaltiniams, nuodytiems 3 straipsnio 5 dalyje, ir ribinių verčių taikymo terminai gazoliui, nurodytam IV priedo 2 lentelėje, yra šie: i) ii) jei atitinkama Šalis nėra pereinamosios ekonomikos šalis – šio Protokolo įsigaliojimo data arba datos, susijusios su VIII priede minėtomis priemonėmis ir su IV priedo 2 lentelėje minėtomis ribinėmis vertėmis, atsižvelgiant į tai, kuri data yra vėlesnė; ir jei atitinkama Šalis yra pereinamosios ekonomikos šalis – penkeri metai nuo šio Protokolo įsigaliojimo dienos arba penkeri metai nuo datos, susijusios su VIII priede minėtomis priemonėmis ir su IV priedo 2 lentelėje minėtomis ribinėmis vertėmis, atsižvelgiant į tai, kuri data yra vėlesnė. Šie terminai šio Protokolo Šaliai netaikomi tais atvejais, kai Šalis turi laikytis trumpesnių terminų, nustatytų gazoliui pagal Sieros teršalų tolesnio mažinimo protokolą. 3. Šiame priede „pereinamosios ekonomikos šalis“ – Šalis, kuri kartu su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentu padarė pareiškimą, kad, taikant šio priedo 1 ir (arba) 2 punktą, ji nori būti laikoma pereinamosios ekonomikos šalimi. 218 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. VIII PRIEDAS DEGALŲ IR NAUJŲ MOBILIŲJŲ ŠALTINIŲ RIBINĖS VERTĖS ĮVADAS 1. A skyrius taikomas Šalims, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas, B skyrius taikomas Kanadai, o C skyrius – Jungtinėms Amerikos Valstijoms. 2. Šiame priede nurodytos NOx ribinės vertės, išreikštos azoto dioksido (NO2) ekvivalentu, angliavandenilių, kurie dažniausiai yra lakieji organiniai junginiai, ribinės vertės ir ekologinės transporto priemonių degalų specifikacijos. 3. Šių ribinių verčių taikymo terminai nustatyti VII priede. A. Šalys, išskyrus Kanadą ir Jungtines Amerikos Valstijas L e n g v i e j i i r l e n g v a s v o r i a i a u t o m o b i l i a i 4. Motorinių transporto priemonių, turinčių mažiausiai keturis ratus ir naudojamų vežti keleiviams (M kategorijos) ir kroviniams (N kategorijos), ribinės vertės nurodytos 1 lentelėje. S u n k i a s v o r i a i a u t o m o b i l i a i 5. Sunkiasvorių automobilių variklių ribinės vertės nurodytos 2 ir 3 lentelėje pagal taikomų bandymų procedūras. M o t o c i k l a i i r m o p e d a i 6. Motociklų ir mopedų ribinės vertės nurodytos 6 ir 7 lentelėse. K i t o s , n e k e l i ų t r a n s p o r t u i s k i r t o s , t r a n s p o r t o p r i e m o n ė s i r m a š i n o s 7. Žemės ūkio bei miškų traktorių ir kitų ne kelių transportui skirtų transporto priemonių arba mašinų variklių ribinės vertės nurodytos 4 ir 5 lentelėse. I etapas (4 lentelė) grindžiama ECE 96 taisykle „Vienodi techniniai nurodymai slėginio uždegimo (C. I. ) variklių, skirtų montuoti žemės ūkio ir miškų traktoriuose, oficialiam patvirtinimui (sertifikavimui) šių variklių išmetamų teršiamųjų medžiagų atžvilgiu“. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys s ė t r e v i s ė n b R i ) m k / g ( 4 L ) m k / g ( 3 L + 2 L ) m k / g ( 3 L ) m k / g ( 2 L ) m k / g ( 1 L s o i s o t e i K ) b ( s ė l e l a D - i s k o o t o z a r i i a i l i n e d n a v a i l g n A u t r a k i a d i a d i s k o o t o z A i a i l i n e d n a v a i l g n A s a d i s k o n o m s e i l g n A i ė n n o l a t E ė s a m ) g k ( ) W R ( a m o k i a T ) b ( o u n ė s a l K a j i r o g e t a K s i l e z y D s i l e z y D n i z n e B s i l e z y D s a n i z n e B s i l e z y D s a n i z n e B s i l e z y D s a n i z n e B 5 0 0 , 5 0 0 , 7 0 0 , 0 1 0 , 5 2 0 0 , 5 2 0 0 , 4 0 0 , 6 5 0 , 6 5 0 , 2 7 0 , 6 8 0 , 0 3 0 , 0 3 0 , 9 3 0 6 0 0 , 6 4 0 , – – – – – – – – 0 5 0 , 0 5 0 , 5 6 0 , 8 7 0 , 5 2 0 , 5 2 0 , 3 3 0 , 5 1 0 , 5 1 0 , 8 1 0 , 1 2 0 , 8 0 0 , 8 0 0 , 0 1 0 , 9 3 0 , 1 1 0 , – – – – – – – – 0 2 0 , 0 2 0 , 5 2 0 , 9 2 0 , 0 1 0 , 0 1 0 , 3 1 0 , 4 6 0 , 4 6 0 , 0 8 0 , 5 9 0 , 0 5 0 , 0 5 0 , 3 6 0 , 3 2 , 3 2 , ) g ( s o s i V 1 1 1 0 0 2 5 0 3 1 ≤ W R ) e ( 1 1 1 0 0 2 0 6 7 1 ≤ 7 1 4 , W R < 5 0 3 1 1 1 2 0 0 2 I I I 2 2 5 , W R < 0 6 7 1 1 1 2 0 0 2 I I I 0 1 , 0 1 , 5 0 3 1 ≤ W R ) f ( 1 1 6 0 0 2 s o s i V 1 1 6 0 0 2 1 8 1 , W R < 5 0 3 1 1 1 7 0 0 2 0 6 7 1 ≤ I I I 6 1 0 , 4 7 0 , 7 2 2 , W R < 0 6 7 1 1 1 7 0 0 2 I I I ) c ( M ) d ( 1 N ) c ( M ) d ( 1 N A B. s m a i l k i r a v o m i g e d ž u i o n i g ė l S ) a ( s ė t r e v s ė n i b i r ų i l i b o m o t u a ų i r o v s a v g n e l r i ų j ų v g n e L. ė l e t n e l 1. e s ė l e t n e l 1 1 – 8 s o t k i e t a p s o j i c a k i f i c e p s s ė b y k o k s ė n i g o o k e l o i l e z y d r i o n i z n e B. 8 ė b y k o k ų l a g e D. s o t a d s o t i k i ų i s e n ė m 2 1 s u k i l ų t o i l a g i s į s i r u k , i o m n i t r i v t a p o p i t i t k i e t u s a m i l a g e n r i i t o u t a o p s k e l i t ė d a r p r i i t o u d r a p , i t o u r t s i g e r a m a i ž d i e l e n , i i ų i č r e v ų n b i r ų m a k n i t i t a o k i a l i s e n s o i r u k , j i ų n o m e i r p o t r o p s n a r t ų u a n ų t a d ų t y d o r u n e j y t l i k s e j o i š o u N ) b ( 219 , s m ė n o m ž 6 p i a k u a i g u a d e n s o t r i k s , i g k 0 0 0 2 p i a k ė n s e d d a r y ė s a m a i s u a i ž d d ų i r u k i , s ė n o m e i r p o t r o p s n a r t r i , i u t r o p s n a r t ų i l e k e n s o t r i k s , s i a i l k i r a v o m i g e d ž u o n i g ė l s i s i a t o u t n o m į u s s ė n o m e i r p o t r o p s n a r t s o j i r o g e t a k s o i š. d 1 o i s u a s. m 3 0 0 2 i k I ) g (. e j ė t u l i e A s m a i l i b o m o t u a s ė s a l k I I I s o j i r o g e t a k 1 N s o m a i r i k s i r p , ą j o t o u r i a v t n a t i a k s į. g k 0 0 5 2 p i a k ė n s e d d i a r y ė s a m a i s u a i ž d d i ų i r u k , s e n o m e i r p o t r o p s n a r t s u r y k s š I ) c (. 1 1 2 0 0 2 – s m ė n o m e i r p o t r o p s n a r t s o j i r o g e t a k M s m o t y d o r u n e j o b a t s a p c ) e (. 1 1 7 0 0 2 – s m ė n o m e i r p o t r o p s n a r t s o j i r o g e t a k M s m o t y d o r u n e j o b a t s a p c ) f (. s ė n o m e i r p o t r o p s n a r t s o j i r o g e t a k M s o t y d o r u n e j o b a t s a p c r I ) d ( 220 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 2 lentelė. Sunkiasvorių transporto priemonių ribinės vertės – Europos nekintamo režimo ciklo (ESC) ir Europos apkrovos režimo (ELR) bandymai Etapas Taikoma nuo (a) A B1 B2 2001 10 1 2006 10 1 2009 10 1 Anglies monoksidas (g/kWh) 2,1 1,5 1,5 Angliavandeniliai (g/kWh) Azoto oksidai (g/kWh) Kietosios dalelės (g/kWh) Dūmai (m–1) 0,66 0,46 0,46 5,0 3,5 2,0 0,10/0,13 (b) 0,02 0,02 0,8 0,5 0,5 (a) Nuo nurodytų datų, išskyrus transporto priemones ir variklius, skirtus eksportui į šalis, kurios nėra šio Protokolo Šalys, ir jau naudojamoms priemonėms skirtus variklius, Šalys draudžia registruoti, parduoti ir pradėti naudoti naujas transporto priemones, slėginio uždegimo arba dujinį variklį, ir parduoti bei naudoti naujus slėginio uždegimo arba dujinius variklius, jei jų išmetamos dujos neatitinka nustatytų ribinių verčių. Likus dvylikai mėnesių iki šių datų, galima atsisakyti išduoti tipo patvirtinimą, jei nesilaikoma tų ribinių verčių. (b) Taikoma varikliams, kurių cilindro darbinis tūris mažesnis kaip 0,75 dm3, o nominalių apsisukimų skaičius didesnis kaip 3 000 per sekundę. 3 lentelė. Sunkiasvorių transporto priemonių ribinės vertės – Europos staigaus pagreitėjimo režimo (ETC) bandymas (a) Etapas Taikoma nuo (b) Anglies monok- sidas (g/kWh) Nemetano angliavandeniliai (g/kWh) Metanas (c) (g/kWh) Azoto oksidai (g/kWh) A (2000) 2001 10 1 5,45 B1 (2005) 2006 10 1 B2 (2008) 2009 10 1 4,0 4,0 0,78 0,55 0,55 1,6 1,1 1,1 5,0 3,5 2,0 Kietosios dalelės (d) (g/kWh) 0,16/0,21 (e) 0,03 0,03 (a) ETC bandymų, kuriais matuojamos dujinių variklių išmetamos dujos ir lyginamos su ribinėmis vertėmis, taikomomis A etape, tikrinimo sąlygų priimtinumas persvarstomas ir prireikus keičiamas Direktyvos 70/156/EEB 13 straipsnyje nustatyta tvarka. (b) Nuo nurodytų datų, išskyrus transporto priemones ir variklius, skirtus eksportui į šalis, kurios nėra šio Protokolo Šalys, ir jau naudojamoms priemonėms skirtus variklius, Šalys draudžia registruoti, parduoti ir pradėti naudoti naujas transporto priemones, slėginio uždegimo arba dujinį variklį, ir parduoti bei naudoti naujus slėginio uždegimo arba dujinius variklius, jei jų išmetamos dujos neatitinka nustatytų ribinių verčių. Likus dvylikai mėnesių iki šių datų, galima atsisakyti išduoti tipo patvirtinimą, jei nesilaikoma tų ribinių verčių. (c) Tik gamtinėmis dujomis varomiems varikliams. (d) A, B1 ir B2 etapuose netaikytina dujomis varomiems varikliams. (e) Taikoma varikliams, kurių cilindro darbinis tūris mažesnis kaip 0,75 dm3, o nominalių apsisukimų skaičius didesnis kaip 3 000 per sekundę. 4 lentelė. Ne kelių transporto mobilioms mašinoms skirtų dyzelinių variklių ribinės vertės (I etapas) (matavimo procedūra ISO 8178) Naudingoji galia (P) (kW) Taikytina nuo (a) Anglies monoksidas (g/kWh) Angliavandeniliai (g/kWh) Azoto oksidai (g/kWh) Kietosios dalelės (g/kWh) 130 ≤ P < 560 1998 12 31 75 ≤ P < 130 1998 12 31 370 ≤ P < 75 1998 03 31 5,0 5,0 6,5 1,3 1,3 1,3 9,2 9,2 9,2 0,54 0,70 0,85 (a) Nuo nurodytų datų, išskyrus mašinas ir variklius, skirtus eksportui į šalis, kurios nėra šio Protokolo Šalys, Šalys leidžia registruoti, kur tokia registracija taikytina, ir išleisti į rinką naujus variklius, įmontuotus į mašinas ar neįmontuotus, tik tuo atveju, jei jie atitinka lentelėje nurodytas ribines vertes. Nuo 1998 m. birželio 30 d. tipo patvirtinimas neišduodamas, jei variklio tipas ar šeima neatitinka ribinių verčių,. Pastaba: Šios vertės yra ribinės vertės matuojant išmetimus iš variklių ir jos turi būti pasiekiamos iki pradės veikti bet kokia išmetamųjų dujų valymo sistema. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 221 5 lentelė. Ne kelių transporto mobilioms mašinoms skirtų dyzelinių variklių ribinės vertės (II etapas) (matavimo procedūra ISO 8178) Naudingoji galia (P) (kW) Taikytina nuo (a) Anglies monoksidas (g/kWh) Angliavandeniliai (g/kWh) Azoto oksidai (g/kWh) Kietosios dalelės (g/kWh) 130 ≤ P < 560 2001 12 31 75 ≤ P < 130 2002 12 31 37 ≤ P < 75 2003 12 31 18 ≤ P < 37 2000 12 31 3,5 5,0 5,0 5,5 1,0 1,0 1,3 1,5 6,0 6,0 7,0 8,0 0,2 0,3 0,4 0,8 (a) Nuo nurodytų datų, išskyrus mašinas ir variklius, skirtus eksportui į šalis, kurios nėra šio Protokolo Šalys, Šalys leidžia registruoti, kur tokia registracija taikytina, ir išleisti į rinką naujus variklius, įmontuotus į mašinas ar neįmontuotus, tik tuo atveju, jei jie atitinka lentelėje nurodytas ribines vertes. Likus dvylikai mėnesių iki šių datų, jei variklio tipas ar šeima neatitinka ribinių verčių, tipo patvirtinimas jiems neišduodamas. 6 lentelė. Dviračių, triračių ir keturračių motociklų (> 50 cm3; > 45 km/h) ribinės vertės, taikomos nuo 1999 m. birželio 17 d. (a) Variklio tipas Dviejų taktų Keturių taktų Ribinės vertės CO = 8 g/km HC = 4 g/km NOx = 0,1 g/km CO = 13 g/km HC = 3 g/km NOx = 0,3 g/km (a) Jei transporto priemonės išmetamosios dujos neatitinka ribinių verčių, tipo patvirtinimas nuo nurodytos datos neišduodamas. Pastaba: Triračiams ir keturračiams motociklams ribines vertes reikia padauginti iš 1,5. 7 lentelė. Mopedų ribinės vertės (≤ 50 cm3; < 45 km/h) Etapas Taikytina nuo (a) Ribinės vertės CO (g/km) HC + NOx (g/km) I II 1999 6 17 2002 6 17 6,0 (b) 1,0 (c) 3,0 (b) 1,2 (a) Tipo patvirtinimas neišduodamas nuo nurodytų datų, jei transporto priemonės išmetamosios dujos neatitinka ribinių verčių. (b) Triratėms ir keturratėms transporto priemonėms reikia padauginti iš 2. (c) Triratėms ir keturratėms transporto priemonėms – 3,5 g/km. 222 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 8 lentelė. Parduodamų degalų, naudojamų transporto priemonėms su kibirkštinio uždegimo varikliais, ekologinės specifikacijos Tipas: Benzinas Parametras Vienetas Ribos (a) Bandymas Minimumas Maksimumas Metodas (b) Skelbimo data Oktaninis skaičius pagal tyrimo metodą Oktaninis skaičius pagal variklio metodą Garų slėgis pagal Reidą – vasarą (c) Distiliacija: – išgarinta esant 100 °C – išgarinta esant 150 °C Angliavandenilių analizė: – olefinai – aromatinės medžiagos – benzenas kPa % v/v % v/v % v/v Deguonies kiekis % m/m Prisotintieji deguonimi: – metanolis, turi būti pridėta stabilizuojančių reagentų % v/v – etanolis, gali prireikti stabili- % v/v zuojančių reagentų – izopropilo alkoholis – tertbutilo alkoholis – izobutilo alkoholis – eteriai, kuriuose yra 5 ar dau- giau anglies atomų vienoje molekulėje Kitos prisotintosios deguonies medžiagos (e) Sieros kiekis % v/v % v/v % v/v % v/v % v/v mg/kg 95 85 – 46 75 – – – – – – – – – – – – EN 25164 1993 EN 25163 1993 EN 12 1993 EN-ISO 3405 1988 – – 60 – – 18,0 (d) ASTM D1319 42 1 2,7 3 5 10 7 10 15 10 150 ASTM D1319 EN 12177 projektas EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN-ISO/DIS 14596 projektas 1995 1995 1995 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 (a) Šioje lentelėje nurodytos vertės yra „realiosios vertės“. Nustatant jų ribines vertes, buvo taikomos ISO 4259 „Naftos produktai – bandymo metodų tikslių duomenų nustatymas ir taikymas“ sąlygos, o nustatant minimalią vertę buvo atsižvelgta į mažiausią 2R nuokrypį aukščiau nulio (R = atkuriamumas). Atskirų matavimų duomenys aiškinami remiantis ISO 4259 (paskelbta 1995 m. ) kriterijais. (b) EN – Europos standartas; ASTM – Amerikos bandymų ir medžiagų asociacija; DIS – tarptautinio standarto projektas. (c) Vasaros laikotarpis prasideda ne vėliau kaip gegužės 1 d. ir baigiasi ne anksčiau kaip rugsėjo 30 d. Valstybėms narėms, kuriose yra arktinės klimato sąlygos, vasaros laikotarpis prasideda ne vėliau kaip birželio 1 d. ir baigiasi ne anksčiau kaip rugpjūčio 31 d. , o RVP apribojama iki 70 kPa. (d) Išskyrus įprastą bešvinį benziną (mažiausias variklio oktaninis skaičius (MON) – 81, o mažiausias oktaninis skaičius pagal tyrimo metodą (RON) – 91), kuriame didžiausias olefino kiekis turi būti 21 % apimties. Šios ribos nekliudo valstybės narės rinkoje pradėti pardavinėti kitą bešvinį benziną, kurio oktaninis skaičius yra mažesnis nei čia nurodyta. (e) Kiti monoalkoholiai, kurių galutinis distiliacijos taškas yra ne aukštesnis nei galutinis distiliacijos taškas, nurodytas nacionalinėse specifikaci- jose arba, jei tokių nėra, pramoninėse variklinių degalų specifikacijose. Pastaba: Šalys užtikrina, kad ne vėliau kaip 2000 m. sausio 1 d. jų teritorijoje benzinas gali būti pardavinėjamas tik tuo atveju, jei jis atitinka 8 lentelėje pateiktas ekologines specifikacijas. Kai Šalis nustato, kad uždraudus benziną, kuriame sieros kiekis neatitinka sieros kiekio spe- cifikacijų 8 lentelėje, bet neviršija dabartinio kiekio, jos pramonei būtų labai sunku iki 2000 m. sausio 1 d. atlikti būtinus gamybos įren- ginių pakeitimus, ji savo teritorijoje gali pardavimo laikotarpį pratęsti ne ilgiau kaip iki 2003 m. sausio 1 d. Tokiu atveju Šalis kartu su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentu deponuoja pareiškimą, kad ji ketina pratęsti tokį laikotarpį, ir Vyk- domajai institucijai pateikia raštišką tokio sprendimo priežasčių paaiškinimą. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 223 9 lentelė. Parduodamų degalų, naudojamų transporto priemonėms su slėginio uždegimo, ekologinės specifikacijos Tipas: Dyzelinis kuras Parametras Cetaninis skaičius Tankis esant 15 °C Distiliacijos taškas: 95 % Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai Sieros kiekis Vienetas kg/m3 oC % m/m mg/kg Ribos (a) Bandymas Minimumas Maksimumas Metodas (b) Skelbimo data 51 – – – – – 845 360 11 350 EN-ISO 5165 EN-ISO 3675 EN-ISO 3405 IP 391 EN-ISO-DIS 14596 projektas 1992 1995 1988 1995 1996 (a) Šioje lentelėje nurodytos vertės yra „realiosios vertės“. Nustatant jų ribines vertes buvo taikomos ISO 4259 „Naftos produktai – tikslumo duo- menų nustatymas ir taikymas taikomuosiuose bandymuose“ sąlygos, o nustatant minimalią vertę buvo atsižvelgta į mažiausią 2R nuokrypį aukščiau nulio (R = atkuriamumas). Atskirų matavimų duomenys turi būti aiškinami, remiantis ISO 4259 (paskelbta 1995 m. ) kriterijais. (b) EN – Europos standartas; IP – Naftos institutas; DIS – tarptautinio standarto projektas. Pastaba: Šalys užtikrina, kad ne vėliau kaip 2000 m. sausio 1 d. jų teritorijoje benzinas gali būti pardavinėjamas tik tuo atveju, jei jis atitinka 9 lentelėje pateiktas ekologines specifikacijas. Kai Šalis nustato, kad uždraudus benziną, kuriame sieros kiekis neatitinka sieros kiekio spe- cifikacijų 9 lentelėje, bet neviršija dabartinio kiekio, jos pramonei būtų labai sunku iki 2000 m. sausio 1 d. atlikti būtinus gamybos įren- ginių pakeitimus, ji savo teritorijoje gali pardavimo laikotarpį pratęsti ne ilgiau kaip iki 2003 m. sausio 1 d. Tokiu atveju Šalis kartu su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentu deponuoja pareiškimą, kad ji ketina pratęsti tokį laikotarpį, ir Vyk- domajai institucijai pateikia raštišką tokio sprendimo priežasčių paaiškinimą. 224 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. 10 lentelė. Parduodamų degalų, naudojamų transporto priemonėms su kibirkštinio uždegimo varikliais, ekologinės specifikacijos Tipas: Benzinas Parametras Vienetas Ribos (a) Bandymas Minimumas Maksimumas Metodas (b) Skelbimo data Oktaninis skaičius pagal tyrimus Oktaninis skaičius pagal variklinį metodą Garų slėgis pagal Reidą – vasarą KPa Distiliacija: – išgarinta esant 100 °C – išgarinta esant 150 °C Angliavandenilių analizė: – olefinai – aromatinės medžiagos – benzenas Deguonies kiekis Sieros kiekis % v/v % v/v % v/v % v/v % m/m mg/kg 95 85 – – – – – – – – EN 25164 EN 5163 1993 1993 – – 35 ASTM D1319 1995 50 EN-ISO/DIS 14596 projektas 1996 (a) Šioje lentelėje nurodytos vertės yra „realiosios vertės“. Nustatant jų ribines vertes buvo taikomos ISO 4259 „Naftos produktai – tikslumo duo- menų nustatymas ir taikymas taikomuosiuose bandymuose“ sąlygos, o nustatant minimalią vertę buvo atsižvelgta į mažiausią 2R nuokrypį aukščiau nulio (R = atkuriamumas). Atskirų matavimų duomenys turi būti aiškinami remiantis ISO 4259 (paskelbta 1995 m. ) kriterijais. (b) EN – Europos standartas; ASTM – Amerikos bandymų ir medžiagų asociacija; DIS – tarptautinio standarto projektas. Pastaba: Šalys užtikrina, kad ne vėliau kaip 2005 m. sausio 1 d. jų teritorijoje benzinas gali būti pardavinėjamas tik tuo atveju, jei jis atitinka 10 lentelėje pateiktas ekologines specifikacijas. Kai Šalis nustato, kad uždraudus benziną, kuriame sieros kiekis neatitinka sieros kiekio spe- cifikacijų 10 lentelėje, bet atitinka nurodytąsias 8 lentelėje, jos pramonei būtų labai sunku iki 2005 m. sausio 1 d. atlikti būtinus gamybos įrenginių pakeitimus, ji savo teritorijoje gali pardavimo laikotarpį pratęsti ne ilgiau kaip iki 2007 m. sausio 1 d. Tokiu atveju Šalis kartu su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentu deponuoja pareiškimą, kad ji ketina pratęsti tokį laikotarpį, ir Vykdomajai institucijai pateikia raštišką tokio sprendimo priežasčių paaiškinimą. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 225 11 lentelė. Parduodamų degalų, naudojamų transporto priemonėms su slėginio uždegimo varikliais, ekologinės specifikacijos Tipas: Dyzelinis kuras Parametras Vienetas Ribos (a) Bandymas Minimumas Maksimumas Metodas (b) Skelbimo data Cetaninis skaičius Tankis esant 15 °C Distiliacijos taškas: 95 % kg/m3 oC Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai % m/m Sieros kiekis mg/kg – – – – – 50 EN-ISO-DIS 14596 projektas 1996 (a) Šioje lentelėje nurodytos vertės yra „realiosios vertės“. Nustatant jų ribines vertes buvo taikomos ISO 4259 „Naftos produktai – tikslumo duo- menų nustatymas ir taikymas taikomuosiuose bandymuose“ sąlygos, o nustatant minimalią vertę buvo atsižvelgta į mažiausią 2R nuokrypį aukščiau nulio (R = atkuriamumas). Atskirų matavimų duomenys turi būti aiškinami, remiantis ISO 4259 kriterijais. (b) EN – Europos standartas; DIS – tarptautinio standarto projektas. Pastaba: Šalys užtikrina, kad ne vėliau kaip 2005 m. sausio 1 d. jų teritorijoje benzinas gali būti pardavinėjamas tik tuo atveju, jei jis atitinka 11 lentelėje pateiktas ekologines specifikacijas. Kai Šalis nustato, kad uždraudus benziną, kuriame sieros kiekis neatitinka sieros kiekio spe- cifikacijų 11 lentelėje, bet atitinka nurodytąsias 9 lentelėje, jos pramonei būtų labai sunku iki 2005 m. sausio 1 d. atlikti būtinus gamybos įrenginių pakeitimus, ji savo teritorijoje gali pardavimo laikotarpį pratęsti ne ilgiau kaip iki 2007 m. sausio 1 d. Tokiu atveju Šalis kartu su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentu deponuoja pareiškimą, kad ji ketina pratęsti tokį laikotarpį, ir Vykdomajai institucijai pateikia raštišką tokio sprendimo priežasčių paaiškinimą. 226 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. B. Kanada 9. Nauji lengvasvorių transporto priemonių, lengvasvorių sunkvežimių, sunkiasvorių transporto priemonių, sunkiasvorių variklių ir motociklų išmetamųjų dujų standartai: Transporto priemonių saugos įstatymas (ir lydimieji teisės aktai), Transporto priemonių saugos nuostatų V priedas: transporto priemonių išmetamosios dujos (1100 standartas), SOR/97–376 (1997 m. liepos 28 d. ) su visais vėlesniais pakeitimais. 10. Kanados aplinkos apsaugos įstatymas, Dyzelinio kuro nuostatai, SOR/97-110 (1997 m. vasario 4 d. , sieros kiekis dyzeliniame kure) su visais vėlesniais pakeitimais. 11. Kanados aplinkos apsaugos įstatymas, Benzeno kiekio benzine nuostatai, SOR/97-493 (1997 m. lapkričio 6 d. ) su visais vėlesniais pakeitimais. 12. Kanados aplinkos apsaugos įstatymas, Sieros kiekio benzine nuostatai, Kanados valstybės žinios, II dalis, 1999 m. birželio 4 d. su visais vėlesniais pakeitimais. C. Jungtinės Amerikos Valstijos 13. Mobilių taršos šaltinių kontrolės programos, skirtos lengvasvorėms transporto priemonėms, lengvasvoriams sunkvežimiams, sunkiasvoriams sunkvežimiams ir degalams, įgyvendinimas pagal Švaraus oro įstatymo 202 skirsnio a, g ir h punktus, taikant: a) 40 Federacinių nuostatų kodekso (C. F. R. ) 80 dalies, D poskyrį – Pakeistos sudėties benzinas; b) 40 C. F. R. 86 dalies A poskyrį – Bendrieji išmetamų teršalų nuostatai; c) 40 C. F. R. 80 dalies 80. 29 skirsnį – Dyzelinio kuro kokybės kontrolė ir apribojimai. 11/47 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 227 AMONIAKO IŠSISKYRIMŲ IŠ ŽEMĖS ŪKIO ŠALTINIŲ, KONTROLĖS PRIEMONĖS IX PRIEDAS 1. Šalys, kurios privalo laikytis 3 straipsnio 8 dalies a punkto reikalavimų, privalo taikyti šiame priede nustatytas priemones. 2. Kiekviena Šalis deramai atsižvelgia į poreikį sumažinti viso azoto ciklo nuostolius. A. Geros žemės ūkio praktikos patariamasis kodeksas 3. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo konkrečiai Šaliai, toji Šalis, siekdama sumažinti išskiriamus amoniako teršalus, sudaro, paskelbia ir išplatina geros žemės ūkio praktikos patariamąjį kodeksą. Kodekse atsižvelgiama į specifines sąlygas Šalies teritorijoje ir jame įrašomos nuostatos dėl: — azoto valdymo atsižvelgiant į visą azoto ciklą, — gyvulių šėrimo strategijų, — mažai taršių mėšlo kratymo būdų, — mažai taršių mėšlo laikymo sistemų, — mažai taršių gyvūnų laikymo sistemų ir — galimybių apriboti amoniako teršalus, išmetamus naudojant mineralines trąšas. Šalys turėtų kodeksui suteikti pavadinimą, kuris neleistų jo supainioti su kitais gairių kodeksais. 228 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/47 t. B. Karbamidas ir amonio karbonato trąšos 4. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo konkrečiai Šaliai toji Šalis imasi visų įmanomų veiksmų amoniako teršalams, išmetamiems naudojant kietąsias karbamidines trąšas, apriboti. 5. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo Šalis uždraudžia naudoti amonio karbonato trąšas. C. Tręšimas mėšlu 6. Kiekviena Šalis tokiu mastu, kuriuo ji mano esant taikytinu, užtikrina, kad būtų naudojami mažai taršūs skysto mėšlo tręšimo būdai (nurodyti V gairių dokumente, kurį Vykdomoji institucija priėmė savo septynioliktojoje sesijoje (Sprendimas 1999/1), ir visuose jo pakeitimuose), kurie, kaip įrodyta, bent 30 % sumažina išmetamus teršalus, palyginti su tame gairių dokumente nurodytais atskaitos skaičiais, atsižvelgdama į vietines dirvožemio ir geomorfologines sąlygas, skysto mėšlo tipą ir ūkio struktūrą. Šių priemonių taikymui nustatomi šie terminai: 2009 m. gruodžio 31 d. – pereinamosios ekonomikos Šalims ir 2007 m. gruodžio 31 d. – kitoms Šalims (1). 7. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo datos konkrečiai Šaliai toji Šalis tokiu mastu, kuriuo ji mano esant taikytinu, ir atsižvelgdama į vietines dirvožemio ir geomorfologines sąlygas bei ūkio struktūrą užtikrina, kad kietas mėšlas, kuriuo tręšiama ariama žemė, būtų apartas ne vėliau kaip per 24 valandas nuo jo iškratymo. D. Mėšlo laikymas 8. 9. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo datos konkrečiai Šaliai toji Šalis naujose skysto mėšlo talpyklose dideliuose kiaulininkystės ir paukštininkystės ūkiuose, turinčiuose 2 000 šeriamų kiaulių arba 750 paršavedžių, arba 40 000 paukščių, taiko mažai taršias mėšlo laikymo sistemas arba būdus, kurie 40 % ar daugiau mažina išmetamus teršalus, palyginti su atskaitos skaičiais (nurodytais gairių dokumente, minėtame 6 punkte), arba kitas panašias tolygaus našumo sistemas ir būdus (2). Esamose skysto mėšlo talpyklose dideliuose kiaulininkystės ir paukštininkystės ūkiuose, turinčiuose 2 000 šeriamų kiaulių arba 750 paršavedžių, arba 40 000 paukščių, Šalis išmetamus teršalus sumažina 40 %, jei ji mano, kad tam būtini būdai yra techniškai ir ekonomiškai įmanomi (2). Šių priemonių taikymui nustatomi šie terminai: 2009 m. gruodžio 31 d. – pereinamosios ekonomikos Šalims ir 2007 m. gruodžio 31 d. – kitoms Šalims (1). E. Gyvūnų laikymas 10. Per metus nuo šio Protokolo įsigaliojimo datos konkrečiai Šaliai toji Šalis naujuose didelių kiaulininkystės ir paukštininkystės ūkių, turinčių šeriamų kiaulių arba 750 paršavedžių2000, arba 40 000 paukščių, tvartuose įrengia sistemas, kurios išmetamus teršalus mažina 20 % ar daugiau, palyginti su atskaitos skaičiais (nurodytais gairių dokumente, minėtame 6 punkte), arba kitas panašias tolygaus našumo sistemas ir būdus (2). Tų sistemų taikymą galima riboti, atsižvelgiant į gyvūnų gerovę, pavyzdžiui, šiaudais kreikiamose kiaulidėse ir paukštidėse bei paukščių aptvaruose. (1) Šiame priede „pereinamosios ekonomikos šalis“ – Šalis, kuri su savo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentu pateikė pareiškimą, kad ji, taikant šio priedo 6 ir (arba) 9 punktus, nori būti laikoma pereinamosios ekonomikos šalimi. (2) Kai Šalis mano, kad, laikantis 8 ir 10 punktų reikalavimų, mėšlo laikymui ir gyvūnų laikymui galima naudoti kitas panašias tolygaus efektyvumo sistemas ir būdus, arba kai Šalis mano, kad teršalus, išmetamus iš laikomo mėšlo, sumažinti pagal 9 punktą techniškai ir ekonomiškai neįmanoma, ji pagal 7 straipsnio 1 dalies a punktą pateikia pagrindžiančius dokumentus