title: Protokol o zmanjševanju zakisljevanja, evtrofikacije in prizemnega ozona h konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
acidification
air quality
atmospheric pollutant
eutrophication
international convention
ozone
pollution control measures
protocol to an agreement
transfrontier pollution

formats: html pdf print

text: 174 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 22003A0717(01) 17. 7. 2003 URADNI LIST EVROPSKE UNIJE L 179/3 PRILOGA PROTOKOL O ZMANJŠEVANJU ZAKISLJEVANJA, EVTROFIKACIJE IN PRIZEMNEGA OZONA H KONVENCIJI IZ LETA 1979 O ONESNAŽEVANJU ZRAKA NA VELIKE RAZDALJE PREKO MEJA POGODBENICE, KI SO ODLOČENE izvajati Konvencijo o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja, SE ZAVEDAJO, da dušikovi oksidi, žveplo, hlapne organske spojine in reducirane dušikove spojine škodljivo vplivajo na zdravje ljudi in okolje, SO ZASKRBLJENE NAD TEM, da so kritične obremenitve zakisljevanja, kritične obremenitve hranljivega dušika in kritične ravni ozona za človeško zdravje in vegetacijo še vedno presežene na mnogih območjih Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo, SO ZASKRBLJENE TUDI nad tem, da se izpuščeni dušikovi oksidi, žveplo in hlapne organske spojine kakor tudi sekundarna onesnaževala, kot so ozon in reakcijski produkti amonijaka, prenašajo v ozračju na velike razdalje in lahko imajo škodljive čezmejne učinke, PRIZNAVAJO, da pogodbenice Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo z emisijami prispevajo k onesnaževanju zraka v hemisferi in na svetovni ravni ter priznavajo možnosti prenosa med celinami in potrebo po nadaljnjem preučevanju teh možnosti, PRIZNAVAJO TUDI, da se Kanada in Združene države Amerike dvostransko pogajajo o zmanjšanju emisij dušikovih oksidov in hlapnih organskih spojin, da bi reševale vprašanja čezmejnih učinkov ozona, NADALJE PRIZNAVAJO, da bo Kanada z uresničitvijo Kanadske strategije za zmanjšanje kislega dežja za obdobje po 2000 še dodatno zmanjšala emisije žvepla do leta 2010 ter da so Združene države odločene izvesti program zmanjšanja dušikovih oksidov na vzhodu Združenih držav in zmanjšati emisije, kar je potrebno za doseganje državnih standardov kakovosti zunanjega zraka glede trdnih delcev, SO ODLOČENE uporabiti pristop, ki upošteva več učinkov in več onesnaževal hkrati, da bi preprečile ali čim bolj zmanjšale prekoračitve kritičnih obremenitev in ravni, UPOŠTEVAJO emisije iz določenih obstoječih dejavnosti in naprav, ki vplivajo na sedanje ravni onesnaženosti zraka, in razvoj nadaljnjih dejavnosti in naprav, SE ZAVEDAJO, da so na voljo tehnologije in postopki ravnanja za zmanjšanje emisij teh snovi, SO ODLOČENE, da sprejmejo ukrepe, da bi predvidele, preprečile ali čim bolj zmanjšale emisije teh snovi ob upoštevanju previdnostnega pristopa, kot je zapisan v 15. načelu Deklaracije o okolju in razvoju, sprejete v Riu, PONOVNO POTRJUJEJO, da imajo države v skladu z Ustanovno listino Združenih narodov in načeli mednarodnega prava suvereno pravico do izkoriščanja lastnih virov v skladu s svojimi okoljskimi in razvojnimi politikami, ter obveznost zagotoviti, da dejavnosti v okviru njihove državne jurisdikcije ali nadzora ne povzročajo škode okolju drugih držav ali območij zunaj meja državne jurisdikcije, SE ZAVEDAJO potrebe po stroškovno učinkovitem regionalnem pristopu k preprečevanju onesnaženosti zraka, ki upošteva razlike med državami med učinki in stroški zmanjševanja onesnaževanja, 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 175 UGOTAVLJAJO pomemben prispevek zasebnega in nevladnega sektorja k spoznavanju učinkov v zvezi s temi snovmi in razpoložljivih tehnologij za njihovo zmanjšanje ter njuno vlogo pri zmanjševanju emisij v ozračje, SE ZAVEDAJO, da ukrepi za zmanjšanje emisij žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin ne smejo biti sredstvo za samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo ali prikrito omejevanje mednarodne konkurence in trgovine, UPOŠTEVAJO najboljše razpoložljivo znanstveno in tehnično znanje ter podatke o emisijah, procesih v ozračju in učinkih omenjenih snovi na človeško zdravje in okolje ter stroških njihovega zmanjšanja in priznavajo potrebo po izboljšanju tega znanja ter nadaljevanju znanstvenega in tehničnega sodelovanja za nadaljnje razumevanje teh vprašanj, UPOŠTEVAJO, da je v Protokolu o nadzoru nad emisijami dušikovih oksidov ali njihovih čezmejnih tokov, ki je bil sprejet 31. oktobra 1988 v Sofiji, in v Protokolu o nadzoru nad emisijami hlapnih organskih spojin ali njihovih čezmejnih tokov, ki je bil sprejet 18. novembra 1991 v Ženevi, že predvideno omejevanje emisij dušikovih oksidov in hlapnih organskih spojin in da strokovne priloge k tema dvema protokoloma že vsebujejo tehnična navodila za zmanjšanje teh emisij, UPOŠTEVAJO TUDI, da je v Protokolu o nadaljnjem zmanjševanju emisij žvepla, sprejetem 14. junija 1994 v Oslu, že predvideno zmanjševanje emisij žvepla, da bi prispevalo k zmanjšanju kislih usedlin z zmanjšanjem preseganja kritičnih usedlin žvepla, ki so izvedene iz kritične obremenitve kislosti glede na prispevek oksidiranih žveplovih spojin k celotni kisli usedlini v letu 1990, NADALJE UGOTAVLJAJO, da je ta protokol prvi sporazum po tej konvenciji ki se izrecno ukvarja z reduciranimi dušikovimi spojinami, SE ZAVEDAJO, da lahko zmanjšanje emisij teh snovi dodatno koristi pri nadziranju drugih onesnaževal, še zlasti sekundarnih trdnih delcev, ki potujejo čez meje in vplivajo na zdravje ljudi zaradi izpostavljenosti lebdečim trdnim delcem, SE ZAVEDAJO TUDI, da se je treba čim bolj izogniti ukrepom za doseganje ciljev tega protokola, ki bi poslabšali druge zdravstvene in okoljske težave, UPOŠTEVAJO, da bi ukrepi, sprejeti za zmanjšanje emisij dušikovih oksidov in amonijaka, morali upoštevati celotni biogeokemijski dušikov cikel, in kolikor je mogoče, ne povečevati emisij reaktivnega dušika, vključno z dušikovim oksidom, ki lahko zaostri druge težave, povezane z dušikom, SE ZAVEDAJO, da metan in ogljikov monoksid, ki nastajata zaradi človekovih dejavnosti, v prisotnosti dušikovih oksidov in hlapnih organskih spojin prispevata k nastajanju troposferskega ozona, in SE ZAVEDAJO obveznosti, ki so jih pogodbenice prevzele po Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja, SO SE DOGOVORILE: Člen 1 Pomen izrazov V tem protokolu: 1. „konvencija“ pomeni Konvencijo o onesnaževanju zraka na Ženevi velike 13. novembra 1979; preko meja, sprejeto razdalje v 2. „EMEP“ pomeni program sodelovanja za spremljanje in oceno onesnaževanja zraka na velike razdalje v Evropi; 3. „izvršni organ“ pomeni izvršni organ konvencije, ustanovljen v skladu s členom 10(1) konvencije; 4. „komisija“ pomeni Ekonomsko komisijo Združenih narodov za Evropo; 176 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 5. „pogodbenice“ pomeni pogodbenice tega protokola, če pomen ne zahteva drugače; 6. „zemljepisno območje EMEP“ pomeni območje, opredeljeno členu 1(4) Protokola h Konvenciji o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja iz leta 1979 o dolgoročnem finan- ciranju programa sodelovanja za spremljanje in oceno ones- naževanja zraka na velike razdalje v Evropi (EMEP), spreje- tega 28. septembra 1984 v Ženevi; 7. „emisija“ pomeni izpuščanje snovi v ozračje iz točkovnih ali razpršenih virov; 8. „dušikovi oksidi“ pomeni dušikov oksid in dušikov dioksid, izražena kot dušikov dioksid (NO2); 9. „reducirane dušikove spojine“ pomeni amonijak in njegove reakcijske produkte; 10. „žveplo“ pomeni vse žveplove spojine, izražene kot žveplov dioksid (SO2); 11. „hlapne organske spojine“ ali „HOS“ pomeni, razen če ni dru- gače določeno, vse organske spojine človekovega izvora, razen metana, ki lahko ob reagiranju z dušikovimi oksidi ob prisotnosti svetlobe proizvedejo fotokemične oksidante; sončne 12. „kritična obremenitev“ pomeni količinsko oceno izpostavlje- nosti enemu ali več onesnaževalom, pod katero po do zdaj znanih podatkih ni večjih škodljivih posledic za določene občutljive elemente okolja; 13. „kritične ravni“ pomeni koncentracije onesnaževal v ozračju, nad katerimi po do zdaj znanih podatkih lahko pride do neposrednih škodljivih posledic za sprejemnike, kot so lju- dje, rastline, ekosistemi ali material; 14. „območje upravljanja emisij onesnaževal“ ali „PEMA“ pomeni območje, določeno v Prilogi III pod pogoji iz člena 3(9); 16. „nov nepremični vir“ pomeni vsak nepremični vir, katerega gradnja ali bistvena sprememba se je začela po poteku enega leta od datuma začetka veljavnosti tega protokola. O tem, ali je sprememba bistvena, odločijo pristojni državni organi ob upoštevanju dejavnikov, kot so okoljske koristi spremembe. Člen 2 Cilj Cilj tega protokola je nadzorovati in zmanjševati emisije žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin, ki jih povzročajo človekove dejavnosti in lahko zaradi zakisljevanja, evtrofikacije in prizemnega ozona, ki so posledica čezmejnega prenosa po ozračju na velike razdalje, škodljivo vplivajo na zdravje ljudi, naravne ekosisteme, material in pridelke; obenem naj bi ta protokol, kolikor je mogoče, zagotavljal, da atmosferske usedline ali koncentracije dolgoročno in postopoma, upoštevajoč napredek na področju znanosti, ne presegajo: (a) za pogodbenice, ki spadajo v zemljepisno območje EMEP, in Kanado, kritičnih obremenitev kislosti, kot so opisane v Pri- logi I; (b) za pogodbenice, ki spadajo v zemljepisno območje EMEP, kri- tičnih obremenitev hranljivega dušika, kot so opisane v Pri- logi I, ter (c) glede ozona: (i) za pogodbenice iz zemljepisnega območja EMEP kritič- nih ravni ozona, navedenih v Prilogi I; (ii) za Kanado kanadskega standarda za ozon in (iii) za Združene države Amerike nacionalnega standarda kakovosti zunanjega zraka za ozon. Člen 3 Temeljne obveznosti 15. „nepremični vir“ pomeni vsako stavbo, zgradbo, obrat, napravo ali opremo, ki je nepremična in neposredno ali posredno izpušča ali bi lahko izpuščala v ozračje žveplo, dušikove okside, hlapne organske spojine ali amonijak; 1. Vsaka pogodbenica, katere zgornja meja emisije je v kateri od razpredelnic iz Priloge II, zmanjša in vzdržuje znižanje letnih emi- sij v skladu z omenjeno zgornjo mejo in časovnimi roki, določe- nimi v tej prilogi. Najmanj, kar se zahteva, je, da vsaka pogodbenica nadzoruje letne emisije onesnaževal v skladu z obveznostmi iz Priloge II. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 177 2. Vsaka pogodbenica za vsak nov nepremični vir iz kategorije nepremičnih virov, kot so opredeljeni v prilogah IV, V in VI, uve- in to ljavi mejne vrednosti, določene v omenjenih prilogah, najpozneje v rokih iz Priloge VII. Druga možnost je, da pogodbenica uporabi drugačne strategije za zmanjšanje emisij, ki skupaj dosegajo enakovredne emisijske ravni za vse kategorije virov skupaj. 3. Vsaka pogodbenica, če je to tehnično in ekonomsko izvedljivo ter ob upoštevanju stroškov in prednosti, za vsak obstoječi nepremični vir iz kategorije nepremičnih virov, kot so opredeljeni v prilogah IV, V in VI, uveljavi mejne vrednosti, določene v ome- njenih prilogah, in to najpozneje v rokih iz Priloge VII. Druga možnost je, da pogodbenica uporabi drugačne strategije za zmanjšanje emisij, ki skupaj dosegajo enakovredne emisijske ravni za vse kategorije virov skupaj, pogodbenice zunaj zemlje- pisnega območja EMEP pa strategije, potrebne za doseganje nacio- nalnih ali regionalnih ciljev pri zmanjševanju zakisljevanja in doseganju nacionalnih standardov kakovosti zraka. 4. Mejne vrednosti za nove in že obstoječe kurilne naprave, kate- rih nazivna vhodna toplotna moč presega vrednost 50 MWt, ter za nova težka tovorna vozila pogodbenice ovrednotijo na zase- danju izvršnega organa najpozneje v dveh letih po datumu začetka veljavnosti tega protokola, da se po potrebi spremenijo priloge IV, V in VIII. 5. Vsaka pogodbenica mora uveljaviti mejne vrednosti za goriva in nove premične vire, navedene v Prilogi VIII, najpozneje v rokih, določenih v Prilogi VII. 6. Vsaka pogodbenica bi morala uporabljati najboljše razpolož- ljive tehnologije za premične vire in vsak nov ali že obstoječi nepremični vir, pri čemer bi morala upoštevati dokumente z navodili I do V, ki jih je sprejel izvršni organ na sedemnajstem zasedanju (sklep 1999/1), z vsemi njihovimi spremembami. 7. Vsaka pogodbenica sprejme ustrezne ukrepe za zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin, povezanih z uporabo proizvo- dov, ki niso vključeni v Prilogo VI ali VIII, med drugim na podlagi znanstvenih in ekonomskih meril. Pogodbenice najpozneje na drugem zasedanju izvršnega organa po začetku veljavnosti tega protokola preučijo mejne vrednosti hlapnih organskih spojin v proizvodih, ki niso vključeni v Prilogo VI ali VIII, ter časovne roke za uveljavitev mejnih vrednosti, da se po potrebi sprejme priloga o proizvodih, vključno z merili za izbiro takih proizvodov. 8. Vsaka pogodbenica v skladu z odstavkom (10): (a) uporablja najmanj ukrepe za nadzorovanje amonijaka, navedene v Prilogi IX, in (b) kadar se ji zdi primerno, uporablja najboljše razpoložljive teh- nologije za preprečevanje in zmanjševanje emisij amonijaka, navedene v dokumentu z navodili V, ki ga je sprejel izvršni organ na svojem sedemnajstem zasedanju (Sklep 1999/1), z vsemi njegovimi spremembami. 9. Odstavek (10) se nanaša na vsako pogodbenico: (a) katere skupna površina presega 2 milijona kvadratnih kilome- trov; (b) katere letne emisije žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in/ali hlapnih organskih spojin, ki prispevajo k zakisljevanju, evtrofikaciji ali nastajanju ozona na območjih, ki so pod juris- dikcijo ene ali več drugih pogodbenic, izvirajo v glavnem z območja pod njeno jurisdikcijo, ki je v Prilogi III označeno kot PEMA, in je v ta namen predložila dokumentacijo v skladu s pododstavkom (c); (c) ki je ob podpisu, ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi tega pro- tokola ali pristopu k njemu predložila opis zemljepisnega območja enega ali več območij PEMA za enega ali več ones- naževal skupaj z dokazno dokumentacijo, zato da se vključi v Prilogo III, in (d) ki je ob podpisu, ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi tega pro- tokola ali pristopu k njemu izrazila svoj namen, da bo rav- nala v skladu s tem odstavkom. 10. Pogodbenica, na katero se nanaša ta odstavek: (a) se mora podrejati določbam tega člena in Priloge II samo v okviru ustreznega območja PEMA za vsako onesnaževalo, za katero je v okviru njene jurisdikcije območja PEMA vključen v Prilogo III, če spada v zemljepisno območje EMEP, ali (b) se mora podrejati določbam odstavkov (1), (2), (3), (4), (5), (6) in (7) ter Priloge II samo v okviru ustreznega območja PEMA za vsako onesnaževalo (dušikovi oksidi, žveplo in/ali hlapne organske spojine), za katero je v okviru njene jurisdikcije območja PEMA vključen v Prilogo III, ter se ne zahteva rav- nanje skladno z odstavkom (8) kjer koli pod njeno jurisdik- cijo, če ne spada v zemljepisno območje EMEP. 178 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 11. Kanada in Združene države Amerike ob ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu predložijo izvr- šnemu organu vsaka svojo zavezo za zmanjšanje emisij žvepla, dušikovih oksidov in hlapnih organskih spojin za samodejno vključitev v Prilogo II. (a) nacionalnih letnih emisijah žvepla, dušikovih oksidov, amo- nijaka in hlapnih organskih spojin ter napredku pri izpolnje- vanju obveznosti glede nacionalnih zgornjih mej emisij ali drugih obveznosti iz člena 3; 12. Pogodbenice se ob upoštevanju izida prvega pregleda, pred- videnega v členu 10(2), začnejo pogajati o nadaljnjih obveznostih za zmanjšanje emisij najpozneje eno leto po opravljenem pregledu. Člen 4 Izmenjava informacij in tehnologije 1. Vsaka pogodbenica skladno s svojimi zakoni, predpisi in prakso ter obveznostmi iz tega protokola ustvari ugodne razmere za lažjo izmenjavo informacij, tehnologij in tehnik, da bi zmanj- šala emisije žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin, in sicer tako, da med drugim spodbuja: (1) razvoj in posodabljanje zbirke podatkov o najboljših razpo- ložljivih tehnologijah, vključno s tistimi, ki povečujejo ener- getsko učinkovitost, uporabo gorilnikov z nizko emisijo in okolju prijazne postopke v kmetijstvu; (2) izmenjavo informacij in izkušenj pri razvoju prevoznih siste- mov, ki manj onesnažujejo okolje; (3) neposredne stike in sodelovanje v gospodarstvu, vključno s skupnimi naložbami, in (4) zagotavljanje strokovne pomoči. 2. Pri spodbujanju dejavnosti, navedenih v odstavku (1), vsaka pogodbenica ustvari ugodne razmere za lažje stike in sodelovanje med ustreznimi organizacijami in posamezniki v zasebnem in javnem sektorju, ki lahko ponudijo storitve s področja tehnolo- gije, projektiranja in inženiringa ter opremo ali finančna sredstva. Člen 5 Ozaveščanje javnosti (b) usedlinah in koncentracijah posameznih onesnaževal, in kadar je to izvedljivo, tudi podatke o usedlinah in koncentra- cijah glede na kritične obremenitve in ravni, navedene v členu 2; (c) ravneh ozona v troposferi in (d) strategijah in ukrepih, ki jih že ali jih bo uporabljala za zmanj- ševanje problemov onesnaževanja zraka, ki jih obravnava ta protokol in so navedeni v členu 6. 2. Poleg tega lahko vsaka pogodbenica omogoči širši javnosti dostop do informacij z namenom zmanjševanja emisij, vključno s podatki o: (a) gorivih, ki manj onesnažujejo, obnovljivih virih energije in energetski učinkovitosti, vključno z njihovo uporabo v pro- metu; (b) hlapnih organskih spojinah v proizvodih, vključno z označe- vanjem; (c) možnostih ravnanja z odpadki, ki vsebujejo hlapne organske spojine, ki jih ustvarjajo ljudje; (d) dobri kmetijski praksi, ki zmanjšuje emisije amonijaka; (e) učinkih na zdravje ljudi in okolje, ki so povezani z onesnaže- vali iz tega protokola, in (f) ukrepih, s katerimi lahko posamezniki in gospodarstvo pri- pomorejo k zmanjševanju emisij onesnaževal iz tega proto- kola. Člen 6 Strategije, politike, programi, ukrepi in informacije 1. Vsaka pogodbenica po potrebi in na podlagi zanesljivih znan- stvenih in ekonomskih meril za lažje izpolnjevanje obveznosti iz člena 3: 1. Vsaka pogodbenica skladno s svojimi zakoni, predpisi in prakso spodbuja širjenje informacij v javnosti, vključno s podatki o: (a) sprejme podporne strategije, politike in programe brez nepri- mernega zavlačevanja, ko ta protokol začne veljati zanjo; 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 179 (b) uporablja ukrepe za nadzorovanje in zmanjševanje emisij žve- pla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spo- jin; (b) učinkih koncentracij v zunanjem zraku in usedlin žvepla, dušikovih spojin, hlapnih organskih spojin ter ozona na zdravje ljudi, kopenske in vodne ekosisteme ter material. (c) uporablja ukrepe za spodbujanje večje energetske učinkovi- tosti in rabo obnovljivih virov energije; 3. Vsaka pogodbenica lahko sprejme strožje ukrepe, kot jih zahteva ta protokol. (d) uporablja ukrepe za zmanjšanje uporabe goriv, ki onesnažu- jejo; (e) razvija in uvaja prevozne sisteme, ki manj onesnažujejo, in širi sisteme za upravljanje prometa, ki zmanjšujejo emisije v cestnem prometu; (f) uporablja ukrepe za spodbujanje razvoja in uvedbo okolju prijaznejših postopkov in proizvodov, upoštevajoč doku- mente z navodili od I do V, ki jih je sprejel izvršni organ na svojem sedemnajstem zasedanju (Sklep 1999/1), z vsemi nji- hovimi spremembami; (g) spodbuja izvajanje operativnih programov za zmanjševanje emisij, vključno s prostovoljnimi programi, in uporabo eko- nomskih instrumentov, upoštevajoč dokument z navodili VI, ki ga je sprejel izvršni organ na svojem sedemnajstem zase- danju (Sklep 1999/1), z vsemi njegovimi spremembami; (h) v skladu z razmerami v svoji državi izvaja in nadalje pripravlja politike in ukrepe, kot so postopno zmanjševanje ali odprava tržnih pomanjkljivosti, davčne spodbude, oprostitev plačila davkov in carinskih dajatev ter subvencije v vseh sektorjih, v katerih nastajajo emisije žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin, ki so v nasprotju s cilji protokola, in uporablja tržne instrumente ter Člen 7 Poročanje 1. V skladu s svojimi zakoni in predpisi ter obveznostmi iz tega protokola: (a) vsaka pogodbenica redno, kot to določijo pogodbenice na zasedanju izvršnega organa, poroča prek izvršnega sekretarja komisije izvršnemu organu o ukrepih, ki jih je sprejela za izvajanje tega protokola. Nadalje: (i) če pogodbenica uporablja strategije za zmanjševanje emi- sij, ki so drugačne od tistih iz člena 3(2) in (3), dokumen- tira uporabljene strategije in njihovo usklajenost z zahte- vami iz teh odstavkov; (ii) če pogodbenica presodi, da posamezne mejne vrednosti, določene v skladu s členom 3(3), glede na stroške in prednosti tehnično in ekonomsko niso izvedljive, to spo- roči in utemelji; (i) izvaja ukrepe za zmanjševanje emisij iz odpadnih proizvodov, ki vsebujejo hlapne organske spojine, kadar so stroškovno učinkoviti. (b) vsaka pogodbenica z zemljepisnega območja EMEP redno sporoča EMEP prek izvršnega sekretarja komisije, kot to določi upravni organ EMEP in odobrijo pogodbenice na zase- danju izvršnega organa, podatke o: 2. Vsaka pogodbenica zbira in hrani podatke o: (i) ravneh emisij žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin in pri tem uporablja najmanj metodologije ter časovno in prostorsko ločljivost, ki jih določi upravni organ EMEP; (a) dejanskih ravneh emisij žvepla, dušikovih spojin in hlapnih organskih spojin ter koncentracijah v zunanjem zraku in usedlinah teh spojin ter ozona in pri tem upošteva delovni načrt EMEP, če gre za pogodbenico z zemljepisnega območja EMEP, in (ii) ravneh emisij za vsako snov v referenčnem letu (1990) z ter enake časovne in uporabo enakih metodologij prostorske ločljivosti; 180 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 (iii) projekcijah emisij in tekočih načrtih zmanjševanja in koncentracijami in kritičnimi ravnmi ozona iz Priloge I ali z uporabo kakšnih drugih metod vrednotenja, ki jih odobrijo pogodbenice na zasedanju izvršnega organa. (iv) katerih koli izjemnih razmerah, ki upravičujejo emisije, ki začasno presegajo njene zgornje meje za enega ali več onesnaževal, kadar meni, da je to primerno, in (c) pogodbenice zunaj zemljepisnega območja EMEP na zahtevo izvršnega organa dajo na razpolago podatke, podobne tistim, ki so navedeni v odstavku (b). Člen 8 2. Podatki, ki jih je treba sporočati skladno z odstavkom 1(a), morajo biti v skladu z odločitvijo, ki jo sprejmejo pogodbenice na zasedanju izvršnega organa, glede oblike in vsebine. Določbe te odločitve se po potrebi pregledajo, da se odkrijejo dodatni ele- menti glede oblike ali vsebine podatkov, ki jih je treba vključiti v poročila. 3. EMEP pred vsakim letnim zasedanjem izvršnega organa pra- vočasno zagotovi podatke o: (a) koncentracijah v zunanjem zraku ter usedlinah žvepla in duši- kovih spojin, in če so na voljo, tudi o koncentracijah hlapnih organskih spojin in ozona v zunanjem zraku in (b) izračunih evidenc žvepla, oksidiranega in reduciranega dušika ter ustrezne podatke o prenosu ozona na velike razdalje in njegovih predhodnikih. Pogodbenice zunaj zemljepisnega območja EMEP dajo na zahtevo izvršnega organa na razpolago podobne podatke. Raziskave, razvoj in spremljanje stanja Pogodbenice spodbujajo raziskave, razvoj, spremljanje stanja in sodelovanje v zvezi: (a) z mednarodnim usklajevanjem metod izračunavanja in vred- notenja škodljivih učinkov, povezanih s snovmi, obravnava- nimi v tem protokolu, za uporabo pri določitvi kritičnih obre- menitev in kritičnih ravni, ter če je ustrezno, z izpopolnitvijo postopkov za tako uskladitev; (b) izboljšanjem zbirk podatkov o emisijah, zlasti o amonijaku in hlapnih organskih spojinah; (c) izboljšanjem tehnologij in sistemov za spremljanje stanja in modeliranja prenosa, koncentracij in usedlin žvepla, dušiko- vih spojin in hlapnih organskih spojin ter tudi nastajanja ozona in sekundarnih trdnih delcev; (d) boljšim znanstvenim razumevanjem dolgoročne usode emisij in njihovih učinkov na koncentracije ozadja za žveplo, dušik, hlapne organske spojine, ozon in trdne delce na obeh poloblah s poudarkom zlasti na kemiji proste troposfere in možnostih medcelinskega prenosa onesnaževal; 4. Izvršni organ v skladu s členom 10(2)(b) konvencije poskrbi za pripravo podatkov o vplivih usedlin žvepla in dušikovih spojin ter koncentracij ozona. (e) nadaljnjo pripravo splošne strategije za zmanjšanje škodljivih učinkov zakisljevanja, evtrofikacije in fotokemičnega onesna- ževanja, vključno s sinergijami in sestavljenimi učinki; 5. Pogodbenice poskrbijo, da se na zasedanjih izvršnega organa v rednih presledkih pripravijo revidirani podatki o izračunih in mednarodno doseženih optimalnih razporeditvah zmanjšanja emisij za države z zemljepisnega območja EMEP s pomočjo inte- griranih modelov za vrednotenje, vključno z modeli prenosa po ozračju, da se še nadalje za namene člena 3(1) zmanjšata razlika med dejanskimi usedlinami žvepla in dušikovih spojin in vred- nostmi kritičnih obremenitev ter tudi razlika med dejanskimi (f) strategijami za nadaljnje zmanjševanje emisij žvepla, dušiko- vih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin na pod- lagi kritičnih obremenitev, kritičnih ravni in tehničnega raz- voja ter napredka pri integriranem modeliranju za izračun mednarodno doseženih optimalnih razporeditev zmanjšanja ob upoštevanju, da se vsaka pogodbenica izogne pretiranim stroškom. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti emisijam iz kmetijstva in prometa; 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 181 (g) prepoznavanjem časovnih trendov in znanstvenim razume- vanjem širših učinkov žvepla, dušika in hlapnih organskih spojin ter fotokemičnega onesnaževanja, vključno z njihovim prispevkom h koncentracijam trdnih delcev, na zdravje ljudi, okolje, zlasti zakisljevanja in evtrofikacije, ter na material, zlasti zgodovinske in kulturne spomenike, z upoštevanjem razmerja med žveplovimi oksidi, dušikovimi oksidi, amonijakom, hlapnimi organskimi spojinami in ozonom v troposferi; pogodbenice, EMEP in pomožna telesa izvršnega organa, podatke o učinkih koncentracij in usedlin žvepla in dušikovih spojin ter o posledicah fotokemičnega onesnaževanja in tudi poročila izved- benega odbora iz člena 9. 2. (a) Pogodbenice na zasedanjih izvršnega organa pregledujejo izpolnjevanje obveznosti iz tega protokola, vključno: (h) tehnologijami za zmanjševanje emisij ter tehnologijami in tehnikami za boljšo energetsko učinkovitost, ohranjanje ener- gije in uporabo obnovljivih virov energije; (i) (i) učinkovitostjo tehnologij za nadzor nad amonijakom za kme- tije in njihovim vplivom na lokalne in regionalne usedline; s svojimi obveznostmi v zvezi s svojimi izračunanimi optimalnimi in razporeditvami zmanjševanja emisij iz člena 7(5) in mednarodno doseženimi (j) upravljanjem prevoznih potreb ter razvojem in spodbujanjem načinov prevoza, ki manj onesnažujejo; (ii) primernostjo obveznosti in napredkom pri doseganju cilja tega protokola. (k) količinsko opredelitvijo, in kadar je to mogoče, ekonomskim ovrednotenjem koristi za okolje in zdravje ljudi, ki so posle- dica zmanjšanja emisij žvepla, dušikovih oksidov, amonijaka in hlapnih organskih spojin, in (l) razvojem orodij, s katerimi bi bili metode in rezultati tega dela široko uporabni in dostopni. Člen 9 Izpolnjevanje obveznosti Izpolnjevanje obveznosti vsake pogodbenice po tem protokolu je treba redno pregledovati. Te preglede opravlja izvedbeni odbor, ki ga je ustanovil izvršni organ na svojem petnajstem zasedanju s ter poroča pogodbenicam na zasedanju Sklepom 1997/2, izvršnega organa v skladu z določbami iz priloge k omenjenemu sklepu, vključno z vsemi njegovimi spremembami. Člen 10 Pregledi pogodbenic na zasedanjih izvršnega organa (b) Pri pregledih se upoštevajo najboljši zdravje, kritičnimi razpoložljivi znanstveni podatki o učinkih zakisljevanja, evtrofikacije in fotokemičnega onesnaževanja, vključno z ovrednotenjem in vseh učinkov na obremenitvami, razvojem in izpopolnitvijo integriranih modelov tehnološkim razvojem, spreminjajočimi se gospodarskimi razmerami, napredkom na področju zbirk podatkov o emisijah in tehnologijah za njihovo zmanjševanje, zlasti v zvezi z amonijakom in hlapnimi organskimi izpolnjevanjem spojinami, obveznosti glede emisijskih ravni. vrednotenje, ravnmi ter za (c) Postopke, metode in časovni razpored takih pregledov določijo pogodbenice na zasedanju izvršnega organa. Prvi tak pregled se začne najpozneje eno leto po začetku veljav- nosti tega protokola. Člen 11 Reševanje sporov 1. Pogodbenice na zasedanjih izvršnega organa v skladu s čle- nom 10(2)(a) Konvencije pregledajo informacije, ki jih predložijo 1. Pri sporu med dvema ali več pogodbenicami v zvezi z razlago ali uporabo tega protokola si pogodbenice prizadevajo spor rešiti s pogajanji ali na kateri koli drug miren način po svoji izbiri. Stranke v sporu obvestijo izvršni organ o sporu. 182 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 2. Ob ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu ali kadar koli po tem lahko pogodbenica, ki ni organiza- cija za regionalno gospodarsko povezovanje, v pisnem doku- mentu, ki ga predloži depozitarju, izjavi, da ob katerem koli sporu v zvezi z razlago ali uporabo protokola s katero koli pogodbe- nico, ki sprejme enako obveznost, priznava enega ali oba od naslednjih načinov reševanja sporov kot dejansko obvezna in brez posebnega sporazuma: (a) predložitev spora Meddržavnemu sodišču; Člen 12 Priloge Priloge tega protokola so njegov sestavni del. (b) arbitražo v skladu s postopki iz priloge o arbitraži, ki jih sprejmejo pogodbenice, takoj ko je to izvedljivo, na zasedanju izvršnega organa. Člen 13 Spremembe in prilagoditve Pogodbenica, ki je organizacija za regionalno gospodarsko pove- zovanje, lahko da izjavo z enakim učinkom v zvezi z arbitražo v skladu s postopki iz pododstavka (b) tega člena. 3. Izjava, dana po odstavku 2 tega člena, velja, dokler ne poteče v skladu z njenimi določili ali dokler ne minejo trije meseci od deponiranja pisnega obvestila o njenem preklicu pri depozitarju. 4. Nova izjava, obvestilo o preklicu ali prenehanje veljavnosti v nobenem primeru ne vpliva na že začete postopke pri Meddržavnem sodišču ali razsodišču, razen če se stranki v sporu ne dogovorita drugače. 1. Vsaka pogodbenica lahko predlaga spremembe tega protokola. Katera koli pogodbenica konvencije lahko predlaga prilagoditev Priloge II tega protokola, tako da se ji doda njeno ime skupaj z emisijskimi ravnmi, zgornjimi mejami emisij in odstotnim zmanj- ševanjem emisij. 2. Predlagane spremembe in prilagoditve se v pisni obliki pred- jih sporoči vsem ložijo izvršnemu sekretarju komisije, ki predlaganih pogodbenicam. spremembah in prilagoditvah na naslednjem zasedanju izvršnega organa, če je izvršni sekretar pogodbenicam poslal predloge vsaj devetdeset dni pred zasedanjem. Pogodbenice razpravljajo o 5. Če dvanajst mesecev po tem, ko je ena stranka uradno obves- tila drugo, da sta v sporu, vpletenima strankama ni uspelo rešiti spora na katerega od načinov iz odstavka (1) tega člena, se spor na zahtevo katere koli vpletene stranke rešuje s spravo, kar pa ne velja, če sta stranki v sporu sprejeli enak način reševanja sporov skladno z odstavkom (2) tega člena. 3. Pogodbenice, prisotne na zasedanju izvršnega organa, sprejmejo spremembe tega protokola vključno s spremembami Prilog II do IX s konsenzom in začnejo veljati za pogodbenice, ki so jih sprejele, devetdeseti dan po tem, ko sta dve tretjini pogod- benic deponirali svoje listine o njihovem sprejetju pri depozita- rju. Za vsako drugo pogodbenico začnejo spremembe veljati devetdeseti dan po datumu, ko ta pogodbenica deponira svojo lis- tino o njihovem sprejetju. 6. Za namene odstavka (5) tega člena se ustanovi spravna komi- sija. Vsaka vpletena stranka ali skupina strank, če imajo stranke v postopku sprave enak interes, imenuje v komisijo isto število čla- nov, tako imenovani člani pa skupno izberejo predsedujočega. Komisija sprejme priporočilo, ki ga stranke v sporu upoštevajo v dobri veri. 4. Spremembe Prilog tega protokola, razen prilog iz odstavka (3), se sprejmejo s konsenzom pogodbenic, ki so prisotne na zaseda- nju izvršnega organa. Po poteku devetdesetih dni po datumu, ko izvršni sekretar komisije o spremembi obvesti vse pogodbenice, začne sprememba katere koli priloge veljati za pogodbenice, ki depozitarju ne pošljejo obvestila v skladu z določbami odstavka (5) tega člena, če najmanj šestnajst pogodbenic ni poslalo takega obvestila. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 183 5. Vsaka pogodbenica, ki ne more odobriti spremembe priloge, razen spremembe priloge iz odstavka (3), o tem pisno uradno obvesti depozitarja v devetdesetih dneh po datumu obvestila o njenem sprejemu. Depozitar o vsakem takem prejetem uradnem obvestilu nemudoma obvesti vse pogodbenice. Pogodbenica lahko kadar koli nadomesti svoje predhodno uradno obvestilo s sprejetjem, sprememba take priloge pa za to pogodbenico začne veljati po deponiranju listine o sprejetju pri depozitarju. 6. Pogodbenice, prisotne na zasedanju izvršnega organa, sprejmejo prilagoditve Priloge II s konsenzom in začnejo veljati za vse pogodbenice tega protokola devetdeseti dan po datumu, ko izvršni sekretar komisije uradno pisno obvesti te pogodbenice o sprejemu prilagoditve. Člen 14 Podpis 1. Ta protokol je na voljo za podpis v Göteborgu (Švedska) 30. novembra in 1. decembra 1999, nato pa na sedežu Združe- nih narodov v New Yorku do 30. maja 2000 državam članicam komisije in tudi državam, ki imajo pri komisiji posvetovalni status, v skladu z odstavkom 8 resolucije 36 (IV) Ekonomskega in socialnega sveta z dne 28. marca 1947, in organizacijam za regio- nalno gospodarsko povezovanje, ki so jih ustanovile suverene države članice komisije in so pristojne za pogajanje, sklepanje in izvajanje mednarodnih sporazumov o zadevah iz protokola, če so te države in organizacije pogodbenice konvencije in navedene v Prilogi II. 2. Take organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje pri zadevah v svoji pristojnosti v svojem imenu uresničujejo pravice in izpolnjujejo obveznosti, ki jih ta protokol nalaga njihovim državam članicam. V takih primerih države članice teh organiza- cij ne smejo uresničevati teh pravic posamezno. Člen 15 Ratifikacija, sprejetje, odobritev in pristop 1. Podpisnice ratificirajo, sprejmejo ali odobrijo ta protokol. 2. Od 31. maja 2000 lahko države in organizacije, ki izpolnju- jejo zahteve iz člena 14(1), pristopijo k temu protokolu. Člen 16 Depozitar Depozitar je generalni sekretar Združenih narodov. Člen 17 Začetek veljavnosti 1. Ta protokol začne veljati devetdeseti dan po datumu deponiranja šestnajste listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu pri depozitarju. 2. Za vsako državo in organizacijo, ki izpolnjuje zahteve iz člena 14(1) in ratificira, sprejme ali odobri ta protokol ali k njemu pristopi po deponiranju šestnajste listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, začne protokol veljati devetdeseti dan po datumu, ko ta pogodbenica deponira svojo listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu. Člen 18 Odpoved Kadar koli po petih letih po datumu začetka veljavnosti tega pro- tokola za posamezno pogodbenico ga lahko ta odpove s pisnim veljati uradnim obvestilom depozitarju. Odpoved začne devetdeseti dan po datumu, ko depozitar prejme uradno obvestilo o odpovedi, ali pozneje, če je tako določeno v uradnem obvestilu o odpovedi. Člen 19 Verodostojna besedila Izvirnik tega protokola, katerega besedila v angleškem, franco- skem in ruskem jeziku so enako verodostojna, se deponira pri generalnem sekretarju Združenih narodov. V POTRDITEV TEGA so podpisani, ki so bili za to pravilno pooblaščeni, podpisali ta protokol. 3. Listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu se depo- nirajo pri depozitarju. Sestavljeno v Göteborgu (Švedska) trinajstega novembra tisoč devetsto devetindevetdeset. 184 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 PRILOGA I KRITIČNE OBREMENITVE IN RAVNI I. KRITIČNE OBREMENITVE KISLOSTI A. Za pogodbenice z zemljepisnega območja EMEP 1. Kritične obremenitve (kot so opredeljene v členu 1) kislosti so za ekosisteme določene v skladu s Priročnikom konvencije o metodologijah in merilih za kartiranje kritičnih ravni/obremenitev in o zemljepisnih območjih, na katerih so presežene. So največja dovoljena količina zakisljevalnih usedlin, ki jo lahko ekosistem dolgoročno prenese brez škode. Pri kritičnih obremenitvah kislosti zaradi dušika se upoštevajo procesi odstranjevanja dušika v ekosistemu (npr. vnos v rastline), pri kritičnih obremenitvah kislosti zaradi žvepla pa ne. Pri skupni kritični obremenitvi kislosti zaradi žvepla in dušika se dušik upošteva samo, kadar usedanje dušika v ekosistemu presega procese odstranjevanja dušika iz njega. Vse kritične obremenitve, ki so jih sporočile pogodbenice, so zbrane za uporabo pri integriranem modeliranju za opredelitev smernic pri določitvi zgornjih mej emisij v Prilogi II. B. Za pogodbenice v Severni Ameriki 2. Za vzhodno Kanado je bila kritična obremenitev z žveplom in dušikom za gozdne ekosisteme določena z znanstvenimi metodologijami in merili (Ocena kislega dežja v Kanadi, 1997), podobnimi tistim iz Priročnika konvencije o metodologijah in merilih za kartiranje kritičnih ravni/obremenitev in o zemljepisnih območjih, na katerih so presežene. Vrednosti kritičnih obremenitev (kot so določene v členu 1) kislosti v vzhodni Kanadi so za sulfate v padavinah izražene v kg/ha/leto. Alberta v zahodni Kanadi, kjer so ravni obremenitev trenutno pod okoljskimi omejitvami, je sprejela splošen sistem klasifikacije kritičnih obremenitev, ki se uporablja v Evropi za potencialno kislost zemlje. Potencialna kislost se določi z odštetjem vseh usedlin (mokrih kot suhih) bazičnih kationov od usedlin žvepla in dušika. Poleg kritičnih obremenitev zaradi potencialne kislosti je Alberta za upravljanje zakisljevalnih emisij uvedla ciljne in spremljevalne obremenitve. 3. Za Združene države Amerike se za ovrednotenje učinkov zakisljevanja uporabljajo ocena občutljivosti ekosistemov, skupna obremenitev ekosistemov z zakisljevalnimi spojinami in negotovost, povezana s procesi odstranjevanja dušika v ekosistemih. 4. Te obremenitve in učinki se uporabijo pri integriranem modeliranju in opredelitvi smernic pri določitvi zgornjih mej emisij in/ali znižanj za Kanado in Združene države Amerike v Prilogi II. II. KRITIČNE OBREMENITVE HRANLJIVEGA DUŠIKA Za pogodbenice z zemljepisnega območja EMEP 5. Kritične obremenitve (kot so opredeljene v členu 1) hranljivega dušika (evtrofikacija) so za ekosisteme določene v skladu s Priročnikom konvencije o metodologijah in merilih za kartiranje kritičnih ravni/obremenitev in o zemljepisnih območjih, na katerih so presežene. So največja količina evtrofikacijskih usedlin dušika, ki jo lahko ekosistem dolgoročno prenese brez škode. Vse kritične obremenitve, ki so jih sporočile pogodbenice, so zbrane za uporabo pri integriranem modeliranju za opredelitev smernic pri določitvi zgornjih mej emisij v Prilogi II. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 185 III. KRITIČNE RAVNI OZONA A. Za pogodbenice z zemljepisnega območja EMEP 6. Kritične ravni (kot so opredeljene v členu 1) ozona so določene za varstvo rastlin v skladu s Priročnikom konvencije o metodologijah in merilih za kartiranje kritičnih ravni/obremenitev in o zemljepisnih območjih, na katerih so presežene. Izražene so kot kumulativna izpostavljenost koncentraciji ozona nad pragom 40 ppb (delcev na milijardo na enoto prostornine). Ta indeks izpostavljenosti se imenuje AOT 40 (nakopičena izpostavljenost nad pragom 40 ppb). AOT 40 se izračuna kot vsota razlik med urno koncentracijo (v ppb) in 40 ppb za vsako uro, ko koncentracija presega 40 ppb. 7. Dolgoročno naravnana kritična raven ozona za kmetijske pridelke AOT 40 3 000 ppb ur od maja do julija (tipična rastna doba) pri dnevni svetlobi se je uporabila za določitev ogroženih območij, na katerih je kritična raven presežena. Znižanje prekoračitev je bilo določeno z integriranim modeliranjem, izvedenim za ta protokol za opredelitev smernic pri določitvi zgornjih mej emisij v Prilogi II. Dolgoročno naravnana kritična raven ozona za kmetijske pridelke se upošteva tudi pri varstvu drugih rastlin, kot so drevesa in naravna vegetacija. Znanstveniki si še naprej prizadevajo razviti bolj poglobljeno razlago prekoračitev kritičnih ravni ozona za vegetacijo. 8. V Smernicah Svetovne zdravstvene organizacije za kakovost zraka je prikazana kritična raven ozona za zdravje ljudi 120 μg/m3 kot osemurno povprečje. V sodelovanju z Regionalnim uradom za Evropo Svetovne zdravstvene organizacije (WHO/EURO) je bila kritična raven, izražena kot AOT 60 (nakopičena izpostavljenost nad pragom 60 ppb), tj. 120 μg/m3 in izračunana za eno leto, sprejeta kot nadomestilo za smernico WHO za kakovost zraka pri integriranem modeliranju. Ta se je uporabila pri določitvi ogroženih območij, na katerih je kritična raven presežena. Znižanje prekoračitev je bilo določeno z integriranim modeliranjem, izvedenim za ta protokol za opredelitev smernic pri določitvi zgornjih mej emisij v Prilogi II. B. Za pogodbenice v Severni Ameriki 9. Za Kanado so kritične ravni ozona določene za varovanje zdravja ljudi in okolja, uporabljajo pa se za uveljavitev kanadskega standarda za ozon. Zgornje meje emisij v Prilogi II so določene v skladu z zahtevo za doseganje kanadskega standarda za ozon. 10. Za Združene države Amerike so kritične ravni ozona določene za varovanje zdravja ljudi z ustrezno varnostno mejo in zavarovanje družbene blaginje pred znanimi ali pričakovanimi škodljivimi učinki, uporabljajo pa se za uveljavitev državnega standarda za kakovost zunanjega zraka. Integrirano modeliranje in standard za kakovost zraka se uporabljata za opredelitev smernic za določitev zgornjih mej emisij in/ali znižanj za Združene države Amerike v Prilogi II. 186 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 PRILOGA II ZGORNJE MEJE EMISIJ Zgornje meje emisij, naštete v spodnjih razpredelnicah, se nanašajo na določbe člena 3(1) in (10) tega protokola. Emisijske ravni za leti 1980 in 1990 ter odstotno znižanje emisij so navedene samo informativno. Razpredelnica 1. Zgornje meje emisij žvepla (v tisoč tonah SO2 letno) Pogodbenica Emisijske ravni 1980 1990 Zgornje meje emisij za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Armenija Avstrija Belorusija Belgija Bolgarija 141 400 740 828 73 91 637 372 2 050 2 008 Kanada, kot država (a) 4 643 3 236 PEMA (SOMA) 3 135 1 873 Hrvaška 150 180 Češka republika 2 257 1 876 Danska Finska Francija Nemčija Grčija 450 584 182 260 3 208 1 269 7 514 5 313 400 509 Madžarska 1 633 1 010 Irska Italija Latvija 222 178 3 757 1 651 –– 119 73 39 480 106 856 70 283 55 116 400 550 546 550 42 500 107 0 % – 57 % – 25 % – 72 % – 57 % – 61 % – 85 % – 70 % – 55 % – 68 % – 90 % 7 % – 46 % – 76 % – 70 % – 10 % (a) Kanada po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu predloži zgornje meje emisij za žveplo v državi ali za njeno območje PEMA in si bo prizadevala zagotoviti zgornjo mejo za 2010. PEMA za žveplo bo območje upravljanja žveplo- vih oksidov (SOMA), ki je bilo določeno v skladu s Prilogo III k Protokolu o nadaljnjem zmanjševanju emisij žvepla, sprejetem 14. junija 1994 v Oslu, kot SOMA jugovzhodne Kanade. To je območje enega milijona km2, ki zajema vse ozemlje provinc Otok princa Edvarda, Nove Škotske in Novega Brunswicka, vse ozemlje province Quebec južno od ravne črte, ki povezuje Havre-St. Pierre na severni obali Zaliva sv. Lovrenca in točko, kjer meja med Quebecom in Ontariom seka obris obale Jamesovega zaliva, ter vse ozemlje province Ontario južno od ravne črte, ki povezuje točko, kjer meja med Ontariom in Quebecom seka obris obale Jamesovega zaliva, in reko Nipigon ob severni obali jezera Superior. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 187 Pogodbenica Emisijske ravni 1980 1990 Zgornje meje emisij za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) 0,11 145 4 50 22 170 135 918 635 110 27 774 67 26 Lihtenštajn 0,39 0,15 Litva Luksemburg Nizozemska Norveška Poljska 311 222 24 15 490 202 137 53 4 100 3 210 1 397 Portugalska 266 362 Republika Moldavija 308 265 Romunija 1 055 1 311 Ruska federacija (a) 7 161 4 460 PEMA Slovaška Slovenija 1 062 1 133 780 543 235 194 Španija (a) 2 959 2 182 Švedska Švica Ukrajina 491 119 116 43 3 849 2 782 1 457 Velika Britanija 4 863 3 731 625 Združene države Amerike (b) – 27 % – 35 % – 73 % – 75 % – 58 % – 56 % – 53 % – 49 % – 30 % – 44 % – 80 % – 86 % – 65 % – 44 % – 40 % – 48 % – 83 % Evropska skupnost 26 456 16 436 4 059 – 75 % (a) Podatki veljajo za evropski del na zemljepisnem območju EMEP. (b) Združene države Amerike po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu zagotovijo, da se v to prilogo vključijo: (a) posebni ukrepi za zmanjšanje emisij, ki se bodo uporabljali za premične in nepremične vire žvepla v državi ali za območje PEMA, če bodo predložile PEMA za žveplo za vključitev v Prilogo III; (b) vrednost vseh ovrednotenih ravni emisij žvepla za 1990 v državi ali za območje PEMA; (c) okvirno vrednost vseh ravni emisij žvepla za leto 2010 v državi ali za območje PEMA, in (d) pripadajoče ocene odstotnega zmanjšanja emisij žvepla. Točka (b) bo vključena v razpredelnico, točke (a), (c) in (d) pa v opombo k razpredelnici. 188 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Razpredelnica 2. Zgornje meje emisij dušikovih oksidov (v tisoč tonah NO2 letno) Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Armenija Avstrija Belorusija Belgija Bolgarija Kanada (a) Hrvaška Češka republika Danska Finska Francija Nemčija Grčija Madžarska Irska Italija Latvija Lihtenštajn Litva Luksemburg Nizozemska Norveška Poljska Portugalska Republika Moldavija Romunija Ruska federacija (b) PEMA 46 194 285 339 361 2 104 87 742 282 300 1 882 2 693 343 238 115 1 938 93 0,63 158 23 580 218 1 280 348 100 546 3 600 360 46 107 255 181 266 87 286 127 170 860 1 081 344 198 65 1 000 84 0,37 110 11 266 156 879 260 90 437 265 0 % – 45 % – 11 % – 47 % – 26 % 0 % – 61 % – 55 % – 43 % – 54 % – 60 % 0 % – 17 % – 43 % – 48 % – 10 % – 41 % – 30 % – 52 % – 54 % – 28 % – 31 % – 25 % – 10 % – 20 % – 26 % (a) Kanada po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu predloži emisijske ravni za dušikove okside za 1990 in zgornje meje njihovih emisij za 2010 v državi ali za njeno območje PEMA za dušikove okside, če ga bo predložila. (b) Podatki veljajo za evropski del na zemljepisnem območju EMEP. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 189 Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Slovaška Slovenija Španija (a) Švedska Švica Ukrajina Velika Britanija Združene države Amerike (b) 225 62 1 113 338 166 1 888 2 673 130 45 847 148 79 1 222 1 181 – 42 % – 27 % – 24 % – 56 % – 52 % – 35 % – 56 % Evropska skupnost 13 161 6 671 – 49 % (a) Podatki veljajo za evropski del na zemljepisnem območju EMEP. (b) Združene države Amerike po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu zagotovijo, da se v to prilogo vključijo: (a) posebni ukrepi za zmanjšanje emisij, ki se bodo uporabljali za premične in nepremične vire dušikovih oksidov v državi ali za območje PEMA, če bodo predložile PEMA za dušikove okside za vključitev v Prilogo III; (b) vrednost vseh ovrednotenih ravni emisij dušikovih oksidov za 1990 v državi ali za območje PEMA; (c) okvirno vrednost za vse ravni emisij dušikovih oksidov za 2010, v državi ali za območje PEMA in (d) skupne ocene odstotnega zmanjšanja emisij dušikovih oksidov. Točka (b) bo vključena v razpredelnico, točke (a), (c) in (d) pa v opombe k razpredelnici. Razpredelnica 3. Zgornje meje emisij amonijaka (v tisoč tonah NH3 letno) Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje emisij za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Armenija Avstrija Belorusija Belgija Bolgarija Hrvaška Češka republika 25 81 219 107 144 37 156 25 66 158 74 108 30 101 0 % – 19 % – 28 % – 31 % – 25 % – 19 % – 35 % 190 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje emisij za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Danska Finska Francija Nemčija Grčija Madžarska Irska Italija Latvija Lihtenštajn Litva Luksemburg Nizozemska Norveška Poljska Portugalska Republika Moldavija Romunija 122 35 814 764 80 124 126 466 44 0,15 84 7 226 23 508 98 49 300 Ruska federacija (a) 1 191 PEMA Slovaška Slovenija Španija (a) Švedska Švica Ukrajina Velika Britanija 61 62 24 351 61 72 729 333 69 31 780 550 73 90 116 419 44 0,15 84 7 128 23 468 108 42 210 49 39 20 353 57 63 592 297 Evropska skupnost 3 671 3 129 (a) Podatki veljajo za evropski del na zemljepisnem območju EMEP. – 43 % – 11 % – 4 % – 28 % – 9 % – 27 % – 8 % – 10 % 0 % 0 % 0 % 0 % – 43 % 0 % – 8 % 10 % – 14 % – 30 % – 20 % – 37 % – 17 % 1 % – 7 % – 13 % – 19 % – 11 % – 15 % 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 191 Razpredelnica 4. Zgornje meje emisij hlapnih organskih spojin (v tisoč tonah HOS letno) Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje za az2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Armenija Avstrija Belorusija Belgija Bolgarija Kanada (a) Hrvaška Češka republika Danska Finska Francija Nemčija Grčija Madžarska Irska Italija Latvija Lihtenštajn Litva Luksemburg Nizozemska Norveška Poljska Portugalska Republika Moldavija Romunija Ruska federacija (b) PEMA Slovaška Slovenija Španija (b) 81 351 533 324 217 2 880 105 435 178 209 2 957 3 195 373 205 197 2 213 152 1,56 103 20 502 310 831 640 157 616 3 566 203 149 42 1 094 81 159 309 144 185 90 220 85 130 1 100 995 261 137 55 1 159 136 0,86 92 9 191 195 800 202 100 523 165 140 40 669 0 % – 55 % – 42 % – 56 % – 15 % – 14 % – 49 % – 52 % – 38 % – 63 % – 69 % – 30 % – 33 % – 72 % – 48 % – 11 % – 45 % – 11 % – 55 % – 62 % – 37 % – 4 % – 68 % – 36 % – 15 % – 19 % – 6 % – 5 % – 39 % (a) Kanada po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu predloži emisijske ravni za hlapne organske spojine za 1990 in zgornje vrednosti njihovih emisij za 2010 v državi ali za njeno območje PEMA za hlapne organske spojine, če ga bo predložila. (b) Podatki veljajo za evropski del na zemljepisnem območju EMEP. 192 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Pogodbenica Emisijske ravni 1990 Zgornje meje za 2010 Odstotno znižanje emisij za 2010 (izhodiščno leto 1990) Švedska Švica Ukrajina Velika Britanija Združene države Amerike (a) 526 292 1 369 2 555 241 144 797 1 200 – 54 % – 51 % – 42 % – 53 % Evropska skupnost 15 353 6 600 – 57 % (a) Združene države Amerike po ratifikaciji, sprejetju, odobritvi tega protokola ali pristopu k njemu zagotovijo, da se v to prilogo vključijo: (a) posebni ukrepi za zmanjšanje emisij, ki se bodo uporabljali za premične in nepremične vire hlapnih organskih spojin v državi ali za območje PEMA, če bodo predložile PEMA za hlapne organske spojine za vključitev v Prilogo III; (b) vrednost vseh ovrednotenih emisijskih ravni hlapnih organskih spojin za 1990, v državi ali za območje PEMA; (c) okvirno vrednost vseh emi- sijskih ravni hlapnih organskih spojin za 2010 v državi ali za območje PEMA; in (d) skupne ocene odstotnega zmanjšanja emisij hlapnih organskih spojin. Točka (b) bo vključena v razpredelnico, točke (a), (c) in (d) pa v opombe k razpredelnici. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 193 PRILOGA III DOLOČENO OBMOČJE UPRAVLJANJA EMISIJ ONESNAŽEVAL (PEMA) V tem tega protokolu je navedeno to zemljepisno območje PEMA: PEMA Ruske federacije To je območje oblasti Murmansk, Republike Karelije, oblasti Leningrad (vključno s Sankt Peterburgom), Pskov, Novgorod in Kaliningrad. Meja območja PEMA se ujema z državnimi in upravnimi mejami teh sestavnih enot Ruske federacije. 194 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 PRILOGA IV MEJNE VREDNOSTI EMISIJ ŽVEPLA IZ NEPREMIČNIH VIROV 1. Oddelek A se nanaša na vse pogodbenice, razen na Kanado in Združene države Amerike, oddelek B se nanaša na Kanado, oddelek C pa na Združene države Amerike. A. Vse pogodbenice, razen Kanade in Združenih držav Amerike 2. V oddelku A, razen v razpredelnici 2 ter odstavkih (11) in (12), mejna vrednost pomeni količino plinaste snovi, vsebovane v odpadnih plinih iz naprave, ki ne sme biti presežena. Če ni drugače določeno, se izračuna kot masa onesnaževala na prostornino odpadnih plinov (izraženo kot mg/m3) pri privzetih standardnih pogojih za temperaturo in tlak za suhi plin (prostornina pri 273,15 K, 101,3 kPa). Glede na količino kisika v izpušnem plinu se uporabljajo v spodnjih razpredelnicah navedene vrednosti za vsako kategorijo vira. Razredčevanje za znižanje koncentracije onesnaževal v odpadnih plinih ni dovoljeno. Zagon, ustavitev in vzdrževanje opreme so izvzeti. 3. Emisije se spremljajo (1) v vseh primerih. Preveri se skladnost z mejnimi vrednostmi. Metode preverjanja skladnosti lahko zajemajo neprekinjene ali sekvenčne meritve, atestiranje ali katero koli drugo tehnično zanesljivo metodo. 4. Vzorčenje in analiza onesnaževal ter referenčne merilne metode za umerjanje merilnih sistemov se izvedejo v skladu s standardi, ki sta jih določila Evropski odbor za standardizacijo (CEN) ali Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO). Do priprave standardov CEN in ISO se uporabljajo državni standardi. 5. Kadar emisije SO2 presegajo 75 kg/h, je treba njihove meritve opravljati neprekinjeno. 6. 7. 8. Pri neprekinjenih meritvah v novi napravi so emisijski standardi doseženi, če izračunane dnevne povprečne vrednosti ne presegajo mejne vrednosti in če nobena urna vrednost ne presega mejne vrednosti za 100 odstotkov. Pri neprekinjenih meritvah v obstoječem obratu so emisijski standardi doseženi, če (a) nobena mesečna povprečna vrednost ne presega mejnih vrednosti in (b) če 97 odstotkov vseh 48-urnih povprečnih vrednosti ne presega 110 odstotkov mejnih vrednosti. Pri sekvenčnih meritvah velja minimalna zahteva, da so emisijski standardi doseženi, če povprečna vrednost, izvedena iz zadostnega števila meritev pri reprezentativnih pogojih, ne presega vrednosti emisijskega standarda. 9. Kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 50 MWt: Razpredelnica 1. Mejne vrednosti emisij SOx iz kurilnih naprav (a) Vhodna toplotna moč (MWt) Mejna vrednost (mg SO2/Nm3) (b) Stopnja razžveplanja za domača trdna goriva trdna in tekoča goriva, nove naprave 50–100 100–300 850 850–200 (c) (linearno zmanjševanje) > 300 200 (c) 90 % (d) 92 % (d) 95 % (d) (a) Mejne vrednosti se ne uporabljajo zlasti za: — naprave, v katerih se produkti zgorevanja uporabljajo za neposredno segrevanje, sušenje ali katero drugo obdelavo predmetov ali materiala, kot so peči za ponovno segrevanje, peči za toplotno obdelavo; — naprave za naknadno zgorevanje, to je vsaka tehnična oprema, zasnovana za čiščenje dimnih plinov z naknadnim sežigom, ki ne obratuje kot samostojna kurilna naprava; — naprave za regeneracijo katalizatorjev za katalitski kreking; — naprave za pretvorbo vodikovega sulfida v žveplo; — reaktorje, ki se uporabljajo v kemični industriji; — koksarniške peči; — rekuperatorje toplote pri plavžu; — naprave za sežiganje odpadkov in — naprave, ki jih poganjajo dizelski, bencinski ali plinski motorji oziroma plinske turbine, ne glede na uporabljeno gorivo. (b) Referenčna vsebnost O2 znaša za trdna goriva 6, za druga pa 3 odstotke. (c) 400 pri težkem kurilnem olju S < 0,25 %. (d) Če neka naprava doseže 300 mg/Nm3 SO2, zanjo ne velja zahteva za stopnjo razžveplanja. (1) Spremljanje stanja se razume kot splošna dejavnost, ki zajema merjenje emisij, tehtanje mase itd. Lahko poteka neprekinjeno ali sekvenčno. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 195 Vhodna toplotna moč (MWt) Mejna vrednost (mg SO2/Nm3) (a) Stopnja razžveplanja za domača trdna goriva trdna goriva, obstoječe naprave 50–100 2 000 100–500 2 000–400 (linearno zmanjševanje) > 500 400 50–150 150–500 > 500 40 % 40–90 % (linearno zmanjševanje) 90 % tekoča naprave goriva, obstoječe 50–300 1 700 300–500 1 700–400 (linearno zmanjševanje) > 500 400 plinasta goriva na splošno, nove in obstoječe naprave utekočinjeni plin, nove obstoječe naprave in z kalorično nizko plini vrednostjo uplinjanje (npr. ostankov v rafinerijah ali zgore- vanje koksnega plina) plavžni plin kurilne nove rafinerijah (povprečje novih kurilnih naprav) naprave v vseh > 50 (skupna zmogljivost rafinerije) obstoječe kurilne naprave v rafinerijah vseh obstoječih kurilnih naprav) (povprečje 35 5 nove 400 obstoječe 800 nove 200 obstoječe 800 600 1 000 (a) Referenčna vsebnost O2 znaša za trdna goriva 6, za druga pa 3 odstotke. 196 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 10. Plinsko olje: plinsko olje Razpredelnica 2. Mejne vrednosti za vsebnost žvepla v plinskem olju (a) Vsebnost žvepla (utežni odstotek) < 0,2 po 1. juliju 2000 < 0,1 po 1. januarju 2008 (a) „Plinsko olje“ pomeni vsak naftni derivat v okviru HS 2710 ali vsak naftni derivat, ki zaradi svojih destilacijskih omejitev spada v kategorijo srednjih destilatov, namenjenih, da se uporabijo kot gorivo, in katerih 85 volumskih odstotkov, vključno z destilacijskimi izgubami, destilira pri 350 °C. V to definicijo ne spadajo goriva, ki jih uporabljajo cestna in necestna vozila ter kmetijski traktorji. V to definicijo je zajeto plinsko olje, namenjeno za uporabo v pomorstvu, če ustreza zgornjemu opisu ali če je njegova viskoznost ali gostota v razponu viskoznosti ali gostote, določene za pomorske destilate v razpre- delnici I iz ISO 8217 (1996). 11. Clausova naprava: za naprave, ki proizvedejo več kot 50 Mg žvepla na dan: (a) izkoristek žvepla za nove naprave 99,5 odstotka; (b) izkoristek žvepla za obstoječe naprave 97 odstotkov. 12. Proizvodnja titanovega dioksida: v novih in obstoječih napravah se izpusti, nastali pri razklopu in kalciniranju med proizvodnjo titanovega dioksida, znižajo na vrednost, ki ne presega 10 kg SO2 na Mg proizvedenega titanovega dioksida. B. Kanada 13. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami žveplovega dioksida iz novih nepremičnih virov za kategorije nepremičnih virov bodo določene na podlagi razpoložljivih podatkov o tehnologiji za uravnavanje emisij in o ravneh, vključno z mejnimi vrednostmi, ki se uporabljajo v drugih državah, in to listino: Kanadski uradni list, I. del, Oddelek za okolje, Emisije iz termoenergetskih objektov – Državne smernice za nove nepremične vire, 15. maj 1993, str. 1633–1638. C. Združene države Amerike 14. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami žveplovega dioksida iz novih nepremičnih virov so za kategorije nepremičnih virov določene v teh listinah: (1) Naprave za pridobivanje pare v elektroenergetskih sistemih –Zakonik zveznih predpisov 40 (ZZP), 60. del, poddela D in D a; (2) Industrijske-poslovne-institucionalne naprave za pridobivanje pare –ZZP 40, 60. del, poddela D b in D c; (3) Naprave za pridobivanje žveplove kisline – ZZP 40, 60. del, poddel H; (4) Rafinerije nafte – ZZP 40, 60. del, poddel J; (5) Talilnice primarnega bakra – ZZP 40, 60. del, poddel P; (6) Talilnice primarnega cinka – ZZP 40, 60. del, poddel Q; (7) Talilnice primarnega svinca – ZZP 40, 60. del, poddel R; (8) Nepremične plinske turbine – ZZP 40, 60. del, poddel GG; (9) Predelava zemeljskega plina na kopnem – ZZP 40, 60. del, poddel LLL; (10) Sežigalnice komunalnih odpadkov – ZZP 40, 60. del, poddela E a in E b ter (11) Sežigalnice medicinskih/infektivnih odpadkov in odpadkov iz zdravstva – ZZP 40, 60. del, poddel E c. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 197 PRILOGA V MEJNE VREDNOSTI EMISIJ DUŠIKOVIH OKSIDOV IZ NEPREMIČNIH VIROV 1. Oddelek A se nanaša na vse pogodbenice, razen Kanado in Združene države Amerike, oddelek B se nanaša na Kanado, oddelek C pa na Združene države Amerike A. Vse pogodbenice, razen Kanade in Združenih držav Amerike 2. V oddelku A mejna vrednost pomeni količino plinaste snovi, vsebovane v odpadnih plinih iz naprave, ki ne sme biti presežena. Če ni drugače določeno, se izračuna kot masa onesnaževala na prostornino odpadnih plinov (izraženo kot mg/m3) pri privzetih standardnih pogojih za temperaturo in tlak za suh plin (prostornina pri 273,15 K, 101,3 kPa). Glede na količino kisika v izpušnem plinu se uporabljajo vrednosti, navedene v spodnjih razpredelnicah za vsako kategorijo vira. Razredčevanje za znižanje koncentracij onesnaževal v odpadnih plinih ni dovoljeno. Mejne vrednosti se na splošno nanašajo na NO skupaj z NO2, na splošno imenovan NOx, izražen kot NO2. Zagon, ustavitev in vzdrževanje opreme so izvzeti. 3. Emisije se spremljajo (1) v vseh primerih. Preverja se skladnost z mejnimi vrednostmi. Metode preverjanja skladnosti lahko zajemajo neprekinjene ali sekvenčne meritve, atestiranje ali katero koli drugo tehnično zanesljivo metodo. 4. Vzorčenje in analiza onesnaževal ter referenčne merilne metode za umerjanje merilnih sistemov se izvedejo v skladu s standardi, ki sta jih določila Evropski odbor za standardizacijo (CEN) ali Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO). Do priprave standardov CEN in ISO se uporabljajo državni standardi. 5. Kadar emisije NOx presegajo 75 kg/h, je treba njihove meritve opravljati neprekinjeno. 6. 7. 8. Pri neprekinjenih meritvah, razen pri obstoječi kurilni napravi iz razpredelnice 1, so emisijski standardi doseženi, če izračunane dnevne povprečne vrednosti ne presegajo mejne vrednosti in če nobena urna vrednost ne presega mejne vrednosti za 100 odstotkov. Pri neprekinjenih meritvah za obstoječo kurilno napravo iz razpredelnice 1 so emisijski standardi doseženi, če (a) nobena mesečna povprečna vrednost ne presega mejne vrednosti emisij in (b) če 95 odstotkov vseh 48-urnih povprečnih vrednosti ne presega 110 odstotkov mejnih vrednosti emisij. Pri sekvenčnih meritvah velja minimalna zahteva, da so emisijski standardi doseženi, če povprečna vrednost, izvedena iz zadostnega števila meritev pri reprezentativnih razmerah, ne presega vrednosti emisijskega standarda. 9. Kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 50 MWt: Razpredelnica 1. Mejne vrednosti emisij NOx iz kurilnih naprav (a) Mejna vrednost (mg/Nm3) (b) trdna goriva, nove naprave — kotli 50—100 MWt — kotli 100—300 MWt — kotli > 300 MWt trdna goriva, obstoječe naprave: — trdna na splošno — trdna z manj kot 10 % hlapnih spojin (a) Mejne vrednosti se ne uporabljajo zlasti za: 400 300 200 650 1 300 — naprave, v katerih se produkti zgorevanja uporabljajo za neposredno segrevanje, sušenje ali katero drugo obdelavo predmetov ali materiala, kot so peči za ponovno segrevanje, peči za toplotno obdelavo; — naprave za naknadno zgorevanje, to je vsaka tehnična oprema, zasnovana za čiščenje dimnih plinov z naknadnim sežigom, ki ne obratuje kot samostojna kurilna naprava; — naprave za regeneracijo katalizatorjev za katalitski kreking; — naprave za pretvorbo vodikovega sulfida v žveplo; — reaktorje, ki se uporabljajo v kemični industriji; — koksarniške peči; — rekuperatorje toplote pri plavžu; — naprave za sežiganje odpadkov in — naprave, ki jih poganjajo dizelski, bencinski ali plinski motorji oziroma plinske turbine, ne glede na uporabljeno gorivo. (b) Te vrednosti se ne uporabljajo za kotle, ki obratujejo manj kot 500 ur na leto. Referenčna vsebnost O2 znaša za trdna goriva 6, za druga pa 3 odstotke. (1) Spremljanje stanja se razume kot splošna dejavnost, ki zajema merjenje emisij, tehtanje mase itd. Lahko poteka neprekinjeno ali sekvenčno. 198 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Mejna vrednost (mg/Nm3) (a) tekoča goriva, nove naprave: — kotli 50—100 MWt — kotli 100—300 MWt — kotli > 300 MWt tekoča goriva, obstoječe naprave plinasta goriva, nove naprave: gorivo: zemeljski plin — kotli 50—300 MWt — kotli > 300 MWt gorivo: vsi drugi plini plinasta goriva, obstoječe naprave 400 300 200 450 150 100 200 350 (a) Te vrednosti se ne uporabljajo za kotle, ki obratujejo manj kot 500 ur na leto. Referenčna vsebnost O2 znaša za trdna goriva 6, za druga pa 3 odstotke. 10. Kopenske plinske turbine z nazivno vhodno toplotno močjo nad 50 MWt: Mejne vrednosti NOx, izražene v iz je treba uporabiti za posamezno turbino. Mejne vrednosti mg/Nm3 (s 15-odstotno vsebnostjo O2), razpredelnice 2 se uporabljajo samo pri več kot 70-odstotni obremenitvi. Razpredelnica 2. Mejne vrednosti emisij NOx iz kopenskih plinskih turbin > 50 MWt (vhodna toplotna moč pri pogojih ISO) Mejna vrednost (mg/Nm3) nove naprave, zemeljski plin (a) nove naprave, tekoča goriva (c) obstoječe naprave, vsa goriva (d) — zemeljski plin — tekoča 50 (b) 120 150 200 (a) Zemeljski plin je naravni metan z največ 20 odstotki inertnih in drugih sestavin (po prostornini). (b) 75 mg/Nm3, če: — se plinska turbina uporablja v sistemu za soproizvodnjo toplotne in električne energije ali — če plinska turbina poganja kompresor za javno plinsko omrežje. Za plinske turbine, ki ne spadajo v nobeno od zgornjih kategorij, vendar imajo nad 35-odstotni izkoristek, določen pri pogojih ISO za osnovno obremenitev, znaša mejna vrednost 50*n/35, pri čemer je n izkoristek plinske turbine, izražen kot odstotek (in določen pri pogojih ISO za osnovno obremenitev). (c) Ta mejna vrednost se uporablja samo za plinske turbine, ki kurijo lahke in srednje destilate. (d) Mejne vrednosti se ne uporabljajo za plinske turbine, ki obratujejo manj kot 150 ur letno. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 199 11. Proizvodnja cementa: Razpredelnica 3. Mejne vrednosti emisij NOx iz proizvodnje cementa (a) nove naprave (10 % O2) — cementne peči na suhi postopek — druge cementne peči obstoječe naprave (10 % O2) Mejna vrednost (mg/Nm3) 500 800 1 200 (a) Naprave za proizvodnjo cementnega klinkerja v rotacijskih pečeh z zmogljivostjo > 500 Mg/dan ali v drugih pečeh z zmog- ljivostjo > 50 Mg/dan. 12. Nepremični motorji: Razpredelnica 4. Mejne vrednosti emisij NOx iz novih nepremičnih motorjev Zmogljivost, tehnologija, vrsta goriva Mejna vrednost (a)(mg/Nm3) motorji na prisilni vžig (= ottovi motorji), 4-taktni, > 1 MWt — motorji, ki delujejo z revno mešanico — vsi drugi motorji motorji na kompresijski vžig (= dizelski motorji), > 5 MWt — gorivo: zemeljski plin (motorji z vbrizgavanjem goriva) — gorivo: težko kurilno olje — gorivo: dizelsko gorivo ali plinsko olje 250 500 500 600 500 (a) Te vrednosti se ne uporabljajo za motorje, ki obratujejo manj kot 500 ur letno. Referenčna vsebnost O2 znaša 5 odstotkov. 13. Proizvodnja in predelava kovin: Razpredelnica 5. Mejne vrednosti emisij NOx iz primarne proizvodnje železa in jekla (a) Zmogljivost, tehnologija, vrsta goriva Mejna vrednost (mg/Nm3) nove in stare naprave za sintranje 400 (a) Proizvodnja in predelava kovin: naprave za praženje ali sintranje kovinske rude, naprave za proizvodnjo grodlja ali jekla (primarno ali sekundarno taljenje), vključno s kontinuirnim litjem z zmogljivostjo nad 2,5 Mg/uro, naprave za predelavo železovih kovin (tople valjarne > 20 Mg/uro surovega jekla). 14. Proizvodnja dušikove kisline: Razpredelnica 6. Mejne vrednosti emisij NOx iz proizvodnje dušikove kisline; naprave za koncentriranje kislin so izvzete Zmogljivost, tehnologija, vrsta goriva Mejna vrednost (mg/Nm3) — nove naprave — obstoječe naprave 350 450 200 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 B. Kanada 15. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami dušikovih oksidov (NOx) iz novih nepremičnih virov za kategorije nepremičnih virov bodo določene na podlagi razpoložljivih podatkov o tehnologiji za uravnavanje emisij in o ravneh, vključno z mejnimi vrednostmi, ki se uporabljajo v drugih državah, in v skladu s temi listinami: (a) Kanadski svet ministrov za okolje (CCME). Državne smernice za emisije iz nepremičnih plinskih turbin. December 1992. PN1072. (b) Uradni list Kanade, I. del. Oddelek za okolje. Emisije pri proizvodnji toplotne energije — Državne smernice za nove nepremične vire. 15. maj 1993. str. 1633—1638 in (c) CME. Državne smernice za emisije iz cementnih peči. Marec 1998. PN1284. C. Združene države Amerike 16. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami NOx iz novih nepremičnih virov so za kategorije nepremičnih virov določene v teh listinah: (a) Energetske naprave na premog — Zakonik zveznih predpisov (ZZP) 40, 76. del; (b) Naprave za proizvodnjo pare v elektroenergetskih sistemih — ZZP 40, 60. del, poddela D in D a; (c) Industrijske-poslovne-institucionalne naprave za proizvodnjo pare — ZZP 40, 60. del, poddel D b; (d) Naprave za pridobivanje dušikove kisline — ZZP 40, 60. del, poddel G; (e) Nepremične plinske turbine — ZZP 40, 60. del, poddel G G; (f) Sežigalnice komunalnih odpadkov — ZZP 40, 60. del, poddela E a in E b ter (g) Sežigalnice medicinskih/infektivnih odpadkov in odpadkov iz zdravstva —ZZP 40, 60. del, poddel E c. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 201 MEJNE VREDNOSTI EMISIJ HLAPNIH ORGANSKIH SPOJIN IZ NEPREMIČNIH VIROV PRILOGA VI 1. Oddelek A se nanaša na vse pogodbenice, razen Kanado in Združene države Amerike, oddelek B se nanaša na Kanado, oddelek C pa na Združene države Amerike. A. Vse pogodbenice, razen Kanade in Združenih držav Amerike 2. V tem oddelku te priloge so zajeti nepremični viri emisij nemetanskih hlapnih organskih spojin (NMHOS), našteti v nadaljevanju v odstavkih (8) do (21). Naprave ali deli naprav, namenjeni raziskavam, razvoju in preskušanju novih proizvodov in postopkov, so izvzeti. Pragovne vrednosti so navedene v spodnjih razpredelnicah po posameznih področjih. Na splošno se nanašajo na porabo topila ali emisijski masni pretok. Kadar upravljavec opravlja več dejavnosti, ki spadajo pod isto podtočko, na isti napravi in na istem mestu, se poraba topila ali emisijski masni pretok dejavnosti sešteva. Če ni dana pragovna vrednost, se navedena mejna vrednost uporablja za vse ustrezne naprave. 3. V oddelku A te priloge: (a) (b) (c) (d) (e) (f) (g) „skladiščenje in distribucija motornega bencina“ pomeni natovarjanje tovornih vozil, železniških vagonov, rečnih in morskih plovil v centralnih skladiščih in na polnilnih inštalacijah rafinerij mineralnih olj; polnjenje vozil na bencinskih servisih, kar urejajo ustrezne listine o premičnih virih, je izvzeto; „nanašanje lepil“ pomeni vsako dejavnost, pri kateri se na površino nanaša lepilo, razen nanašanja lepil in izdelave laminatov v povezavi s tiskanjem in proizvodnjo lesnih ter plastičnih laminatov; „proizvodnja lesnih in plastičnih laminatov“ pomeni kakršno koli lepljenje lesa in/ali plastike za izdelavo laminatov; „površinska zaščita“ pomeni nanašanje kovinskih in plastičnih površin na osebna vozila, kabine tovornih vozil, tovorna vozila, avtobuse ali lesene površine in zajema vse postopke, pri katerih se nanaša eno ali več zveznih plasti premaza na: (i) nova vozila, opredeljena (glej spodaj) kot vozila kategorije M1 in kategorije N1, če se lakirajo v isti napravi kot vozila kategorije M1; (ii) bivalne kabine tovornih vozil in celotne nadgradnje furgonov vozil kategorij N2 in N3; (iii) kombinirana in tovorna vozila, opredeljena kot vozila kategorij N1, N2 in N3, kabine tovornih vozil so izvzete; (iv) avtobuse, opredeljene kot vozila kategorij M2 in M3, in (v) druge kovinske in plastične površine, vključno s površinami letal, ladij, vlakov itd. , lesene površine, površine tekstilij, tkanin, folij in papirja. Med te vire ne spada površinska zaščita podlage s kovinskimi premazi z elektroforetskimi postopki ali obrizgavanjem s kemikalijami. Če površinska zaščita vključuje fazo, v kateri se isti predmet tudi tiska, se šteje, da je tiskarska faza del površinske zaščite. Tiskanje kot samostojna dejavnost je izvzeto. V tem pomenu izrazov so: — vozila M1 vozila, ki se uporabljajo za prevoz potnikov, z največ osmimi sedeži poleg sedeža voznika; — vozila M2 vozila, ki se uporabljajo za prevoz potnikov, z več kot osmimi sedeži poleg sedeža voznika, največja dovoljena masa ne presega 5 Mg; — vozila M3 vozila, ki se uporabljajo za prevoz potnikov, z več kot osmimi sedeži poleg sedeža voznika, največja dovoljena masa ne presega 5 Mg; — vozila N1 vozila, ki se uporabljajo za prevoz blaga z največjo dovoljeno maso do vključno 3,5 Mg; — vozila N2 vozila, ki se uporabljajo za prevoz blaga z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 3,5 Mg, vendar do vključno 12 Mg; — vozila N3 vozila, ki se uporabljajo za prevoz blaga, z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 12 Mg; „površinska zaščita kovinskih kolobarjev“ pomeni kakršno koli dejavnost, pri kateri se svitki jekla/navito jeklo, nerjaveče jeklo, prevlečeno jeklo, bakrove zlitine ali aluminijasti trakovi prevlečejo z zaščitnim filmom ali laminatom v kontinuirnem postopku; „suho čiščenje“ pomeni vsako obrtno ali industrijsko dejavnost, pri kateri se v napravi za čiščenje oblačil, razen ročnega dekorativnega tekstila, preprog in podobnih potrošnih dobrin uporabljajo HOS, odstranjevanja madežev v tekstilni in oblačilni industriji; „proizvodnja premaznih sredstev, sredstev za zaščito lesa, lepil ali tiskarskih barv“ pomeni proizvodnjo navedenih končnih izdelkov in polizdelkov, če se izdelujejo v isti napravi, z mešanjem pigmentov, smol in lepil z organskimi topili ali drugimi osnovami. Ta skupina vključuje tudi dispergiranje in preddispergiranje, uravnavanje viskoznosti in odtenka ter pakiranje končnega izdelka v posode; 202 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 (h) „tiskanje“ pomeni vsako dejavnost, povezano z reprodukcijo besedila in/ali slike, pri katerem se s slikovnimi nosilci nanaša tiskarska barva na poljubno površino in vključuje ta podpodročja: (i) (ii) fleksotisk: tiskarska tehnika, pri kateri se uporabljajo tiskarske plošče iz gume ali elastičnih in tekoče tiskarske barve, ki se sušijo z fotopolimerov, katerih tiskane površine so izbočene, izparevanjem topila; rotacijski ofsetni tisk z vročim sušenjem: rotacijsko tiskanje, pri katerem se uporablja nosilec slike s tiskano in netiskano površino v isti ravnini, pri čemer rotacijsko pomeni, da se material, ki bo natisnjen, daje v stroj s svitka in ne v posameznih polah. Netiskana površina na nosilcu slike se obdela tako, da privlači vodo in odbija tiskarsko barvo. Tiskana površina na nosilcu slike se obdela tako, da sprejema tiskarsko barvo in jo prenaša na material, ki se tiska. Natisnjeni material se posuši v peči z vročim zrakom; (iii) rotacijski globoki tisk (bakrotisk) za publikacije: rotacijski globoki tisk za tiskanje revij, brošur, katalogov ali podobnega, pri katerem se uporabljajo tiskarske barve na podlagi toluena; (iv) rotacijski globoki tisk: tiskanje, pri katerem se uporabljajo valjasti nosilec slike s poglobljeno tiskano površino in tekoče tiskarske barve, ki se sušijo z izhlapevanjem topila. Na valj se nanese tiskarska barva, nato se površina valja pobriše, tako da ostane barva le v vdolbinah, iz katerih se nanese na material, ki se tiska; (v) rotacijski sitotisk: rotacijsko tiskanje, pri katerem se tiskarska barva nanaša na material, ki se tiska, tako da se potiska skozi porozen nosilec slike z neprekrito tiskano površino in prekrito netiskano površino, pri katerem se uporabljajo tekoče tiskarske barve, ki se sušijo le z izhlapevanjem. Material, ki se tiska, se v stroj daje s svitka in ne v posameznih polah; (vi) laminiranje med tiskarsko dejavnostjo: lepljenje dveh ali več vrst fleksibilnega materiala pri izdelovanju laminatov; (vii) nanašanje prevlek: dejavnost, pri kateri se na fleksibilni material za tiskanje nanaša prevleka ali lepilna plast zaradi poznejše zatesnitve embalaže; (i) „izdelovanje farmacevtskih izdelkov“ pomeni kemično sintezo, fermentacijo, ekstrakcijo, formulacijo in dodelavo farmacevtskih izdelkov ter proizvodnjo polizdelkov, če poteka na istem kraju; (j) „predelava naravnega ali sintetičnega kavčuka“ pomeni kakršno koli mešanje v mešalnikih in dvovaljčnikih, blendiranje, kalandriranje, ekstrudiranje in vulkaniziranje naravnega ali sintetičnega kavčuka ter pomožne postopke za pretvorbo naravnega ali sintetičnega kavčuka v končni izdelek; (k) „čiščenje površin“ pomeni vsako dejavnost, razen kemičnega čiščenja, pri kateri se uporabljajo organska topila za odstranjevanje nečistoč s površine materiala, kar vključuje tudi razmaščevanje; čiščenje, ki vključuje več čistilnih faz pred kakršno koli dejavnostjo ali po njej, se šteje za enovito dejavnost površinskega čiščenja. Ta dejavnost se ne nanaša na čiščenje opreme, temveč na čiščenje površine proizvodov; (l) „ekstrahiranje rastlinskih olj ali živalskih maščob ter rafiniranje rastlinskih olj“ pomenikakršno koli ekstrahiranje rastlinskih olj iz semen in drugih delov rastlin, predelovanje suhih ostankov za proizvodnjo živalske krme, čiščenje masti in rastlinskih olj, pridobljenih iz semen ter delov rastlin in/ali živali; (m) „ličanje vozil“ pomeni vsako industrijsko ali obrtno dejavnost, vključno s čiščenjem in razmaščevanjem, namenjeno: (i) površinski zaščiti motornih vozil ali njihovega posameznega dela med popravljanjem, konzerviranjem ali dekoriranjem zunaj proizvodnih obratov, ali 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 203 (ii) prvemu lakiranju cestnih vozil ali njihovih delov z materialom za ličanje, če poteka zunaj prvotne proizvodne linije, ali (iii) površinski zaščiti priklopnikov (vključno s polpriklopniki); (n) „impregnacija lesenih površin“ pomeni kakršno koli impregnacijo lesa z zaščitnim sredstvom; (o) „standardni pogoji“ pomeni temperaturo 273,15 K in tlak 101,3 kPa; (p) „NMHOS“ obsega vse organske spojine, razen metanskih, s parnim tlakom, večjim od 0,01 kPa pri 273,15 K, ali s primerljivo hlapnostjo pri danih razmerah uporabe; (q) „odpadni plini“ so z NMHOS in drugimi onesnaževali onesnaženi plini, ki se izpuščajo v zrak iz naprav za čiščenje odpadnih plinov ali drugih odvodnikov odpadnih plinov. Volumski pretok odpadnih plinov se izraža v m3/h pri standardnih pogojih; (r) „ubežne emisije NMHOS“ so emisije hlapnih organskih spojin v zrak, tla ali vodo, ki niso zajete v odpadnih plinih, in če ni drugače navedeno, tudi topila v katerih koli izdelkih, in vključuje nezajete emisije NMHOS, spuščene v zunanje okolje skozi okna, vrata, zračnike in podobne odprtine. Mejne vrednosti ubežnih emisij se izračunavajo na podlagi bilance topil (glej dodatek I te priloge); (s) „skupne emisije NMHOS“ pomeni vsoto ubežnih emisij NMHOS in emisij NMHOS v odpadnih plinih; (t) „vnos“ pomeni količino organskih topil in njihovo količino v pripravkih, ki se uporablja pri izvajanju dejavnosti, skupaj s topili, ki se reciklirajo v obratu ali zunaj njega in se upošteva vsakokrat, ko se uporabi pri izvajanju dejavnosti; (u) „mejna vrednost“ pomeni največjo količino plinaste snovi, ki jo vsebujejo odpadni plini iz naprave, ki se med običajnim obratovanjem ne sme preseči. Če ni drugače določeno, se izračuna kot masa onesnaževala na prostornino odpadnih plinov (izražena kot mg C/Nm3, če ni drugače določeno), pri privzetih standardnih pogojih za temperaturo in tlak za suhi plin. Za naprave, pri katerih se uporabljajo topila, so mejne vrednosti dane kot masna enota na značilno enoto ustrezne dejavnosti. Volumni plina, ki se odpadnemu plinu dodajo zaradi hlajenja ali redčenja, se ne upoštevajo pri določitvi koncentracije mase onesnaževala v odpadnem plinu. Mejne vrednosti se običajno nanašajo na vse hlapne organske spojine, razen metana (ni dodatnega razločevanja glede npr. reaktivnosti ali toksičnosti); (v) „normalno obratovanje“ pomeni celoten čas obratovanja, razen zagona, ustavitve in vzdrževanja opreme; (w) „snovi, škodljive za zdravje ljudi“, so razdeljene v dve vrsti: (i) halogenirane HOS z možnim tveganjem za nepovratne učinke ali (ii) nevarne snovi, ki so karcinogene, mutagene ali toksične za reprodukcijo ali lahko povzročajo raka, dedne genetske poškodbe, raka zaradi vdihavanja, lahko pa tudi škodujejo plodnosti ali nerojenemu otroku. 4. Izpolnjene morajo biti te zahteve: (a) emisije NMHOS se spremljajo (1), skladnost z mejnimi vrednostmi pa se preverja. Metode preverjanja lahko zajemajo neprekinjene ali sekvenčne meritve, atestiranje ali katero koli drugo tehnično zanesljivo metodo; poleg tega morajo biti ekonomsko upravičene; (1) Spremljanje stanja se razume kot splošna dejavnost, ki zajema merjenje emisij, tehtanje mase itd. Lahko poteka neprekinjeno ali sekvenčno. 204 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 (b) koncentracije onesnaževal v zrak v vodih za plin se merijo reprezentativno. Vsa onesnaževala ter referenčne merilne metode za umerjanje vseh merilnih sistemov se vzorčijo in analizirajo v skladu s standardi, ki jih je določil Evropski odbor za standardizacijo (CEN) ali Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO). Do priprave standardov CEN in ISO se uporabljajo državni standardi; (c) če se zahtevajo meritve emisij NMHOS, jih je treba izvajati stalno, kadar presegajo 10 kg celotnega organskega ogljika (TOC) na uro navzdol po izpušnem vodu iz naprave za zmanjšanje emisije in kadar obratovalni čas presega 200 ur letno. Za vse druge naprave se zahtevajo vsaj sekvenčne meritve. Za odobritev skladnosti z zahtevami se lahko uporabljajo lastni postopki, če so enako strogi; (d) pri neprekinjenih meritvah velja minimalna zahteva, da so emisijski standardi doseženi, če med normalnim obratovanjem dnevna srednja vrednost ne presega mejne vrednosti in nobeno urno povprečje ne presega mejnih vrednosti za 150 odstotkov. Za odobritev skladnosti z zahtevami se lahko uporabljajo lastni postopki, če so enako strogi; (e) pri sekvenčnih meritvah velja minimalna zahteva, da so emisijski standardi doseženi, če srednja vrednost vseh odčitkov ne presega mejne vrednosti in nobena urna srednja vrednost ne presega mejne vrednosti za 150 odstotkov. Za odobritev skladnosti z zahtevami se lahko uporabljajo lastni postopki, če so enako strogi; (f) treba je sprejeti vse ustrezne previdnostne ukrepe za zmanjšanje emisij NMHOS med zagonom in ustavitvijo naprav kakor tudi pri odstopanjih od normalnega obratovanja in (g) meritve se ne zahtevajo, če oprema za zmanjševanje emisij na koncu postopka ni potrebna za doseganje skladnosti s spodaj navedenimi mejnimi vrednostmi in se lahko dokaže, da mejne vrednosti niso presežene. 5. Za odpadne pline se uporabljajo te mejne vrednosti, razen če v nadaljevanju ni drugače določeno: (a) 20 mg snovi/m3 za izpuste halogeniranih hlapnih organskih spojin (s pripisanim standardnim opozorilom: možna nevarnost trajnih okvar zdravja), pri katerih masni tok vsote upoštevanih spojin znaša 100 g/h ali več, in (b) 2 mg/m3 (izraženo kot vsota mas posameznih spojin) za izpuste hlapnih organskih spojin (s pripisanimi standardnimi opozorili: lahko povzroči raka, dedne genetske poškodbe, raka zaradi vdihavanja ali škoduje nerojenemu otroku; lahko škoduje plodnosti), pri katerih masni tok vsote upoštevanih spojin znaša 10 g na uro ali več. 6. Za skupine virov, naštete v odstavkih (9) do (21) v nadaljevanju, veljajo ti popravki: (a) upravljavci naprav lahko namesto uporabe spodaj določenih mejnih vrednosti za naprave uporabljajo načrt zmanjševanja emisij (glej dodatek II te priloge). Namen načrta zmanjševanja emisij je dati upravljavcu možnost, da z drugimi sredstvi doseže enako zmanjšanje emisij, kot bi se doseglo z uporabo danih mejnih vrednosti, in (b) za ubežne emisije NMHOS se spodaj navedene količine ubežnih emisij uporabljajo kot mejna vrednost. Če pa se pristojnemu organu predloži zadovoljiv dokaz, da ta vrednost za posamezno napravo ni tehnično in ekonomsko dosegljiva, pristojni organ lahko izvzame omenjeno napravo, če se ne pričakuje večja nevarnost za zdravje ljudi ali okolje. Za vsako odstopanje mora upravljavec pristojnemu organu predložiti ustrezno dokazilo, da uporablja najboljšo razpoložljivo tehnogijo. 7. Mejne vrednosti emisij HOS za skupine virov, opredeljene v odstavku (3), znašajo, kot je določeno v odstavkih (8) do (21) spodaj. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 205 8. Skladiščenje in distribucija motornega bencina: Razpredelnica 1. Mejne vrednosti emisij HOS, nastalih pri skladiščenju in distribuciji motornega bencina, natovarjanje morskih ladij je izvzeto Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovne vrednosti Mejna vrednost za naprava rekuperiranje bencinskih hlapov pri skladiščenju in distribuciji v rafinerijah ali skladiščih motornega bencina zmogljivost 5 000 m3 motornega bencina letno 10 g HOS/Nm3, vključno z metanom Opomba: Hlapi, spodrinjeni pri polnjenju naprav za skladiščenje motornega bencina, se preusmerijo v druge naprave za skla- diščenje motornega bencina ali v napravo za rekuperiranje bencinskih hlapov, ki izpolnjuje mejne vrednosti iz zgornje razpredelnice. 9. Nanašanje lepil Razpredelnica 2. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri nanašanju lepil Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost Mejna vrednost ubežnih emi- sij NMHOS (v % vnesenega topila) proizvodnja obutve; nove in obstoječe naprave drugo lepil, nanašanje razen obutve; nove in obstoječe naprave > 5 25 g topila na par 5 – 15 > 15 50 (a) mg C/Nm3 50 (a) mg C/Nm3 25 20 (a) Če se uporabljajo tehnologije, ki omogočajo ponovno uporabo predelanega topila, znaša mejna vrednost 150 mg C/Nm3. 10. Laminiranje lesa in plastike: Razpredelnica 3. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri laminiranju lesa in plastike Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost skupnih emisij NMHOS laminiranje lesa in plastike; nove in obstoječe naprave > 5 30 g NMHOS/m2 11. Površinska zaščita (kovinskih in plastičnih površin osebnih vozil, kabin tovornih vozil, tovornih vozil, avtobusov, lesenih površin): Razpredelnica 4. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri površinski zaščiti v avtomobilski industriji Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) (a) Mejna vrednost skupnih emisij NMHOS (b) nove naprave, lakiranje avtomobi- lov (M1, M2) > 15 (in >5 000 premazanih kosov letno) 45 g NMHOS/m2 ali 1,3 kg/kos in 33 g NMHOS/m2 (a) Pri porabi topila ≤ 15 Mg letno (lakiranje avtomobilov) se uporablja razpredelnica 14 za ličanje vozil. (b) Mejna vrednost skupnih emisij je izražena kot masa izpuščenega topila (g) glede na površino izdelka (m2). Površina izdelka je opredeljena kot površina, izračunana iz celotnega elektroforeznega nanosa in površine vseh delov, ki se lahko dodajo pri naslednjih fazah nanašanja premaznih sredstev, na katere se nanesejo enaki premazi. Površina elektroforeznega nanosa se izračuna po formuli: (2 x skupna teža školjke vozila): (povprečna debelina pločevine x gostota pločevine). 206 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) (a) Mejna vrednost skupnih emisij NMHOS (b) obstoječe naprave, lakiranje avtomo- bilov (M1, M2) > 15 (in > 5 000 premazanih kosov letno) 60 g NMHOS/m2 ali 1,9 kg/kos in 41 g NMHOS/m2 nove in obstoječe naprave, lakiranje avtomobilov (M1, M2) > 15 (≤ 5 000 premazanih enoprostorskih osebnih vozil ali > 3 500 premazanih šasij letno) 90 g NMHOS/m2 ali 1,5 kg/kos in 70 g NMHOS/m2 nove naprave, lakiranje kabin novih tovornih vozil (N1, N2, N3) > 15 (≤ 5 000 premazanih kosov letno) 65 g NMHOS/m2 nove naprave, lakiranje kabin novih tovornih vozil (N1, N2, N3) > 15 (> 5 000 premazanih kosov letno) 55 g NMHOS/m2 obstoječe naprave, novih tovornih vozil (N1, N2, N3) lakiranje kabin > 15 (≤ 5 000 premazanih kosov letno) 85 g NMHOS/m2 obstoječe naprave, novih tovornih vozil (N1, N2, N3) lakiranje kabin > 15 (> 5 000 premazanih kosov letno) 75 g NMHOS/m2 nove naprave, lakiranje novih tovor- nih vozil in kombijev (brez kabin) (N1, N2, N3) > 15 (≤ 2 500 premazanih kosov letno) nove naprave, lakiranje novih tovor- nih vozil in kombijev (brez kabin) (N1, N2, N3) > 15 (> 2 500 premazanih kosov letno) obstoječe naprave, tovornih vozil kabin) (N1, N2, N3) lakiranje novih in kombijev (brez > 15 (≤ 2 500 premazanih kosov letno) obstoječe naprave, tovornih vozil kabin) (N1, N2, N3) lakiranje novih in kombijev (brez > 15 (> 2 500 premazanih kosov letno) 90 g NMHOS/m2 70 g NMHOS/m2 120 g NMHOS/m2 90 g NMHOS/m2 nove naprave, lakiranje novih avto- busov (M3) > 15 (≤ 2 000 premazanih kosov letno) 210 g NMHOS/m2 nove naprave, lakiranje novih avto- busov (M3) > 15 (> 2 000 premazanih kosov letno) 150 g NMHOS/m2 obstoječe naprave, avtobusov (M3) lakiranje novih > 15 (≤ 2 000 premazanih kosov letno) 290 g NMHOS/m2 (a) Pri porabi topila ≤ 15 Mg letno (lakiranje avtomobilov) se uporablja razpredelnica 14 za ličanje vozil. (b) Mejna vrednost skupnih emisij je izražena kot masa izpuščenega topila (g) glede na površino izdelka (m2). Površina izdelka je opre- deljena kot površina, izračunana iz celotnega elektroforeznega nanosa in površine vseh delov, ki se lahko dodajo pri naslednjih fazah nanašanja premaznih sredstev, na katere se nanesejo enaki premazi. Površina elektroforeznega nanosa se izračuna po for- muli: (2 x skupna teža školjke vozila): (povprečna debelina pločevine x gostota pločevine). 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 207 Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) (a) Mejna vrednost skupnih emisij NMHOS (b) obstoječe naprave, lakiranje novih avtobusov (M3) > 15 (> 2 000 premazanih kosov letno) 225 g NMHOS/m2 (a) Pri porabi topila ≤ 15 Mg letno (lakiranje avtomobilov) se uporablja razpredelnica 14 za ličanje vozil. (b) Mejna vrednost skupnih emisij je izražena kot masa izpuščenega topila (g) glede na površino izdelka (m2). Površina izdelka je opredeljena kot površina, izračunana iz celotnega elektroforeznega nanosa in površine vseh delov, ki se lahko dodajo pri naslednjih fazah nanašanja premaznih sredstev, na katere se nanesejo enaki premazi. Površina elektroforeznega nanosa se izračuna po formuli: (2 x skupna teža školjke vozila): (povprečna debelina pločevine x gostota pločevine). Razpredelnica 5. Mejne vrednosti emisij, nastalih pri površinski zaščiti v različnih industrijskih panogah Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost mg C/Nm3 Mejna vrednost ubežnih emi- sij NMHOS (v % vnesenega topila) vključuje nove in obstoječe naprave: druga površinska zaščita, kovine, ki tekstilije, plastiko, folijo in papir tkanino, rotacijskega (brez sitotiska, glej tiskanje) nove in obstoječe naprave: površinska zaščita lesenih površin 5–15 100 (a) (b) 25 (b) > 15 50/75 (b) (c) (d) C/Nm3 mg 15–25 100 (a) mg C/Nm3 > 25 50/75 (c) mg C/Nm3 20 (b) 25 20 (a) Mejna vrednost se uporablja za postopke nanašanja premaznega sredstva in sušenja, ki potekajo pri normalnih razmerah. (b) Če normalne razmere pri površinski zaščiti niso mogoče (gradnja ladij, površinska zaščita zrakoplovov itd. ), se lahko te naprave izvzamejo od zahtev izpolnjevanja teh vrednosti. Potem je treba uporabljati načrt zmanjševanja topil iz točke 6 (a), razen če se pristojnemu organu ne predloži ustrezni dokaz, da ta možnost tehnično in ekonomsko ni izvedljiva. V tem pri- meru mora upravljavec pristojnemu organu predložiti ustrezno dokazilo, da uporablja najboljšo razpoložljivo tehnologijo. (c) Prva vrednost se uporablja za postopke sušenja, druga za postopke nanašanja premaznih sredstev. (d) Če se pri nanašanju premaznih sredstev na tekstil uporabljajo postopki, ki omogočajo ponovno uporabo že uporabljenih topil, znaša mejna vrednost 150 mg C/Nm3 skupaj za nanašanje premaznih sredstev in pri sušenju. 12. Površinska zaščita kovinskih kolobarjev: Razpredelnica 6. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri površinski zaščiti kovinskih kolobarjev Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna količina ubežnih emi- sij NMHOS (v % vnesenega topila) nove naprave obstoječe naprave > 25 > 25 50 (a) 50 (a) 5 10 (a) Če se uporabljajo tehnologije, ki omogočajo ponovno uporabo pridobljenega topila, znaša mejna vrednost 150 mg C/Nm3. 208 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 13. Suho čiščenje: Razpredelnica 7. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri suhem čiščenju Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost NMHOS/kg nove in obstoječe naprave 0 20 g (a) (a) Mejna vrednost skupnih emisij NMHOS, izračunana kot masa oddanega topila na maso očiščenega in posušenega izdelka. 14. Proizvodnja premaznih sredstev, sredstev za zaščito lakov, barv in lepil: Razpredelnica 8. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri proizvodnji premaznih sredstev, sredstev za zaščito lakov, barv in lepil Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (% vnesenih topil) nove in obstoječe naprave 100–1 000 > 1 000 150 (a) 150 (c) 5 (a) (b) 3 (c) (b) (a) Namesto mejne koncentracije NMHOS v odpadnih plinih in mejne vrednosti ubežnih emisij NMHOS se lahko uporablja skupna omejitev emisij v višini 5 odstotkov vnosa topil. (b) Pri mejni vrednosti ubežnih emisij niso zajeta topila, ki se prodajajo kot sestavni del preparata v zapečateni posodi. (c) Namesto mejne koncentracije NMHOS v odpadnih plinih in mejne vrednosti ubežnih emisij NMHOS se lahko uporablja skupna omejitev emisij v višini 3 odstotkov vnosa topil. 15. Tiskanje (fleksotisk, rotacijski ofsetni tisk z vročim sušenjem, rotacijski globoki tisk za publikacije itd. ): Razpredelnica 9. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri tiskarskih dejavnostih Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) in nove obstoječe naprave: rotacijski ofsetni tisk z vročim sušenjem nove naprave: rotacijski globoki tisk obstoječe rotacijski globoki tisk naprave: 15–25 100 > 25 > 25 > 25 20 75 75 (a) Ostanki lepila v končnih izdelkih se ne štejejo kot sestavni del ubežnih emisij NMHOS. 30 (a) 30 (a) 10 15 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 209 Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) in nove obstoječe naprave: druge tiskarske dejavnosti: drugi rotacijski globoki fleksotisk, tisk, rotacijsko tiskanje platna, laminiranje in lakiranje kosov in obstoječe nove naprave: rotacijski sitotisk, rotacijsko tiskanje 15–25 > 25 > 30 16. Proizvodnja farmacevtskih izdelkov: 100 100 100 25 20 20 Razpredelnica 10. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri proizvodnji farmacevtskih izdelkov Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pregovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) nove naprave obstoječe naprave > 50 > 50 20 (a) (b) 5 (b) (d) 20 (a) (c) 15 (c) (d) (a) Če se uporabljajo tehnologije, ki omogočajo ponovno uporabo pridobljenega topila, znaša mejna vrednost 150 mg C/Nm3. (b) Namesto mejne koncentracije NMHOS v odpadnih plinih in mejne količine nezajetih emisij NMHOS se lahko uporablja skupna omejitev emisij v višini 5 odstotkov vnosa topil. (c) Pri mejni vrednosti ubežnih emisij niso zajeta topila, ki se prodajajo kot sestavni del premaznih sredstev v zapečateni posodi. (d) Namesto mejne koncentracije odpadnega plina in mejne količine emisij NMHOS se lahko uporablja skupna omejitev emisij v višini 15 odstotkov vnosa topil. 17. Predelava kavčuka Razpredelnica 11. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri predelavi naravnega ali sintetičnega kavčuka Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) in nove obstoječe naprave: predelava narav- nega ali sintetičnega kav- čuka > 15 20 (a) (b) 25 (a) (c) (a) Namesto mejne koncentracije NMHOS v odpadnih plinih in mejne vrednosti ubežnih emisij NMHOS se lahko uporablja skupna omejitev emisij v višini 25 odstotkov vnosa topil. (b) Če se uporabljajo tehnologije, ki omogočajo ponovno uporabo predelanega topila, znaša mejna vrednost 150 mg C/Nm3. (c) Pri mejni vrednosti ubežnih emisij niso zajeta topila, ki se prodajajo kot sestavni del preparata v zapečateni posodi. 210 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 18. Čiščenje površin materiala in proizvodov: Razpredelnica 12. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri čiščenju površin materiala in proizvodov Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) in nove obstoječe naprave: površinsko čišče- nje z uporabo snovi iz točke 3 (w) in nove naprave: površinsko čiščenje obstoječe drugo 1–5 > 5 2–10 > 10 20 20 75 (a) 75 (a) 15 10 20 (a) 15 (a) (a) Naprave, za katere je bil pristojnemu organu predložen zadovoljiv dokaz, da povprečna vsebnost organskega topila vseh čistil ne presega 30 utežnih odstotkov, so izvzete od uporabe teh vrednosti. 19. Ekstrahiranje rastlinskih olj ali živalskih maščob ter rafiniranje rastlinskih olj: Razpredelnica 13. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri ekstrahiranju rastlinskih olj ali živalskih maščob ter rafiniranju rastlinskih olj Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Skupna mejna vrednost emisije (kg/Mg) nove in obstoječe naprave > 10 živalska maščoba: ricinus: repično seme: sončnično seme: soja (običajno drobljena): soja (beli kosmiči): 1,5 3,0 1,0 1,0 0,8 1,2 drugo seme in rastlinski deli: 3,0 (a) vsi postopki frakcionira- nja brez razlepljenja (b): razlepljenje: 1,5 4,0 (a) Mejne vrednosti skupnih emisij NMHOS iz naprav za predelavo posameznih proizvodnih serij semen ali drugih rastlinskih delov določijo po posameznih primerih pristojni organi na podlagi najboljših razpoložljivih tehnologij. (b) Odstranjevanje lepljive snovi iz olja. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 211 20. Ličanje vozil Razpredelnica 14. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri ličanju vozil Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) nove in obstoječe naprave > 0,5 50 (a) 25 (a) Upoštevanje mejnih vrednosti se dokaže z merjenjem 15-minutnih povprečij. 21. Impregnacija lesenih površin: Razpredelnica 15. Mejne vrednosti emisij NMHOS, nastalih pri impregnaciji lesenih površin Zmogljivost, tehnologija, dodatna specifikacija Pragovna vrednost porabe topil (Mg/leto) Mejna vrednost (mg C/Nm3) Mejna vrednost ubežnih emisij NMHOS (v % vnesenega topila) nove in obstoječe naprave > 25 100 (a) (b) 45 (b) (a) Se ne uporablja za impregnacijo s kreozotom. (b) Namesto mejne koncentracije NMHOS v odpadnih plinih in mejne vrednosti ubežnih emisij NMHOS se lahko uporablja mejna vrednost skupnih emisij 11 kg topila/m3 obdelanega lesa. B. Kanada 22. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami hlapnih organskih spojin (HOS) iz novih nepremičnih virov bodo za kategorije nepremičnih virov določene na podlagi razpoložljivih podatkov o tehnologiji za nadzor nad emisijami in o ravneh, vključno z mejnimi vrednostmi, ki se uporabljajo v drugih državah, in teh listin: (a) Kanadski svet ministrov za okolje (CCME). Okoljevarstveni kodeks o postopkih za zmanjšanje emisij topil iz naprav za suho čiščenje. December 1992. PN 1053; (b) CCME. Okoljevarstvene smernice za nadzorovanje emisij hlapnih organskih spojin, nastalih pri novih organskih kemičnih postopkih. September 1993. PN 1108; (c) CCME. Okoljevarstveni kodeks postopkov za merjenje in nadzorovanje ubežnih emisij HOS pri puščanju opreme. Oktober 1993. PN 1106; (d) CCME. Program za 40-odstotno zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin, nastalih pri uporabi lepil in tesnilnih snovi. Marec 1994. PN 1116; (e) CCME. Načrt za 20-odstotno zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin, nastalih pri površinski obdelavi izdelkov za široko porabo. Marec 1994. PN 1114; (f) CCME. Okoljske smernice za nadzorovanje emisij hlapnih organskih spojin iz nadzemnih naprav za skladiščenje motornega bencina. Junij 1995. PN1180; (g) CCME. Okoljski kodeks postopkov za rekuperiranje bencinskih hlapov med polnjenjem vozil na bencinskih servisih in drugih napravah za oskrbo z motornim bencinom (Faza II). April 1995. PN 1184; (h) CCME. Okoljski kodeks postopkov za zmanjšanje emisij topil iz industrijskih in obrtnih naprav za razmaščevanje. Junij 1995. PN 1182; 212 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 (i) CCME. Normativi funkcionalnosti za nove vire in smernice za zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin iz naprav za nanašanje premazov kanadskih neposrednih proizvajalcev avtomobilske opreme (OEM). Avgust 1995. PM 1234; (j) CCME. Okoljske smernice za zmanjšanje emisij hlapnih organskih spojin pri predelavi plastičnih mas. Julij 1997. PN 1276 in (k) CCME. Državni standardi za vsebnost hlapnih organskih spojin v kanadskih obrtnih/industrijskih izdelkih za površinsko obdelavo – Ličanje vozil. Avgust 1997. PN 1288. C. Združene države Amerike 23. Mejne vrednosti za nadzor nad emisijami HOS iz novih nepremičnih virov za kategorije nepremičnih virov so določene v teh listinah: (a) Naprave za skladiščenje naftnih tekočin –Zakonik zveznih predpisov (ZZP) 40, 60. del, poddela K in K a; (b) Posode za skladiščenje hlapnih organskih tekočin –ZZP 40, 60. del, poddel K b; (c) Rafinerije nafte –ZZP 40, 60. del, poddel J; (d) Površinska obdelava kovinskega pohištva – ZZP 40, 60. del, poddel E E; (e) Površinska obdelava avtomobilov in lahkih tovornih vozil – ZZP 40, 60. del, poddel M M; (f) Rotacijski globoki tisk (bakrotisk) za publikacije – ZZP 40, 60. del, poddel Q Q; (g) Na pritisk občutljivi trakovi in površinsko premazovanje nalepk – ZZP 40, 60. del, poddel R R; (h) Površinska obdelava velikih aparatov, kovinskih kolobarjev in pločevink za pijačo – ZZP 40, 60. del, poddeli S S, T T in W W; (i) Polnilne inštalacije v skladišču motornega bencina – ZZP 40, 60. del, poddel X X; (j) Proizvodnja avtomobilskih gum – ZZP 40, 60. del, poddel B B B; (k) Proizvodnja polimerov – ZZP 40, 60. del, poddel D D D; (l) Premazovanje in tiskanje upogljivega vinila in uretana – ZZP 40, 60. del, poddel F F F; (m) Puščanje opreme v naftnih rafinerijah in sistemi zbiranja odplak – ZZP 40, 60. del, poddela G G G in Q Q Q; (n) Proizvodnja sintetičnih vlaken – ZZP 40, 60. del, poddel H H H; (o) Naftne kemične čistilnice – ZZP 40, 60. del, poddel J J J; (p) Obrati za predelavo zemeljskega plina na kopnem – ZZP 40, 60. del, poddel K K K; (q) Puščanje opreme SOCMI, naprave za oksidacijo, destilacija in procesi v reaktorju – ZZP 40, 60. del, poddel V V, poddel I I I, poddela N N N in R R R; (r) Premazovanje magnetnih trakov – ZZP 40, 60. del, poddel S S S; (s) Industrijska obdelava površin – ZZP 40, 60. del, poddel T T T in (t) Polimerni premazi naprav za podporne podlage – ZZP 40, 60. del, poddel V V V. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 213 Dodatek I BILANCA TOPIL Uvod 1. Ta dodatek prilog o mejnih vrednostih emisij nemetanskih hlapnih organskih spojin (NMHOS) iz nepremičnih virov vsebuje navodila za izvajanje bilance topil. Opredeljuje načela, ki jih je treba upoštevati (odstavek (2)), daje osnovo za izračun bilance topil (odstavek (3)) in navaja zahteve za preverjanje skladnosti (odstavek (4)). Načela 2. Namen bilance topil je: (a) preverjanje skladnosti, kot je določeno v prilogi, in (b) prepoznavanje možnosti za zmanjševanje emisij v prihodnje. Opredelitev pojmov 3. Navedeni izrazi so osnova za izračun bilance topil. (a) Vnosi organskih topil: I1. Količina organskih topil ali njihova količina v kupljenih pripravkih, ki se v postopku uporabi kot surovina v časovnem obdobju, za katero se izračuna bilanca topil. I2. Količina organskih topil ali njihova količina v pripravkih, ki se reciklira in ponovno uporabi v postopku kot topilo. (Reciklirano topilo se upošteva vsakokrat, ko je uporabljeno za izvajanje dejavnosti. ) (b) Iznosi organskih topil: O1. Emisije NMHOS v odpadnih plinih. O2. Organska topila v odpadni vodi; če je potrebno, se pri izračunu O5 upošteva čiščenje odpadne vode. O3. Količina organskih topil, ki ostane v končnem izdelku kot nečistoča ali ostanek. O4. Nezajete emisije organskih topil v zrak. Vključujejo splošno prezračevanje prostorov, od koder zrak uhaja v zunanje okolje skozi okna, vrata, zračnike in podobne odprtine. O5. Organska topila in/ali organske spojine, ki se izgubijo zaradi kemičnih ali fizikalnih reakcij (vključno s tistimi, ki so uničene na primer s sežigom, drugo obdelavo odpadnih plinov ali odpadnih vod ali pa so zajete na primer z adsorpcijo, če se ne prištevajo k O6, O7 ali O8). O6. Organska topila, vsebovana v zbranih odpadkih. O7. Organska topila ali organska topila, vsebovana v pripravkih, ki se prodajajo ali so namenjena prodaji v obliki izdelka s tržno vrednostjo. O8. Organska topila v pripravkih, ki so bili pridobljeni za ponovno uporabo, vendar ne kot reciklirana surovina v postopku, če niso šteti pod O7. O9. Organska topila, ki se sproščajo na druge načine. 214 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Smernice za uporabo bilance topil za preverjanje skladnosti 4. Uporaba bilance topil se določi na podlagi posebne zahteve, ki jo je treba preveriti, kakor je navedeno: (a) preverjanje skladnosti z načinom zmanjševanja emisije iz odstavka (6)(a) v prilogi, mejno vrednostjo skupnih emisij, izraženo kot emisije topil na enoto proizvoda, ali kot je drugače navedeno v prilogi: (i) za vse dejavnosti, ki uporabljajo način zmanjševanja emisij iz odstavka (6)(a) v prilogi, je treba vsako leto pripraviti bilanco topil, da se določi poraba. Poraba se lahko izračuna po enačbi: C = I1 – O8 Poleg tega je treba vsako leto določiti tudi količino trdnih snovi v porabljenih premaznih sredstvih za izračun letne referenčne in ciljne emisije. (ii) Za preverjanje skladnosti z mejnimi vrednostmi skupnih emisij, izraženih kot emisije topil na enoto proizvoda ali kot je drugače navedeno v prilogi, je treba vsako leto pripraviti bilanco topil, da se določijo emisije NMHOS. Emisije NMHOS se lahko izračunajo po enačbi: E = F + O1 pri čemer so F ubežne emisije NMHOS, kot je določeno v pododstavku (b)(i) spodaj. Vrednost emisije je treba deliti z ustreznim parametrom izdelka. (b) Določitev ubežnih emisij NMHOS za primerjavo z vrednostmi ubežnih emisij iz priloge: (i) Metodologija: ubežne emisije NMHOS se lahko izračunajo po enačbi: F = I1 – O1 – O5 – O6 – O7 – O8 ali F = O2 + O3 + O4 + O9 Ta količina se lahko določi z neposrednimi meritvami količin. Izvedejo se lahko tudi drugi enakovredni izračuni, na primer z uporabo učinkovitosti zajema pri postopku. Vrednost ubežnih emisij je izražena kot delež vnosa topila, ki ga izračunamo po enačbi: I = I1 + I2 (ii) Pogostnost: Ubežne emisije NMHOS se lahko določjo s kratkotrajnim, vendar obsežnim vzorčenjem. Ubežnih emisij ni treba ponovno ugotavljati, če se ne spremeni tehnološka oprema. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 215 Dodatek II NAČRT ZMANJŠEVANJA EMISIJ Načela 1. Namen načrta zmanjševanja emisij je, da se upravljavcu omogoči, da z drugimi sredstvi doseže enako zmanjšanje emisij, kot če bi njegova naprava dosegala mejne vrednosti. V ta namen lahko upravljavec uporabi načrt zmanjševanja emisij, ki je posebej oblikovan za njegovo napravo, če se na koncu doseže enakovredno zmanjšanje emisij. Pogodbenice poročajo o napredku pri doseganju enakega zmanjšanja emisij, vključno z izkušnjami pri uporabi načrta zmanjševanja emisij. Praksa 2. Pri nanašanju premaznih sredstev, lakov, lepil ali tiskarskih barv se lahko uporablja spodaj navedeni načrt. Kadar ni ustrezen, lahko pristojni organ upravljavcu dovoli, da izjemoma uporabi nadomestni načrt, s katerim se mora zagotavljati izpolnjevanje opisanih načel. Pri zasnovi načrta se upoštevajo ta dejstva: (a) Če so nadomestne snovi, ki vsebujejo nizko vsebnost organskih topil ali jih še ne vsebujejo v razvojni fazi, je treba upravljavcu podaljšati čas za začetek izvajanja njegovega načrta zmanjševanja emisij; (b) referenčna emisija se mora čim bolj ujemati z emisijami, ki bi nastale, če ne bi sprejeli ukrepov za zmanjšanje. 3. Naslednji načrt se uporablja za naprave, za katere se lahko predvidi konstantna vsebnost trdnih snovi v izdelku in se uporabi pri določanju referenčne emisije: (a) upravljavec predloži načrt zmanjševanja emisij, ki vključuje ukrepe, zlasti zmanjšanje povprečne vsebnosti topila pri skupnem vnosu in/ali povečano učinkovitost pri uporabi trdnih snovi, s katerimi se doseže zmanjšanje skupnih emisij iz naprave na določen odstotek letne referenčne emisije, izraženo kot ciljna emisija. To je treba izpeljati v teh časovnih obdobjih: Časovno obdobje nove naprave obstoječe naprave Največje dovoljene skupne letne emisije do 31. 10. 2001 do 31. 10. 2005 ciljna emisija x 1,5 do 31. 10. 2004 do 31. 10. 2007 ciljna emisija (b) letna referenčna emisija se izračuna: (i) določi se skupna količina trdnih snovi v letno porabljeni količini premaznih sredstev in/ali barvila, lakov ali lepil. Za trdne snovi se štejejo vse snovi v premaznih sredstvih, barvilih, lakih ali lepilih, ki se strdijo, potem ko voda ali hlapne organske spojine izhlapijo; (ii) letne referenčne emisije se izračunajo tako, da količino trdnih snovi, opredeljeno v točki (i), pomnožimo z ustreznim faktorjem iz spodnje razpredelnice. Pristojni organi lahko te faktorje prilagodijo za posamezne naprave, za katere je ugotovljena povečana učinkovitost pri uporabi trdnih snovi; 216 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Dejavnost Multiplikacijski faktor iz pododstavka (b)(ii) rotacijski globoki tisk (bakrotisk); fleksotisk; laminiranje kot del tiskarske dejavnosti; tiskanje; lakiranje kot del tiskarske dejavnosti; površinska zaščita lesnih površin; površinska obdelava tekstilij, tkanin, folije ali papirja; nanašanje lepil površinska zaščita kovinskih kolobarjev; ličanje vozil nanašanje prevlek, ki pridejo v stik z živili; površinska zaščita vozil za zračno in vesoljsko plovbo druga površinska zaščita in rotacijski sitotisk 4 3 2,33 1,5 (iii) ciljna emisija je enaka letni referenčni emisiji, pomnoženi z odstotkom, ki je enak: — (vrednosti ubežnih emisij + 15) za naprave pri navedenih dejavnostih: — lakiranje vozil (poraba topila < 15 Mg/leto) in ličanje vozil; — površinska zaščita kovinskih in plastičnih površin tekstila, tkanin, folij in papirja (poraba topila med 5 in 15 Mg/leto); — površinska zaščita lesenih površin (poraba topila med 15 in 25 Mg/leto). — (vrednost ubežnih emisij + 5) za vse druge naprave; (iv) skladnost je dosežena, če je dejanska emisija topila, ki jo določa bilanca topil, manjša ali enaka ciljni emisiji. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 217 PRILOGA VII ČASOVNI ROKI PO ČLENU 3 1. Roki za začetek uporabe mejnih vrednosti iz člena 3(2) in (3) so: (a) za nove nepremične vire v pogodbenici eno leto po datumu začetka veljavnosti tega protokola za to pogodbenico in (b) za obstoječe nepremične vire: (i) za pogodbenico, ki ni država z gospodarstvom v prehodu, eno leto po datumu začetka veljavnosti tega protokola ali 31. decembra 2007, kar je pozneje, in (ii) za pogodbenico, ki je država z gospodarstvom v prehodu, osem let po začetku veljavnosti tega protokola. 2. Roki za začetek uporabe mejnih vrednosti za goriva in nove premične vire iz člena 3(5) ter mejne vrednosti za plinsko olje iz razpredelnice 2 v Prilogi IV so: (i) za pogodbenico, ki ni država z gospodarstvom v prehodu, datum začetka veljavnosti tega protokola ali datumi, povezani z ukrepi, navedenimi v Prilogi VIII, in z mejnimi vrednostmi, navedenimi v razpredelnici 2 Priloge IV, kar je pozneje, in (ii) za pogodbenico, ki je država z gospodarstvom v prehodu, pet let po datumu začetka veljavnosti tega protokola ali pet let po datumih, povezanih z ukrepi, navedenimi v Prilogi VIII, in z mejnimi vrednostmi iz razpredelnice 2 Priloge IV, kar je pozneje. Roki ne veljajo za pogodbenico tega protokola, če za to pogodbenico velja krajši rok za plinsko olje po Protokolu o nadaljnjem zmanjševanju emisij žvepla. 3. V tem protokolu „država z gospodarstvom v prehodu“ pomeni pogodbenico, ki je v svoji listini o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu izjavila, da želi biti obravnavana kot država z gospodarstvom v razvoju za namene odstavka (1) in/ali (2) te priloge. 218 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 PRILOGA VIII MEJNE VREDNOSTI ZA GORIVA IN NOVE PREMIČNE VIRE UVOD 1. Oddelek A se nanaša na vse pogodbenice, razen Kanado in Združene države Amerike, oddelek B se nanaša na Kanado, oddelek C pa na Združene države Amerike. 2. Priloga vsebuje mejne vrednosti za NOx, izražene kot ekvivalenti dušikovega dioksida (NO2), in ogljikovodike, ki so večinoma hlapne organske spojine, kakor tudi okoljske specifikacije za goriva, ki so na trgu, za vozila. 3. Roki za začetek uporabe mejnih vrednosti iz te priloge so določeni v Prilogi VII. A. Vse pogodbenice, razen Kanade in Združenih držav Amerike O s e b n a v o z i l a i n l a h k a t o v o r n a v o z i l a 4. Mejne vrednosti za vozila na motorni pogon z najmanj štirimi kolesi, ki se uporabljajo za prevoz ljudi (kategorija M) in blaga (kategorija N), so navedene v razpredelnici 1. T e ž k a t o v o r n a v o z i l a 5. Mejne vrednosti za motorje težkih tovornih vozil so navedene v razpredelnicah 2 in 3, odvisno od postopkov preskušanja, ki se uporabljajo. M o t o r n a k o l e s a i n m o p e d i 6. Mejne vrednosti za motorna kolesa in mopede so navedene v razpredelnicah 6 in 7. N e c e s t n i p r e m i č n i s t r o j i 7. Mejne vrednosti za kmetijske in gozdarske traktorje ter motorje drugih necestnih premičnih strojev so navedene v razpredelnicah 4 in 5. Faza I (razpredelnica 4) temelji na dokumentu EKE 96 Enotne določbe za homologacijo motorjev na kompresijski vžig, namenjenih za vgradnjo v kmetijske in gozdarske traktorje glede na emisije onesnaževal, ki jih oddajajo. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 219 o v i r o g o k s l e z i d o k s l e z i d o v i r o g i n r o t o m n i c n e b o k s l e z i d o v i r o g i n r o t o m n i c n e b o k s l e z i d o v i r o g i n r o t o m n i c n e b o k s l e z i d o v i r o g i n r o t o m n i c n e b ) a ( i c l e d i n d r T i d i s k o i v o k i š u d n i i k i d o v o k i j l g O o n a t i n b m o k i i d i s k o i v o k i š u D i k i d o v o k i j l g O d i s k o n o m v o k i j l g O ) m k / g ( 4 L ) m k / g ( 3 L + 2 L ) m k / g ( 3 L ) m k / g ( 2 L ) m k / g ( 1 L a n č n e r e f e R a s a m ) g k ( ) W R ( k e t e č a z ) b ( e b a r o p u d e r z a r a j i r o g e t a k i t s o n d e r u e n j e M i z o v a n r o v o t a k h a l n i a l i z o v a n b e s o a z i t s o n d e r v e n j e M a l. 1 a c i n l e d e r p z a R. 1 1 o d 8 d o h a c i n l e d e r p z a r v e n e d e v a n o s a v i r o g a g e k s l e z i d n i a n i c n e b a g e n r o t o m t s o v o k a k a z e j i c a k i f i c e p s e k s j l o k O. 8 a v i r o g t s o v o k a K 5 0 0 , 5 0 0 , 7 0 0 , 0 1 0 , 5 2 0 0 , 5 2 0 0 , 4 0 0 , 6 5 0 , 6 5 0 , 2 7 0 , 6 8 0 , 0 3 0 , 0 3 0 , 9 3 0 , 6 0 0 , 6 4 0 , – – – – – – – – 0 5 0 , 0 5 0 , 5 6 0 , 8 7 0 , 5 2 0 , 5 2 0 , 3 3 0 , 5 1 0 , 5 1 0 , 8 1 0 , 1 2 0 , 8 0 0 , 8 0 0 , 0 1 0 , 9 3 0 , 1 1 0 , – – – – – – – – 0 2 0 , 0 2 0 , 5 2 0 , 9 2 0 , 0 1 0 , 0 1 0 , 3 1 0 , 4 6 0 , 4 6 0 , 0 8 0 , 5 9 0 , 0 5 0 , 0 5 0 , 3 6 0 , 3 2 , 3 2 , 7 1 4 , ) g ( e s v 1 0 0 2 1 1. 5 0 3 1 ≤ W R ) e ( 1 0 0 2 1 1. W R < 5 0 3 1 0 6 7 1 ≤ 2 0 0 2 1 1. 2 2 5 , W R < 0 6 7 1 2 0 0 2 1 1. , 0 1 0 1 , 1 8 1 , W R < 5 0 3 1 0 6 7 1 ≤ 5 0 3 1 ≤ W R ) f ( 6 0 0 2 1 1. 7 0 0 2 1 1. e s v 6 0 0 2 1 1. 6 1 0 , 4 7 0 , 7 2 2 , W R < 0 6 7 1 7 0 0 2 1 1. I I I I I I I I I I I I ) c ( M ) d ( I N ) c ( M ) e ( I N A B , i m u t a d i i m n e j n e m o d e r p v e c e s e m 2 1 i t i l e d o p č e v e m s e n e s a p a j i c a g o o m o h l a v o h i j n , o j e n r v a z a c p o t s l z i i h m u t a d i h n e d e v a n o p e s , i t s o n d e r v e n j e m e n z e r t s u a z v e t h a z j o j e j u n o p z i l e n i k , l i z o v h i v o n e b a r o p u k e t e č a z i l a a j a d o r p , a j i c a r t s i g e r ) b ( , g k 0 0 5 2 a g e s e r p a s a m a j č e v j a n h i r e t a k , l i z o v n e z a r ) c ( , c i b m o p o v a n e d e v a n o s i k , M e j i r o g e t a k z i a l i z o v a t s i t n i ) d ( , g i ž v i k s j i s e r p m o k a n e j r o t o m a z ) a ( , c i b m o p o v a n e d e v a n o s i k , M e j i r o g e t a k z i a l i z o v a t s i t a z , c i b m o p o v a n e d e v a n o s i k , M e j i r o g e t a k z i a l i z o v a t s i t a z 2 0 0 2 1 1. 7 0 0 2 1 1. ) e ( ) f ( , m o k i n z o v z o n č u j l k v , v o k i n t o p t s e š t o k č e v z o v e r p a z a n a v o t r č a n o s i k , g k 0 0 0 2 d a n o s a m o j č e v j a n z a l i z o v r e t , l i z o v i h n t s e c i o n p u k s v o j a d a p s e n n i g i ž v i k s j i s e r p m o k a n i j r o t o m z a n e j l m e r p o , e j i r o g e t a k e t z i a l i z o v e s 3 0 0 2 a j r a u n a j. 1 o d ) g (. A i t s r v v I I I d e r z a r , 1 N e j i r o g e t a k z i a l i z o v a z o j e j e t š 220 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Razpredelnica 2. Mejne vrednosti za težka tovorna vozila – Evropski preskusni cikel ob ustaljenih razmerah (ESC) in Evropski preskusni cikel odzivnosti na obremenitev (ELR) Vrsta (a) Začetek uporabe A B1 B2 1. 10. 2002 1. 10. 2006 1. 10. 2009 Ogljikov monoksid (g/kWh) 2,1 1,5 1,5 Ogljikovodiki (g/kWh) Dušikovi oksidi (g/kWh) Trdni delci (g/kWh) 0,66 0,46 0,46 5,0 3,5 2,0 0,10/0,13 (b) 0,02 0,02 Dim (m-1) 0,8 0,5 0,5 (a) Z navedenimi datumi pogodbenice prepovejo registracijo, prodajo in začetek uporabe novih vozil, ki jih poganja motor na kompresijski vžig ali plinski motor ter prodajo in uporabo novih motorjev na kompresijski vžig ali plinskih motorjev, če njihove emisije niso v skladu z ustrez- nimi mejnimi vrednostmi, kar pa ne velja za vozila in motorje, namenjene za izvoz v države, ki niso pogodbenice tega protokola, in za zame- njavo motorjev v vozilih, ki se že uporabljajo. Že dvanajst mesecev pred temi datumi se lahko homologacija zavrne, če mejne vrednosti niso dosežene. (b) Za motorje z gibno prostornino pod 0,75 dm3 na valj in nazivnim številom vrtljajev 3 000 na minuto. Razpredelnica 3. Mejne vrednosti za težka tovorna vozila – Evropski preskusni cikel prehodnega stanja (ETC) (a) Vrsta (b) Začetek uporabe Ogljikov monoksid (g/kWh) Nemetanski ogljikovodiki (g/kWh) Metan (c) (g/kWh) Dušikovi oksidi (g/kWh) Trdni delci (d) (g/kWh) A (2000) 1. 10. 2001 5,45 B1 (2005) 1. 10. 2006 B2 (2008) 1. 10. 2009 4,0 4,0 0,78 0,55 0,55 1,6 1,1 1,1 5,0 3,5 2,0 0,16/0,21 (e) 0,03 0,03 (a) Pogoji za preverjanje sprejemljivosti preskusov ETC se pri merjenju emisij plinskih motorjev glede na mejne vrednosti iz vrstice A ponovno preučijo in po potrebi spremenijo v skladu s postopkom, določenim v členu 13 Direktive 70/156/EGS. (b) Z navedenimi datumi pogodbenice prepovejo registracijo, prodajo in začetek uporabe novih vozil, ki jih poganja motor na kompresijski vžig ali plinski motor ter prodajo in uporabo novih motorjev na kompresijski vžig ali plinskih motorjev, če njihove emisije niso v skladu z ustrez- nimi mejnimi vrednostmi, kar pa ne velja za vozila in motorje, namenjene za izvoz v države, ki niso pogodbenice tega protokola, in za zame- njavo motorjev v vozilih, ki se že uporabljajo. Že dvanajst mesecev pred temi datumi se lahko homologacija zavrne, če mejne vrednosti niso dosežene. (c) Samo za motorje na zemeljski plin. (d) Se ne uporablja za plinske motorje v fazi A ter fazah B1 in B2. (e) Za motorje z delovno prostornino pod 0,75 dm3 na valj in nazivnim številom vrtljajev 3 000 na minuto. Razpredelnica 4. Mejne vrednosti (faza 1) za dizelske motorje necestnih premičnih strojev (merilni postopek ISO 8178) Izhodna moč (P) (kW) Začetek uporabe (a) Ogljikov monoksid (g/kWh) Ogljikovodiki (g/kWh) Dušikovi oksidi (g/kWh) Delci (g/kWh) 130 ≤ P < 560 31. 12. 1998 75 ≤ P < 130 31. 12. 1998 37 ≤ P < 75 31. 3. 1998 5,0 5,0 6,5 1,3 1,3 1,3 9,2 9,2 9,2 0,54 0,70 0,85 (a) Z navedenimi datumi pogodbenice dovolijo registracijo, kadar je ustrezno, in dajanje novih motorjev na trg, vgrajenih v strojno opremo ali ne, samo če dosegajo v razpredelnici navedene mejne vrednosti; strojna oprema in motorji, namenjeni za izvoz v države, ki niso pogodbenice tega protokola, so izvzeti. Od 30. junija 1998 dalje se homologacija posameznih vrst ali družin motorjev zavrne, če ne dosegajo mejnih vrednosti. Opomba: Te mejne vrednosti so mejne vrednosti iz samega motorja, ki jih je treba doseči pred kakršno koli poznejšo obdelavo izpušnih plinov. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 221 Razpredelnica 5. Mejne vrednosti (faza II) za dizelske motorje necestnih premičnih strojev (merilni postopek ISO 8178) Izhodna moč (P) (kW) Začetek uporabe (a) Ogljikov monoksid (g/kWh) Ogljikovodiki (g/kWh) Dušikovi oksidi (g/kWh) Trdni delci (g/kWh) 130 ≤ P < 560 31. 12. 2001 75 ≤ P < 130 31. 12. 2002 37 ≤ P < 75 31. 12. 2003 18 ≤ P < 37 31. 12. 2000 3,5 5,0 5,0 5,5 1,0 1,0 1,3 1,5 6,0 6,0 7,0 8,0 0,2 0,3 0,4 0,8 (a) Z navedenimi datumi pogodbenice dovolijo registracijo, kadar je ustrezno, in dajanje novih motorjev na trg, vgrajenih v strojno opremo ali ne, samo če dosegajo v razpredelnici navedene mejne vrednosti; strojna oprema in motorji, namenjeni za izvoz v države, ki niso pogodbenice tega protokola, so izvzeti. Od 30. junija 1998 dalje se homologacija posameznih vrst ali družin motorjev zavrne, če ne dosegajo mejnih vrednosti. Razpredelnica 6. Mejne vrednosti za motorna kolesa ter za motorna tro- in štirikolesa (>50 cm3; > 45 km/h), ki se začnejo uporabljati 17. junija 1999 (a) Vrsta motorja 2-taktni 4-taktni Mejne vrednosti CO = 8 g/km HC = 4 g/km NOx = 0,1 g/km CO = 13 g/km HC = 3 g/km NOx = 0,3 g/km (a) Po navedenem datumu se homologacija zavrne, če emisije vozila ne dosegajo mejnih vrednosti. Opomba:Za motorna tro- in štirikolesa je treba mejne vrednosti pomnožiti z 1,5. Razpredelnica 7. Mejne vrednosti za mopede (≤ 50 cm3; < 45 km/h) Faza Začetek uporabe (a) Mejne vrednosti CO (g/km) HC + NOx (g/km) I II 17. 6. 1999 17. 6. 2002 6,0 (b) 1,0 (c) 3,0 (b) 1,2 (a) Po navedenih datumih se homologacija zavrne, če emisije vozila ne dosegajo mejnih vrednosti. (b) Za motorna tro- in štirikolesa je treba pomnožiti z 2. (c) Za motorna tro- in štirikolesa 3,5 g/km. 222 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Razpredelnica 8. Okoljske specifikacije za goriva, ki se dajejo na trg za uporabo v vozilih, opremljenih z motorjem na prisilni vžig Vrsta: Motorni bencin Parameter Enota Mejne vrednosti (a) Preskus najmanjša največja metoda (b) datum objave oktansko število po raziskovalni metodi oktansko število po motorni metodi tlak po Reidu (RVP), parni poletni čas (c) kPa destilacija: — količina 100 °C — količina 150 °C uparjenega pri % v/v uparjenega pri % v/v analiza ogljikovodikov: – olefini – aromati – benzen vsebnost kisika spojine, ki vsebujejo kisik: – metanol, potreben je dodatek stabilizatorjev % v/v % m/m % v/v – etanol, lahko je potreben % v/v dodatek stabilizatorjev – izopropanol – terciarni butanol – izobutanol – etri s 5 ali več atomi ogljika v molekuli % v/v % v/v % v/v % v/v – druge spojine, ki vsebujejo % v/v kisik (e) vsebnost žvepla mg/kg 95 85 – 46 75 – – – – – – – – – – – – – – EN 25164 EN 25163 1993 1993 60 EN 12 1993 EN-ISO 3405 1988 – – 18,0 (d) ASTM D1319 42 1 2,7 3 5 10 7 10 15 10 150 ASTM D1319 projekt EN 12177 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 EN 1601 projekt EN-ISO/DIS 14596 1995 1995 1995 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 (a) V specifikaciji navedene vrednosti so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259, Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami, pri določanju najnižje vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2 R nad nič (R = ponovljivost). Rezultati posameznih meritev se razlagajo na podlagi določb iz standarda ISO 4259 (objavljen 1995). (b) EN – Evropski standard; ASTM – Ameriško združenje za preskušanje in materiale; DIS – Osnutek mednarodnega standarda. (c) Poletno obdobje se začne najpozneje 1. maja in se ne konča pred 30. septembrom. Za države članice z arktičnimi razmerami se poletno obdobje začne najpozneje 1. junija in ne konča pred 31. avgustom, RVP pa je omejen na 70 kPa. (d) Razen za navaden neosvinčeni motorni bencin (najmanjše oktansko število po motorni metodi (MON) 81 in najmanjše oktansko število po raziskovalni metodi (RON) 91, za katerega je največja vsebnost olefinov 21 odstotkov v/v. Te omejitve ne izključujejo možnosti, da država članica na svoj trg uvede drug neosvinčeni motorni bencin z nižjimi oktanskimi števili od tukaj navedenih. (e) Drugi monoalkoholi, katerih končna točka destilacije ni višja od končne destilacijske točke, določene v državnih standardih, ali kadar teh ni, v industrijskih standardih za motorna goriva. Opomba: Pogodbenice zagotovijo, da se najpozneje 1. januarja 2000 na njihovem ozemlju motorni bencin prodaja samo, če izpolnjuje okoljske specifikacije iz razpredelnice 8. Če pogodbenica ugotovi, da bi prepoved prodaje motornega bencina z vsebnostjo žvepla, ki ni v skladu s specifikacijami za vsebnost žvepla iz razpredelnice 8, vendar ne presega veljavne vsebnosti, povzročila resne težave za njeno industrijo zaradi potrebnih sprememb njenih proizvodnih zmogljivosti do 1. januarja 2000, lahko na svojem ozemlju podaljša čas njegovega trže- nja najpozneje do 1. januarja 2003. V tem primeru pogodbenica v izjavi, ki jo deponira skupaj z listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, navede, da namerava podaljšati čas trženja, izvršnemu organu pa predloži pisne podatke o razlogih za to odločitev. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 223 Razpredelnica 9. Okoljske specifikacije za gorivo na trgu, ki se uporablja v vozilih z motorji na kompresijski vžig Vrsta: Dizelsko gorivo Parameter Enota Mejne vrednosti (a) Preskus najmanjša največja metoda (b) datum objave cetansko število gostota pri 15 °C destilacijska točka: 95 odstotkov policiklični aromatski ogljikovo- diki vsebnost žvepla kg/m3 °C % m/m mg/kg 51 – – – – – 845 360 11 350 EN-ISO 5165 EN-ISO 3675 EN-ISO 3405 IP 391 projekt EN-ISO/DIS 14596 1992 1995 1988 1995 1996 (a) V specifikaciji navedene vrednosti so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259, Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami, pri določanju najnižje vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2 R nad nič (R = ponovljivost). Rezultati posameznih meritev se razlagajo na podlagi določb iz standarda ISO 4259 (objavljen 1995). (b) EN- Evropski standard; IP – Inštitut za nafto; DIS – Osnutek mednarodnega standarda. Opomba: Pogodbenice zagotovijo, da se najpozneje 1. januarja 2000 na njihovem ozemlju dizelsko gorivo prodaja samo, če izpolnjuje okoljske specifikacije iz razpredelnice 9. Če pogodbenica ugotovi, da bi prepoved prodaje dizelskega goriva z vsebnostjo žvepla, ki ni v skladu s specifikacijami za vsebnost žvepla iz razpredelnice 9, vendar ne presega veljavne vsebnosti, povzročila resne težave za njeno industrijo zaradi potrebnih sprememb njenih proizvodnih zmogljivosti do 1. januarja 2000, lahko na svojem ozemlju podaljša čas njegovega trže- nja najpozneje do 1. januarja 2003. V tem primeru pogodbenica v izjavi, ki jo deponira skupaj z listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, navede, da namerava podaljšati čas trženja, izvršnemu organu pa predloži pisne podatke o razlogih za to odločitev. 224 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 Razpredelnica 10. Okoljske specifikacije za gorivo na trgu, ki se uporablja v vozilih z motorjem na prisilni vžig Vrsta: Motorni bencin Parameter Enota Mejne vrednosti (a) Preskus največja najmanjša metoda (b) datum objave oktansko število po raziskovalni metodi oktansko število – po motorni metodi tlak po Reidu (RVP), parni poletno obdobje kPa destilacija: – količina uparjenega pri 100 °C – količina uparjenega pri 150 °C analiza ogljikovodikov: – olefini – aromati – benzen vsebnost kisika vsebnost žvepla % v/v % v/v % v/v % v/v % v/v % m/m mg/kg 95 85 – – – – – – – – EN 25164 1993 EN 25163 1993 – – 35 ASTM D1319 1995 50 projekt EN-ISO/DIS 14596 1996 (a) V specifikaciji navedene vrednosti so „prave vrednosti“. Pri ugotavljanju njihovih mejnih vrednosti so bile uporabljene določbe standarda ISO 4259, Naftni izdelki – Določanje in uporaba natančnih podatkov v zvezi s preskusnimi metodami, pri določanju najnižje vrednosti pa je bila upoštevana najmanjša razlika 2 R nad nič (R = ponovljivost). Rezultati posameznih meritev se razlagajo na podlagi določb iz standarda ISO 4259 (objavljen 1995). (b) EN – Evropski standard; ASTM – Ameriško združenje za preskušanje in materiale; DIS – Osnutek mednarodnega standarda. Opomba: Pogodbenice zagotovijo, da se najpozneje 1. januarja 2005 na njihovem ozemlju motorni bencin prodaja samo, če izpolnjuje okoljske specifikacije iz razpredelnice 10. Če pogodbenica ugotovi, da bi prepoved prodaje motornega bencina z vsebnostjo žvepla, ki ni v skladu s specifikacijami za vsebnost žvepla iz razpredelnice 10, je pa v skladu z razpredelnico 8, povzročila resne težave za njeno industrijo zaradi potrebnih sprememb njenih proizvodnih zmogljivosti do 1. januarja 2005, lahko na svojem ozemlju podaljša čas njegovega trže- nja najpozneje do 1. januarja 2007. V tem primeru pogodbenica v izjavi, ki jo deponira skupaj z listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, navede, da namerava podaljšati čas trženja, izvršnemu organu pa predloži pisne podatke o razlogih za to odločitev. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 225 Razpredelnica 11. Okoljske specifikacije za gorivo na trgu, ki se uporablja v vozilih z motorji na kompresijski vžig Vrsta: Dizelsko gorivo Parameter Enota Mejne vrednosti (a) Preskus največja najmanjša metoda (b) datum objave cetansko število gostota pri 15 °C destilacijska točka: 95 odstotkov policiklični aromatski ogljikovodiki vsebnost žvepla kg/m3 °C % m/m mg/kg – – – – – 50 projekt EN-ISO/DIS 14596 1996 (a) V specifikaciji navedene vrednosti so „prave vrednosti“. Za določitev njihovih mejnih vrednosti so bili uporabljeni pogoji standarda ISO 4259, Naftni proizvodi – določanje in uporaba podatkov o natančnosti v zvezi s preskusnimi metodami, za določitev najmanjše vrednosti je bila upo- števana najmanjša razlika 2 R nad ničelno vrednostjo (R = ponovljivost). Rezultati posameznih meritev se razlagajo na podlagi meril iz ISO 4259 (objavljen 1995). (b) EN – Evropski standard; DIS – Osnutek mednarodnega standarda. Opomba: Pogodbenice zagotovijo, da se najpozneje 1. januarja 2005 na njihovem ozemlju dizelsko gorivo prodaja samo, če izpolnjuje okoljske specifikacije iz razpredelnice 11. Če pogodbenica ugotovi, da bi prepoved prodaje dizelskega goriva z vsebnostjo žvepla, ki ni v skladu s specifikacijami za vsebnost žvepla iz razpredelnice 11, je pa v skladu z razpredelnico 9, povzročila resne težave za njeno industrijo zaradi potrebnih sprememb njenih proizvodnih zmogljivosti do 1. januarja 2005, lahko na svojem ozemlju podaljša čas njegovega trže- nja najpozneje do 1. januarja 2007. V tem primeru pogodbenica v izjavi, ki jo deponira skupaj z listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, navede, da namerava podaljšati čas trženja, izvršnemu organu pa predloži pisne podatke o razlogih za to odločitev. 226 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 B. Kanada 9. Emisijski standardi za nova lahka vozila, lahka tovorna vozila, težka tovorna vozila, motorje težkih vozil in motorna kolesa: Zakon o varnosti motornih vozil (in nadaljnja zakonodaja), Seznam V predpisov o varnosti motornih vozil: Emisije vozil (standard 1100), SOR/97-376 (28. julij 1997), kot se občasno spreminja. 10. Kanadski zakon o varstvu okolja, Predpisi za dizelsko gorivo, SOR/97-110 (4. februar 1997, žveplo v dizelskem gorivu), kot se občasno spreminja. 11. Kanadski zakon o varstvu okolja, Predpisi za benzene v motornem bencinu, SOR/97-493 (6. november 1997), kot se občasno spreminja. 12. Kanadski zakon o varstvu okolja, Predpisi o žveplu v motornem bencinu, Uradni list Kanade, II. del, 4. junij 1999, kot se občasno spreminja. C. Združene države Amerike 13. Izvajanje programa za nadzor nad emisijami iz premičnih virov za lahka vozila, lahka tovorna vozila, težka tovorna vozila in goriva, kot to zahtevajo oddelki 202 (a), 202 (g) in 202 (h) Zakona o kakovosti zraka, ki se izvaja: (a) s Kodeksom zveznih predpisov (ZZP) 40, 80. del, poddel D – Reformuliran motorni bencin; (b) ZZP 40, 86. del, poddel A – Splošne določbe za emisijske predpise; (c) ZZP 40, 80. del, oddelek 80. 29 – Nadzor in prepoved v zvezi s kakovostjo dizelskega goriva. 11/Zv. 47 SL Uradni list Evropske unije 227 UKREPI ZA NADZOR NAD EMISIJAMI AMONIJAKA IZ KMETIJSKIH VIROV PRILOGA IX 1. Pogodbenice, za katere veljajo obveznosti iz člena 3(8)(a), sprejmejo ukrepe, določene v tej prilogi. 2. Vsaka pogodbenica mora upoštevati potrebo po zmanjšanju izgub v celotnem dušikovem ciklu. A. Svetovalni kodeks o dobri kmetijski praksi 3. Pogodbenica v enem letu po tem, ko začne ta protokol veljati zanjo, sprejme, objavi in razpošlje svetovalni kodeks o dobri kmetijski praksi za nadzor nad emisijami amonijaka. Kodeks mora upoštevati posebne razmere na ozemlju pogodbenice in mora vsebovati določbe: — o upravljanju dušika ob upoštevanju celotnega dušikovega cikla; — strategijah krmljenja živine; — postopkih gnojenja z živinskimi gnojili z nizkimi emisijami; — sistemih skladiščenja živinskih gnojil z nizkimi emisijami; — načini uhlevitve za živali z nizkimi emisijami in — možnostih za omejitev emisij amonijaka pri uporabi mineralnih gnojil. Pogodbenice naj kodeks ustrezno naslovijo, da bi se izognili zamenjavi z drugimi kodeksi z navodili. 228 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 47 B. Gnojila na podlagi sečnine in amonijevega karbonata 4. 5. Pogodbenica v enem letu po tem, ko začne ta protokol veljati zanjo, sprejme ukrepe, ki bodo izvedljivi za omejitev emisij amonijaka pri uporabi trdnih gnojil na podlagi sečnine. Pogodbenica v enem letu po tem, ko začne ta protokol veljati zanjo, prepove uporabo gnojil na podlagi amonijevega karbonata. C. Trosenje živinskih gnojil 6. Vsaka pogodbenica zagotovi, da se uporabljajo postopki gnojenja z gnojevko z nizkimi emisijami (kot so navedeni v dokumentu z navodili V, ki jih je sprejel izvršni organ na svojem sedemnajstem zasedanju (sklep 1999/1), z vsemi njegovimi spremembami), za katere je bilo dokazano, da za najmanj 30 odstotkov zmanjšujejo emisijo glede na referenčno vrednost, navedeno v omenjenem dokumentu z navodili, če pogodbenica meni, da so ti postopki zanjo primerni ob upoštevanju lokalnih razmer tal in geomorfoloških razmer, vrste gnojevke in vrste kmetije. Rok za začetek izvajanja teh ukrepov je 31. december 2009 za pogodbenice z gospodarstvom v prehodu in 31. december 2007 za druge pogodbenice (1). 7. Pogodbenica v enem letu po tem, ko začne veljati ta protokol zanjo, zagotovi, da bo gnoj z nastiljem, raztresen na zemljišče, podorano v 24 urah po njegovem trosenju, če meni, da je ta ukrep ob upoštevanju lokalnih razmer tal in geomorfoloških razmer ter vrste kmetije primeren. D. Skladiščenje živinskega gnojila 8. Pogodbenica začne v enem letu po tem, ko začne veljati ta protokol zanjo, uporabljati za nova skladišča gnojevke na velikih prašičjih in perutninskih farmah z več kot 2 000 pitanci ali 750 svinjami ali 40 000 kljuni perutnine nove sisteme skladiščenja z nizkimi emisijami ali postopke, za katere je bilo dokazano, da zmanjšujejo emisije za 40 odstotkov ali več glede na referenčno vrednost (kot je navedena v dokumentu z navodili iz odstavka (6)) ali druge sisteme oziroma postopke z dokazljivo enakovredno učinkovitostjo (2). 9. Za obstoječa skladišča gnojevke na velikih prašičjih in perutninskih farmah z več kot 2 000 pitanci ali 750 svinjami ali 40 000 kljuni perutnine, bo pogodbenica dosegla 40-odstotno zmanjšanje emisij, če meni, da so potrebni postopki tehnično in ekonomsko izvedljivi (2). Rok za začetek izvajanja teh ukrepov je 31. december 2009 za pogodbenice z gospodarstvom v prehodu in 31. december 2007 za vse druge pogodbenice (1). E. Načini uhlevitve 10. Pogodbenica začne v enem letu po tem, ko začne veljati ta protokol zanjo, uporabljati za nova bivališča za živali na velikih prašičjih in perutninskih farmah z več kot 2 000 pitanci ali 750 svinjami ali 40 000 kljuni perutnine načine uhlevitve, za katere je bilo dokazano, da zmanjšujejo emisije za 20 odstotkov ali več glede na referenčno vrednost (kot je navedeno v dokumentu z navodili iz odstavka (6)) ali druge sisteme oziroma postopke z dokazljivo enakovredno učinkovitostjo (2). Uporabnost je lahko omejena zaradi dobrega počutja živali, na primer pri sistemih uhlevitve z nastiljem za prašiče, pri izpustih za perutnino in sistemih proste reje perutnine. (1) V tej prilogi „država z gospodarstvom v prehodu“ pomeni pogodbenico, ki je v svoji listini o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu izjavila, da želi biti obravnavana kot država z gospodarstvom v prehodu za namene odstavka (6) in/ali (9) te priloge. (2) Kadar pogodbenica presodi, da bi se za upoštevanje odstavkov (8) in (10) lahko uporabili drugi sistemi ali postopki za skladiščenje živinskega gnojila in uhlevitve živali z dokazljivo enakovredno učinkovitostjo ali kadar presodi, da znižanje emisij iz skladišč za živinsko gnojilo, zahtevano v odstavku (9), ni tehnično ali ekonomsko izvedljivo, mora v ta namen predložiti dokumentacijo v skladu s členom (7)(1)(a)