title: WRITTEN QUESTION P-2090/99 by Reinhold Messner (Verts/ALE) to the Commission. Appointment of a Union special representative for Tibet.

eurovoc_concepts:
Tibetan question
common foreign and security policy
diplomatic profession
international human rights law
international negotiations
political prisoner

text: C 203 E/132 Official Journal of the European Communities EN 18. 7. 2000 Article 3 (1) of the Directive states (cid:145)A contractual term which has not been individually negotiated shall be regarded as unfair if, contrary to the requirement of good faith, it causes a significant imbalance in the parties(cid:146) rights and obligations arising under the contract, to the detriment of the consumer(cid:146). Moreover, the Annex to this Directive contains an indicative and non exhaustive list of the terms which may be regarded as unfair. The Directive has been implemented in Italy and is now incorporated in national legislation. Therefore, the application of the Directive in Italy is a matter for the national courts there. These courts may refer, if necessary, to the European Court, for guidance in this context. Hence, it seems appropriate for citizens to obtain specific legal advice in Italy or to submit this case to the relevant national authorities there. (2000/C 203 E/168) WRITTEN QUESTION P-2090/99 by Reinhold Messner (Verts/ALE) to the Commission Subject: Appointment of a Union special representative for Tibet (8 November 1999) The Commission is surely aware of Parliament(cid:146)s resolutions of 13 July 1995 (1), 15 January 1998 (2), and 14 May 1998 (3) on the situation in Tibet. In addition to condemning the illegal Chinese invasion and occupation of Tibet, the resolutions explicitly call on the Council and Commission to appoint an EU special representative for Tibet, who would be (cid:145)responsible for doing everything possible to carry out the Union(cid:146)s demands as regards the civil and political rights situation in Tibet(cid:146). Parliament, the Commission, and numerous European Prime Ministers have assured the Dalai Lama that they care about the human and civil rights situation in Tibet and wish to see genuine negotiations opened between the Dalai Lama and the Chinese authorities, with no preconditions on either side. Furthermore, Parliament has repeatedly asked for news of the world(cid:146)s youngest political prisoner, Gedhun Choeky Nyima, the 10-year-old Tibetan boy abducted by the Chinese authorities at the age of 6 after the Dalai Lama had recognised him to be the latest reincarnation of Tibet(cid:146)s second most important spiritual leader, the Panchen Lama. 1. Will the Commission take the practical policy step of appointing a Union special representative for Tibet? 2. Will the Union act on the promises made to the Dalai Lama as regards the human rights situation in Tibet and the opening of genuine negotiations between the Dalai Lama and the Chinese authorities? Can the Commission exert pressure on the Chinese authorities 3. Gedhun Choeky Nyima, Nawang Chophel, and Nawang Sandrol, now being held as political prisoners? to secure the release of (1) OJ C 249, 25. 9. 1995, p. 162. (2) OJ C 34, 2. 2. 1998, p. 169. (3) OJ C 167, 1. 6. 1998, p. 223. Answer given by Mr Patten on behalf of the Commission (17 November 1999) The issue of Tibet has been one of the most pressing issues in the Commission(cid:146)s political dialogue and dialogue on human rights with China. The EU has taken a constructive and consistent approach to the matter, which has involved calling insistently for the cultural, linguistic and religious identity of the Tibetan people to be respected. Furthermore, the Union also regularly calls for the reopening of a direct 18. 7. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 203 E/133 dialogue between the Dalai Lama and the Chinese authorities. The Commission for its part remains determined to promote cooperation projects of direct benefit to the local population in Tibet. The situation of Tibetan political prisoners has also been brought up by the Commission on a number of occasions, most notably at the last meeting of the EU-China dialogue on human rights in Beijing on 19 October. The Commission believes that this approach to the Tibetan problem is the most appropriate one at present. (2000/C 203 E/169) WRITTEN QUESTION E-2091/99 by Hiltrud Breyer (Verts/ALE) to the Commission (19 November 1999) Subject: Reports concerning the carcinogenic risks of Roundup Is the Commission aware that a press report (in the Berliner Zeitung) indicates that the Commission 1. has been given evidence that Monsanto(cid:146)s genetically engineered Roundup causes cancer? Can the Commission provide evidence that Roundup poses no risks to humans, animals or the 2. environment? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (16 December 1999) Glyphosate, the active substance contained in the plant protection product Round-up, is currently under evaluation in the framework of the first review programme of existing active substances undertaken under Commission Regulation (EEC) No 3600/2 of 11 December 1992 laying down the detailed rules for the implementation of the first stage of the programme of work referred to in Article 8(2) of Council Directive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market (1). The draft evaluation report on glyphosate was submitted by the rapporteur Member State, Germany, on 1 February 1999 to the Commission and the Member States. According to the usual procedures provided in Regulation (EEC) No 3600/92 the draft report was immediately forwarded for expert consultation (peer review) with specialised experts from five Member States to examine in detail the draft report in all areas of human health and environmental safety (physico- chemical properties, toxicology, residues, ecotoxicology, fate and behaviour in the environment). Notifiers were informed that certain data were necessary to finalise the risk assessment. In particular when during the evaluation laboratory studies raise concerns, notifiers have to provide evidence that such concerns do not appear under appropriate field conditions. For glyphosate most of this information should be available within the coming months. Final results from the peer review will be discussed with the 15 Member States within the framework of the standing committee on plant health. Before a decision is taken by the Commission, the scientific committee on plants will be consulted. In any case, as provided in Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market (2), the Commission will only include glyphosate in Annex I to the Directive if it has been demonstrated that there are no harmful effects on human or animal health or on groundwater or any unacceptable influence on the environment. (1) OJ L 366, 15. 12. 1992. (2) OJ L 230, 19. 8. 1991


title: 1999/747/EY: Komission päätös, tehty 8 päivänä marraskuuta 1999, tiettyjen sitovien tariffitietojen voimassaolosta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 3715) (Ainoastaan saksan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)

eurovoc_concepts:
customs regulations
tariff barrier
tariff nomenclature

formats: html pdf print

text: 19. 11. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 298/37 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 8 päivänä marraskuuta 1999, tiettyjen sitovien tariffitietojen voimassaolosta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 3715) (Ainoastaan saksan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia) (1999/747/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä loka- kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/ 92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 955/1999 (2), ja erityisesti sen 12 artiklan 5 kohdan c alakohdan ja 249 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koske- vista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komis- sion asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1662/1999 (4), ja erityisesti sen 9 artiklan, sekä katsoo, että 1) 2) silloin kun sitovat tariffitiedot, joihin viitataan tämän päätöksen liitteessä, ovat ristiriidassa muiden sitovien tariffitietojen kanssa ja kun sen tariffin luokittelut ovat ristiriidassa yhdistetyn tullinimikkeistön yleisten tulkinta- sääntöjen kanssa, jotka on vahvistettu tariffi- ja tilastoni- mikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinä- kuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (5) liitteessä I olevassa I osan I A osastossa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2204/1999 (6), ja sen vuoksi tulisi olla enää mainittujen sitovien tariffitietojen ei voimassa antaneiden tullivi- ranomaisten olisi kumottava edellä mainitut ristiriitaiset sitovat tariffitiedot niin pian kuin mahdollista ja ilmoitet- tava asiasta komissiolle, tiedot 3) 4) saaja voi tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 2454/93 14 artiklan 1 kohdan mukaan soveltaa tietyn määräajan sitovaa tariffitietoa, joka on lakannut olemasta voimassa, ja tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodek- sikomitean tilastonimikkeistöjaoston ja lausunnon mukaiset, tullitariffi- ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 viitatut sitovat tariffi- tiedot, jotka ovat sarakkeessa 2 mainittujen tulliviranomaisten antamia ja joiden tariffiin luokittelut ovat sarakkeessa 3, on kumottava mahdollisimman pian ja viimeistään kahdentena- kymmenentenäensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun tämä päätös on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle ja Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 8 päivänä marraskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 302, 19. 10. 1992, s. 1. (2) EYVL L 119, 7. 5. 1999, s. 1. (3) EYVL L 253, 11. 10. 1993, s. 1. (4) EYVL L 197, 29. 7. 1999, s. 25. (5) EYVL L 256, 7. 9. 1987, s. 1. (6) EYVL L 278, 28. 10. 1999, s. 1. L 298/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19. 11. 1999 Sitova tariffiennakkotieto (Viittaus) N:o 1 NL 199308119430026-0 N:o 2 NL 199308119430025-0 N:o 3 NL 199803065650042-0 N:o 4 DE HH/B/00317/98/01-01 N:o 5 DE HH/B/00325/98/01-01 N:o 6 DE HH/B/00326/98/01-01 LIITE Tulliviranomainen Tariffiin luokittelu Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99


title: INTERROGAZIONE SCRITTA P-2090/99 di Reinhold Messner (Verts/ALE) alla Commissione. Nomina di un rappresentante speciale dell'Unione europea per il Tibet.

text: C 203 E/132 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 18. 7. 2000 L(cid:146)articolo 3 della direttiva decreta che «una clausola contrattuale, che non Ł stata oggetto di negoziato individuale, si considera abusiva se, malgrado il requisito della buona fede, determina, a danno del consumatore, un significativo squilibrio dei diritti e degli obblighi delle parti derivanti dal contratto». Inoltre, l(cid:146)allegato alla direttiva contiene una lista indicativa e non esaustiva delle clausole da ritenersi abusive. La direttiva Ł stata attuata in Italia ed Ł ora integrata alla legislazione nazionale. Pertanto, in Italia l(cid:146)applicazione della direttiva Ł di competenza degli organi giurisdizionali nazionali. Tali organi, in caso necessitino di orientamenti in materia, possono ricorrere alla Corte europea. E(cid:146) quindi opportuno che i consumatori ottengano aiuto legale specifico in Italia o che sottopongano il caso in questione alle autorit(cid:224) nazionali competenti. (2000/C 203 E/168) INTERROGAZIONE SCRITTA P-2090/99 di Reinhold Messner (Verts/ALE) alla Commissione (8 novembre 1999) Oggetto: Nomina di un rappresentante speciale dell(cid:146)Unione europea per il Tibet La Commissione Ł certamente a conoscenza delle risoluzioni del Parlamento europeo sulla situazione in Tibet del 13 luglio 1995 (1), del 15 gennaio (2) e del 14 maggio 1998 (3). Le risoluzioni in questione contengono, oltre alla condanna dell(cid:146)illegale invasione e occupazione del Tibet da parte della Repubblica Popolare Cinese, l(cid:146)esplicita richiesta al Consiglio e alla Commissione di nominare un rappresentante speciale dell(cid:146)Unione europea per il Tibet, «incaricato di prendere tutte le iniziative affinchØ venga dato seguito alle richieste dell(cid:146)Unione per quanto riguarda la situazione dei diritti civili e politici in Tibet». Il Parlamento europeo, la Commissione e numerosi Primi Ministri europei hanno assicurato al Dalai Lama il loro interessamento riguardo alla situazione dei diritti umani e civili in Tibet e all(cid:146)apertura di un effettivo negoziato tra il Dalai Lama e le autorit(cid:224) cinesi, senza precondizioni da ambo le parti. Il Parlamento europeo ha, inoltre, ripetutamente chiesto notizie del prigioniero politico piø giovane del mondo, Gedhun Choeky Nyima, il ragazzo tibetano dell(cid:146)et(cid:224) di 10 anni, rapito dalle autorit(cid:224) cinesi all(cid:146)et(cid:224) sei anni, dopo essere stato riconosciuto dal Dalai Lama come l(cid:146)ultima reincarnazione del secondo capo spirituale piø importante del Tibet, il Panchen Lama. Intende la Commissione dare concreta attuazione all(cid:146)indicazione politica di nominare un rappresen- 1. tante speciale dell(cid:146)Unione europea per il Tibet? L(cid:146)Unione europea intende dare attuazione alle promesse fatte al Dalai Lama riguardo alla situazione 2. dei diritti umani in Tibet e riguardo all(cid:146)apertura di un effettivo negoziato tra il Dalai lama e le autorit(cid:224) cinesi? Pu(cid:242) la Commissione esercitare pressioni sulle autorit(cid:224) cinesi affinchØ vengano liberati i prigionieri 3. politici Gedhun Choeky Nyima, Nawang Chopel e Nawang Sandrol? (1) GU C 249 del 25. 9. 1995, pag. 162. (2) GU C 34 del 2. 2. 1998, pag. 169. (3) GU C 167 del 1. 6. 1998, pag. 223. Risposta data dal sig. Patten in nome della Commissione (17 novembre 1999) La Commissione ha fatto della questione tibetana uno dei temi cardine del dialogo politico e del dialogo sui diritti dell(cid:146)uomo con la Cina. In questo contesto l(cid:146)Unione ha sviluppato un atteggiamento costruttivo e coerente, che consiste in particolare, nell(cid:146)ambito del dialogo tra l(cid:146)Unione e la Cina sui diritti dell(cid:146)uomo, in Inoltre continui richiami al rispetto dell(cid:146)identit(cid:224) culturale, linguistica e religiosa del popolo tibetano. 18. 7. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 203 E/133 l(cid:146)Unione sollecita regolarmente il ripristino di un dialogo diretto tra il Dalai Lama e le autorit(cid:224) cinesi. La Commissione infine, dal canto suo, Ł determinata nel promuovere progetti di cooperazione in Tibet, a beneficio diretto della popolazione tibetana. Per quanto riguarda i prigionieri politici tibetani, la loro situazione Ł stata oggetto di molteplici azioni da parte dell(cid:146)Unione, in particolare nel corso dell(cid:146)ultima sessione del dialogo tra l(cid:146)Unione e la Cina sui diritti dell(cid:146)uomo il 19 ottobre 1999 a Pechino. La Commissione ritiene che tale atteggiamento costituisca attualmente la risposta piø appropriata alla questione tibetana. (2000/C 203 E/169) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2091/99 di Hiltrud Breyer (Verts/ALE) alla Commissione (19 novembre 1999) Oggetto: Notizie concernenti i rischi di cancro dovuti al prodotto «Round-up» 1. Sa la Commissione che, secondo notizie fornite dalla stampa (Berliner Zeitung), presso la Commis- sione stessa sono disponibili le prove che il «Round-up» della Monsanto, prodotto secondo le tecniche dell(cid:146)ingegneria genetica, provoca il cancro? Pu(cid:242) la Commissione provare che il «Round-up» non costituisce alcun rischio per gli uomini e gli 2. animali, nonchØ per l(cid:146)ambiente? Risposta data dal commissario Byrne a nome della Commissione (16 dicembre 1999) Il glifosate, sostanza attiva contenuta nel prodotto fitosanitario Roundup, Ł attualmente in fase di valutazione nell(cid:146)ambito del primo programma di revisione delle sostanze attive esistenti, avviato ai sensi del regolamento (CEE) n. 3600/92 della Commissione, dell(cid:146)11 dicembre 1992, recante disposizioni d(cid:146)attuazione della prima fase del programma di lavoro di cui all(cid:146)articolo 8, paragrafo 2 della direttiva 91/414/CEE del Consiglio relativa all(cid:146)immissione sul mercato dei prodotti fitosanitari (1). Il progetto del rapporto di valutazione del glifosate Ł stato presentato dalla Germania, Stato membro relatore, alla Commissione e agli altri Stati membri il 1o febbraio 1999. Secondo le normali procedure previste dal regolamento (CEE) n. 3600/92, il progetto di rapporto Ł stato immediatamente sottoposto all(cid:146)esame (valutazione tra pari (cid:129) «peer review») di esperti di cinque Stati membri, incaricati di analizzare in dettaglio il documento per quanto riguarda tutti gli aspetti della salute umana e della sicurezza ambientale (propriet(cid:224) fisico-chimiche, tossicit(cid:224), residui, ecotossicit(cid:224), destino e impatto ambientale). I notificanti sono stati informati che servono ulteriori dati per ultimare la valutazione del rischio. Se, in particolare, nel corso della valutazione, laboratorio evidenziano elementi che destano preoccupazione, i notificanti sono tenuti a dimostrare come i timori siano nella realt(cid:224) irrilevanti. Per il glifosate la maggior parte di tali informazioni dovrebbero essere disponibili nei prossimi mesi. le verifiche di I risultati fitosanitario permanente. Prima di prendere una decisione, scientifico per i vegetali. finali della valutazione saranno discussi con i 15 Stati membri nell(cid:146)ambito del comitato la Commissione consulter(cid:224) il comitato In ogni caso, ai sensi della direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all(cid:146)immissione sul mercato dei prodotti fitosanitari (2), la Commissione inserir(cid:224) il glifosate nell(cid:146)allegato I della direttiva soltanto se verr(cid:224) accertata l(cid:146)assenza di effetti nocivi sia sulla salute umana e animale che sulle acque freatiche, nonchØ di qualsiasi influsso inaccettabile sull(cid:146)ambiente. (1) GU L 366 del 15. 12. 1992. (2) GU L 230 del 19. 8. 1991


title: 1999/723/PESC: Decisione del Consiglio, dell'8 novembre 1999, concernente l'attuazione della posizione comune 1999/722/PESC del Consiglio relativa al sostegno dell'Unione europea all'attuazione dell'accordo per il cessate il fuoco di Lusaka e al processo di pace nella Repubblica democratica del Congo

eurovoc_concepts:
Congo
EU aid
Zambia
cease-fire
peacekeeping
settlement of disputes

text: 9. 11. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 286/3 DECISIONE DEL CONSIGLIO dell'8 novembre 1999 concernente l'attuazione della posizione comune 1999/722/PESC del Consiglio relativa al sostegno dell'Unione europea all'attuazione dell'accordo per il cessate il fuoco di Lusaka e al processo di pace nella Repubblica democratica del Congo (1999/723/PESC) IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, vista la posizione comune 1999/722/PESC relativa al sostegno dell'Unione europea all'attuazione dell'accordo per il cessate il fuoco di Lusaka e al processo di pace nella Repubblica demo- cratica del Congo, in combinato disposto con l'articolo 23, paragrafo 2 del trattato sull'Unione europea, in particolare l'articolo 3, considerando quanto segue: (1) (2) conformemente all'articolo 3 della posizione comune 1999/722/PESC, l'Unione intende sostenere la commis- sione militare mista istituita dall'accordo per il cessate il fuoco di Lusaka, al fine di consentirle di adempiere ai suoi compiti come precisato nel suo regolamento interno; l'Unione europea intende pertanto offrire sostegno finanziario e assistenza tecnica per gli aspetti non mili- tari delle attività della commissione militare mista, 2. I fondi sono inoltrati attraverso l'Organizzazione dell'U- nità africana e sono oggetto di un accordo separato con quest'ultima organizzazione, contenente le opportune disposi- zioni in materia di erogazione, contabilità e revisione contabile. Articolo 2 1. L'importo finanziario di all'articolo 1 è di 1 200 000 EUR. riferimento ai fini enunciati 2. Le spese finanziate con l'importo di cui al paragrafo 1 sono gestite conformemente alle norme e procedure applicabili al bilancio generale dell'Unione europea. Articolo 3 La presente decisione ha efficacia dal giorno dell'adozione. Essa si applica fino all'8 maggio 2000. Articolo 4 DECIDE: La presente decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale. Articolo 1 Fatto a Bruxelles, addì 8 novembre 1999. 1. L'Unione europea contribuisce ai costi operativi non mili- tari per consentire alla commissione militare mista di inviare i suoi osservatori nella Repubblica democratica del Congo per un periodo di sei mesi e di adempiere ai suoi compiti come indicato nel suo regolamento interno. Per il Consiglio Il Presidente S. NIINISTÖ


title: 1999/737/EG: Besluit van de Raad van 8 november 1999 houdende benoeming van Spaanse leden en plaatsvervangers van het Comité van de Regio's

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
Spain
appointment of staff

text: L 296/24 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 11. 1999 BESLUIT VAN DE RAAD van 8 november 1999 houdende benoeming van Spaanse leden en plaatsvervangers van het Comité van de Regio's (1999/737/EG) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, in het bĳzonder op artikel 263, Gelet op het besluit van de Raad van 26 januari 1998 houdende benoeming van de leden en plaatsvervangers van het Comité van de Regio's (1), Overwegende dat in het Comité van de Regio's zetels van leden zĳn vrĳgekomen door het aftreden van de heren Santiago leden, en van Lanzuela Marina en Jaume Matas i Palou, mevrouw María Rosa Estaras Farragut, mevrouw Ana Gómez Gómez en de heer Emilio del Valle Rodríguez, plaatsvervangers, waarvan de Raad op 1 en 18 oktober 1999 in kennis is gesteld; Gezien de voordracht van de Spaanse regering, BESLUIT: Enig artikel 1. De heer Francesc Antich i Oliver en de heer Marcelino Iglesias Ricoui worden benoemd tot leden van het Comité van de Regio's ter vervanging van de heer Jaume Matas i Palou en de heer Santiago Lanzuela Marina, die zĳn afgetreden, voor de verdere duur van hun ambtstermĳn, dat wil zeggen tot en met 25 januari 2002. 2. De heer Antonio Garcías i Coll, de heer Joaquín Rivas Rubiales en de heer Juan José Fernández Gómez worden benoemd tot plaatsvervangers in het Comité van de Regio's ter vervanging van mevrouw María Rosa Estaras Farragut, mevrouw Ana Gómez Gómez en de heer Emilio del Valle Rodríguez, die zĳn afgetreden, voor de verdere duur van hun ambtstermĳn, dat wil zeggen tot en met 25 januari 2002. Gedaan te Brussel, 8 november 1999. Voor de Raad De Voorzitter S. NIINISTÖ (1) PB L 28 van 4. 2. 1998, blz. 19


title: Fælles holdning (EF) nr. 2/2000 af 8. november 1999 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lasterester fra skibe

eurovoc_concepts:
environmental standard
harbour installation
maritime transport
pollution from ships
prevention of pollution
waste management

text: C 10/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 2/2000 fastlagt af Rådet den 8. november 1999 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/. /EF om modtagefacili- teter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe (2000/C 10/02) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, især artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (4), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) Fællesskabets politik på miljøområdet tager sigte på et højt beskyttelsesniveau; den bygger på forsigtighedsprin- cippet og principperne om, at forureneren betaler, og om forebyggende indsats; et vigtigt område af Fællesskabets indsats inden for søtransport vedrører begrænsning af havforureningen; dette kan opnås ved overholdelse af internationale kon- ventioner, kodekser og resolutioner, samtidig med at havenes frihed, jf. De Forenede Nationers havretskonven- tion, og den frie udveksling af tjenesteydelser i henhold til fællesskabsretten bibeholdes; Fællesskabet nærer alvorlig bekymring med hensyn til den forurening af medlemsstaternes farvande og kystlinjer, der skyldes udtømning af driftsaffald og lastrester fra skibe, og særlig med hensyn til gennemførelsen af den interna- tionale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978 (Marpol 73/78), der fastsætter, hvilke former for affald (1) EFT C 271 af 31. 8. 1998, s. 79. (2) EFT C 138 af 18. 5. 1999, s. 12. (3) EFT C 198 af 14. 7. 1999, s. 27. (4) Europa-Parlamentets udtalelse af 11. 2. 1999 (EFT C 150 af 28. 5. 1999, s. 432), Rådets fælles holdning af 8. 11. 1999 og Europa-Parlamentets afgørelse af. (endnu ikke offentliggjort i EFT). skibe må udtømme i havmiljøet, og som kræver, at de kontraherende parter sikrer, at der foreligger tilstrækkeli- ge modtagefaciliteter i havnene; alle medlemsstaterne har ratificeret Marpol 73/78; (4) beskyttelsen af havmiljøet kan forbedres ved at begrænse udtømning i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe; dette kan ske ved at sørge for flere modtagefaciliteter og for bedre brug af modtagefaciliteterne samt ved forbedret håndhævelse; Rådet nævnte blandt de prioriterede foran- staltninger i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til søs (5) flere modtagefaciliteter og bedre brug af modtagefaciliteterne i Fællesskabet; (5) Rådet fastslog i direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes juris- diktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvil- kår om bord (havnestatskontrol) (6), at skibe, som udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet, ikke må afsejle; (6) det ligger i sagens natur, at forurening af havet har grænseoverskridende virkninger; i henhold til subsidiari- tetsprincippet er en indsats på fællesskabsniveau den mest effektive måde til sikring af fælles miljøstandarder for skibe og havne i hele Fællesskabet; (7) i henhold til proportionalitetsprincippet er et direktiv den rette retsakt, da et direktiv skaber en ramme for medlemsstaternes ensartede og obligatoriske anvendelse af miljøstandarder, samtidig med at det overlades til den enkelte medlemsstat selv at beslutte, hvilke gennemfø- relsesinstrumenter der passer bedst i dens nationale system; (5) EFT C 271 af 7. 10. 1993, s. 1. (6) EFT L 157 af 7. 7. 1995, s. 1. Senest ændret ved direktiv 98/42/EF (EFT L 184 af 27. 6. 1998, s. 40). 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/15 (8) der bør sikres overensstemmelse med gældende regionale aftaler som f. eks. 1974/1992—konventionen om beskyt- telse af havmiljøet i Østersøområdet; (9) miljøkravene bør gælde for alle skibe, uanset hvilket flag de fører, med henblik på at forbedre forebyggelse af forurening og undgå konkurrenceforvridning, og tilstræk- kelige modtagefaciliteter bør stilles til rådighed i alle Fællesskabets havne; (10) tilstrækkelige havnemodtagefaciliteter bør opfylde bru- gernes behov — fra det største handelsskib til det mindste fritidsfartøj — og miljøets behov, uden at de skibe, der benytter disse faciliteter, forsinkes unødigt; medlemssta- terne har pligt til at sikre, at der i havnene stilles tilstrækkelige modtagefaciliteter til rådighed, men de har udstrakt frihed til at tilrettelægge affaldsmodtagelsen på den mest hensigtsmæssige måde, og de kan f. eks. oprette fast modtageanlæg eller udpege tjenesteydere til at bringe mobile enheder til affaldsmodtagelse til havnene efter behov; denne pligt indebærer også pligt til at yde alle de tjenester og/eller iværksætte de andre ledsageordninger, der er nødvendige for korrekt og hensigtsmæssig brug af faciliteterne; (11) faciliteterne kan forbedres ved tidssvarende planer for affaldsmodtagelse og –håndtering, der fastlægges efter høring af de relevante parter; (12) havnenes modtagefaciliteter kan blive mere effektive, hvis skibene på forhånd skal give meddelelse om deres behov for brug af modtagefaciliteter; en sådan meddelelse vil også være nyttig for en effektiv planlægning af affaldsfor- valtningen; affald fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer kan håndteres af modtagefaciliteterne i havne uden forudgåen- de meddelelse; (13) udtømning i havet af driftsaffald fra skibe kan begrænses ved et krav om, at alle skibe afleverer deres affald til havnens modtagefaciliteter, inden de forlader en havn; for at gøre ønsket om smidig søtransport foreneligt med beskyttelse af miljøet bør der kunne gøres undtagelser fra dette krav under hensyn til, om der er tilstrækkelig lagerkapacitet til rådighed om bord, til mulighederne for aflevering i en anden havn uden risiko for udtømning i havet og til særlige afleveringskrav, som er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten; (14) ifølge princippet om, at forureneren betaler, bør omkost- ningerne i forbindelse med modtagefaciliteter i havne, inklusive behandlingen og bortskaffelsen af driftsaffald, dækkes af skibene; for at beskytte miljøet bør afgiftsord- ningen tilskynde til aflevering af driftsaffald i havne i stedet for udtømning i havet; dette kan fremmes ved at fastsætte, at alle skibe skal bidrage til omkostningerne i forbindelse med modtagelse og håndtering af driftsaffald for således at begrænse den økonomiske tilskyndelse til at udtømme det i havet; ifølge subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning og praksis bevare beføjelsen til at beslutte, hvorvidt — og i givet fald med hvor stor vægt — der i ordningerne til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteterne i havnene skal indgå en afgift, der er afhængig af de mængde affald, som skibene faktisk afleverer; afgifterne for brug af disse faciliteter bør være rimelige, ikke-diskriminerende og gennemsigtige; (15) for at undgå urimelige byrder for de berørte parter kan skibe, der sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssige havneanløb, undtages fra visse forpligtelser i medfør af dette direktiv, når der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger ordninger, som sikrer, at affaldet afleveres, og afgifterne betales; (16) lastrester bør afleveres til modtagefaciliteterne i havnene i henhold til i overensstemmelse med Marpol 73/78; Marpol 73/78 skal lastrester afleveres til modtagefacilite- terne i havnene, i det omfang det er nødvendigt for at opfylde kravene om rengøring af lastrummene; afgifter i forbindelse med en sådan aflevering bør betales af brugeren af havnens modtagefaciliteter; brugeren anføres normalt i kontrakten mellem parterne eller i andre lokale ordninger; (17) det er påkrævet, at der foretages målrettede inspektioner for at efterprøve overholdelsen af dette direktiv; såvel antallet af inspektioner som de anvendte sanktioner bør være tilstrækkelige til at afskrække fra overtrædelse af direktivet; af hensyn til effektivitet og omkostningseffekti- vitet kan sådanne inspektioner i givet fald foretages inden for rammerne af direktiv 95/21/EF; (18) medlemsstaterne bør sikre de administrative rammer, der er nødvendige for, at modtagefaciliteterne i havnene kan fungere tilfredsstillende; i henhold til Marpol 73/78 skal påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne indberettes til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO); de samme oplysninger vil samtidig kunne sendes til Kommissionen til orientering; (19) et informationssystem med henblik på at identificere forurenende eller potentielt forurenende skibe vil lette håndhævelsen af dette direktiv og vil være nyttigt ved evalueringen af direktivets gennemførelse; informations- systemet SIRENAC, som er oprettet i medfør af Paris— indeholder memorandummet om havnestatskontrol, mange af de supplerende oplysninger, som er nødvendige i denne forbindelse; C 10/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 (20) det er påkrævet, at et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne bistår Kommissionen med henblik på en effektiv anvendelse af dette direktiv; da de foranstalt- ninger, der er nødvendige for gennemførelsen af dette direktiv, er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelses- beføjelser, der tillægges Kommissionen (1), bør disse for- anstaltninger vedtages efter den forskriftsprocedure, der er fastlagt i artikel 5 i nævnte afgørelse; (21) nogle af dette direktivs bestemmelser kan, uden at direktivets anvendelsesområde udvides, ændres ved oven- nævnte procedure for at tage hensyn til fællesskabs- eller IMO-foranstaltninger, som træder i kraft i fremtiden, for at sikre en harmoniseret gennemførelse af dem — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Formål Formålet med dette direktiv er at begrænse udtømning, navnlig ulovlig udtømning, i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe, der anløber havne i Fællesskabet, ved at sørge for flere modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester og for bedre brug af sådanne faciliteter, hvorved havmiljøet i højere grad beskyttes. Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved: a) b) c) »skib«: et søgående fartøj af en hvilken som helst type, der opererer i havmiljøet, inklusive hydrofoilbåde, luftpudefar- tøjet, undervandsfartøjer og flydende materiel »Marpol 73/78«: den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, som ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978, således som konventionen er gældende på datoen for vedtagelsen af dette direktiv »driftsaffald«: enhver form for affald, herunder spildevand, og andre rester end lastrester, som frembringes, medens et skib er i drift, og som falder ind under bilag I, IV og V til Marpol 73/78, samt lastrelateret affald som defineret i retningslinjerne for gennemførelse af bilag V til Marpol 73/78 d) e) f) »lastrester«: rester af lastmaterialer i lastrum eller tanke, efter at losning og rengøring er afsluttet, herunder også restmængder fra lasten og spild ved lastning/losning »modtagefaciliteter i havne«: enhver facilitet, som er fast, flydende eller mobil, og som kan modtage driftsaffald eller lastrester fra skibe »fiskerfartøj«: et skib, der er udstyret til eller anvendes til erhvervsmæssig fangst af fisk eller andre levende ressourcer fra havet g) »fritidsfartøj«: enhver type skib, uanset fremdrivningsmid- del, som er bestemt til sports- eller fritidsanvendelse h) »havn«: et sted eller et geografisk område, hvor der er foretaget anlægsarbejder og forefindes udstyr, som især gør det muligt at modtage skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer. »Driftsaffald« og »lastrester« betragtes som affald efter artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (2), jf. dog litra c) og d). Artikel 3 Anvendelsesområde Dette direktiv gælder for: a) alle skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, uanset flag, som anløber eller opererer i en havn i en medlemsstat, med undtagelse af orlogsfartøjer, marinehjælpeskibe og andre skibe, der ejes eller drives af en stat og på det pågældende tidspunkt kun anvendes i statens tjeneste til ikke-kommercielle formål, og b) alle havne i medlemsstaterne, som normalt anløbes af skibe, der er omfattet af litra a). Artikel 4 Modtagefaciliteter i havne 1. Medlemsstaterne sikrer, at der i havne stilles modtagefaci- liteter til rådighed, som er tilstrækkelige til at imødekomme behovene for de skibe, der normalt anløber havnene, uden at forårsage unødig forsinkelse af skibene. (1) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. (2) EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 39. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6. 6. 1996, s. 32). 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/17 2. For at være tilstrækkelige skal modtagefaciliteterne kunne modtage de typer og de mængder driftsaffalf og lastrester, der hidrører fra skibe, som normalt anløber den pågældende havn, under hensyn til de operationelle behov hos havnens brugere, havnens størrelse og geografiske placering, den type skibe, der anløber havnen, og de undtagelser, der er omhandlet i artikel 9. b) c) så snart anløbshavnen kendes, hvis denne oplysning først foreligger mindre end 24 timer inden ankomsten, eller senest ved afsejling fra den foregående havn, hvis sejladsens varighed er under 24 timer. 3. Medlemsstaterne indfører procedurer, som er i overens- stemmelse med de af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) godkendte procedurer, for indberetning til havnestaten af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i en havn. Medlemsstaterne kan beslutte, at oplysningerne skal meddeles til den, der forvalter modtagefaciliteten i havnen, som sender dem videre til den relevante myndighed. 2. De i stk. 1 nævnte oplysninger opbevares om bord i det mindste indtil næste anløbshavn og stilles på forlangende til rådighed for medlemsstaternes myndigheder. Artikel 5 Planer for affaldsmodtagelse og –håndtering Artikel 7 1. En hensigtsmæssig plan for affaldsmodtagelse og –hånd- tering udarbejdes og gennemføres for alle havne efter høring af de relevante parter, især havnebrugerne eller deres repræsen- tanter, under hensyn til kravene i artikel 4, 6, 7, 10 og 12. De detaljerede krav til udarbejdelsen af sådanne planer er anført i bilag I. 2. De i stk. 1 omhandlede planer for affaldsmodtagelse og –håndtering kan, når det er nødvendigt af effektivitetshensyn, udarbejdes i en regional sammenhæng med passende deltagelse af de enkelte havne, hvis behovet for og adgangen til modtage- faciliteter angives for hver enkelt havn. 3. Medlemsstaterne evaluerer og godkender planen for affaldsmodtagelse og –håndtering, overvåger gennemførelsen af den og sørger for, at den godkendes på ny mindst hvert tredje år samt efter betydelige ændringer i havnens drift. Artikel 6 Meddelelse Aflevering af driftsaffald fra skibe Skibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesska- 1. bet, skal inden afsejling aflevere alt driftsaffald til en modtagefa- cilitet i havnen. Uanset stk. 1 kan et skib fortsætte til næste anløbshavn 2. uden at aflevere sit driftsaffald, hvis det fremgår af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 6 og bilag II, at skibet har tilstrækkelig lagerkapacitet til rådighed til at opbeva- re alt det driftsaffald, der er blevet og vil blive akkumuleret under skibets planlagte sejlads indtil afleveringshavnen. Hvis der er god grund til at formode, at der ikke er tilstrækkelige faciliteter til rådighed i den planlagte afleveringshavn, eller hvis denne havn ikke kendes, og der derfor er risiko for, at affaldet vil blive udtømt i havet, skal medlemsstaten tage alle nødvendige skridt til at forhindre havforurening, om nødvendigt ved at kræve, at skibet afleverer sit affald, inden det forlader havnen. Anvendelsen af stk. 2 berører ikke strengere afleverings- i overensstemmelse med 3. krav for skibe, der er vedtaget folkeretten. 1. Skibsføreren på et skib, bortset fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, som planlægger at anløbe en havn i Fællesskabet, udfylder formularen i bilag II sandfærdigt og præcist og meddeler disse oplysninger til den myndighed eller det organ, der er udpeget til dette formål af den medlemsstat, hvor den pågældende havn er beliggende: a) mindst 24 timer inden ankomsten, hvis anløbshavnen kendes, eller Artikel 8 Afgifter for driftsaffald fra skibe 1. Medlemsstaterne sikrer, at omkostningerne ved modtage- faciliteter i havne til driftsaffald fra skibe, inklusive behandling og bortskaffelse af affaldet, dækkes ved opkrævning af en afgift for skibene. C 10/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 2. Ordningen til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteter i havne må ikke på nogen måde tilskynde skibene til at udtømme deres affald i havet. Følgende principper gælder derfor: a) Alle skibe, der anløber en havn i en medlemsstat, skal yde et bidrag til de i stk. 1 nævnte omkostninger, uafhængigt af den faktiske brug af faciliteterne. Ordninger, der sikrer dette, kan bestå i inkludering af en afgift i havneafgifterne eller i opkrævning af en separat standardaffaldsafgift. Afgiften kan differentieres efter f. eks. skibets kategori, type og størrelse. b) Den del af omkostningerne, som eventuelt ikke dækkes af den afgift, der er omhandlet i litra a), skal dækkes på grundlag af de typer og de mængder driftsaffald, som skibet faktisk afleverer. c) Afgiften kan nedsættes, hvis skibets miljøledelse, udform- ning, udstyr og drift er af en sådan art, at skibsføreren kan godtgøre, at skibet producerer begrænsede mængder driftsaffald. For at sikre, at de opkrævede afgifter er rimelige, klare og 3. ikke-diskriminerende, og at de afspejler omkostningerne i forbindelse med de faciliteter og tjenesteydelser, der stilles til rådighed og i givet fald bruges, bør afgiftsbeløbet og beregningsgrundlaget derfor fremgå klart for havnens brugere. Artikel 9 Undtagelser 1. Når skibe sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssi- ge havneanløb, og der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger en ordning, som sikrer, at driftsaffaldet afleveres og afgifterne betales i en havn på skibets rute, kan de medlemssta- ter, hvor de involverede havne er beliggende, undtage sådanne skibe fra forpligtelserne i artikel 6, artikel 7, stk. 1, og artikel 8. 2. Medlemsstaterne skal med jævne mellemrum og mindst en gang om året underrette Kommissionen om, hvilke undta- gelser der er meddelt i henhold til stk. 1. Artikel 11 Håndhævelse 1. Medlemsstaterne sikrer, at ethvert skib kan underkastes inspektion til kontrol af, om det overholder artikel 7 og 10, og at der udføres et tilstrækkeligt antal inspektioner. For inspektion af andre skibe end fiskerfartøjer og 2. fritidsfartøjer gælder følgende: a) ved udvælgelsen af de skibe, der skal inspiceres, skal medlemsstaterne navnlig være ompærksomme på: — skibe, der ikke har opfyldt meddelelseskravene i ar- tikel 6 — skibe, om hvilke de oplysninger, skibsføreren har fremsendt i henhold til artikel 6, har afsløret andre grunde til at formode, at skibet ikke opfylder dette direktiv b) en sådan inspektion kan i givet fald foretages i henhold til direktiv 95/21/EF c) hvis den relevante myndighed ikke er tilfreds med resultatet af denne inspektion, sikrer den, at skibet ikke forlader havnen, inden det har afleveret sit driftsaffald og sine lastrester til en modtagefacilitet i havnen i overensstemmel- se med artikel 7 og 10 d) hvis der er klart bevis for, at et skib er afsejlet uden at have opfyldt artikel 7 eller 10, skal den kompetente myndighed i den næste anløbshavn informeres herom, og skibet må med forbehold af anvendelse af sanktionerne i artikel 13 ikke forlade sidstnævnte havn, inden der er foretaget en mere detaljeret vurdering af faktorer vedrørende skibets overholdelse af dette direktiv, f. eks. nøjagtigheden af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 6. 3. Medlemsstaterne indfører i fornødent omfang kontrol- procedurer for fiskerfartøjet og fritidsfartøjer for at sikre overholdelse af de relevante krav i dette direktiv. Artikel 10 Aflevering af lastrester Artikel 12 Ledsageforanstaltninger 1. Medlemsstaterne Skibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesskabet, skal sikre, at lastrester afleveres til modtagefaciliteterne i havnen i henhold til bestemmelserne i Marpol 73/78. Afgifter for aflevering af lastrester skal betales af brugeren af modtagefa- ciliteterne i havnen. a) træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at skibsførerne, forvalterne af modtagefaciliteter i havne og andre berørte personer informeres fyldestgørende om de krav, der gælder for dem i henhold til dette direktiv, og at de overholder disse krav 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/19 c) d) e) f) g) b) udpeger de myndigheder eller organer, der skal udføre opgaverne i henhold til dette direktiv skaber grundlag for samarbejde mellem deres relevante myndigheder og erhvervsorganisationer for at sikre en effektiv gennemførelse af dette direktiv sikrer, at de oplysninger, skibsførerne meddeler i henhold til artikel 6, undersøges behørigt sikrer, at de formaliteter, der er forbundet med brug af modtagefaciliteter i havne, er enkle og hurtige, så skibsførerne tilskyndes til at bruge disse faciliteter, og unødig forsinkelse af skibene undgås Artikel 14 Forskriftsudvalg Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i 1. henhold til artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF (4). Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftspro- 2. ceduren i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med bestemmelserne i nævnte afgørelses artikel 8. sikrer, at Kommissionen får en genpart af klager over påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne som nævnt i artikel 4, stk. 3 Den frist, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 3. 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder. sikrer, at behandling, genbrug eller bortskaffelse af driftsaf- fald og lastrester udføres i overensstemmelse med direktiv 75/442/EØF og anden relevant fællesskabslovgivning om affald, navnlig Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald (1) og Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (2). Artikel 15 Ændringsprocedure Aflevering af driftsaffald og lastrester fra skibe betragtes 2. som overgang til fri omsætning efter artikel 79 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indfø- relse af en EF-toldkodeks (3). Toldmyndighederne må ikke kræve indgivelse af en summarisk angivelse i henhold til artikel 45 i EF’s toldkodeks. 3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at oprette et passende informationssystem for at lette identifika- tionen af skibe, som ikke har afleveret deres driftsaffald og lastrester i henhold til dette direktiv. Artikel 13 Sanktioner Medlemsstaterne fastlægger et sanktionssystem for overtrædel- se af nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at disse sanktioner anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsen og have præventiv effekt. (1) EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Senest ændret ved direktiv 91/692/EØF (EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 48). (2) EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. Senest ændret ved direktiv Bilagene til dette direktiv, definitionen i artikel 2, litra b), henvisningerne til fællesskabsretsakter og henvisningerne til IMO-instrumenter kan ændres efter proceduren i artikel 14, stk. 2, for at bringe dem på linje med fællesskabs- eller IMO-foranstaltninger, som er trådt i kraft, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde. Bilagene til dette direktiv kan desuden ændres efter nævnte procedure, når det er nødvendigt for at forbedre den ordning, der er fastlagt ved dette direktiv, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde. Artikel 16 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og admi- nistrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden [. ] (5). De underretter straks Kommissionen herom. For så vidt angår spildevand, litra c), udsættes gennemførelsen af dette direktiv dog indtil 12 måneder efter ikrafttrædelsen af bilag IV til Marpol 73/78. jf. artikel 2, 94/31/EF (EFT L 168 af 2. 7. 1994, s. 28). (4) EFT L 247 af 5. 10. 1993, s. 19. Senest ændret ved direktiv (3) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 955/99 (EFT L 119 af 7. 5. 1999, s. 1). 98/74/EF (EFT L 276 af 13. 10. 1998, s. 7). (5) 24 måneder efter dette direktivs ikrafttræden. C 10/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indehol- de en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørel- sen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 18 Ikrafttrædelse Artikel 17 Evaluering Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 19 Adressater 1. Medlemsstaterne forelægger hvert tredje år Kommissio- nen en statusrapport om gennemførelsen af dette direktiv. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 2. Kommissionen forelægger på grundlag af de rapporter, som medlemsstaterne har indsendt i henhold til stk. 1, Europa- Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om, hvorledes den i dette direktiv fastsatte ordning fungerer, og fremsætter om nødvendigt forslag vedrørende dette direktivs gennemførelse. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand Udfærdiget i. 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/21 BILAG I KRAV TIL PLANER FOR AFFALDSMODTAGELSE OG -HÅNDTERING I HAVNE (jf. artikel 5) Planerne gælder for alle typer driftsaffald og lastrester fra skibe, som normalt anløber havnen, og udarbejdes under hensyn til havnens størrelse og den type skibe, som anløber den. Følgende elementer skal indgå i planerne: — en vurdering af behovet for modtagefaciliteter i en havn på baggrund af behovet hos de skibe, der nomalt anløber havnen — en beskrivelse af havnens modtagefaciliteters art og kapacitet — en detaljeret beskrivelse af procedurerne for modtagelse og indsamling af driftsaffald og lastrester — en beskrivelse af afgiftsordningen — procedurer for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen — procedurer for løbende konsultationer med brugerne af havnen, affaldshåndteringsvirksomhederne, terminalope- ratørerne og andre berørte parter, og — typer og mængder af det driftsaffald og de lastrester, der modtages og håndteres. Derudover bør planen omfatte: — en sammenfatning af den relevante lovgivning og formaliteterne for aflevering — oplysning om, hvem der er ansvarlig for gennemførelsen af planen — en beskrivelse af eventuelt udstyr og eventuelle processer til forbehandling af affaldet i havnen — en beskrivelse af metoder til registrering af den faktiske brug af modtagefaciliteterne i havnen — en beskrivelse af metoder til registrering af de modtagne mængder driftsaffald og lastrester, og — en beskrivelse af, hvordan driftsaffaldet og lastresterne bortskaffes. Procedurerne for modtagelse, indsamling, oplagring, behandling og bortskaffelse bør i alle henseender være i overensstemmelse med en miljøledelsesordning, som er egnet til gradvis at mindske disse aktiviteters miljøvirkning. En sådan overensstemmelse antages at foreligge, hvis procedurerne er i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 1836/93 af 29. juni 1993 om industrivirksomheders frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøstyring og miljørevision (1). (1) EFT L 168 af 10. 7. 1993, s. 1. C 10/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 Oplysninger, som skal stilles til rådighed for alle brugere af havnen — en kort henvisning til den store betydning af forskriftsmæssig aflevering af driftsaffald og lastrester — modtagefaciliteternes placering for hver kajplads med diagram/kort — en liste over det driftsaffald og de lastrester, som normalt behandles — en liste over kontaktpunkter, forvaltere og de tjenester, der udbydes — en beskrivelse af afleveringsprocedurerne — en beskrivelse af afgiftsordningen, og — procedurerne for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen. 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/23 BILAG II OPLYSNINGER, DER SKAL MEDDELES INDEN ANLØB AF HAVNEN I. (bestemmelseshavn som anført i artikel 6 i direktiv 2000/. /EF) 1. Navn, radiokaldesignal og eventuelt skibets IMO-havnekendingsbogstaver og-nummer: 2. Flagstat: 3. Forventet anløbstidspunkt (ETA): 4. Forventet afsejlingstidspunkt (ETD): 5. Foregående anløbshavn: 6. Næste anløbshavn: 7. Sidste havn, hvor driftsaffald blev afleveret, og datoen herfor: 8. Afleverer De alt noget intet (*) af Deres affald til modtagefaciliteten i havnen? 9. Type og mængde af det affald og de rester, der skal afleveres og/eller beholdes om bord, og maksimal lagerkapacitet i procent Hvis alt affald afleveres, udfyldes anden kolonne, hvor det er relevant. Hvis noget eller intet affald afleveres, udfyldes alle kolonner. Type Affald, der skal afleveres (m3) Maksimal lagerkapacitet til rådighed (m3) Affaldsmængde, der beholdes om bord (m3) Den havn, hvor det resterende affald vil blive afleveret Skønnet affaldsmængde, der vil blive produceret mellem meddelelsen og næste anløbshavn (m3) 1. Spildolie Slam Lastvand Andet (specificeres) (*) Sæt kryds i det relevante felt. C 10/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 Type Affald, der skal afleveres (m3) Maksimal lagerkapacitet til rådighed (m3) Affaldsmængde, der beholdes om bord (m3) Den havn, hvor det resterende affald vil blive afleveret Skønnet affaldsmængde, der vil blive produceret mellem meddelelsen og næste anløbshavn (m3) 2. Skrald Madrester Plast Andet 3. Lastrelateret affald (*) (specificeres) 4. Lastrester (*) (specificeres) (*) Kan være et skøn. Noter: 1. Disse oplysninger kan anvendes til havnestatskontrol og til andre inspektionsformål. 2. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke organer der skal have genparter af denne meddelelse. 3. Denne formular skal udfyldes, medmindre skibet er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 9 i direktiv 2000/. /EF. Jeg bekræfter, — at ovennævnte enkeltheder er nøjagtige og korrekte, og — at der er tilstrækkelig lagerkapacitet til rådighed om bord til at opbevare det affald, der frembringes mellem denne meddelelse og den næste havn, i hvilken affaldet vil blive afleveret Dato. Tidspunkt. Underskrift. 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/25 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING Kommissionen forelagde den 20. juli 1998 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om modtagefaciliteter i havne for driftsaffald og lasterester fra skibe (1). Kommissionen ændrede sit forslag den 20. april 1999 (2). Kommissionens forslag, som er baseret på traktatens artikel 80, stk. 2, er omfattet af den fælles beslutningsprocedure. Europa-Parlamentet afgav udtalelse under førstebehandlingen den 11. februar 1999 (3) og bekræftede den inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure den 16. september 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 24. marts 1999 (4). Regionsudvalget afgav udtalelse den 11. marts 1999 (5). Den 8. november 1999 fastlagde Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251, stk. 2 (tidl. artikel 189 B). II. FORMÅL Formålet med det foreliggende direktiv er at øge beskyttelsen af havmiljøet ved at begrænse udtømning i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe gennem flere modtagefaciliteter i havne og gennem bedre udnyttelse af sådanne faciliteter. Formålet med direktivudkastet er også at sikre en harmoniseret gennemførelse af Marpol 73/78- konventionen(6), som bl. a. forpligter havnene til at sikre, at der findes tilstrækkelige modtagefaciliteter for olie, skadelige flydende stoffer og skrald til at opfylde anløbende skibes behov, uden at skibene forsinkes unødigt. III. SAMMENDRAG AF DEN FÆLLES HOLDNING Den fælles holdning indeholder følgende nøgleelementer: a) Hver fællesskabshavn sikrer, at der stilles tilstrækkelige faciliteter til rådighed til modtagelse af affald fra skibe, der normalt anløber den pågældende havn. En beskrivelse af behovene for og detaljerne i faciliteterne fastlægges i en plan for modtagelse og håndtering af affald, under hensyntagen til den regionale sammenhæng. b) Alle skibe, der anløber en fællesskabshavn, skal aflevere deres driftsaffald i den pågældende havn, medmindre de har tilstrækkelig lagerkapacitet til at opbevare affaldet, indtil det kan afleveres i en senere anløbshavn. c) Omkostningerne ved modtagefaciliteterne i havnene skal dækkes gennem opkrævning af en afgift fra skibene. Systemet for dækning af omkostningerne bør ikke tilskynde skibene til at udtømme affaldet i havet. Det består af en fast standardafgift, som på forskellig vis kan kombineres med en variabel afgift, der afhænger af mængden og typen af det faktisk afleverede affald. d) Medlemsstaterne gennemfører direktivet 24 måneder efter dets offentliggørelse i EF-Tidende. De fastlægger de administrative rammer, der er nødvendige for direktivets håndhævelse og kontrol. (1) EFT C 271 af 31. 8. 1998, s. 79. (2) EFT C 148 af 28. 5. 1999, s. 7. (3) EFT C 150 af 28. 5. 1999, s. 432. (4) EFT C 138 af 18. 5. 1999, s. 12. (5) EFT C 198 af 14. 7. 1999, s. 27. (6) International konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe og den dertil knyttede protokol af 1978. C 10/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 IV. RÅDETS BEGRUNDELSE Under sin gennemgang af Kommissionens forslag tog Rådet udgangspunkt i udtalelserne fra de øvrige fællesskabsinstitutioner, specielt Europa-Parlamentet. Rådet har bestræbt sig på at nå en generelt acceptabel balance mellem beskyttelse af havmiljøet, fleksible driftsvilkår for søtransporten og hensyntagen til de enkelte havnes lokale karakteristika. Følgende punkter er særlig relevante i den forbindelse: a) Med hensyn til bestemmelsen om tilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen finder Rådet, at faciliteterne bør kunne opfylde de særlige lokale betingelser, de står over for. Det hedder i teksten, som ændret af Rådet, at det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed (dvs. faste eller mobile anlæg), at kapacitetsfaciliteterne skal tage hensyn til de mængder af affald, der normalt afleveres, brugernes operationelle behov, havnens geografiske placering (manglende plads til store anlæg kan gøre det nødvendigt at aflevere affald i større nabohavne) og undtagelserne i artikel 9 (da undtagne skibe kan begrænse behovet for modtagefaciliteter). b) Den fælles holdning giver medlemsstaterne muligheder for at udarbejde planer for affaldsmodtagel- se og -håndtering i en regional sammenhæng og på baggrund af konsultationer med de relevante parter, således at ressourcerne kan fordeles på den mest omkostningseffektive måde. c) Med hensyn til ordningen for aflevering af affald har Rådet søgt at gøre driften af skibe så smidig som muligt og at begrænse den administrative byrde for havnene ved at give skibet mulighed for at forlade havnen uden særlig tilladelse, hvis det klart fremgår af formularen i bilag II til direktivet, at det har tilstrækkelig lagerkapacitet, med forbehold af kontrol i henhold til artikel 11, stk. 2. Samtidig er der blevet stillet strengere krav til beskyttelse af havmiljøet. Medens forslaget fra Kommissionen giver skibene mulighed for ikke at aflevere deres affald, hvis det har tilstrækkelig lagerkapacitet til affaldet under skibets planlagte rejse, tilføjes det i artikel 7 i den fælles holdning, at skibet skal have tilstrækkelig lagerkapacitet til det affald, der bliver om bord, og til det affald, som vil blive frembragt, indtil det anløber den havn, hvor affaldet planlægges afleveret. Endvidere tilføjes det i den fælles holdning, at havnestaten skal gribe ind, hvis den planlagte afleveringshavn ikke er kendt eller ikke har tilstrækkelige modtagefaciliteter, således at der er en risiko for udtømning i havet. d) Afgiftssystemet (artikel 8) er blevet ændret, således at medlemsstaterne kan tage passende hensyn til deres lokale maritime traditioner, når disse traditioner ikke strider imod miljøbeskyttelse. Den fælles holdning tager sigte på at finde en balance mellem en standardafgift og en direkte afgift og gør det muligt for medlemsstaterne og havnene at tilpasse afgiftsstrukturen til deres særlige forhold, samtidig med at skibene afholdes fra at udtømme deres affald i havet. På den ene side pålægger den fælles holdning alle skibe et fast bidrag til dækning af omkostningerne ved modtagefaciliteterne i havnen, uanset om disse faciliteter faktisk bruges. På den anden side åbner den mulighed for at justere den relative størrelse af de elementer, afgiften består af — standardafgift (obligatorisk), direkte afgift (frivillig) — i forhold til havneafgifternes øvrige karakteristika, havnenes faciliteter eller andre aspekter på en sådan måde, at afgifterne fortsat vil tilskynde til aflevering af affald i havnene i stedet for udtømning i havet. For så vidt angår denne fremgangsmåde vil der blive fremsat en offentlig erklæring fra Kommissionen og Rådet, hvorefter Kommissionen vil fremsætte forslag om ændring af direktivet, hvis de forskellige afgiftsstystemer skulle få en negativ indvirkning på havmiljøet eller affaldsstrøm- mene. 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/27 V. ANDRE BETRAGTNINGER a) Rådet har foreslået, at der i højere grad tages hensyn til internationale konventioner: — I henhold til den fælles holdning må direktivets afleveringskrav ikke berøre strengere krav, som er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten (artikel 7, stk. 3). Dette gør det muligt for de berørte medlemsstater at gennemføre regionale konventioner, som f. eks. konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, hvor Fællesskabet er part (1), uden at gå så langt som til at udvide anvendelsen af disse regionale konventioner til at omfatte Fællesskabet som helhed. — Da Rådet er af den opfattelse, at spildevand bør være omfattet af direktivet, så snart bilag IV til Marpol om spildevand er trådt i kraft, har det i artikel 16 tilføjet, at direktivet automatisk finder anvendelse på spildevand 12 måneder efter dette bilags ikrafttræden, uden at yderligere tidskrævende foranstaltninger er nødvendige. b) Rådet har forsøgt at undgå alle administrative byrder, som ikke står i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål: — Vedrørende artikel 6, stk. 1, har Rådet i sin fælles holdning bibeholdt Kommissionens forslag om, at medlemsstaterne kan vælge den myndighed eller det organ, til hvem skibet skal meddele, at det ønsker at aflevere sit affald. Det tilføjes i den fælles holdning, at hvis medlemsstaten udpeger det organ, der forvalter faciliteten, skal dette videregive oplysningerne til den relevante myndighed. — Det specificeres, at oplysningerne skal opbevares om bord indtil næste anløbshavn (artikel 6, stk. 2). — I artikel 9, stk. 2, fastsættes det i den fælles holdning, at Kommissionen kun skal underrettes regelmæssigt om undtagelserne. — Medlemsstaterne og Kommissionen blev enige om at samarbejde om udarbejdelsen af fælles kriterier til identificering af miljøvenlige skibe, der kan drage fordel af reducerede afgifter. c) Rådet har taget hensyn til visse skibstypers specifikke karakteristika: — Medlemsstaterne blev enige om at fremsætte en offentlig erklæring i forbindelse med vedtagelsen af direktivet. Ordlyden af denne erklæring bygger på artikel 3, stk. 3, i Marpol, hvorefter de vil træffe foranstaltninger til at sikre, at skibe, som er undtaget fra direktivets anvendelsesområde, som f. eks. krigsskibe eller andre skibe, der nyder statsimmunitet, skal handle på en måde, der, så vidt det er rimeligt og muligt i praksis, er i overensstemmelse med direktivet. — Rådet ændrede artikel 3 og 11 i Kommissionens forslag med henblik på at præcisere, at direktivet og dets generelle håndhævelsesbestemmelse også gælder for fiskerfartøjer og fritidsfartøjer. Endvidere tilsluttede Rådet sig Kommissionens forslag om, at disse fartøjer ikke skal være omfattet af meddelelseskravene, prioritetsinspektioner i tilfælde af manglende eller mistænkelig meddelelse, havnestatskontrol og tilbageholdelse i den næste anløbshavn som beskrevet i artikel 6 og artikel 11, stk. 2: almindeligvis anløber fiskerfartøjer de samme hjemstedshavne, som kender deres tidsplaner, rutinemæssigt er forberedt på at modtage deres affald uden forudgående meddelelse, hver gang de vender tilbage fra havet, og som har specifikke kontrolinstrumenter til fiskerfartøjer. Endvidere finder direktiv 95/21/EF om havnestatskontrol ikke anvendelse på fiskerfartøjer og fritidsfartøjer. Som anført i artikel 11, stk. 3, er det derfor nødvendigt for medlemsstaterne at fastlægge andre former for inspektion og kontrol. Det skal også anføres, at såkaldte fiskefabriksskibe, der ikke er beskæftiget med at fange fisk, ikke betragtes som fiskerfartøjer i henhold til direktivudkastet og derfor vil være omfattet af alle krav om forudgående meddelelse og håndhævelse i artikel 6 og 11. (1) EFT L 73 af 16. 3. 1994, s. 1 og 19. C 10/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 d) Rådet ønsker en hensigtsmæssig håndhævelse af direktivet: — for skibe, som overtræder direktivets bestemmelser, opretholder Rådet i sin fælles holdning i artikel 11 både de sanktioner, der er foreslået i artikel 13, og evalueringen af skibets hidtidige adfærd, samtidig med at det tilføjes, at skibet ikke må forlade havnen under denne evaluering. I den fælles holdning udgår forbuddet mod at laste eller losse et skib, da dette vil gå ud over ladningens ejer på en urimelig måde, samt de »mere detaljerede inspektioner« i henhold til direktivet om havnestatskontrol, da disse udelukkende vedrører sikkerhed — i den fælles holdning udgår artikel 12, stk. 1, litra g), om kompensation for unødig forsinkelse af skibe, da dette kan gribe ind i medlemsstaternes lovgivning om ansvar i kontraktforhold og civilretligt ansvar. e) Rådet har bestræbt sig på at forbedre bestemmelsernes tekniske kvalitet og retlige klarhed: — betragtningerne er blevet ajourført og strømlinet; gentagelser af artiklerne er blevet undgået — affattelsen af definitionerne af skib, havnemodtagefacilitet og havn er blevet forbedret (jf. artikel 2) — artikel 14 er blevet tilpasset på baggrund af bestemmelserne i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbefø- jelser, der tillægges Kommissionen (1) — udformningen af formularen i bilag II er blevet forbedret. VI. EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG 1. Rådet har i det væsentlige fulgt 11 af Europa-Parlamentets 18 ændringsforslag, meget ofte i den form, der er foreslået i Kommissionens ændrede forslag: — Ændring 1 vedrørende betragtning 5 (nu betragtning 8) vedrørende HELCOM blev vedtaget i den form, den har i Kommissionens ændrede forslag. — Ændring 3 og 16 vedrørende miljøvenlige skibe blev accepteret ved den erklæring, der er nævnt i punkt V, litra b), fjerde led. Rådet kunne imidlertid ikke gå med til at indføre et indviklet administrativt system til klassificering af individuelle skibe. — Ændring 4 vedrørende evaluering af direktivet blev indsat i betragtning 19 i den fælles holdning. — Ændring 5 vedrørende skibe, der er undtaget, blev accepteret ved den erklæring, der er nævnt i punkt V, litra c), første led. — Ændring 6 vedrørende godkendelse af planer for modtagelse af affald blev indsat i artikel 5, stk. 2. — Ændring 9 vedrørende afgifter blev accepteret ved en erklæring fra Rådet og Kommissionen (jf. punkt IV, litra d)). (1) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. 13. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10/29 — Ændring 12 vedrørende inspektioner blev accepteret i artikel 11, stk. 2, litra d) (jf. punkt V, litra d), første led). — Ændring 14 (Helsingfors-konventionen) blev accepteret ved den ændring af artikel 7, stk. 3, der er nævnt under punkt V, litra a), første led. — Ændring 17 blev accepteret, idet anvendelse af direktivet på spildevand blev udsat (artikel 16, stk. 1) og gennem en mere detaljeret affattelse af artikel 4 vedrørende faciliteter til modtagelse af affald (jf. punkt V, litra a), andet led). — Ændring 18 blev accepteret i den teknisk forbedrede form, som Kommissionen har foreslået. 2. Rådet forkastede følgende ændringer: a) Ændring 2 til betragtning 5 (betragtning 12 i den fælles holdning). Ændring 7 (første del) til artikel 6, stk. 1. Ændring 13 til artikel 11, stk. 4 (ny artikel 11, stk. 3) Rådet finder, at fiskerfartøjers karakteristika er sådanne, at de bør undtages fra meddelelsesplig- ten og særlige håndhævelseskrav i artikel 6 og artikel 11, stk. 2 (jf. punkt V, litra c), andet led). b) Ændring 7, anden del (artikel 6, stk. 1): Videregivelse af meddelelser Med henblik på at begrænse den administrative byrde foretrækker Rådet at opretholde muligheden for enten at underrette havnemyndighederne eller et andet relevant organ, samtidig med at der foreskrives udveksling af oplysninger mellem dem (jf. punkt V, litra b), første led). c) Ændring 8 til artikel 8: Afgifter på driftsaffald fra skibe Ved behandlingen af denne artikel skulle Rådet forlige forskellige hensyn. Som forklaret i punkt VI, litra d), ovenfor, anmodes medlemsstaterne om at fastsætte det faste element i afgifterne for modtagelse af affald på et sådant niveau, at det fortsat, under hensyntagen til havnens andre karakteristika, vil tilskynde til aflevering af affald i havnen. d) Ændring 10 til en ny artikel 9, stk. 2a: Fælles affaldsordninger med tredjelande Rådet finder, at en forpligtelse til at udarbejde en fælles politik for affaldsordninger med tredjelande vil, skønt den er ønskelig, kræve en yderligere og mere indgående undersøgelse af direktivets anvendelse i praksis. Rådet har imidlertid i artikel 7, stk. 2, tilføjet en bestemmelse om, at medlemsstater skal gribe ind (f. eks. ved at kræve, at alt affald, der stadig er om bord, skal afleveres), hvis der er gode grunde til at tro, at skibe vil aflevere deres affald i havne uden tilstrækkelige modtagefaciliteter. Eftersom fællesskabshavnene i princippet vil blive forsynet med passende faciliteter, vil en sådan bestemmelse hovedsageligt vedrøre tredjelandshavne. e) Ændring 11: Procentdelen af skibe, der skal inspiceres (artikel 11, stk. 1) Rådet mener, at tilføjelse af kravet om 25 % inspektioner vil være en for stor byrde for havnestatens myndigheder. Desuden finder Rådet, at Kommissionens forslag allerede indehol- der passende beskyttelsesforanstaltninger, idet det foreskriver et tilstrækkeligt antal inspektio- ner, specifikke inspektioner i tilfælde af mistanke og inspektioner i henhold til direktiv 95/21/EF, hvori det allerede er fastsat, at 25 % af de skibe, der anløber en havn, skal inspiceres. C 10/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13. 1. 2000 f) Ændring 15: Nærmere beskrivelse af informationssystemet (artikel 12, stk. 3) Rådet er af den opfattelse, at informationssystemet ikke bør beskrives i detaljer i direktivet, da dette bedst kan ske på ekspertplan inden for rammerne af samarbejdet mellem medlemsstater- ne og Kommissionen ved gennemførelsen af direktivet. VII. KONKLUSION Rådet har i sin fælles holdning forsøgt at finde frem til en generelt acceptabel balance mellem beskyttelse af havmiljøet, fleksible driftsvilkår for søtransporten og hensyntagen til de enkelte havnes lokale karakteristika. Rådet har dermed taget behørigt hensyn til udtalelserne fra de forskellige fællesskabsinstitutioner


title: 1999/737/CE: Decisione del Consiglio, dell'8 novembre 1999, recante nomina di membri titolari e supplenti spagnoli del Comitato delle regioni

text: L 296/24 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 17. 11. 1999 DECISIONE DEL CONSIGLIO dell'8 novembre 1999 recante nomina di membri titolari e supplenti spagnoli del Comitato delle regioni (1999/737/CE) IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 263, vista la decisione del Consiglio, del 26 gennaio 1998 (1), recante nomina dei membri titolari e dei supplenti del Comi- tato delle regioni, titolari e di membri considerando che seggi di membri supplenti del suddetto Comitato sono divenuti vacanti in seguito alle dimissioni dei sigg. Santiago Lanzuela Marina e Jaume Matas i Palou, membri titolari, nonché delle sigg. re María Rosa Estaras Farragut, Ana Gómez Gómez e del sig. Emilio del Valle Rodríguez, membri supplenti, comunicate al Consiglio il 1o e il 18 ottobre 1999; sostituzione dei sigg. Jaume Matas i Palou e Santiago Lanzuela Marina, membri dimissionari; 2. i sigg. Antonio Garcías i Coll, M. Joaquín Rivas Rubiales e Juan José Fernández Gómez sono nominati membri supplenti del Comitato delle regioni in sostituzione delle sigg. re María Rosa Estaras Farragut, Ana Gómez Gómez e del sig. Emilio del Valle Rodríguez, membri dimissionari, per la restante durata del mandato, ossia fino al 25 gennaio 2002. viste le proposte del governo spagnolo, Fatto a Bruxelles, addì 8 novembre 1999. DECIDE: Articolo unico 1. I sigg. Francesc Antich i Oliver e Marcelino Iglesias Ricoui sono nominati membri titolari del Comitato delle regioni in Per il Consiglio Il Presidente S. NIINISTÖ (1) GU L 28 del 4. 2. 1998, pag. 19


title: Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av förordning (EG) nr 2894/94 om formerna för genomförandet av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

eurovoc_concepts:
EU programme
European Economic Area
economic agreement
legislative procedure

text: C 56 E/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 29. 2. 2000 F(cid:246)rslag till r(cid:229)dets f(cid:246)rordning om (cid:228)ndring av f(cid:246)rordning (EG) nr 2894/94 om formerna f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsomr(cid:229)det (2000/C 56 E/03) (Text av betydelse f(cid:246)r EES) KOM(1999) 561 slutlig (cid:151) 1999/0223(AVC) (Framlagt av kommissionen den 8 november 1999) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR ANTAGIT DENNA F(cid:214)RORD- NING (cid:148)Kommissionen skall besluta om gemenskapens st(cid:229)nd- punkt vid s(cid:229)dana beslut i Gemensamma EES-kommittØn som med beaktande av F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen, s(cid:228)rskilt artikel 310 i detta, med beaktande av kommissionens f(cid:246)rslag, med beaktande av Europaparlamentets godk(cid:228)nnande, och av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: Gemenskapens r(cid:228)ttsakter om gemenskapsprogram skall tr(cid:228)da i kraft (EES) inom Europeiska ekonomiska samarbetsomr(cid:229)det snarast m(cid:246)jligt efter den dag de tr(cid:228)der i kraft i gemenskapen. I detta sammanhang (cid:228)r det l(cid:228)mpligt att ge kommissionen m(cid:246)j- lighet att utvidga gemenskapsprogrammen till att omfatta EES och att (cid:228)ndra r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EG) nr 2894/94 av den 28 november 1994 om formerna f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsomr(cid:229)det (1) i enlighet med detta. H˜RIGENOM F(cid:214)RESKRIVS F(cid:214)LJANDE. Artikel 1 a) endast utstr(cid:228)cker r(cid:228)ttsakter i gemenskapslagstiftningen till att (cid:228)ven g(cid:228)lla EES, eventuellt efter n(cid:246)dv(cid:228)ndiga tek- niska anpassningar, b) utstr(cid:228)cker gemenskapsprogram till att (cid:228)ven g(cid:228)lla EES, p(cid:229) villkor att det i den r(cid:228)ttsakt som inr(cid:228)ttar program- met f(cid:246)reskrivs att EES-/Efta-l(cid:228)nder f(cid:229)r delta i program- met och att deltagandet f(cid:246)ljer villkoren i del VI och att den finansiella medverkan (cid:228)r i enlighet med artikel 82. 1 a i EES-avtalet. (cid:148) Artikel 2 Denna f(cid:246)rordning tr(cid:228)der i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 1. 2 i f(cid:246)rordning (EG) nr 2894/94 skall ers(cid:228)ttas med f(cid:246)ljande: Denna f(cid:246)rordning (cid:228)r till alla delar bindande och direkt till- l(cid:228)mplig i alla medlemsstater. (1) EGT L 305, 30. 11. 1994, s. 6


title: 1999/733/CE: Decisão do Conselho, de 8 de Novembro de 1999, relativa à concessão de assistência macrofinanceira suplementar à antiga República jugoslava da Macedónia

eurovoc_concepts:
Community loan
EU aid
International Monetary Fund
North Macedonia
financial aid
macroeconomics

text: 16. 11. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 294/31 DECISÃO DO CONSELHO de 8 de Novembro de 1999 relativa à concessão de assistência macrofinanceira suplementar à antiga República jugoslava da Macedónia (1999/733/CE) O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 308. o, Tendo em conta a proposta da Comissão (1), Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2), (9) Considerando o seguinte: A Comissão consultou o Comité Económico e Finan- ceiro antes de apresentar a sua proposta; A antiga República jugoslava da Macedónia está a realizar reformas económicas fundamentais e a envidar esforços significativos para estabelecer uma economia de mercado eficiente, a fim de aumentar o emprego e melhorar o nível de vida; A antiga República jugoslava da Macedónia suportou avultados custos económicos em consequência directa do conflito do Kosovo e, apesar de graves tensões sociais e económicas, tem desenvolvido esforços excepcionais para acolher um elevado número de refugiados. Mundial, subsiste uma necessidade de financiamento significativa a ser coberta em 1999 e 2000, a fim de reforçar as reservas do país e apoiar os objectivos de política económica subjacentes ao programa económico do Governo; A assistência financeira da Comunidade, sob forma de um empréstimo a longo prazo em conjugação com uma subvenção a fundo perdido, a conceder à antiga Repú- blica jugoslava da Macedónia, constitui uma medida adequada de apoio à balança de pagamentos, ajudará a minorar os condicionalismos financeiros externos do país nas actuais circunstâncias particularmente difíceis, favorecerá a realização de reformas estruturais e ajudará a obviar às consequências sociais das perturbações económicas decorrentes do conflito no Kosovo; (10) A inclusão de uma componente de subvenção neste auxílio não prejudica os poderes da autoridade orça- mental; (11) Esta ajuda deve ser gerida pela Comissão, segundo o princípio de uma boa gestão financeira; A antiga República jugoslava da Macedónia e a Comuni- dade Europeia assinaram um acordo de cooperação (3), que entrou em vigor em 1 de Janeiro de 1998; (12) O Tratado não prevê para a adopção da presente decisão, outros poderes para além dos previstos no artigo 308. o, Em 26 de Abril de 1999, o Conselho acolheu positiva- mente o projecto de um estudo de viabilidade sobre a forma de melhorar as relações contratuais entre a Comu- nidade Europeia e a antiga República jugoslava da Mace- dónia; A antiga República jugoslava da Macedónia chegou a um acordo preliminar com o Fundo Monetário Internacional (FMI) sobre um acordo no âmbito do mecanismo finan- ceiro compensatório e de emergência, estando avançadas as negociações entre as duas partes sobre um Acordo de Stand-by de apoio ao programa de ajustamento e de reforma das autoridades. O Banco Mundial está a preparar um novo empréstimo para ajustamento do sector empresarial e financeiro, que prevê financiamentos substanciais dos ajustamentos e do investimento, em apoio aos esforços de reforma empre- sarial e financeira da antiga República jugoslava da Macedónia. As autoridades da antiga República jugoslava da Mace- dónia pediram assistência financeira às instituições financeiras internacionais, à Comunidade e a outros financiadores bilaterais; além dos recursos financeiros susceptíveis de serem concedidos pelo FMI e pelo Banco (1) JO C 307 E de 26. 10. 1999, p. 43. (2) Parecer emitido em 6 de Outubro de 1999 (ainda não publicado no Jornal Oficial). (3) JO L 348 de 18. 12. 1997, p. 2. DECIDE: Artigo 1. o 1. A Comunidade prestará assistência financeira à antiga República jugoslava da Macedónia sob forma de um emprés- timo a longo prazo e de uma subvenção a fundo perdido, a fim de garantir uma situação sustentável da balança de pagamentos. 2. A componente em capital desta assistência será equiva- lente a um montante máximo de 50 milhões de euros, com um período de carência de 10 anos e um prazo de vencimento máximo de 15 anos. Para este efeito, a Comissão fica habilitada a obter, em nome da Comunidade Europeia, os recursos neces- sários, que serão postos à disposição da antiga República jugos- lava da Macedónia sob a forma de um empréstimo. 3. A componente de subvenção desta assistência será equi- valente a um montante máximo de 30 milhões de euros para o período 1999-2000. 4. A assistência financeira da Comunidade será gerida pela Comissão, em estreita consulta com o Comité Económico e Financeiro e de forma coerente com quaisquer acordos cele- brados entre o FMI e a antiga República jugoslava da Mace- dónia. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) L 294/32 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 11. 1999 Artigo 2. o 1. A Comissão fica habilitada a acordar com as autoridades da antiga República jugoslava da Macedónia, após consulta do Comité Económico e Financeiro, as condições de política económica associadas a esta assistência. Essas condições devem ser compatíveis com os acordos referidos no n. o 4 do artigo 1. o 2. A Comissão deve verificar regularmente, em colaboração com o Comité Económico e Financeiro e em coordenação com o FMI, a conformidade da política económica da antiga Repú- blica jugoslava da Macedónia com os objectivos e as condições da presente assistência. Artigo 3. o 1. As componentes de empréstimo e de subvenção a fundo perdido da presente assistência serão colocadas à disposição da antiga República jugoslava da Macedónia em pelo menos duas fracções. Sob reserva do disposto no artigo 2. o, a primeira fracção será disponibilizada com base num acordo entre a antiga República jugoslava da Macedónia e o FMI sobre um programa macroeconómico apoiado pela concessão de uma fracção de crédito suplementar. 2. Sob reserva do disposto no artigo 2. o, a disponibilização da segunda fracção e de quaisquer outras será efectuada com base nas conclusões satisfatórias de aplicação do programa de ajustamento e de reforma na antiga República jugoslava da Macedónia e nunca antes de decorrido três meses a contar do desembolso da primeira fracção. Os fundos serão pagos ao Banco Nacional da antiga 3. República jugoslava da Macedónia. Artigo 4. o 1. As operações de contracção e concessão de empréstimos a que se refere o artigo 1. o serão realizadas com a mesma data-valor e não devem implicar para a Comunidade qualquer alteração de prazos de vencimento, qualquer risco cambial ou de taxa de juro nem qualquer outro risco comercial. 2. Se a antiga República jugoslava da Macedónia o pedir, a Comissão tomará as medidas necessárias para incluir, nas condições do empréstimo, uma cláusula de reembolso anteci- pado, bem como para permitir o seu exercício. 3. A pedido da antiga República jugoslava da Macedónia, e sempre que as condições permitam uma redução da taxa de juro do empréstimo, a Comissão pode proceder ao refinancia- mento da totalidade ou de parte dos empréstimos iniciais ou reestruturar as respectivas condições financeiras. As operações de refinanciamento ou de reestruturação devem ser realizadas nas condições do n. o 1, não devendo ter como efeito um aumento da duração média dos correspondentes empréstimos contraídos ou o aumento do montante, expresso à taxa de câmbio corrente, do capital em dívida à data do refinancia- mento ou da reestruturação. A antiga República jugoslava da Macedónia custeará 4. todas as despesas conexas da Comunidade com a conclusão e execução da operação decorrente da presente decisão. 5. O Comité Económico e Financeiro deve ser informado, pelo menos uma vez por ano, sobre a evolução das operações referidas nos n. os 2 e 3. Artigo 5. o A Comissão apresentará ao Parlamento Europeu e ao Conselho, pelo menos uma vez por ano, em regra até 15 de Setembro, um relatório de que constará uma análise da execução da presente decisão. Feito em Bruxelas, em 8 de Novembro de 1999. Pelo Conselho O Presidente S. NIINISTÖ


title: 1999/747/EC: Commission Decision of 8 November 1999 concerning the validity of certain binding tariff information (notified under document number C(1999) 3715) (Only the German and Dutch texts are authentic)

text: 19. 11. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 298/37 COMMISSION DECISION of 8 November 1999 concerning the validity of certain binding tariff information (notified under document number C(1999) 3715) (Only the German and Dutch texts are authentic) (1999/747/EC) time of the possibility of invoking such binding tariff information which has ceased to be valid; (4) Whereas the measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Customs Code Committee, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 information referred to by number in The binding tariff column 1 of the table set out in the Annex, issued by the customs authorities named in column 2 in respect of the tariff classification shown in column 3, must be revoked as soon as possible but not later than the 21st day following the publica- tion of this Decision in the Official the European Communities. Journal of Article 2 This Decision is addressed to the Kingdom of the Netherlands and the Federal Republic of Germany. Done at Brussels, 8 November 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (1), as last amended by Regulation (EC) No 955/1999 (2), and in particular Articles 12(5)(c) and 249(4) thereof, Having regard to Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code (3), as last amended by Regulation (EC) No 1662/1999 (4), and in particular Article 9 thereof, (1) Whereas the binding tariff information referred to in the Annex to this Decision is inconsistent with other binding tariff information, and the tariff classification it contains is incompatible with the general rules for the interpretation of the Combined Nomenclature set out in Section I A of Part I of Annex I to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (5), as last amended by Regulation (EC) No 2204/ 1999 (6); (2) Whereas the said binding tariff information should cease to be valid; whereas, therefore, the customs administra- tions which issued the information should revoke it as soon as possible and notify the Commission to that effect; (3) Whereas under Article 14(1) of Regulation (EEC) No 2454/93 the holder may make use for a given period of (1) OJ L 302, 19. 10. 1992, p. 1. (2) OJ L 119, 7. 5. 1999, p. 1. (3) OJ L 253, 11. 10. 1993, p. 1. (4) OJ L 197, 29. 7. 1999, p. 25. (5) OJ L 256, 7. 9. 1987, p. 1. (6) OJ L 278, 28. 10. 1999, p. 1. L 298/38 EN Official Journal of the European Communities 19. 11. 1999 Binding tariff information (reference) No 1 NL 19308119430026-0 No 2 NL 199308119430025-0 No 3 NL 199803065650042-0 No 4 DE HH/B/00317/98/01-01 No 5 DE HH/B/00325/98/01-01 No 6 DE HH/B/00326/98/01-01 ANNEX Customs authority Tariff classification Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Belastingsdienst/Douane Rotterdam Rotterdam Netherlands Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland Oberfinanzdirektion Hamburg Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Bundesrepublik Deutschland 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99 3926 90 99


title: 1999/732/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου, της 8ης Νοεμβρίου 1999, για τη χορήγηση συμπληρωματικής μακροοικονομικής χρηματοδοτικής συνδρομής στη Ρουμανία

eurovoc_concepts:
Community loan
EU aid
International Monetary Fund
Romania
financial aid
macroeconomics

text: 16. 11. 1999 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 294/29 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ της 8ης Νοεµβρίου 1999 για τη χορήγηση συµπληρωµατικής µακροοικονοµικής χρηµατοδοτικής συνδροµής στη Ρουµανία (1999/732/ΕΚ) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 308, την πρόταση της Επιτροπής (1), τη γνώµη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου (2), Εκτιµώντας τα ακόλουθα: στήριξη του ισοζυγίου πληρωµών, την ενίσχυση των συναλ- λαγµατικών διαθεσίµων της και τη διευκόλυνση της υλο- ποίησης των αναγκαίων διαρθρωτικών µεταρρυθµίσεων· (9) (10) η διαχείριση του κοινοτικού δανείου θα πρέπει να γίνεται από την Επιτροπή σύµφωνα µε τις αρχές της χρηστής οικο- νοµικής διαχείρισης· για την έκδοση της παρούσας απόφασης, η συνθήκη δεν προβλέπει άλλες εξουσίες εκτός από εκείνες που ορίζονται στο άρθρο 308, (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) η Επιτροπή ζήτησε τη γνώµη της οικονοµικής και δηµοσιο- νοµικής επιτροπής πριν υποβάλει την πρότασή της· η Ρουµανία αρχίζει θεµελιώδεις οικονοµικές µεταρρυθµίσεις και καταβάλλει σηµαντικές προσπάθειες για τη δηµιουργία αποτελεσµατικής οικονοµίας αγοράς µε σκοπό την αύξηση της απασχόλησης και τη βελτίωση των όρων διαβίωσης· η Ρουµανία και η Ευρωπαϊκή Ένωση έχουν υπογράψει ευρω- παϊκή συµφωνία σύνδεσης (3)· το Ευρωπαϊκό Συµβούλιο στη σύνοδο του Λουξεµβούργου το ∆εκέµβριο του 1997, αποφάσισε την έναρξη διαδικασίας προσχώρησης περιλαµβάνοντας τη Ρουµανία µεταξύ των άλλων υποψήφιων χωρών της Κεντρικής και Ανατολικής Ευρώπης και της Κύπρου· η Ρουµανία συνήψε συµφωνία stand-by (SBA) µε το ∆ιεθνές Νοµισµατικό Ταµείο (∆ΝΤ) για τη στήριξη του προγράµµα- τος προσαρµογής και µεταρρυθµίσεών της· η Παγκόσµια Τράπεζα ενέκρινε ένα νέο δάνειο για την προσαρµογή του ιδιωτικού τοµέα, το οποίο προβλέπει σηµαντική χρηµατοδότηση των προσαρµογών και επενδύ- σεων που θα στηρίξουν τις µεταρρυθµίσεις στον τοµέα των επιχειρήσεων και στο χρηµατοπιστωτικό τοµέα· οι αρχές της Ρουµανίας έχουν ζητήσει χρηµατοδοτική συν- δροµή από τους διεθνείς χρηµατοδοτικούς οργανισµούς, την Κοινότητα και άλλους διµερείς χορηγούς· ακόµα και εάν συνυπολογιστεί η εκτιµώµενη χρηµατοδότηση που θα παρασχεθεί από το ∆ΝΤ και την Παγκόσµια Τράπεζα, εξακο- λουθεί να υπάρχει ένα σηµαντικό χρηµατοδοτικό κενό που πρέπει να καλυφθεί κατά την περίοδο εφαρµογής του προ- γράµµατος προκειµένου να ενισχυθούν τα συναλλαγµατικά διαθέσιµα της χώρας και να προωθηθούν οι στόχοι πολι- τικής που είναι συνυφασµένοι µε το µεταρρυθµιστικό πρό- γραµµα της κυβέρνησης· ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ: Άρθρο 1 1. Η Κοινότητα χορηγεί στη Ρουµανία µακροπρόθεσµο δάνειο ανώτατου ποσού 200 εκατοµµυρίων ευρώ σε κεφάλαιο και ανώ- τατης διάρκειας δέκα ετών, για την εξασφάλιση βιώσιµου ισοζυγίου πληρωµών. 2. Για το σκοπό αυτό, η Επιτροπή εξουσιοδοτείται να δανειστεί, εξ ονόµατος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τα αναγκαία κεφάλαια τα οποία θα τεθούν στη διάθεση της Ρουµανίας µε τη µορφή δανείου. 3. Η Επιτροπή διαχειρίζεται το δάνειο που αναφέρεται στην παράγραφο 2 σε στενή συνεννόηση µε την οικονοµική και δηµοσιο- νοµική επιτροπή και κατά τρόπο που συµβιβάζεται µε κάθε συµφω- νία που έχει συναφθεί µεταξύ του ∆ΝΤ και της Ρουµανίας. Άρθρο 2 Η Επιτροπή εξουσιοδοτείται να συµφωνήσει µε τις ρουµανι- 1. κές αρχές, µετά από διαβούλευση µε την οικονοµική και δηµοσιο- νοµική επιτροπή, τους όρους οικονοµικής πολιτικής που συνο- δεύουν το δάνειο. Οι όροι αυτοί πρέπει να συµβιβάζονται µε τις συµφωνίες που αναφέρονται στο άρθρο 1 παράγραφος 3. 2. Η Επιτροπή ελέγχει σε τακτά χρονικά διαστήµατα, σε συνερ- γασία µε την οικονοµική και δηµοσιονοµική επιτροπή και σε συντο- νισµό µε το ∆ΝΤ, εάν η οικονοµική πολιτική της Ρουµανίας συµβα- δίζει µε τους στόχους του παρόντος δανείου και εάν τηρούνται οι όροι που το συνοδεύουν. (8) η χορήγηση µακροπρόθεσµου κοινοτικού δανείου στη Ρου- µανία αποτελεί κατάλληλο µέτρο για την ελάφρυνση των τη εξωτερικών χρηµατοδοτικών δυσκολιών της χώρας, (1) ΕΕ C 307 Ε της 26. 10. 1999, σ. 40. (2) Γνώµη που διατυπώθηκε στις 6 Οκτωβρίου 1999 (δεν έχει δηµοσιευθεί ακόµα στην Επίσηµη Εφηµερίδα). (3) ΕΕ L 357 της 31. 12. 1994, σ. 2. Άρθρο 3 1. Το δάνειο τίθεται στη διάθεση της Ρουµανίας τουλάχιστον σε δύο δόσεις. Με την επιφύλαξη του άρθρου 2, η εκταµίευση της πρώτης δόσης θα γίνει εφόσον διαπιστωθεί η ικανοποιητική πορεία του µακροοικονοµικού προγράµµατος της Ρουµανίας στο πλαίσιο της συµφωνίας stand-by που έχει συναφθεί µε το ∆ΝΤ. L 294/30 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 16. 11. 1999 Με την επιφύλαξη του άρθρου 2, η εκταµίευση της δεύτερης 2. δόσης θα γίνει εφόσον διαπιστωθεί ότι συνεχίζεται µε ικανοποιη- τικό τρόπο η υλοποίηση του προγράµµατος προσαρµογής και µεταρρυθµίσεων της Ρουµανίας και όχι πριν την πάροδο ενός τριµήνου από την καταβολή της πρώτης δόσης. Τα κεφάλαια καταβάλλονται στην εθνική τάπεζα της Ρουµα- 3. νίας. Άρθρο 4 Οι δανειοληπτικές και δανειοδοτικές πράξεις που αναφέρο- 1. νται στο άρθρο 1 διενεργούνται µε την ίδια τοκοφόρο ηµεροµηνία και δεν συνεπάγονται για την Κοινότητα ούτε µετατροπή προθε- σµιών λήξης, ούτε ανάληψη κινδύνου συναλλάγµατος ή επιτοκίου ή άλλου εµπορικού κινδύνου. 2. Εφόσον το ζητήσει η Ρουµανία, η Επιτροπή λαµβάνει τα αναγκαία µέτρα προκειµένου να συµπεριληφθεί στους όρους του δανείου ρήτρα πρόωρης εξόφλησης και να εξασφαλιστεί δυνα- τότητα εκτέλεσής της. 3. Μετά από αίτηµα της Ρουµανίας, και εφόσον οι περιστάσεις επιτρέπουν τη µείωση του επιτοκίου του δανείου, η Επιτροπή µπορεί να αναχρηµατοδοτήσει το σύνολο ή µέρος των αρχικών δανειοληπτικών πράξεων ή να αναπροσαρµόσει τους αντίστοιχους χρηµατοδοτικούς όρους. Οι πράξεις αναχρηµατοδότησης ή ανα- προσαρµογής διενεργούνται µε τους όρους που προβλέπονται στην παράγραφο 1 και δεν έχουν ως αποτέλεσµα την παράταση της µέσης διάρκειας των δανειοληπτικών πράξεων ή την αύξηση του ποσού του ανεξόφλητου κεφαλαίου, υπολογιζόµενου µε τις τρέ- χουσες συναλλαγµατικές ισοτιµίες, κατά την ηµεροµηνία της αναχρηµατοδότησης ή της αναπροσαρµογής. Όλα τα έξοδα που συνεπάγεται για την Κοινότητα η σύναψη 4. και η εκτέλεση της πράξης που προβλέπεται από την παρούσα απόφαση βαρύνουν την Ρουµανία. 5. Η οικονοµική και δηµοσιονοµική επιτροπή ενηµερώνεται για την πορεία των πράξεων που αναφέρονται στις παραγράφους 2 και 3 τουλάχιστον µία φορά το χρόνο. Άρθρο 5 Τουλάχιστον µία φορά το χρόνο, κατά κανόνα µέχρι τις 15 Σεπτεµ- βρίου, η Επιτροπή υποβάλλει, στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο και το Συµβούλιο έκθεση στην οποία περιέχεται αξιολόγηση της εφαρ- µογής της παρούσας απόφασης. Βρυξέλλες, 8 Νοεµβρίου 1999. Για το Συµβούλιο Ο Πρόεδρος S. NIINISTÖ


title: 1999/736/CE: Decisión del Consejo, de 8 de noviembre de 1999, por la que se nombra a un miembro del Comité de las Regiones

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
United Kingdom
appointment of staff

text: 17. 11. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 296/23 DECISIÓN DEL CONSEJO de 8 de noviembre de 1999 por la que se nombra a un miembro del Comité de las Regiones (1999/736/CE) EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 263, Vista la Decisión del Consejo, de 26 de enero de 1998 (1) por la que se nombra a los miembros titulares y suplentes del Comité de las Regiones, Considerando que ha quedado vacante un puesto de miembro titular del Comité de las Regiones como consecuencia de la dimisión del Sr. Ian Hughton miembro titular, comunicada al Consejo el 12 de enero de 1999; Vista la propuesta del Gobierno británico, DECIDE: Se nombra al Sr. Keith Brown miembro titular del Comité de las Regiones en sustitución del Sr. Ian Hughton para el resto de su mandato, es decir, hasta el 25 de enero de 2002. Artículo único Hecho en Bruselas, el 8 de noviembre de 1999. Por el Consejo El Presidente S. NIINISTÖ (1) DO L 28 de 4. 2. 1998, p. 19