title: A Bizottság határozata (1999. december 22.) a fertőző betegségek járványügyi felügyeleti és ellenőrzési hálózatának létrehozásáról szóló 2119/98/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszerről (az értesítés a C(1999) 4016. számú dokumentummal történt)

eurovoc_concepts:
EU Member State
disease prevention
epidemiology
health control
infectious disease
information network

formats: html pdf print

text: 26 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/5. kötet 32000D0057 2000. 1. 26. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 21/32 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1999. december 22. ) a fertőző betegségek járványügyi felügyeleti és ellenőrzési hálózatának létrehozásáról szóló 2119/98/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszerről (az értesítés a C(1999) 4016. számú dokumentummal történt) (2000/57/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, (4) tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a Közösségben a fertőző betegségek járványügyi felü- gyeleti szóló, 1998. szeptember 24-i 2119/98/EK európai parlamenti és taná- csi határozatra (1) és különösen annak 1. és 7. cikkére, ellenőrzési hálózatának létrehozásáról és mivel: (1) (2) (3) A 2119/98/EK határozat értelmében a Bizottság támoga- tásával a Közösségen belül a tagállamok közötti együttmű- ködés és összehangolt cselekvés előmozdítását célzó közösségi szintű hálózat létrehozására van szükség, a hatá- rozat mellékletében meghatározott kategóriájú fertőző betegségek megelőzése és ellenőrzése céljából. E hálózatot a szóban forgó betegségek járványügyi felügyeletére (epi- demiológiai felügyelet) és egy korai figyelmeztető és gyors- reagáló rendszer kialakítására kell felhasználni. Azon betegségeknek és egyes egészségügyi problémáknak, amelyekre a közösségi szintű korai figyelmeztető és gyors- reagáló rendszer kiterjed, meg kell felelniük a Közösség jelenlegi igényeinek, különös tekintettel a közösségi szintű válaszlépés járulékos hasznaira. A korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer keretében minden, a tagállamok illetékes hatósága által felvetett kér- déssel, valamint a 2119/98/EK határozat 4. cikkének ren- delkezései szerint gyűjtött adatok által bizonyított problé- mákkal kell foglalkoznia. (1) HL L 268. , 1998. 10. 3. , 1. o. E határozatnak meg kell könnyítenie a 2119/98/EK hatá- rozat alapján létrehozott hálózat integrációját a közösségi vagy országos szinten már kiépült, a betegségekkel vagy a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer által lefedett egyéb, különös kérdésekkel foglalkozó sürgősségi riasztó- hálózatokba. Végrehajtásának alkalmazásában ezért a közösségi hálózatot elsősorban az EUPHIN-HSSCD- rendszer (az európai közegészségügyi információs hálózat keretében működő, fertőző betegségekre vonatkozó egész- ségügyi felügyeleti rendszer) felhasználásával kell működ- tetni, amely az alábbi három összetevőből áll: a) az egyes tagállamoknak a közegészség védelme érdeké- ben esetleg szükséges intézkedések meghozásáért fele- lős, illetékes közegészségügyi hatósága által továbbított, meghatározott közegészségügyi veszélyekről szóló jelentésekkel kapcsolatos, korai figyelmeztető és gyors- reagáló rendszer; b) a tagállamok közegészségüggyel foglalkozó meghatal- informáci- mazott szervezetei és hatóságai közötti ócsere; c) a tagállamok meghatalmazott szervezetei és hatóságai számára a járványügyi felügyeletre kiválasztott betegsé- gekkel kapcsolatos egyes hálózatok. (5) Rendszeresen figyelemmel kell kísérni a hasznos, új technológiákat, és figyelembe kell ezeket venni az EUPHIN- HSSCD fejlesztésekor. (6) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 2119/98/EK határozat 7. cikke által létrehozott bizott- ság véleményével, 15/5. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 27 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 3. cikk 1. cikk (1) A közösségi hálózat korai figyelmeztető és gyorsreagáló rend- szerét az I. mellékletben meghatározott eseményekre – a továb- biakban „eseményekre” –, illetve olyan jellegű eseményekre való hivatkozásokra kell fenntartani, amelyek önmagukban vagy más hasonló eseményekhez kapcsolódva közegészségügyi veszélyt jelentenek vagy jelenthetnek. (2) Az egyes tagállamok megfelelő szervezetei és/vagy hatóságai összegyűjtik, és kölcsönösen tájékoztatják egymást az említett eseményekkel kapcsolatos valamennyi szükséges információról, például az országos felügyeleti rendszer, a közösségi hálózat jár- ványügyi felügyeleti egysége vagy bármely egyéb közösségi adat- gyűjtő rendszer felhasználásával. (1) A tagállamok illetékes hatóságai minden évben legkésőbb március 31-ig benyújtják a Bizottságnak az eseményeket elemző jelentésüket, amely a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer keretében alkalmazott eljárások leírását tartalmazza. Továbbá a tagállamok illetékes hatóságai megfelelő időben jelentést tehetnek a különös jelentőséggel bíró egyes eseményekről is. (2) A Bizottság a jelentések alapján éves jelentés keretében vizs- gálja meg a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer műkö- dését, és szükség esetén javaslatot tesz annak módosítására. 4. cikk Ez a határozat 2000. január 1-jén lép hatályba. 2. cikk 5. cikk (1) Az eseményre vonatkozó információcsere módját a II. mel- léklet 1. szakasza (1. szint: kölcsönös tájékoztatás) ismerteti. Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. (2) Amennyiben fennáll annak a lehetősége, hogy egy esemény közegészségügyi veszélyhez vezet, vagy ha egy esemény egyértel- műen közegészségügyi veszélyt jelent, a követendő eljárásokat a II. melléklet 2. szakasza (2. szint: lehetséges veszély), illetve 3. sza- kasza (3. szint: egyértelmű veszély) ismerteti. (3) A nyilvánosság és az érintett szakmák tájékoztatásakor köve- tendő eljárásokat a II. melléklet 4. szakasza ismerteti. Kelt Brüsszelben, 1999. december 22-én. a Bizottság részéről David BYRNE a Bizottság tagja 28 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/5. kötet I. MELLÉKLET Események, amelyeket a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszerben jelenteni kell 1. A Közösség egynél több tagállamát érintő fertőző betegségek megjelenése. 2. Hasonló jellegű megbetegedések térbeli vagy időbeli gócainak kialakulása – ha ezeknek lehetséges okai kórokozók –, valamint fennáll a Közösségen belül a tagállamok közötti terjedés veszélye. 3. Hasonló jellegű megbetegedések térbeli vagy időbeli gócainak kialakulása a Közösség területén kívül, ha ezeknek lehetséges okai kórokozók, valamint fennáll annak veszélye, hogy a betegség átterjed a Közösségre. 4. Olyan fertőző betegség vagy fertőző kórokozó első, illetve többszöri megjelenése, amelynek visszaszorításához kellő időben történő és összehangolt közösségi szintű intézkedésre van szükség. 15/5. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 29 II. MELLÉKLET A korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer részét képező tájékoztatási, konzultációs és együttműködési eljárások 1. 1-es szintű készültség: kölcsönös tájékoztatás 1. Amennyiben az egy vagy több tagállamból begyűjtött, vagy egyéb elismert forrásból származó információ egy esemény valószínű bekövetkeztére utal, az érintett tagállamokban a megfelelő közegészségügyi védelmet szolgáló intézkedések meghozataláért felelős illetékes hatóság a hálózaton keresztül haladéktalanul tájékoztatja a körülményekről és azok hátteréről a többi tagállam hatóságait és a Bizottságot. Az érintett tagállamok illetékes hatósága a tájékoztatás kézhezvételét követően véleményt nyilvánít arról, hogy más tagállamok intézkedésére vagy a Bizottság által támogatott összehangolt közösségi intézkedésre van-e szükséges. 2. A Bizottság és az érintett tagállamok biztosítják az általuk megkapott információ folyamatos, kölcsönös és gyors cseréjét, valamint a többi tagállam naprakész tájékoztatását. 3. A tagállam(ok) illetékes egészségügyi hatóságai a többi szervezettel és/vagy hatósággal együttműködve haladéktalanul értékelik az összegyűjtött információkat, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy a közegészségügyi veszély valóban fennáll. 4. A Bizottság rendkívüli ülésre hívhatja össze a hálózati bizottságot vagy a bizottság által javasolt szakértőket az esetleges intézkedések átláthatóságának és hatékonyságának biztosítása érdekében. 2. 2-es szintű készültség: lehetséges veszély Ha egy eseményről kapott információ vagy az ilyen eseményre utaló jelek esetleges közegészségügyi veszély kialakulására utalnak, az érintett tagállam(ok) illetékes hatóságai haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállam hatóságait és a Bizottságot az esetleges veszély jellegéről és mértékéről, valamint azokról az intézkedésekről, amelyeket ők egyedül vagy az érintett tagállamokkal, a Bizottsággal vagy egyéb felekkel közösen szándékoznak megtenni. 2. 1. Igazolás és értékelés Az érintett tagállamok illetékes egészségügyi hatóságai a többi szervezettel és/vagy hatósággal együttműködve haladéktalanul értékelik az összegyűjtött információkat, annak érdekében, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy valóban fennáll a közegészségügyi veszély. Gyakorlati járványügyi tapasztalatok, laboratóriumi háttér, klinikai és egyéb alapvető szaktudás formájában technikai segítség áll rendelkezésre minden további, tagállamokban elvégzendő vizsgálathoz. A Közösség vagy az egyes tagállamok is biztosíthatják ezt az érintett tagállam kérésére. A Bizottság segítséget nyújt a lehetséges közegészségügyi veszélyekre való felkészülést biztosító óvintézkedések összehangolásában. A Bizottság rendkívüli ülésre hívhatja össze a hálózati bizottságot vagy a bizottság által javasolt szakértőket a szükséges intézkedések összehangolásának biztosítása érdekében. 2. 2. A készültség megszüntetése Ha a végső kockázatértékelés szerint nem alakult ki közegészségügyi veszély, és nincs szükség intézkedésekre, vagy kizárólag helyi intézkedésekre van szükség, az érintett tagállam(ok) illetékes hatóságai haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállam megfelelő hatóságát és a Bizottságot a meghozott vagy meghozni kívánt intézkedések jellegéről és hatályáról. Amennyiben három napon belül a többi tagállam vagy a Bizottság ellentmondással nem él, a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer keretében nincs szükség további intézkedésekre. 3. 3-as szintű készültség: egyértelmű veszély Amennyiben egy esemény közegészségügyi veszélyt jelent, az érintett tagállam(ok) illetékes közegészségügyi hatóságai haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállam megfelelő hatóságát és a Bizottságot a lehetséges veszély jellegéről és mértékéről, valamint azokról az intézkedésekről, amelyeket ők egyedül, vagy az érintett tagállamokkal, a Bizottsággal vagy egyéb felekkel közösen szándékoznak megtenni. 3. 1. Az intézkedések összehangolása Az érintett tagállam(ok) illetékes egészségügyi hatóságai haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot a meghozott intézkedések végrehajtásáról és eredményéről. A tagállamok és a Bizottság a közösségi szinten meghozni szándékozott további intézkedéseket a 2119/98/EK határozat 3. és 6. cikkével összhangban hozza meg. 30 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/5. kötet A Bizottság támogatja a tagállamokat a közegészségügyi veszély leküzdésére és a lakosság védelmének biztosítására tett erőfeszítéseik összehangolásában. A Bizottság rendkívüli ülésre hívhatja össze a hálózati bizottságot vagy a bizottság által javasolt szakértőket a szükséges intézkedések összehangolásának biztosítása érdekében. 3. 2. A készültség megszüntetése A rendszert az érintett tagállamok megállapodása után lehet leállítani, és erről a többi tagállamot és a Bizottságot is értesítik. 4. A nyilvánosság és az érintett szakmák tájékoztatása Amennyiben egy esemény bekövetkezik, a tagállamok haladéktalanul megfelelő tájékoztató anyagot bocsátanak a nyilvánosság és az érintett szakmák képviselőinek rendelkezésére és tájékoztatják őket a meghozott intézkedésekről. A Bizottság és a tagállamok tájékoztatják az érintett szakembereket és a nyilvánosságot a közösségi szinten elfogadott iránymutatásokról, és haladéktalanul közlik velük, ha megszűnt a közegészségügyi veszély


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2514/99 van Pedro Marset Campos (GUE/NGL) aan de Commissie. Bouw van een waterzuiveringsinstallatie in Abarán (Murcia ‐ Spanje).

eurovoc_concepts:
EU financing
EU initiative
Region of Murcia
rural tourism
water treatment

text: 8. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 225 E/155 (cid:129) Artikel 3: (cid:132)Het optreden van de Gemeenschap omvat ((cid:133)) een bijdrage tot onderwijs en opleiding van hoog gehalte ((cid:133)). Bij ((cid:133)) dit ((cid:133)) optreden streeft de Gemeenschap ernaar de ongelijkheid tussen mannen en vrouwen op te heffen en de gelijkheid van mannen en vrouwen te bevorderen. (cid:148) (cid:129) Artikel 13: (cid:132)De Raad kan ((cid:133)), op voorstel van de Commissie en na raadpleging van het Europees Parlement, passende maatregelen nemen om discriminatie op grond van geslacht ((cid:133)) te bestrijden. (cid:148) Daarbij dient te worden opgemerkt dat discriminatie in de schaaksport en bij de opleiding voor deze sport niet onder richtlijn 76/207/EEG (1) (over discriminatie ten aanzien van arbeid) valt, aangezien de spelers/ Is de Commissie niet van speelsters niet kunnen worden beschouwd als werknemers/werkneemsters. oordeel dat er op grond van bovengenoemde artikelen wetgevingsinitiatieven moeten worden genomen om gelijke behandeling van beide geslachten in de sport in het algemeen, en in de schaaksport in het bijzonder, te garanderen? Vindt de Commissie dat zij binnen de grenzen van haar mogelijkheden de Raad de nodige voorstellen heeft voorgelegd om de naleving van het beginsel van non-discriminatie op grond van geslacht, een van de hoofddoelstellingen van het EG-Verdrag, te garanderen? (1) PB L 39 van 14. 2. 1976, blz. 40. Antwoord van mevrouw Reding namens de Commissie (14 februari 2000) De Commissie wenst om te beginnen te onderstrepen dat zij evenals de geachte afgevaardigde zeer toegewijd is aan de kwestie van non-discriminatie tussen vrouwen en mannen. Zoals de geachte afgevaardigde opmerkt, heeft de kwestie van gelijke kansen op sportgebied een bijzonder karakter. In bepaalde sporten immers komen mannen en vrouwen in aparte categorieºn uit om de kansen van vrouwen te waarborgen en kan men dus spreken van positieve discriminatie. Om over alle gegevens te beschikken voor de beoordeling van de vraag of dit beginsel ook in de schaaksport van toepassing is, zal de Commissie contact opnemen met de ter zake bevoegde internationale organisaties. De Commissie neemt de vraag van de geachte afgevaardigde te baat om er nogmaals op te wijzen dat zij het met haar eens is dat dit geval in de algemene context van de gelijke kansen moet worden geplaatst. Zij deelt haar mede dat er een permanente groep van commissarissen in het leven is geroepen onder voorzitterschap van de Voorzitter van de Commissie en het vice-voorzitterschap van de commissaris voor werkgelegenheid en sociale zaken. De groep heeft tot taak erop toe te zien dat in al het relevante beleid en de relevante acties van de Gemeenschap rekening wordt gehouden met de genderdimensie, overeenkomstig artikel 3, lid 2, van het Verdrag (1). Bovendien heeft de Commissie op 26 november 1999 aan de Raad en, ter raadpleging, aan het Parlement een voorstel voor een besluit van de Raad doen toekomen tot vaststelling van een communautair actieprogramma ter bestrijding van discriminatie (2), alsmede de voorstellen voor richtlijnen tot instelling van een algemeen kader voor gelijke behandeling in werkgelegenheid en beroep (3) en houdende tenuitvoerlegging van het beginsel van gelijke behandeling van personen ongeacht ras of etnische afstamming (4). SEC(1999) 1483 (cid:129) COM(1999) 567 def. (1) Mededeling van de Voorzitter (cid:132)Groups of Members of the Commission(cid:148). (2) (3) COM(1999) 565 def. (4) COM(1999) 566 def. (2000/C 225 E/170) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2514/99 van Pedro Marset Campos (GUE/NGL) aan de Commissie (22 december 1999) Betreft: Bouw van een waterzuiveringsinstallatie in AbarÆn (Murcia (cid:129) Spanje) De Commissie heeft op 18 juni 1999, in het kader van het LEADER II-programma, haar goedkeuring gehecht aan de uitvoering en financiering van een vakantiehuizenproject in de zone Caæada Hidalgo, in het plaatsje AbarÆn (Murcia) (dossier B. B3. 080, op naam van Trinidad GonzÆlez Maquil(cid:243)n, voor een totaal- bedrag van 1. 370. 096 peseta). C 225 E/156 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 8. 8. 2000 Er bestaat daarnaast ook een project voor de eveneens met Europese kredieten gefinancierde bouw van een waterzuiveringsinstallatie, in dezelfde zone, op minder dan 100 meter afstand van de vorige installatie, waardoor het plaatselijke initiatief om met gebruikmaking van Europese subsidies huizen geschikt te maken voor plattelandstoerisme, wordt afgeremd. In het kader van het FUTURE-programma van de Spaanse overheid zal daarnaast door de (cid:132)Consejer(cid:237)a de turismo(cid:148) (Raad voor het toerisme), die eveneens EU-subsidies ontvangt, in dezelfde zone een project ten uitvoer worden gelegd voor de aanleg van wandelpaden. Is de Commissie op de hoogte van deze situatie, waarbij totaal tegenstrijdige projecten werden 1. goedgekeurd? 2. Welke maatregelen is de Commissie van plan te treffen om deze situatie te verhelpen? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (25 januari 2000) De Commissie is niet op de hoogte gesteld van de in het kader van het communautaire initiatief Leader II gefinancierde projecten van de regio Murcia in het jaar 1999. De door de geachte afgevaardigde aangehaalde feiten verdienen evenwel de volledige aandacht van de Commissie. Zij zal bij de lidstaat een onderzoek verrichten en zal niet nalaten de geachte afgevaardigde van het resultaat van dit onderzoek op de hoogte te stellen. (2000/C 225 E/171) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2522/99 van Niels Busk (ELDR) aan de Commissie (16 december 1999) Betreft: Sprot vangst Kan de Commissie, opdat de vissers de belangrijke besluiten kunnen volgen die voor hen van betekenis zijn, mededelen hoeveel tijd zij nodig heeft tussen opstelling en afronding van een voorstel over de sprotvangst? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (14 januari 2000) Tussen het begin van de werkzaamheden door de diensten en de goedkeuring van het voorstel door de Commissie verstrijken ongeveer zes weken. Dit is inclusief raadpleging, vertaling en de eigenlijke goedkeu- ringsprocedure. Maar als het voorstel tijdens de procedure wordt gewijzigd naar aanleiding van opmerkin- gen van andere betrokken diensten, kan het zijn dat een en ander meer tijd vergt. (2000/C 225 E/172) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2523/99 van Minerva Malliori (PSE) aan de Commissie (16 december 1999) Betreft: Tsjernobyl Ik wil de Commissie mijn bezorgdheid te kennen geven over het besluit van de Oekra(cid:239)ne om reactor nr. 3 van in de kerncentrale van Tsjernobyl te activeren. Het Instituut voor nucleaire beveiliging en veiligheid (IPSN) op grond van ernstige slijtage dringend verzocht heeft een einde te maken aan het functioneren ervan. is bekend dat het


title: Commission Regulation (EC) No 2761/1999 of 22 December 1999 amending Regulation (EC) No 296/96 on data to be forwarded by the Member States and the monthly booking of expenditure financed under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and repealing Regulation (EEC) No 2776/88

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
agricultural expenditure
exchange of information

text: 23. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 331/57 COMMISSION REGULATION (EC) No 2761/1999 of 22 December 1999 amending Regulation (EC) No 296/96 on data to be forwarded by the Member States and the monthly booking of expenditure financed under the Guarantee Section of the European Agricul- tural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and repealing Regulation (EEC) No 2776/88 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, (3) Having regard to Council Regulation (EC) No 1258/1999 of 17 May 1999 on the financing of the common agricultural policy (1), and in particular Articles 4 and S thereof, Having regard to Council Regulation (EC) No 1259/1999 of 17 May 1999 establishing common rules for direct support schemes under the common agricultural policy (2), and in particular Article 11 thereof, Whereas: (1) (2) Section of when presenting the documents for the booking against the Community budget of expenditure incurred in May and November as provided for in Article 3(5) of Commission Regulation (EC) No 296/96 of 16 February 1996 on data to be forwarded by the Member States and the monthly booking of expenditure financed under the Guarantee European Agricultural the Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and repealing Regulation (EEC) No 2776/88 (3), as last amended by Regulation (EC) No 2236/98 (4), the Member States should enclose a table comprising an extract from the debtors ledger and showing the total of all debts identi- fied but not yet recovered under the EAGGF Guarantee Section. Also, when presenting the documents, for the booking against the Community budget of expenditure incurred in April and October as provided for in Article 3(5) of Regulation (EC) No 296/96, the Member States should enclose tables showing the amounts withheld pursuant to Articles 3 and 4 of Regulation (EC) No 1259/1999 and the use made of those amounts in accordance with Article 5(2) of the latter Regulation; the Commission, in accordance with the provision laid down in Article 37(2) of Commission Regulation (EC) No 1750/1999 of 23 July 1999 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1257/1999 on support for rural development from the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) (5), having States concerned, suspend temporarily the monthly advances relating to expenditure incurred in accordance with Regulation (EC) No 1750/1999, if the documents informed the Member shall (1) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 103. (2) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 113. (3) OJ L 39, 17. 2. 1996, p. 5. (4) OJ L 281, 17. 10. 1998, p. 9. (5) OJ L 214, 13. 8. 1999, p. 31. provided for in Article 37(1) of that Regulation are not received by 30 September each year; Member States can allocate the amounts released by reductions in payments, effected on the basis of Articles 3 and 4 of Regulation (EC) No 1259/1999, to certain additional rural development measures, as provided for in Article 5(2) of that Regulation. The amounts thus withheld must be used by the end of the third financial year following that in which they are withheld. Amounts not used by the end of that period are to be recovered by reducing the last advance of the financial year. The necessary provisions to this effect should be added to Regulation (EC) No 296/96 and its title should be adapted to take account of this new Regulation; (4) the EAGGF Committee and the joint management committees provided for in Article 11 of Regulation (EC) No 1259/1999 did not deliver an opinion within the time limit set by their Chairman, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Regulation (EC) No 296/96 is hereby amended as follows: 1. The title is replaced by the following text: ‘Commission Regulation (EC) No 296/96 of 16 February 1996 on data to be transmitted by the Member States and the monthly booking of expenditure financed under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guar- antee Fund (EAGGF), and laying down certain detailed rules of application for Council Regulation (EC) No 1259/1999’. 2. The following paragraph is added to Article 3: ‘6a. Twice a year, when presenting the documents as referred to in paragraph 5 for the booking against the Community budget of expenditure incurred, in May and November for the table referred to under point (a) and, in April and October for the tables referred to under point (b), Member States shall enclose: (a) a table comprising an extract from the debtors ledger and showing the total of all debts identified but not yet recovered at the end of April and at the end of the financial year the EAGGF Guarantee Section; in respect of L 331/58 EN Official Journal of the European Communities 23. 12. 1999 (b) tables showing the situation, at the end of April and at the end of the financial year, of amounts withheld pursuant to Articles 3 and 4 of Regulation (EC) No 1259/1999 and the use made of those amounts in accordance with Article 5(2) of that Regulation. ’ 3. The following paragraph is added to Article 4: ‘6. Where the documents referred to in Article 37(1) of Regulation (EC) No 1750/1999 are not received by the Commission by 30 September each year, the Commission shall, after notifying the Member State concerned, suspend payment of the advance relating to expenditure incurred in accordance with that Regulation for the month of August. Where those documents are received from 1 to 15 October, payment of the advance referred to in the previous subpara- graph shall be deferred by the same number of days as the documents are received late. Where the documents are received after 15 October, payment of the advances relating to expenditure incurred in accordance with Regulation (EC) No 1750/1999 for the months of August, September and October shall be suspended until the advance relating to the expenditure of the month of February of the following year. These suspended amounts shall be covered by a global commitment in respect of the financial year of suspension. ’ 4. Article 6 is replaced by the following: ‘Article 6 1. Amounts withheld in accordance with Articles 3 and 4 of Regulation (EC) No 1259/1999 shall be used by the end of the third financial year following that during which they are withheld for the payment of additional Community support measures in accordance with Article 5(2) of that Regulation. Amounts withheld and not paid pursuant to para- 2. graph 1 shall be deducted from the advances related to the expenditure of October of the financial year concerned. ’ 5. The following point is added to the first subparagraph of Article 7(1): ‘(c) expenditure to be declared shall not take account of the reductions made pursuant to Articles 3 and 4 of Regula- tion (EC) No 1259/1999. ’ 6. In Article 8, the term ‘Article 3(6)’ is replaced by Article 3(6) and (6a). Article 2 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply to expenditure incurred from 1 January 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 22 December 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission


title: Regulamento (CE) n.o 2790/1999 da Comissão, de 22 de Dezembro de 1999, relativo à aplicação do n.o 3 do artigo 81.o do Tratado CE a determinadas categorias de acordos verticais e práticas concertadas (Texto relevante para efeitos do EEE)

eurovoc_concepts:
competition policy
vertical agreement

text: 29. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 336/21 REGULAMENTO (CE) N. o 2790/1999 DA COMISSÃO de 22 de Dezembro de 1999 relativo à aplicação do n. o 3 do artigo 81. o do Tratado CE a determinadas categorias de acordos verticais e práticas concertadas (Texto relevante para efeitos do EEE) A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento n. o 19/65/CEE do Conselho, de 2 de Março de 1965, relativo à aplicação do n. o 3 do artigo 81. o do Tratado a certas categorias de acordos e práticas concertadas (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1215/1999 (2) e, nomeadamente, o seu artigo 1. o, Tendo publicado um projecto do presente regulamento (3), derar com segurança que preenchem as condições esta- belecidas no n. o 3 do artigo 81. o; (6) Os acordos verticais da categoria definida no presente regulamento podem melhorar a eficiência económica no âmbito de uma cadeia de produção ou de distribuição, possibilitando uma melhor as empresas participantes; em particular estes acordos podem conduzir a uma redução dos custos de tran- sacção e distribuição das partes e a uma optimização das suas vendas e níveis de investimento; coordenação entre Após consulta do Comité Consultivo em matérias de acordos, decisões e práticas concertadas e de posições dominantes, (7) Considerando o seguinte: (1) (2) (3) (4) O Regulamento n. o 19/65/CEE confere à Comissão competência para aplicar, por meio de regulamento, o n. o 3 do artigo 81. o do Tratado (antigo n. o 3 do artigo 85. o) a certas categorias de acordos verticais e às corres- pondentes práticas concertadas que estejam abrangidas pelo disposto no n. o 1 do artigo 81. o; A experiência adquirida até ao presente permite definir uma categoria de acordos verticais que se pode consi- condições derar que preenchem, normalmente, previstas no n. o 3 do artigo 81. o; as A referida categoria inclui os acordos verticais de compra ou de venda de bens ou serviços quando sejam celebrados entre empresas que não sejam concorrentes, entre certas empresas concorrentes ou que sejam concluídos por certas associações de retalhistas de bens; a referida categoria inclui igualmente acordos verticais que contenham disposições acessórias relativas à atri- buição ou utilização de direitos de propriedade intelec- tual; para efeitos do presente regulamento, a expressão acordos verticais compreende sempre as correspon- dentes práticas concertadas; Para a aplicação do n. o 3 do artigo 81. o através de regulamento, não é necessário definir os acordos verti- cais susceptíveis de serem abrangidos pelo n. o 1 do artigo 81. o; a apreciação dos acordos no âmbito do n. o 1 do artigo 81. o deve ter em conta diversos factores, em especial a estrutura do mercado do lado da oferta e da procura; (5) O benefício da isenção por categoria deve ser reservado aos acordos verticais em relação aos quais se pode consi- (1) JO 36 de 6. 3. 1965, p. 533/65. (2) JO L 148 de 15. 6. 1999, p. 1. (3) JO C 270 de 24. 9. 1999, p. 7. A possibilidade de tais efeitos de aumento da eficiência compensarem quaisquer efeitos anticoncorrenciais resul- tantes de restrições incluídas em acordos verticais depende do grau de poder de mercado das empresas em causa e, por conseguinte, da medida em que estas empresas enfrentem a concorrência de outros fornece- dores de bens ou serviços considerados permutáveis ou substituíveis pelo comprador, devido às suas caracterís- ticas, preço e utilização pretendida; Pode presumir-se, quando a quota do mercado relevante representada pelo fornecedor não ultrapassa 30 %, que os acordos verticais que não contêm determinados tipos de restrições anticoncorrenciais graves conduzem geral- mente a uma melhoria da produção ou da distribuição e permitem aos consumidores uma parte equitativa dos benefícios daí resultantes; no caso de acordos verticais que contenham obrigações de fornecimento exclusivo, é a quota de mercado do comprador que é relevante para determinar os efeitos globais desses acordos verticais no mercado; Acima dos limiares de quota de mercado de 30 %, não se presume que os acordos verticais que sejam abran- gidos pelo âmbito de aplicação do n. o 1 do artigo 81. o dêem normalmente origem a benefícios objectivos dessa natureza e dimensão, de forma a compensar as desvanta- gens causadas à concorrência; (8) (9) (10) O presente regulamento não deve isentar acordos verti- cais que contenham restrições que não sejam indispensá- veis à obtenção dos efeitos positivos acima referidos; em particular, acordos verticais que contenham determi- nados tipos de restrições anticoncorrenciais graves, tais como os preços de revenda mínimos e fixos, bem como certos tipos de protecção territorial devem ser excluídos do benefício da presente isenção por categoria indepen- dentemente da quota de mercado das empresas em causa; L 336/22 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 29. 12. 1999 (11) Tendo em vista garantir o acesso ou evitar a colusão no mercado relevante, a isenção por categoria deve ser acompanhada de certas condições; para este efeito, a isenção de obrigações de não concorrência deve ser limitada às obrigações que não ultrapassem uma deter- minada duração; pelos mesmos motivos, qualquer obri- gação directa ou indirecta que faça com que os membros de um sistema de distribuição selectiva não vendam as marcas de determinados fornecedores concorrentes deve ser excluída do benefício do presente regulamento; (12) A limitação da quota de mercado, a não isenção de certos acordos verticais e as condições previstas no presente regulamento, normalmente, são de molde a assegurar que os acordos a que a isenção por categoria é aplicável não permitam que as empresas participantes eliminem a concorrência em relação a uma parte substancial dos produtos em questão; (13) Em casos especiais em que os acordos abrangidos pelo âmbito de aplicação do presente regulamento tenham efeitos incompatíveis com o n. o 3 do artigo 81. o, a Comissão pode retirar o benefício da isenção por cate- goria; esta situação pode ocorrer, em especial, quando o comprador tiver um poder de mercado significativo no mercado relevante onde revende os bens ou fornece os serviços ou quando redes paralelas de acordos verticais tenham efeitos similares que restrinjam o acesso a um mercado relevante ou que restrinjam a concorrência dentro deste; tais efeitos cumulativos podem, por exemplo, surgir no caso de distribuição selectiva ou de obrigações de não concorrência; (14) O Regulamento n. o 19/65/CEE permite às autoridades competentes dos Estados-Membros retirar o benefício da isenção por categoria relativamente a acordos verticais que tenham efeitos incompatíveis com o estatuído no n. o 3 do artigo 81. o, quando esses efeitos afectam o seu território ou uma parte dele, e quando esse território tem as características de um mercado geográfico distinto; os Estados-Membros devem garantir que o exer- cício do poder de retirar do benefício da isenção não prejudica a aplicação uniforme em todo o mercado comum das regras comunitárias em matéria de concor- rência e o pleno efeito das medidas adoptadas para a sua execução; (15) A fim de reforçar a supervisão de redes paralelas de acordos verticais que tenham efeitos restritivos idênticos e que abranjam mais de 50 % de um determinado mercado, a Comissão pode declarar o presente regula- mento inaplicável a acordos verticais que contenham restrições específicas relativas ao mercado em causa, restabelecendo desta forma a plena aplicação do artigo 81. o em relação a estes acordos; (16) O presente regulamento não prejudica a aplicação do artigo 82. o; nidade, em todo o mercado comum, nem o efeito útil de quaisquer medidas adoptadas para a sua execução, incluindo o presente regulamento, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Para efeitos do presente regulamento: a) «Empresas concorrentes» são fornecedores reais ou poten- ciais no mesmo mercado de produto; o mercado do produto inclui bens ou serviços considerados pelo comprador como permutáveis ou substituíveis pelos bens ou serviços contratuais, devido às suas características, preço e utilização pretendida; b) «Obrigação de não concorrência» significa qualquer obri- gação directa ou indirecta que obrigue o comprador a não fabricar, adquirir, vender ou revender bens ou serviços que entrem em concorrência com os bens ou serviços contra- tuais, ou qualquer obrigação directa ou indirecta imposta ao comprador no sentido de adquirir ao fornecedor ou a outra empresa designada pelo fornecedor mais de 80 % das compras totais do comprador em termos de bens ou serviços contratuais e respectivos substitutos no mercado relevante, calculadas com base no valor das suas compras do ano civil anterior; c) «Obrigação de fornecimento exclusivo» significa qualquer obrigação directa ou indirecta imposta ao fornecedor no sentido de vender bens ou serviços especificados no acordo apenas a um comprador dentro da Comunidade para efeitos de uma utilização específica ou revenda; d) «Sistema de distribuição selectiva» significa um sistema de distribuição em que o fornecedor se compromete a vender os bens ou serviços contratuais, quer directa quer indirecta- mente, apenas a distribuidores seleccionados com base em critérios especificados e em que esses distribuidores se comprometem a não vender tais bens ou serviços a nego- ciantes não autorizados; e) «Direitos de propriedade intelectual» inclui direitos de propriedade industrial, direitos de autor e direitos conexos; f) «Saber-fazer» significa um pacote de informações práticas não patenteadas, resultantes de experiências e ensaios efec- tuados pelo fornecedor, secretas, substanciais e identificadas; neste contexto, por «secretas» entende-se que o saber-fazer, enquanto conjunto, ou na sua configuração específica e montagem dos seus componentes, não é normalmente conhecido ou de «substanciais» entende-se que o saber-fazer inclui informações indispensá- veis ao comprador para a utilização, venda ou revenda de bens ou serviços contratuais; por «identificadas» entende-se que o saber-fazer deve ser definido de uma forma suficiente- mente abrangente a fim de permitir verificar se preenche os critérios de confidencialidade e substancialidade; fácil obtenção; por (17) De acordo com o princípio do primado do direito comunitário, nenhuma medida tomada ao abrigo dos direiros nacionais de concorrência pode prejudicar a aplicação uniforme das regras de concorrência da Comu- g) «Comprador» inclui uma empresa que, nos termos de um acordo abrangido pelo âmbito de aplicação do n. o 1 do artigo 81. o do Tratado, venda bens ou serviços por conta de outra empresa. 29. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 336/23 Artigo 2. o Artigo 3. o 1. Nos termos do n. o 3 do artigo 81. o do Tratado e no presente regulamento, o n. o 1 do artigo 81. o não se aplica aos acordos ou práticas concertadas em que participam duas ou mais empresas cada uma delas operando, para efeitos do acordo, a um nível diferente da produção ou da cadeia de distribuição e que digam respeito às condições em que as partes podem adquirir, vender ou revender certos bens ou serviços (denominados «acordos verticais»). Esta isenção é aplicável na medida em que estes acordos conte- nham restrições da concorrência abrangidas pelo n. o 1 do artigo 81. o (denominadas «restrições verticais»). A isenção prevista no n. o 1 é aplicável aos acordos verti- 2. cais concluídos entre uma associação de empresas e os seus membros, ou entre essa associação e os seus fornecedores, apenas se todos os seus membros forem retalhistas de bens e se nenhum membro individual da associação, em conjunto com as suas respectivas empresas ligadas, tiver um volume de negó- cios total anual que ultrapasse 50 milhões de euros; os acordos verticais concluídos por essas associações estão salvaguardados pelo presente regulamento sem prejuízo da aplicação do artigo 81. o a acordos horizontais concluídos pelos membros da asso- ciação ou a decisões tomadas pela associação. A isenção prevista no n. o 1 é aplicável aos acordos verti- 3. cais que contenham disposições relativas à atribuição ao comprador ou à utilização pelo comprador de direitos de propriedade intelectual desde que tais disposições não consti- tuam o principal objecto de tais acordos e estejam directamente relacionadas com a utilização, venda ou revenda dos bens ou serviços pelo comprador ou pelos seus clientes. A isenção é aplicável na condição de que, em relação aos bens e serviços contratuais, tais disposições não incluam restrições da concor- rência que tenham o mesmo objecto ou efeito das restrições verticais que não sejam isentas no âmbito do presente regula- mento. A isenção prevista no n. o 1 não é aplicável a acordos 4. verticais concluídos entre empresas concorrentes; é contudo aplicável quando empresas concorrentes concluem um acordo vertical não recíproco e: a) O comprador tenha um volume de negócios total anual que não ultrapasse os 100 milhões de euros; ou b) O fornecedor seja fabricante e distribuidor de bens, e o comprador seja um distribuidor que não seja também um fabricante de bens ou serviços que estejam em concorrência com os bens contratuais; ou c) O fornecedor seja um prestador de serviços em vários níveis do comércio e o comprador não forneça serviços concor- rentes no mesmo nível de comércio em que adquire os serviços contratuais. 5. O presente regulamento não é aplicável a acordos verti- cais cuja matéria seja abrangida pelo âmbito de aplicação de outros regulamentos de isenção por categoria. 1. Sem prejuízo do disposto no n. o 2 do presente artigo, a isenção prevista no artigo 2. o é aplicável desde que a quota de mercado do fornecedor não exceda 30 % do mercado relevante no qual venda os bens ou serviços contratuais. 2. No caso de acordos verticais contendo obrigações de fornecimento exclusivo, a isenção prevista no artigo 2. o é apli- cável na condição de que a quota de mercado do comprador não ultrapasse 30 % do mercado relevante em que este adquire os bens ou serviços contratuais. Artigo 4. o A isenção prevista no artigo 2. o não é aplicável a acordos verticais que, directa ou indirectamente, isoladamente ou em combinação com outros factores que sejam controlados pelas partes, tenham por objecto: a) A restrição da possibilidade de o comprador estabelecer o seu preço de venda, sem prejuízo da possibilidade do forne- cedor de impor um preço de venda máximo ou de reco- mendar um preço de venda, desde que estes não sejam equivalentes a um preço de venda fixo ou mínimo como resultado de pressões, ou de incentivos oferecidos por qual- quer uma das partes; b) A restrição relativa ao território ou em relação aos clientes aos quais o comprador pode vender os bens ou serviços contratuais, excepto: — as restrições das vendas activas para um território exclu- sivo ou a um grupo exclusivo de clientes reservado ao fornecedor ou atribuído pelo fornecedor a outro comprador, desde que tal restrição não limite as vendas dos clientes do comprador, — as restrições de vendas a utilizadores finais por um comprador que opere ao nível grossista, — as restrições de venda a distribuidores não autorizados pelos membros de um sistema de distribuição selectiva, e — a restrição da capacidade do comprador de vender componentes, fornecidos para efeitos de incorporação, a clientes que os possam utilizar para produzir o mesmo tipo de bens que são produzidos pelo fornecedor; c) A restrição de vendas activas ou passivas a utilizadores finais por membros de um sistema de distribuição selectiva que operam ao nível retalhista, sem prejudicar a possibili- dade de proibir um membro do sistema de operar a partir de um local de estabelecimento não autorizado; d) A restrição de fornecimentos cruzados entre distribuidores no âmbito de um sistema de distribuição selectiva, incluindo os distribuidores que operam em diferentes níveis do comércio; e) A restrição acordada entre um fornecedor de componentes e um comprador que incorpora estes componentes, que limita a venda pelo fornecedor destes componentes como peças sobresselentes a utilizadores finais ou a estabeleci- mentos de reparação ou a outros prestadores de serviços não autorizados pelo comprador para a reparação ou assis- tência dos seus bens. L 336/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 29. 12. 1999 Artigo 5. o Artigo 8. o A isenção prevista no artigo 2. o não é aplicável a nenhuma das seguintes obrigações incluídas em acordos verticais: a) Qualquer obrigação de não concorrência directa ou indi- recta, cuja duração seja indefinida ou ultrapasse cinco anos. Uma obrigação de não concorrência que seja tacitamente renovada por mais que um período de cinco anos deve ser considerada como tendo sido concluída por uma duração indefinida. Todavia, o prazo limite de cinco anos não é aplicável quando os bens ou serviços contratuais são vendidos pelo comprador a partir de instalações e terrenos que sejam propriedade do fornecedor ou tomadas de arren- damento pelo fornecedor a terceiros não ligados ao comprador, desde que a duração da obrigação de não concorrência não ultrapasse o período de ocupação das instalações e terrenos pelo comprador; b) Qualquer obrigação directa ou indirecta que imponha ao comprador, após o termo do acordo, não produzir, adquirir, vender ou revender bens ou serviços, excepto quando uma tal obrigação: — diga respeito a bens ou serviços que concorram com os bens ou serviços contratuais, e — seja limitada às instalações e terrenos a partir dos quais o comprador operou durante o período do contrato, e — seja indispensável para proteger o saber-fazer transferido pelo fornecedor para o comprador, e desde que o período de vigência dessa obrigação de não concorrência seja limitado a um período de um ano após o termo do acordo; esta obrigação não prejudica a possibili- dade de impor uma restrição ilimitada no tempo à utili- zação e divulgação do saber-fazer que não seja ainda do domínio público; c) Qualquer obrigação directa ou indirecta que faça com que membros de um sistema de distribuição selectiva não vendam determinadas marcas de fornecedores concorrentes. Artigo 6. o A Comissão pode retirar o benefício do presente regulamento, nos termos do n. o 1 do artigo 7. o do Regulamento n. o 19/ /65/CEE, tal como alterado, quando considerar num caso espe- cífico que os acordos verticais a que o presente regulamento é aplicável têm efeitos incompatíveis com o disposto no n. o 3 do artigo 81. o do Tratado, nomeadamente, sempre que o acesso ao mercado relevante ou a concorrência nesse mercado for signifi- cativamente restringida pelo efeito cumulativo de redes para- lelas de acordos verticais idênticas concluídas por fornecedores ou compradores concorrentes. Artigo 7. o Sempre que num caso específico os acordos verticais a que é aplicável a isenção prevista no artigo 2. o tiverem efeitos incom- patíveis com o disposto no n. o 3 do artigo 81. o do Tratado no território de um Estado-Membro ou numa parte deste com todas as características de um mercado geográfico distinto, a autoridade competente desse Estado-Membro pode retirar o benefício da aplicação do presente regulamento em relação a este território, sob as mesmas condições previstas no artigo 6. o 1. Nos termos do artigo 1. oA do Regulamento n. o 19/ /65/CEE, a Comissão pode declarar, através de regulamento, que quando as redes paralelas de restrições verticais idênticas cubram mais de 50 % de um mercado relevante, o presente regulamento não é aplicável a acordos verticais que incluam restrições específicas que digam respeito a esse mercado. Qualquer regulamento, nos termos do n. o 1, só pode ser 2. aplicado seis meses após a sua adopção. Artigo 9. o 1. A quota de mercado de 30 % prevista no n. o 1 do artigo 3. o é calculada com base no valor das vendas no mercado dos bens ou serviços contratuais bem como outros bens ou serviços vendidos pelo fornecedor que sejam considerados permutáveis ou substituíveis pelo comprador devido às suas características, preço e utilização pretendida; se os dados rela- tivos ao valor das vendas no mercado não se encontrarem disponíveis, podem ser utilizadas estimativas com base noutras informações de mercado fiáveis, incluindo volumes das vendas no mercado, a fim de estabelecer a quota de mercado da empresa em causa. Para efeitos do n. o 2 do artigo 3. o, é, respectivamente, o poder de compra do mercado ou estima- tivas deste, que serão utilizados para calcular a quota de mercado. Para efeitos de aplicação do limiar da quota de mercado 2. previsto no artigo 3. o, são aplicáveis as seguintes regras: a) A quota de mercado é calculada com base nos dados rela- tivos ao ano civil anterior; b) A quota de mercado inclui também bens e serviços forne- cidos a distribuidores integrados com o objectivo de venda; c) Sempre que a quota de mercado for inicialmente inferior a 30 % mas posteriormente ultrapassar este nível sem exceder 35 %, a isenção prevista no artigo 2. o continuará a ser aplicável por um período de dois anos civis consecutivos subsequentes ao ano em que o limiar de 30 % foi pela primeira vez ultrapassado; d) Sempre que a quota de mercado for inicialmente inferior a 30 % mas posteriormente ultrapassar 35 %, a isenção prevista no artigo 2. o continuará a ser aplicável durante um ano civil a seguir ao ano em que o nível de 35 % foi pela primeira vez ultrapassado; e) O benefício concedido pelas alíneas c) e d) não pode ser combinado de forma a ultrapassar um período de dois anos civis. Artigo 10. o 1. Para efeitos do cálculo do volume de negócios total anual nos termos dos n. os 2 e 4 do artigo 2. o, serão adicionados os volumes de negócios realizados durante o anterior exercício financeiro pela parte relevante no acordo e os volumes de negócios realizados pelas suas empresas ligadas em relação a todos os bens e serviços, excluindo todos os impostos e outros direitos. Para este efeito, não são tomadas em consideração as transacções entre a parte no acordo vertical e as suas empresas ligadas ou entre as suas empresas ligadas. 2. A isenção prevista no artigo 2. o continuará a ser aplicável quando, por qualquer período de dois anos financeiros conse- cutivos, o limiar do volume de negócios anual total for ultra- passado, no máximo, em 10 %. 29. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 336/25 Artigo 11. o 1. Para efeitos do presente regulamento, as expressões «empresa», «fornecedor» e «comprador» incluem as empresas ligadas. 2. Consideram-se empresas ligadas: a) As empresas em que uma parte no acordo disponha, directa ou indirectamente: — do poder de exercer mais de metade dos direitos de voto, ou — do poder de designar mais de metade dos membros do conselho fiscal ou da administração ou dos órgãos que representam legalmente a empresa, ou — do direito de gerir os negócios da empresa; b) As empresas que directa ou indirectamente disponham, numa das partes no acordo, dos direitos ou poderes enume- rados na alínea a); c) As empresas nas quais uma empresa referida na alínea b) disponha, directa ou indirectamente, dos direitos ou poderes enumerados na alínea a); d) As empresas nas quais uma parte no acordo juntamente com uma ou mais das empresas mencionadas nas alíneas a), b) e c) ou nas quais duas ou mais destas últimas empresas disponham conjuntamente dos direitos ou poderes enume- rados na alínea a); e) As empresas em que os direitos ou poderes enumerados na alínea a) pertençam conjuntamente: — às partes no acordo, ou às respectivas empresas ligadas — a uma ou mais de uma das partes no acordo, ou a uma ou mais de uma das ligadas mencionadas nas alíneas a) a d) e um ou mais terceiros. respectivas empresas Para efeitos do artigo 3. o, a quota de mercado das 3. empresas a que se refere a alínea e) do n. o 2 do presente artigo será repartida igualmente por cada empresa que disponha dos direitos ou poderes enumerados na alínea a) do n. o 2. Artigo 12. o A isenção prevista nos Regulamentos (CEE) n. o 1983/ 1. /83 (1), (CEE) n. o 1984/83 (2) e (CEE) n. o 4087/88 (3) da Comissão continuará a ser aplicável até 31 de Maio de 2000. A proibição estabelecida no n. o 1 do artigo 81. o do 2. Tratado não é aplicável durante o período compreendido entre 1 de Junho de 2000 e 31 de Dezembro de 2001 relativamente a acordos já em vigor em 31 de Maio de 2000 que não satisfaçam as condições de isenção previstas no presente regu- lamento mas que que preencham as condições de isenção previstas nos Regulamentos (CEE) n. o 1983/83, (CEE) n. o 1984/ /83 ou (CEE) n. o 4087/88. Artigo 13. o O presente regulamento entrará em vigor em 1 de Janeiro de 2000. É aplicável a partir de 1 de Junho de 2000, excepto no que diz respeito ao n. o 1 do artigo 12. o, que é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2000. mencionadas nas alíneas a) a d), ou O presente regulamento caduca em 31 de Maio de 2010. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 22 de Dezembro de 1999. Pela Comissão Mario MONTI Membro da Comissão (1) JO L 173 de 30. 6. 1983, p. 1. (2) JO L 173 de 30. 6. 1983, p. 5. (3) JO L 359 de 28. 12. 1988, p. 46


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2757/1999 av den 22 december 1999 om ändring av bilagorna I och II i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
foodstuff
foodstuffs legislation
veterinary drug
waste

text: 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 331/45 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2757/1999 av den 22 december 1999 om ändring av bilagorna I och II i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärme- dicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING kroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel livsmedel med animaliskt ursprung (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2728/1999 (2), särskilt artiklarna 6, 7 och 8 i denna, och i av följande skäl: I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder successivt fastställas verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinär- medicinsk läkemedel som är avsedda att ges till livsme- delsproducerande djur. farmakologiskt samtliga för 5. 6. 7. 8. 9. För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden även fastställas för ägg, mjölk eller honung. Karazolol och penetamat skall förordning (EEG) nr 2377/90. införas i bilaga I till Urginea maritima, bariumselenat och 3,5-dijodo-L-tyrosin skall bilaga II till förordning (EEG) nr 2377/90. americana, phytolacca levotyroxin, införas i En tillräckligt lång tidsfrist bör fastställas innan denna förordning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmelserna i denna förordning av tillstånden att släppa ut de berörda veterinärmedicinska läkemedlen på marknaden, vilka beviljats enligt rådets direktiv 81/851/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 93/40/EEG (4). De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Ständiga kommittén för veteri- närmedicinska läkemedel. information Gränsvärden bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel har granskat all rele- vant säkerheten med beträffande restmängder av ämnet i fråga för den som konsumerar livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den industriella bearbetningen av livsmedel. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel livs- medel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är rele- vant vid övervakningen av restmängder (restmarkör). från det behandlade vävnaderna i För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemen- skapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fastställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slakt- Bilaga I och II till förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med den 60:e dagen efter det att den har offentliggjorts. (1) EGT L 224, 18. 8. 1990, s. 1. (2) EGT L 328, 22. 12. 1999, s. 23. (3) EGT L 317, 6. 11. 1981, s. 1. (4) EGT L 214, 24. 8. 1993, s. 31. 1. 2. 3. 4. L 331/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 december 1999. På kommissionens vägnar Erkki LIIKANEN Ledamot av kommissionen 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 331/47 r e s l e m m ä t s e b a r d n A r e d a n v ä v l å M L R M r e t r a r u D j r ö k r a m t s e R a m m a s k r e v l t k s i g o o k a m r a F r e s n a t s b u s r e n i l l i c i n e P. l e k s u M r e v e L ” e r u N j t t e F g k / g µ g k / g µ g k / g µ g k / g µ 0 5 0 5 0 5 0 5 n i v S n i l l i c i n e p l y s n e B t a m a t e n e P ”. 1 2 1. r e s l e m m ä t s e b a r d n A r e d a n v ä v l å M L R M r e t r a r u D j r ö k r a m t s e R a m m a s k r e v l t k s i g o o k a m r a F r e s n a t s b u s n e n m ä a g r e n e r d a i t n A. l e k s u M r e v e L e r u N j t t e F g k / g µ g k / g µ g k / g µ g k / g µ 5 5 5 1 5 1 ” k l ö M j g k / g µ 1 r u t a e r k t ö N l l o o z a r a K l l o o z a r a K ”. 1 2 3. t e m e t s y s v r e n a m o n o t u a å p e d n a k r e v l e d e M. 2 3. t e m e t s y s v r e n r a k r e v å p m o s n e n m Ä. 3 r e s l e m m ä t s e b a r d n A r e t r a r u D j r e s n a t s b u s a m m a s k r e v l t k s i g o o k a m r a F ” r å f , r u t a e r k t ö N t a n e l e s m u i r a B ” : e d n a j l ö f t g i l n e s a r d n ä l l a k s 0 9 / 7 7 3 2 r n ) G E E ( i g n n d r o r ö f l l i t I I a g a l i B. B n e n m ä a k s i n a g r o O. 1 A G A L I B : e d n a j l ö f t g i l n e s a r d n ä l l a k s 0 9 / 7 7 3 2 r n ) G E E ( i g n n d r o r ö f l l i t I a g a l i B. A r e n o i t k e f n i t o m l e d e M. 1 i a k i t o b i t n A. 2 1. L 331/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 - e k ä l a k s n i c i d e m r ä n i r e t e v a k s i t a p o e m o h i i g n n d ä v n a r ö f t s a d n E n e l l i t r e é p o k a m r a f a k s i t a p o e m o h t g i l n e s t l l ä t s m a r f m o s l e d e m l e d n e s u t n e r e g i t s r e v ö e t n i m o s t e l d e m e k ä l i n o i t a r t n e c n o k - e k ä l a k s n i c i d e m r ä n i r e t e v a k s i t a p o e m o h i i g n d n ä v n a r ö f t s a d n E n e l l i t r e é p o k a m r a f a k s i t a p o e m o h t g i l n e s t l l ä t s m a r f m o s l e d e m l e d e d a r d n u h n e r e g i t s r e v ö e t n i m o s t l e d e m e k ä l i n o i t a r t n e c n o k i ” g n n d n ä v n a l a r o r ö f t s a d n E r e t r a e d n a r e c u d o r p s l e d e m s v i l a l l A a n a c i r e m a a c c a l o t y h P ” r e t r a e d n a r e c u d o r p s l e d e m s v i l a l l A a m i t i r a m a e n i g r U r e s l e m m ä t s e b a r d n A r e t r a r u D j r e s n a t s b u s a m m a s k r e v l t k s i g o o k a m r a F r e t k u d o r p a k s n i c i d e m r ä n i r e t e v a k s i t a p o e m o h i s d n ä v n a m o s n e n m Ä. 4 r e s l e m m ä t s e b a r d n A r e t r a r u D j r e s n a t s b u s a m m a s k r e v l t k s i g o o k a m r a F n e n m ä a k s i m e k a k s i n a g r O. 2 r e t r a s r u d g g ä d j e d n a r e c u d o r p s l e d e m s v i l a l l A ” r e t r a s r u d g g ä d j e d n a r e c u d o r p s l e d e m s v i l a l l A n i s o r y t - L - o d o j i D - 5 3 ” , n i x o r y t o v e L


title: 2000/389/EF: Kommissionens beslutning af 22. december 1999 om Det Forenede Kongeriges støtteordning C 39/99 (ex E 2/97) "English Partnerships (EP)" under "Partnerships Investment Programme (PIP)", herefter benævnt EP/PIP-ordningen (meddelt under nummer K(1999) 5208) (EØS-relevant tekst) (Kun den engelske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
United Kingdom
aid system
development aid
less-favoured region
regional aid
town and country planning

text: 20. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/27 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 22. december 1999 om Det Forenede Kongeriges støtteordning C 39/99 (ex E 2/97) »English Partnerships (EP)« under »Partnerships Investment Programme (PIP)«, herefter benævnt EP/PIP-ordningen (meddelt under nummer K(1999) 5208) (Kun den engelske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2000/389/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til Den Europæiske Økonomiske Samarbejds- aftale, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have givet interesserede parter lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelse (1), under hensyn til disse bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I. PROCEDURE (1) (2) Ved brev af 9. januar 1995 anmeldte Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, et støtteprogram ved navn »Single Regenera- tion Budget« (SRB) (N 31/95) til Kommissionen. Anmel- delsen dækkede flere ordninger, inklusive »English Part- nerships« Investment Programme« (PIP) (EP/PIP-ordningen), som er en regio- naludviklingsordning for offentlig finansiering af sane- ringsprojekter i England. »Partnerships under (EP) Ved brev af 4. maj 1995 til Det Forenede Kongerige (SG(95) D/5602) godkendte Kommissionen SRB på basis af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), der handler om støtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske (1) EFT C 245 af 28. 8. 1999, s. 9. (3) (4) (5) (6) regioner. I sin beslutning angav Kommissionen, at en række af SRB-foranstaltningerne ikke blev ramt af forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, herunder foranstaltningerne benævnt »Byfornyelse (EP-aktiviteter)« (»Urban regeneration (EP activities)«). De britiske myndigheder har anvendt ordningen ud fra den antagelse, at ingen af EP-programmerne vedrørende finansiering af saneringsprojekter involverer statsstøtte om omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Efter godkendelsen af SRB blev Kommissionen gjort opmærksom på bestemte tilfælde, hvor modtagerne af EP-støtte var virksomheder, der deltog i handelen mellem medlemsstater. På et møde i januar 1996 anmodede Kommissionen de britiske myndigheder hvordan om at ordningen fungerede i praksis. præcisere, Andre aspekter af ordningen blev drøftet og analyseret på møder og i diverse korrespondance mellem januar 1996 og februar 1998. På et møde med de britiske myndigheder i september 1997 meddelte Kommissionen for første gang, at den agtede at træffe foranstaltninger på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 1. Der blev aflagt besøg i EP-hovedkontoret i London i oktober 1997, hvor et udvalg af sager blev efterforsket og drøftet, således at der kunne udformes et mere specifikt forslag til foranstaltninger. L 145/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 6. 2000 (7) (8) (9) I et brev fremsendt i juli 1998 (SG(98) D/06108) fore- slog Kommissionen, på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 1, endelig de britiske myndigheder en række foran- staltninger investeringspro- grammer, nemlig EP/PIP-ordningen. relation til et af EP's i De britiske myndigheder blev anmodet om at godkende de foreslåede foranstaltninger inden for en frist på 20 arbejdsdage. I april 1999 fremsendte de britiske myndig- heder deres formelle svar angående forslaget til foran- staltninger. Ifølge svaret kunne de britiske myndigheder ikke som fulde godkende de Kommissionen havde foreslået. foranstaltninger, til Derfor besluttede Kommissionen i maj 1999 at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for EP/PIP-ordningen. Det officielle svar fra de britiske myndigheder modtog Kommissionen ved brev af 29. juli 1999. En meddelelse om Kommissionens beslut- ning blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 28. august 1999 (2). 11 interesserede parter indsendte bemærkninger til sagen inden for fristen på en beslutningen. måned Kommissionen modtog også bemærkninger fra mange andre interesserede parter efter fristens udløb. offentliggørelsen efter af II. BESKRIVELSE AF EP/PIP-ORDNINGEN EP i dag og EP's baggrund (10) EP blev etableret den 10. november 1993 i henhold til Afsnit III i Leasehold Reform, Housing and Urban Deve- lopment Act 1993. EP blev fuldt operationelt den 1. april 1994. EP (der i vedtægterne omtales som et »Urban Regenera- tion Agency«) er et permanent, ikke-ministerielt offent- ligt organ, som er underlagt miljøministeren. Finansie- ringen af EP optræder som en post på SRB. EP's ressourcer består af tilskud fra miljøministeriet og indtægter fra egen virksomhed, inklusive salg af aktiver (primært fra den portefølje af fast ejendom, som det overtog fra forgængeren »English Estates«). arealer til forskellige formål, herunder til boliger og til industrielle og kommercielle formål, og det vil bestræbe sig på at tiltrække udenlandske investeringer, etablere infrastrukturer, indrette rekreationsområder og forbedre miljøet. « Områder omfattet af EP's finansiering (12) EP fastlægger selv de prioriterede områder i regionale strategidokumenter, der udarbejdes hvert år på basis af en vurdering af alle relevante data og samråd med de regionale partnere. Blandt andre indikatorer tager denne analyse hensyn til den aktuelle arbejdsløshedsprocent og resultaterne af den seneste »Derelict Land Survey«. Der er tale om følgende områder: a) områder, der falder ind under EF's mål 1 og 2 b) områder med nedlagt kuludvinding (et vigtigt mål for EP's aktiviteter, ikke nødvendigvis beliggende i støtte- berettigede områder. Grundet disse områders ringe størrelse og det forhold, at de ofte er geografisk isoleret i forhold til pendlingdistrikterne (der er den basisenhed, som danner grundlag for det britiske regionalstøttekort, der er gældende frem til 31. december 1999), har de britiske myndigheder hævdet, at det var vanskeligt at tage dem med på kortet) c) »City Challenge« og andre indre byområder d) landdistrikter med alvorlige økonomiske problemer, især mål 5b-områder e) andre støtteberettigede områder. Som nævnt i anmeldelsen af 9. januar 1995 »er de områder, der er nævnt i ovenstående liste, ikke opstillet i prioriteret rækkefølge, og EP har frihed til at reagere på presserende problemer uden for disse områder og på strukturelle forandringer i lokaløkonomien«, og EP kan derfor i finansiere England. aktiviteter overalt i princippet Hovedformålet med EP (3) (11) »EP's hovedopgave består i at sikre saneringen af arealer gennem klargøring af grunde og istandsættelse af bygninger. EP vil koncentrere sin indsats om saneringen af jordarealer, men vil, når det er muligt, operere inden for bredere rammer i samarbejde med lokale og regio- nale partnere for at tackle alle de problemer, der præger et givet område. EP's program vil tilgodese behovet for Aktionsmidler inden for rammerne af især EP/PIP- ordningen (13) EP opererer inden for rammerne af forskellige investe- ringsprogrammer. Ovenstående oplysninger om EP's formål og de berørte geografiske områder er relevante for alle EP's programmer generelt. (2) Se fodnote 1. (3) Årsberetning for året, der sluttede den 31. maj 1997 (forord til regnskabet). (14) Denne beslutning vedrører imidlertid kun det PIP, gennem hvilket EP opererer i partnerskab med entrepre- nører fra hovedsagelig den private sektor. 20. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/29 (15) Finansieringen som led i EP/PIP-ordningen retter sig mod entreprenører med stærke økonomiske bånd til det areal, der skal saneres og/eller bebygges, navnlig i form af ejerskab. De britiske myndigheder har understreget, at ordningen især er rettet mod projekter omfattende privatejede arealer. Det er den væsentligste årsag til, at der ikke kan tilrettelægges offentlige udbud om tildeling af offentlige midler til projekterne. Entreprenørens økonomiske bånd til det pågældende areal er derfor et vigtigt ansøgerne henvender sig til EP med deres egne saneringsprojekter og indleder forhandlinger med EP om deling af risici, omkostninger og fortjeneste. Forhandlingerne skal i praksis munde ud i en aftale om størrelsen af de pro- jektomkostninger, der skal finansieres, dvs. den såkaldte differencefinansiering (se betragtning 19). EP/PIP-ordningen: kriterium for (16) Støtten kan i praksis antage forskellige former, eksem- pelvis faglig og teknisk rådgivning, lejegarantier til entre- prenører, tilskud og andre former for investering i part- nerskab med entreprenører, joint ventures med entrepre- nører, lån og lånegarantier til entreprenører. Beregninen og omfanget af støtten som led i EP/PIP (17) Ifølge de britiske myndigheder er det hovedsagelig PIP- modellen for saneringsprojekter, der gør det muligt for EP at få virkelig værdi for pengene. Der foretages en grundig bedømmelse af projektforslagene (i relation til additionalitet, gennemførlighed og den private sektors bidrag) for at sikre, at EP's målsætninger realiseres med færrest mulige omkostninger for det offentlige. (18) De britiske myndigheder har fremhævet deres hensigt om at bevare denne partnerskabstilgang sammen med den private sektor. PIP-modellen er nødvendig på grund af de særlige kendetegn ved det engelske ejendoms- marked, hvor en stor del af de underudnyttede eller »Direct forladte arealer er privatejet. Anvendelsen af Investment Programme«, der er det eneste alternativ til PIP, ville indebære, at EP i hvert enkelt tilfælde skulle opkøbe de private arealer og selv påtage sig rollen som projektleder. De britiske myndigheder er indstillet på at Investment mindske Programme«, da det efter sigende indebærer betydelige udgifter for det offentlige. anvendelsen af dette »Direct EP/PIP-ordningens vigtigste kendetegn Differencefinansiering (19) EP's finansiering er udelukkende beregnet til at dække forskellen mellem de forventede saneringsomkostninger og arealets forventede slutværdi. Dette princip bygger på en formodning om, at færdige projekt — grundet projekternes art — altid vil være lavere end de forventede projektomkostninger, og at der slutværdien af det derfor altid vil være behov for denne differencefinansie- ring. En »rimelig« avance for entreprenøren (20) En »rimelig« avance for entreprenøren indkalkuleres i de forventede projektomkostninger, og den finansieres derfor af EP som led i differencefinansieringen. Bereg- ningen af den »rimelige« avance vurderes af EP på grundlag af projektrisici og realistiske markedssammen- ligninger. Mere præcist er den pågældende avance udtryk for det minimum, der skal til, for at entreprenøren vil gå i gang med projektet. Tallet fremkommer efter forhand- linger mellem EP og entreprenøren og afspejler en professionel bedømmelse foretaget af EP's egne vurde- ringsmænd af den normale fortjeneste på markedet for tilsvarende projekttyper på lignende arealer. Clawback (21) Der findes en clawback-klausul, som indebærer, at mindst 50 % af en ekstraordinær fortjeneste går tilbage til støtteyderen, mens tab (forårsaget af budgetoverskri- delser) helt og holdent dækkes af entreprenøren. På denne måde er det entreprenøren, der bærer hoved- parten af risikoen, herunder risikoen for at projektets slutværdi bliver mindre end forventet. Vurdering af omkostninger og værdier (22) Alle omkostninger og værdier vurderes for at sikre, at de afspejler de gældende markedsforhold. Igen er det EP, der selv står for markedsanalysen. De britiske myndig- heder er af den opfattelse, at EP's vurdering af strukturen på det engelske ejendomsmarked ikke adskiller sig fra analyserne foretaget af statsautoriserede vurderingsmænd (chartered i eller England. deres organisationer surveyors) Ifølge de britiske myndigheder sikrer dette system, at slutbrugerne ikke modtager nogen form for statsstøtte, da de betaler den købspris eller leje, der er gængs på markedet. For at bestemme differencefinansieringen indregnes købsprisen eller lejen naturligvis i projektets endelige værdi, og det er EP's egne vurderingsmænd, der beregner beløbene. Det skal også understreges, at i betragtning af EP's erklæ- rede præference for at støtte »entreprenører med en permanent interesse i arealet som enten oprindelig ejer eller slutbruger« bliver der i forbindelse med EP/PIP- ordningen taget udgangspunkt i kombinationen af de forskellige aktørers interesser (grundejere, entreprenører, slutbrugere). et gennemsigtighedsproblem, idet det gør det vanskeligt at identificere den reelle modtager af støtten fra EP og at beregne det beløb, vedkommende reelt modtager. I Kommissionens øjne skaber det L 145/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 6. 2000 (23) (24) III. FORANSTALTNINGER FORESLÅET AF KOMMIS- SIONEN PÅ BASIS AF EF-TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 1 af beskrivelse For fuldstændighedens skyld gives der nedenfor en kort- fattet som de Kommissionen foreslog i juli 1998 i overensstemmelse med proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 1, for at hjælpe de britiske myndigheder med at gøre ordningen forenelig med statsstøttereglerne. foranstaltninger, Operationelle begreber Som led i samarbejdet mellem de nationale myndigheder og Kommissionen i forbindelse med en procedure efter traktatens artikel 88, stk. 1, og efter at have studeret den måde, identificerede ordningen første Kommissionen to operationelle begreber for i række at kunne fastslå, hvornår der under EP/PIP- ordningen kunne ydes støtte som omhandlet i EF-trakta- tens artikel 87, stk. 1: fungerer, hvorpå a) skræddersyede projekter: projekter, der tilgodeser en fra starten kendt slutbruger b) spekulationsprojekter: projekter, der kan benyttes til forskellige formål, som ikke ligger fast fra starten. (25) Kommissionen ønskede at indføre disse begreber, fordi det ikke altid var muligt at bestemme med sikkerhed, hvem der blev tilgodeset af støtten fra ordningen. Kommissionen har opereret med den antagelse, at det er slutbrugeren, der er lig med støttemodtageren ved skræddersyede projekter, og at det er grundejeren/entre- prenøren, der er lig med støttemodtageren ved spekulati- onsprojekter som følge af de stærke økonomiske bånd mellem entreprenøren og jordarealet. (26) De britiske myndigheder har ikke bestridt disse operatio- nelle begreber og antagelser, der dannede udgangspunkt for alle efterfølgende drøftelser. Unormale arealforhold (»site abnormals«) (27) tidspunkt På et sent i drøftelserne lagde de britiske myndigheder særlig vægt på, at EP/PIP-ordningen især retter sig mod arealer med alvorlige miljøskader forår- saget af ukendte forurenere. De britiske myndigheder har givet en generisk definition på »site abnormals«, der eller i miljømæssige infrastrukturmæssige består problemer, som gør det umuligt at afsætte det pågæl- dende areal. De midler, der er nødvendige for at udbedre de unormale forhold, kan ifølge de britiske myndigheder ikke betragtes som statsstøtte, da beløbet er begrænset til det minimum, der er nødvendigt for at gøre arealet salgbart. (28) Kommissionen foreslog en række foranstaltninger. (29) De britiske myndigheder blev opfordret til at drive EP/PIP-ordningen som en regionalstøtteordning i over- ensstemmelse med de relevante statsstøtteregler, navnlig retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (4) og Det Forenede Kongeriges kort over støtteberettigede områder. Det blev derfor foreslået, at EP/PIP-ordningen skulle give de britiske myndigheder mulighed for at yde regionalstøtte svarende til differencefinansieringen. Ved skræddersyede projekter blev det foreslået, at støtten skulle ydes direkte til slutbrugeren, mens den ved speku- lationsprojekter til entreprenøren/grund- ejeren. skulle ydes (30) (31) (32) Kommissionen har foreslået, at alle vurderinger af bl. a. omkostninger, den forventede slutværdi og købsprisen/ lejen for slutbrugere, der beregnes som led i differencefi- nansieringen, samt beregningen af en potentiel tilbagebe- taling gennemføres af statsautoriserede vurderingsmænd. Ifølge Kommissionen indebærer ordningen ingen stats- støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når investoren (grundejeren eller slutbrugeren) benytter det pågældende areal til aktiviteter, der ikke er relevante for handelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen foreslår, at når grundejeren, entrepre- nøren eller slutbrugeren udøver virksomhed inden for sektorer, der er underkastet særlige EF-regler for stats- støtte, skal der fremsættes individuelle anmeldelser. (33) De muligheder, der følger af EF's rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, kunne, ifølge Kommis- sionens forslag, udnyttes, navnlig for at bringe den offentlige finansiering af udbedringen af unormale areal- forhold ind under statsstøttereglerne. (34) I deres svar på forslaget til foranstaltninger accepterede de britiske myndigheder, at skræddersyede projekter skulle være omfattet af reglerne for regionalstøtte. (35) Med hensyn til spekulationsprojekter fastholdt de britiske myndigheder, at EP-finansieringen ikke inde- holdt nogen form for statsstøtte, da den pågældende vare (forladte arealer i England) ikke var genstand for handel mellem medlemsstaterne. (4) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 4. 20. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/31 (36) Kommissionen mente ikke, at de britiske myndigheders argumenter fjernede den tvivl, den nærede med hensyn til forekomsten af statsstøtte i EP/PIP-ordningen og denne statsstøttes forenelighed med fællesmarkedet. Den besluttede derfor at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2. IV. BEMÆRKNINGERNE FRA DE BRITISKE MYNDIG- HEDER (37) De britiske myndigheder svarede på Kommissionens brev om indledning af proceduren i henhold til EF-trak- tatens artikel 88, stk. 2, ved brev af 29. juli 1999. Dette brev indeholdt en række ændringer af de standpunkter, som de britiske myndigheder havde tilkendegivet i deres svar på forslaget til foranstaltninger. De britiske myndigheders overordnede standpunkt kan nu sammenfattes således: Skræddersyede projekter (38) De britiske myndigheder accepterer at gennemføre sådanne projekter i overensstemmelse med Kommissio- nens retningslinjer og inden for rammerne af de nuvæ- rende og fremtidige kort over støtteberettigede områder. Ifølge de britiske myndigheder omfatter skræddersyede projekter alle industrielle projekter og de fleste kontor- projekter. Støttemodtageren i forbindelse med skræd- dersyede projekter er projektets slutbruger. Når slutbrugeren af et skræddersyet projekt udøver virk- somhed inden for sektorer, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte, vil Kommissionen modtage en særskilt anmeldelse. tered Surveyors), således at vurderingsmanden gøres personligt og fagligt ansvarlig for sine vurderinger. Ved projekter med en forventet slutværdi på over 5 mio. GBP vil der blive stillet krav om en ekstra uafhængig vurdering. (40) Desuden vil der i fremtiden blive stillet krav om, at entreprenøren (ikke blot i forbindelse med skrædders- yede projekter) skal tildele alle byggekontrakter på basis af et åbent udbud. Hvis prisen i det mest konkurrence- dygtige tilbud er lavere end omkostningerne medregnet i projektvurderingen, overtager EP prisen i det pågæl- dende tilbud, foretager en ny beregning af finansierings- behovet og ændrer projektaftalen tilsvarende. Spekulationsprojekter BV Fabriek statsstøtte. Papierwaren (41) Myndighederne fastholder, at der ikke optræder nogen Ifølge Domstolens dom i de form for forenede sager 296/82 og 318/82, Nederlandene og mod Leeuwarder Kommissionen (5), er Kommissionen forpligtet til at redegøre for de omstændigheder, under hvilke samhan- delen i EF påvirkes i forbindelse med spekulationspro- jekter. For at kunne gøre det skal Kommissionen, ifølge de britiske myndigheder, undersøge det relevante marked, produktionsstedet på det pågældende marked og samhandelsmønstret mellem medlemsstaterne for det relevante produkt. I denne sag er de britiske myndig- heder af den opfattelse, at Kommissionen ikke vil være i stand til at leve op til Domstolens krav på grund af den ubetydelige handel med saneringsprojekter medlemssta- terne imellem. Potentiel anvendelse af rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (42) De britiske myndigheder har tilkendegivet et ønske om at undersøge, om bestemte dele af EP/PIP-ordningen falder ind under fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (6) i forbindelse med finan- sieringen af udbedringen af unormale arealforhold som led i både skræddersyede projekter og spekulationspro- jekter. Kommissionen vil modtage en forklaring på andre former for støtte end tilskud, der ydes som led i EP/PIP- ordningen, således at den kan beregne det relevante støtteelement. (43) De særlige regler for statsstøtte til kriseramte virksom- heder, små og mellemstore virksomheder, miljøbeskyt- telse og følsomme sektorer vil blive overholdt. Trans- landbrugssektoren og fiskerisektoren er portsektoren, ikke omfattet af ordningen. (39) De britiske myndigheder har også foreslået en ændring af vurderingsprocessen, der i dag varetages internt af EP's professionelle vurderingsmænd. Myndighederne foreslår, at alle vurderinger foretaget af EP i fremtiden registreres og undertegnes på samme måde som en uafhængig vurdering i overensstemmelse med gængs praksis inden for branchen (som fastlagt af Royal Institute of Char- V. BEMÆRKINGER FRA INTERESSEREDE TREDJEPAR- TER Følgende interesserede parter indsendte bemærkninger til sagen inden fristens udløb den 28. september 1999: English Partnerships, North West Development Agency, Durham County Council, Newcastle City Council, Derwentside District Council, City of Sunderland, One NorthEast, Local Government Association, Advantage West Midlands, Association of North East Councils, East of England Development Agency. Mange andre parter indsendte bemærkninger til sagen efter fristens udløb. Det kan indledningsvis konstateres, at alle de parter, der indsendte bemærkninger, er offentlige myndigheder og lokale eller regionale udviklingskontorer, og at deres bemærkninger stort set er sammenfaldende med den britiske regerings bemærkninger. (5) Sml. 1985, s. 809. (6) EFT C 72 af 10. 3. 1994, s. 3. L 145/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 6. 2000 D e v i g t i g s t e b e m æ r k n i n g e r k a n s a m m e n f a t t e s s å l e d e s : der hindrer en undersøgelse af, om der optræder stats- støtte som omhandlet i nævnte artikel: (44) EP/PIP-ordningen har været en meget vellykket sane- ringsordning. Den har vist sig at være meget effektiv sammenlignet med »Direct Investment Programme« og givet valuta for pengene. Uden partnerskabet med den private sektor og uden EP's tilbud om at stille den aftalte differencefinansiering til rådighed ville mange projekter ikke være blevet gennemført. Regionalstøttereglerne egner sig ikke til saneringsprojekter, da de vil gøre EP- finansieringen betinget af regionalstøtteintensitetslof- terne og begrænse den til de støtteberettigede områder. Dette ville indebære en betydelig formindskelse af de afsatte midler og gøre ordningen mindre vidtfavnende. Parterne frygter, at bestemte gamle industrigrunde, der nu kan saneres ved hjælp af EP-finansiering, måske ikke vil komme med på regionalstøttekortet som følge af de gældende regler for udformningen af dette kort. (45) Differencefinansieringen tjener til at korrigere en skævhed på markedet og gøre uafsættelige aktiver afsæt- telige. Den er ikke tænkt som støtte til individuelle virk- somheder, men handler om »projektbistand«. Desuden repræsenterer det differencefinansieringen minimum, der er nødvendigt for at realisere projektet. Ved beregningen af differencefinansieringen foretager EP en vurdering af projektet som helhed og dets fremtidige afsættelighed og sikrer sig, at ansøgeren sikres »en normal avance af samme størrelsesorden, som vil kunne forventes andetsteds«. kun a) Det forhold, at partnerskabet mellem den offentlige og private sektor er omkostningseffektivt, således at forstå, at et program, der bygger på denne model, er billigere for det offentlige end »Direct Investment Programme«. Det bemærkes endvidere, at den måde, som ordningen forvaltes på, betyder, at der i teorien ikke er nogen egentlig begrænsning på størrelsen af det beløb, der kan bevilges i hvert enkelt tilfælde, eller, med andre ord, på differencefinansieringen i investeringsomkostningerne. forhold til b) Det forhold, at finansieringen ydes for at korrigere en skævhed på markedet: at forsøge at korrigere en skævhed på markedet ved hjælp af offentlige midler til individuelle virksomheder udelukker ikke risikoen for, at virksomheder, der deltager i handelen mellem medlemsstater, modtager støtte som omhandlet i EF- traktatens artikel 87, stk. 1. c) Finansieringen svarer til det minimum, der er nødvendigt for at gennemføre projektet: denne påstand tager ikke hensyn til, at det under visse omstændigheder (f. eks. når der er tale om store virk- ikke er somheder i tilladt at yde statsstøtte som omhandlet i EF-trakta- tens artikel 87, stk. 1. ikke-støtteberettigede områder) (46) (47) EP/PIP-ordningen begrænser ikke konkurrencen, men styrker den. Der er tale om en finansieringsordning, som er tilgængelig for alle typer ansøgere. En af de interesserede parter har fremhævet, at de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger er uklare med hensyn til typen af modtagere (entreprenører, investorer, grundejere, slutbrugere) og kategorierne af arealer, der skal saneres og/eller bebygges. I deres nuværende form vil disse forslag være problematiske for projekter til blandede infrastrukturprojekter, omfattende spekulationsprojekter og skræddersyede projekter. formål (48) De fleste interesserede parterne har anmodet om, at der indføres en overgangsperiode for projekter, der er i færd med at blive vurderet og realiseret. VI. VURDERING AF STØTTEN Forekomsten af støtte (49) Det skal indledningsvis slås fast, at de i det følgende nævnte omstændigheder, som den britiske regering og/ eller de interesserede parter har påpeget, ikke automatisk udelukker, at der optræder statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og der er således intet, (50) Under hensyntagen til argumenterne fremsat af den britiske regering og de forskellige interesserede parter som led i proceduren må Kommissionen derfor fortsat undersøge, om betingelserne for anvendelse af EF-trakta- tens artikel 87, stk. 1, er opfyldt. Analysen i det efterføl- gende gælder både skræddersyede projekter og spekulati- onsprojekter, medmindre andet er angivet. (51) »Støtte«: EP-finansieringen indebærer et kvantificerbart økonomisk incitament for entreprenøren og sætter det i stand til at gennemføre et projekt på et areal, som ifølge EP har »et problem i form af dets tilstand eller belig- genhed, som gør det utiltrækkende for private inve- storer«. Dette fremhæves flere steder i materialet fra de britiske myndigheder: — »… investorerne tilskyndes til at vælge EP's priorite- rede arealer …« — »… der ville ikke være blevet investeret meget i disse arealer uden EP's medvirkende …« — »… EP's bistand tjener til at befri den private investor for uafsættelige aktiver …«. (52) Det er entreprenøren selv, der i første omgang oplyser det beløb, der svarer til differencefinansieringen, men det endelige beløb bestemmes af EP's interne bedømmere. Beløbet tjener til at dække entreprenørens finansierings- behov (dvs. en del af projektomkostningerne, inklusive en »rimelig« avance for entreprenøren) i forbindelse med iværksættelsen af det påtænkte projekt. Kommissionen 20. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/33 er derfor af den opfattelse, at hele det beløb, der bevilges i form af differencefinansiering, udgør det incitament, der er nødvendigt for at gennemføre projektet, dvs. den relevante støtte. (58) Støtten fordrejer konkurrencevilkårene »i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. Spørgsmålet om, hvorvidt statsstøtte påvirker samhan- delen mellem medlemsstaterne eller ej, afhænger ifølge Domstolen ikke af formålet med støtten, men af virknin- gerne af støtten (8). (53) Hvad slutbrugerne angår, udelukker forsikringen fra myndighederne om, at de betaler markedsprisen, kun muligheden for støtte i de tilfælde, hvor denne pris fastsættes af objektive vurderingsmænd efter objektive kriterier. (59) Kommissionens analyse følger linjerne i Domstolens dom i sag 248/84, Tyskland mod Kommissionen (9), der vedrører en støtteordning ligesom EP/PIP-ordningen og ikke et individuelt tilfælde af støtte. I den pågældende dom siger Domstolen bl. a. følgende: (54) (55) (56) interesse »Statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af stats- midler«: EP er et offentligt organ, der finansieres af miljøministeriet og har til opgave at varetage opgaver af i overensstemmelse med offentlige fælles policy-målsætninger. Det forhold, at EP's filosofi bygger på visse principper, der defineres som værende markeds- orienterede, herunder princippet om at søge mest valuta for pengene, har ingen indflydelse på EP's status som et offentligt organ. EP's offentlige status indebærer, at det kan deltage i finansieringen af projekter, der er risikable, ikke lukrative eller utiltrækkende for private investorer, forudsat at projekterne tilgodeser hensynet til den fælles interesse og offentlige policy-målsætninger. Private finansieringsinstitutter, normale der markedsvilkår, forventes ikke at tage hensyn til almen- vellet eller politiske målsætninger, når de træffer deres beslutninger. opererer på »Under enhver tænkelig form«: EP's finansiering kanali- seres via »en bred vifte af mekanismer«, herunder især tilskud, men også lejegarantier, joint ventures med entre- prenører, f. eks. i form af en aktiepost i et aktieselskab, lån og lånegarantier til entreprenører. Kommissionen mener, at uanset støttens form falder den ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1. »Ved at begunstige visse virksomheder«; udvælgelseskri- terier: EP yder sin bistand selektivt til bestemte entrepre- nører efter gennemgang af et stort antal projektforslag. Entreprenøren er den direkte modtager af bistanden og er fuldstændig identificerbar, eftersom projektforslaget stammer fra den pågældende virksomhed. Selektivitets- kriteriet er også opfyldt, da EP's bistand fortrinsvis ydes til entreprenører, der ejer det relevante areal inden for prioriterede områder. støtteprogrammer forbindelse med »I kan Kommissionen indskrænke sig til at undersøge programmets nærmere indhold med henblik på at vurdere, om det som følge af høje støttebeløb eller -satser, arten af de investeringer, der gives støtte til, eller andre vilkår i forbindelse med programmet for støttemodtagerne i sikrer en væsentlig fordel forhold til deres konkurrenter og har en sådan karakter, at det hovedsagelig tilgodeser virksom- heder, der deltager i samhandelen mellem medlems- staterne. « (60) EP/PIP-ordningen er et støtteprogram, for sanering og/ eller bebyggelse af landarealer, som er åbent for alle sektorer med undtagelse af virksomheder inden for transport-, landbrugs- og fiskerisektoren. I forbindelse med skræddersyede projekter har der i praksis været tilfælde, hvor modtagerne af EP-finansieringen var virk- somheder, der deltager i handelen mellem medlems- stater. Gennem ordningen finansieres også spekulations- projekter, der gennemføres af virksomheder fra en hvilken som helst sektor med undtagelse af dem, der er skræddersyede nævnt ovenfor projekter. Kommissionen er af den opfattelse, at de, der påvirkes af EP's diskretionære finansiering, er virksom- heder, der udtænker og gennemfører byggeprojekter, der er en aktivitet, som kan være meget mobil medlemssta- terne imellem, og ikke blot virksomheder, der sælger og køber forladte arealer i England. I betragtning af ordnin- gens generelle karakteristika mener Kommissionen, at ordningen potentielt vil kunne begunstige virksomheder, der deltager i handelen mellem medlemsstaterne, og dét i forbindelse med både skræddersyede projekter og speku- lationsprojekter. forbindelse med i (57) Under disse omstændigheder mener Kommissionen, at EP/PIP-ordningen kan stille visse virksomheder gunsti- gere end andre, og den falder derfor inden for anvendel- sesområdet for EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (7). (61) Det følger af ovenstående, at alle betingelser for anven- delse af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er opfyldt, eftersom der i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter optræder statsstøtte som omhandlet i nævnte artikel. (8) Sag 173/73, Italien mod Kommissionen, Sml. 1974, s. 709, præmis (7) Sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996, s. I-4551, 13. præmis 22-24. (9) Sml. 1987, s. 4013. L 145/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 6. 2000 (62) Med hensyn til støttemodtageren — og med undtagelse af de tilfælde, hvor en af parterne udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte — er Kommissionen af den opfattelse, at det i hvert fald i forhold til regionalstøttereglerne ikke er afgørende at identificere, hvilken af parterne, dvs. slut- brugeren eller grundejeren/entreprenøren, der er støtte- modtageren. Uanset hvem det er, skal regionalstøttereg- lerne overholdes. Under disse omstændigheder og med henblik på anvendelsen af denne ordning mener Kommissionen, at støttemodtageren må formodes at være slutbrugeren, når det drejer sig om skræddersyede projekter (hvilket de britiske myndigheder er enige i), og grundejeren/entreprenøren, når der er tale om spekulati- tvivlstilfælde, hvor identificeringen af onsprojekter. støttemodtageren har yderligere konsekvenser i forhold til statsstøttereglerne, kan der foretages en individuel anmeldelse. Når en af parterne udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte, kræver Kommissionen en særskilt anmeldelse i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, og forbe- holder sig ret til at foretage sin egen analyse for at afdække støttemodtagerens eller støttemodtagernes iden- titet. I stålindustrien, kulindustrien, sektoren og landbrugssektoren). transportsektoren, fiskeri- (65) Med hensyn til skræddersyede projekter har de britiske myndigheder accepteret at underkaste EP/PIP-ordningen regionalstøttereglerne og andre relevante statsstøtte- regler. Det betyder, at støtten til skræddersyede projekter fra EP/PIP-ordningen bliver forenelig med fællesmar- kedet. (66) De britiske myndigheder har imidlertid ikke accepteret Kommissionens forslag om anmeldelse, når en af projektdeltagerne (ikke slutbrugeren, men grundejeren eller entreprenøren) udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for stats- støtte. (67) Med hensyn til spekulationsprojekter anvendes EP/PIP- ordningen, som om den ikke involverer statsstøtte. Den er derfor uforenelig med fællesmarkedet, da der ved dens anvendelse ikke tages hensyn til statsstøttereglerne — Støttens forenelighed med fællesmarkedet Artikel 1 VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: (63) (64) Efter at have fastslået, at der gennem EP/PIP-ordningen ydes statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan ordningen kun erklæres forenelig med fællesmarkedet, hvis den anvendes på en måde, der er i overensstemmelse med undtagelsesbestemmelserne i EF- traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c). til og projekter regionalstøtte Til denne ende skal ordningen, i forbindelse med både skræddersyede spekulationsprojekter, anvendes i overensstemmelse med de relevante statsstøt- teregler, navnlig retningslinjerne for statsstøtte med regi- onalt sigte (10), de multisektorale rammebestemmelser investeringsprojekter (11), store for Kommissionens meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (12), for statsstøtte til miljøbeskyttelse (13), rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af krise- ramte for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (15), rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder (16) samt bestemmelserne om statsstøtte til virksomheder inden for de mest følsomme industrigrene og sektorer (kunstfiberindustrien, motor- jern- og køretøjsindustrien, fællesskabsrammebestemmelserne skibsbygningsindustrien, rammebestemmelserne virksomheder (14), (10) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 4. (11) EFT C 107 af 7. 4. 1998, s. 1. (12) EFT C 209 af 10. 7. 1997, s. 3. (13) EFT C 72 af 10. 3. 1994, s. 3. (14) EFT C 288 af 9. 10. 1999, s. 2. (15) EFT C 213 af 23. 7. 1996, s. 4. (16) EFT C 146 af 14. 5. 1997, s. 6. EP/PIP-ordningen, som ændret ved den delvise accept af de foreslåede foranstaltninger (se betragtning 65), er forenelig med fællesmarkedet, forudsat: — at den del af ordningen, der vedrører spekulationsprojekter, underkastes statsstøttereglerne (se betragtning 64) — at de britiske myndigheder på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 3, anmelder alle de tilfælde, hvor en af projektdelta- gerne udøver virksomhed inden for en af de følsomme sektorer (se betragtning 64), og det gælder i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationspro- jekter. Artikel 2 Med denne beslutning ophæves Kommissionens godkendelse af EP/PIP-ordningen under ordningen N 31/95 (Single Regenera- tion Budget), som blev meddelt Det Forenede Kongerige ved brev af 4. maj 1995. Projekter, for hvilke der i det mindste er blevet indgivet en formel ansøgning før datoen for denne beslutnings vedtagelse, vil blive behandlet som normalt under N 31/95-ordningen. Artikel 3 Det Forenede Kongerige underretter senest en måned efter datoen for denne beslutnings vedtagelse Kommissionen om de foranstaltninger, det har for at efterkomme denne truffet beslutning. 20. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/35 Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland. Artikel 4 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1999. På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen