title: Komisijas Regula (EK) Nr. 2757/1999 (1999. gada 22. decembris), ar kuru groza I un II pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktosDokuments attiecas uz EEZ

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
foodstuff
foodstuffs legislation
veterinary drug
waste

text: 03/28. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15 31999R2757 23. 12. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 331/45 KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 2757/1999 (1999. gada 22. decembris), ar kuru groza I un II pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (1), kurā jaunākie grozījumi izda- rīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2728/1999 (2), un jo īpaši tās 6. , 7. un 8. pantu; tā kā: (1) (2) (3) (4) Saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2377/90 pakāpeniski jāno- saka visu to farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku maksi- māli pieļaujamie daudzumi, ko izmanto Kopienā veteri- nārajās zālēs, kuras paredzēts lietot produktīvajiem dzīv- niekiem. Atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi jānosaka tikai pēc tam, kad Veterināro zāļu komiteja ir pārbaudījusi visu būtisko informāciju, kas attiecas uz attiecīgās vielas atlieku nekaitīgumu patērētājiem, kuri lieto dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktus, un atlieku ietekmi uz pārtikas produktu rūpniecisko pārstrādi. Nosakot veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamos daudzumus dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, jāprecizē dzīvnieku sugas, kurās atliekas ir pieļaujamas, vielas daudzumi, kas pieļaujami katrā no attiecīgajiem gaļas audiem, kuri iegūti no dzīvnieka, kam lietotas zāles, (izmeklējamie substrāti), un to atlieku pamatī- pašības, kuras ir būtiskas atlieku uzraudzībai, (marķierat- liekas). Lai kontrolētu atliekas, kā paredzēts attiecīgajos Kopienas tiesību aktos, atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi parasti jānosaka izmeklējamiem aknu vai nieru substrā- tiem; tirdzniecībā, pārvadājot liemeņus, no tiem bieži vien izņem aknas un nieres, tāpēc atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi vienmēr jānosaka arī muskuļu vai tauku audiem. starptautiskajā tomēr (5) (6) (7) (8) To veterināro zāļu atlieku maksimāli pieļaujamie dau- dzumi, ko paredzēts lietot dējējputniem, dzīvniekiem jānosaka arī olām, laktācijas periodā vai medus bitēm, pienam vai medum. Karazolols un penetamats Nr. 2377/90 I pielikumā. jāiekļauj Regulas (EEK) levotiroksīns, Urginea maritima, Phytolacca bārija selenāts un 3,5-dijod-L-tirozīns jāiekļauj Regulas (EEK) Nr. 2377/90 II pielikumā. americana, Pirms šīs regulas stāšanās spēkā jāatvēl pietiekams laika posms, lai dalībvalstis, ņemot vērā šīs regulas notei- kumus, varētu izdarīt visus pielāgojumus, kas vajadzīgi saistībā tirdzniecības attiecīgo veterināro zāļu atļaujām, kuras piešķirtas saskaņā ar Padomes Direktīvu 81/851/EEK (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direk- tīvu 93/40/EEK (4). ar (9) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterināro zāļu komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulas (EEK) Nr. 2377/90 I un II pielikumu ar šo groza, kā noteikts šīs regulas pielikumā. 2. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no sešdesmitās dienas pēc publicēšanas. (1) OV L 224, 18. 8. 1990. , 1. lpp. (2) OV L 328, 22. 12. 1999. , 23. lpp. (3) OV L 317, 6. 11. 1981. , 1. lpp. (4) OV L 214, 24. 8. 1993. , 31. lpp. 16 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/28. sēj. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 22. decembrī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Erkki LIIKANEN PIELIKUMS A. Šādi groza Regulas (EEK) Nr. 2377/90 I pielikumu: 1. Pretinfekcijas līdzekļi 1. 2. Antibiotikas 1. 2. 1. Penicilīni Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Marķieratliekas Dzīvnieku suga Atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi Izmeklējamie substrāti Citi noteikumi “Penetamats Benzilpenicilīns Cūkas 50 µg/kg 50 µg/kg 50 µg/kg 50 µg/kg Muskuļi Tauki Aknas Nieres” 3. Līdzekļi, kas iedarbojas uz nervu sistēmu 3. 2. Līdzekļi, kas iedarbojas uz veģetatīvo nervu sistēmu 3. 2. 1. Adrenoblokatori Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Marķieratliekas Dzīvnieku suga Atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi Izmeklējamie substrāti Citi noteikumi “Karazolols Karazolols Govis 5 µg/kg 5 µg/kg 15 µg/kg 15 µg/kg 1 µg/kg Muskuļi Tauki Aknas Nieres Piens” B. Šādi groza Regulas (EEK) Nr. 2377/90 II pielikumu: 1. Neorganiskās ķīmiskās vielas Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Dzīvnieku suga Citi noteikumi “Bārija selenāts Govis, aitas” 0 3 / 2 8. s ē j. L V E i r o p a s S a v i e n b a s ī O f i c i ā l a i s V ē s t n e s i s 1 7 2. Organiskie savienojumi Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Dzīvnieku suga Citi noteikumi “3,5-dijod-L-tirozīns Levotiroksīns Visas zīdītāju produktīvās sugas Visas zīdītāju produktīvās sugas” 4. Vielas, ko izmanto homeopātiskajos veterinārajās zālēs Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Dzīvnieku suga Citi noteikumi “Phytolacca americana Visas produktīvās sugas Urginea maritima Visas produktīvās sugas Tikai to homeopātisko veterināro zāļu sastāvā, kuras sagatavotas atbilstoši homeopātijas farmakopejām, ja koncentrācija nepār- sniedz 1/1000 Tikai to homeopātisko veterināro zāļu sastāvā, kuras sagatavotas ja koncentrācija nepār- atbilstoši homeopātijas farmakopejām, sniedz 1/100 Tikai iekšķīgai lietošanai” 1 8 L V E i r o p a s S a v i e n b a s ī O f i c i ā l a i s V ē s t n e s i s 0 3 / 2 8. s ē j


title: Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av exportförbudet i artikel 4.1 i rådets direktivet om system för garanti av insättningar (94/19/EG)

eurovoc_concepts:
bank deposit
credit guarantee
credit institution
economic integration
export restriction

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 22. 12. 1999 KOM(1999) 722 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om tillämpningen av exportförbudet i artikel 4. 1 i rådets direktivet om system för garanti av insättningar (94/19/EG) RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om tillämpningen av exportförbudet i artikel 4. 1 i rådets direktivet om system för garanti av insättningar (94/19/EG) 1. 1. 1 INLEDNING Allmänna principer i direktivet om system för garanti av insättningar I artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar fastslås principen att system för garanti av insättningar som införts och officiellt erkänts i en medlemsstat i enlighet med artikel 3. 1 skall omfatta insättare i filialer som kreditinstitutet inrättat i andra medlemsstater. 1 Genom denna bestämmelse kommer också systemet för garanti av insättningar att omfattas av principen om ömsesidigt erkännande i en värdmedlemsstat av de bestämmelser som är tillämpliga för ett kreditinstituts huvudkontor som, tillsammans med sina filialer inom den inre marknaden, utgör en enhet, vars verksamhet är underställd en enda auktorisation och centraliserad tillsyn. Genom direktivet harmoniserades inte systemen i så hög grad att en enhetlig garantinivå fastställdes. I artikel 7 anges ett minimibelopp på 20 000 ecu, men för vissa medlemsstater finns möjligheten att fortsätta tillämpa en lägre garantinivå (lägst 15 000 ecu) till och med den 31 december 1999. Det fastslås också att den givna garantin får begränsas till en viss procentandel av insättningarna (större än eller lika med 90 %). Slutligen fastställdes ingen maximigräns och somliga insättare och insättningar (enligt förteckningen i bilaga I till direktivet) kan fullständigt uteslutas från garantin. Därför kan det förekomma skillnader i fråga om garantiernas nivå och omfattning i de olika systemen,2 när minimibeloppet för garantin kan omfattas av ett undantag. övergångsperioden femåriga särskilt under den 1. 2 Exportförbudet av Det finns ett tillfälligt undantag, giltigt t. o. m. den 31 december 1999, från tillämpningen värdmedlemsstaternas att insättningsgaranti i andra medlemsstater. Detta tillfälliga undantag, nedan kallat "exportförbudet" fastställs i artikel 4. 1 andra stycket i direktivet. Formuleringarna i andra och tredje styckena i artikeln lyder på följande sätt: principen filialer utvidga till 1 2 I artikel 3. 1 framgår det att "varje medlemsstat skall säkerställa att ett eller flera system för garanti av insättningar införs och officiellt erkänns inom dess territorium. " Se tabellen i bilagan. 2 "Fram till den 31 december 1999 får varken nivån på eller omfattningen, inklusive procentsatsen, av den täckning som ges överstiga den maximala storleken på eller omfattningen av den täckning som motsvarande garantisystem inom värdmedlemsstatens territorium ger. Före detta datum skall kommissionen utarbeta en rapport på grundval av de erfarenheter som har gjorts vid tillämpningen av det andra stycket och bedöma behovet av att fortsätta med dessa åtgärder. Om så är lämpligt skall kommissionen överlämna ett förslag till direktiv till Europaparlamentet och rådet, i syfte att förlänga åtgärdernas giltighetstid. "3 Det är nu dags att utarbeta en rapport om tillämpningen av bestämmelsen i artikel 4. 1 och undersöka huruvida det finns ett behov att förlänga förbudet. För att kunna göra detta kan det vara lämpligt att närmare granska motiven för att införa exportförbudet och hur det har tolkats när talan har väckts mot det i EG-domstolen. En sådan granskning sker i nästa stycke. I stycket därefter bedöms erfarenheten av förbudet och argument för och emot ett upphävande av det läggs fram. Rapporten avslutas med kommissionens utvärdering av huruvida förbudet bör finnas kvar. 2. 2. 1 MOTIVERING TILL EXPORTFÖRBUDET Läget vid antagandet av direktivet Resonemanget bakom införandet av exportförbudet anförs i fjortonde skälet i direktivet: "Marknadsstörningar kan orsakas av filialer till kreditinstitut som erbjuder en högre täckning än de kreditinstitut som är auktoriserade i värdmedlemsstaten. Nivån på och omfattningen av den täckning som ett system för garanti av insättningar ger bör inte bli ett konkurrensmedel. Det är därför nödvändigt, åtminstone under en inledningsfas, att fastställa att nivån på och omfattningen av den täckning som ett system i den medlemsstat som är hemland ger insättarna hos filialer i en annan medlemsstat, inte bör överstiga den högsta nivån på och omfattningen av den täckning som motsvarande system ger i värdmedlemsstaten. Efter ett antal år bör eventuella marknadsstörningar studeras mot bakgrund av de erfarenheter som har gjorts och utvecklingen inom banksektorn. " Denna formulering härrör inte från något förslag från kommissionen, vilket tydligt visades i den rapport från rådets ordförande som utarbetades före antagandet av den gemensamma ståndpunkten: "Under behandlingen i rådet begärde flera delegationer att i direktivet föreskrivs att ett kreditinstitut i ett land med ett generöst garantisystem som öppnar en filial i ett land med ett mindre generöst garantisystem inte kan erbjuda en högre täckning än vad som normalt erbjuds där (exportförbud). 3 Ett liknande tillfälligt undantag finns i artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EC om system för ersättning till investerare (EGT L 84, 26. 3. 97, s. 22). 3 är förhindra Målet konkurrenssituation än lokala kreditinstitut. filialen att att hamnar i en mer gynnsam Med tanke på den vikt som å ena sidan vissa delegationer lägger vid detta förbud som kommissionen är tveksam till att godkänna, och å den andra rättstjänstens uppfattning att ett sådant förbud eventuellt endast skulle kunna godtas om det är tillfälligt, föreslår ordförandeskapet följande kompromiss: I direktivet till den 31 införs en klausul om exportförbud men endast december 1999. På förslag från kommissionen kan rådet eventuellt besluta att förlänga förbudets giltighetsperiod. "4 2. 2 Läget efter det att den tyska regeringen väckt talan om ogiltigförklaring Exportförbudet ledde till att den tyska regeringen på följande grunder väckte talan om ogiltigförklaring:5 (1) Underlåtenhet i att ange motiveringar enligt kraven i artikel 190 i EG- från att utöva sin varigenom domstolen hindrats fördraget, granskningsbefogenhet. Det hävdades att rådet och parlamentet inte hade specificerat varför stödets nivå och omfattning inte skulle bli ett konkurrensverktyg. "Exportförbudet" ansågs motsäga syftet med direktivet, vilket var att stärka skyddet insättaren och att underlätta kreditinstitutets gränsöverskridande verksamhet. för (2) Överträdelse av artikel 57. 2 i EG-fördraget. Förklaringen till detta argument var att exportförbudet försvårade samarbetet mellan olika banker inom gemenskapen och att det stred mot principen om en miniminivå för harmonisering och ömsesidigt erkännande. (3) Oförenlighet mellan exportförbudet och målet att skydda sparare. Det hävdades att eftersom exportförbudet tvingade filialer till att sänka garantinivån till den som erbjuds av länder med mindre generös garanti, strider förbudet mot principen om skydd för kreditgivare. (4) Överträdelse i av både fråga proportionalitetsprincipen om nödvändighet och proportionalitet. Det första argumentet för denna invändning var att exportförbudet stred mot principen om minsta möjliga ingrepp. Andra lösningar som skulle begränsa kreditinstitutens verksamhet i mindre utsträckning, vore lika effektiva för att bemöta marknadsstörningar, t. ex. en skyddsklausul. Det andra argumentet var att det inte fanns något rimligt förhållande mellan ingreppets karaktär och ändamålsenlighet. Ändamålsenligheten begränsades redan av det faktum att det alls inte var säkert att konkurrensen på marknaden skulle komma att snedvridas. exportförbudets omfattning och 4 5 Utdrag ur rapporten från det (belgiska) ordförandeskapet, 9 september 1993, rådets dokument 8520/93 EF 62. Ärende C-233/94 Tyskland mot Europaparlamentet och rådet. 4 Rådets bedömning av den 13 maj 1997 innehåller mycket viktiga delar som pekar på behovet att granska de villkor och begränsningar som gäller exportförbudens överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. att och rådet företa parlamentet rådet att exportförbudet utgör ett undantag från I punkt 43 tillstår minimigränsen för harmonisering och det ömsesidiga erkännande som generellt skall uppnås genom direktivet. "Med beaktande av frågans komplicerade beskaffenhet och olikheterna i medlemsstaternas lagstiftningar var nödvändiga behöriga harmoniseringen gradvis. " I punkt 55, där påstådda åsidosättande av proportionalitetsprincipen behandlas, finns det anledning att understryka att "de förhållanden som gemenskapslagstiftaren har bemödat sig om att reglera är ekonomiskt komplicerade. Före utfärdandet av direktivet fanns det inte system för garanti av insättningar i alla medlemsstater. Vidare omfattade de flesta sådana system inte insättarna i filialer till kreditinstitut som var auktoriserade i andra medlemsstater. Gemenskapslagstiftaren såg sig följaktligen nödsakad att bedöma de framtida och osäkra effekterna av sitt ingripande. Han hade därvid att välja mellan att allmänt sett förebygga risker och att införa ett punktuellt skyddssystem. " (punkt 55). den att sig för "Av det fjortonde övervägandet till direktivet framgår att parlamentet och rådet har beslutat från första början förhindra varje marknadsstörning som kan orsakas av att filialer till kreditinstitut erbjuder en högre täckning än de kreditinstitut som är auktoriserade i värdmedlemsstaten. Då har en sådan störning inte kunde uteslutas helt och hållet gemenskapslagstiftaren på ett rättsligt tillfredsställande sätt visat att han har legitimt mål. Vidare är den inskränkning i de berörda sökt uppnå ett kreditinstitutens verksamhet som "exportförbudet" medför inte uppenbart oproportionerlig. " (punkt 57). av garanti insättningar som gäller Efter det att Tysklands talan om ogiltigförklaring förkastats av domstolen, antog den tyska regeringen i juli 1998 en lag om ett allmänt och tvingande system för och investmentbolag upp till den lägsta gemenskapsnivån (dvs. 90 % av insättningen upp till 20 000 ecu). Den tyska regeringen godkände också alla tidigare privata garantisystem, vilka kan fortsätta att ge betydligt högre skydd genom frivilliga tilläggspremier. Det är dessa privata system som för närvarande dels har ansvaret för skötseln av den offentliga garantifonden (som inte är en juridisk person och till vilken de har bidragit) och dels utövar tillsyn av kreditinstituten och som, i nödvändiga fall, betalar ut den garanti som lagen kräver. kreditinstitut 3. DISKUSSION OM HURUVIDA FÖRBUDET BÖR FÖRLÄNGAS ELLER UPPHÄVAS 3. 1 Utvärderingsgrund När exportförbudet enligt föreskrifterna i direktivet utreds, tycks det särskilt viktigt att betona följande två punkter. 5 Av direktivets ingress framgår det för det första att "efter ett antal år bör eventuella marknadsstörningar studeras mot bakgrund av de erfarenheter som har gjorts och utvecklingen inom banksektorn. " (som följer på förbudet) För det andra har det redan nämnts att ett viktigt villkor för att göra tillfälliga undantag från principerna om miniminivå och ömsesidigt erkännande, som direktivet generellt strävar efter att uppnå, fastslås av domstolen i följande formulering: "Med beaktande av frågans komplicerade beskaffenhet och olikheterna i medlemsstaternas lagstiftningar var parlamentet och rådet behöriga att företa den nödvändiga harmoniseringen gradvis. " Det kan därför vara lämpligt att undersöka huruvida detta läge fortfarande råder eller ej. 3. 2 Motiveringar för att behålla exportförbudet Följande betydelsefulla argument för att behålla förbudet har lagts fram av vissa medlemsstater: (1) (2) (3) inlemmades i nationell Bristande erfarenhet. När denna rapport skrivs, fem år efter det att direktivet trädde i kraft, har de bestämmelser som antogs och infördes när direktivet lagstiftning, och som nu undersöks på parlamentets och rådets begäran, i själva verket aldrig tillämpats inom de system för garanti av insättningar som finns i medlemsstaterna. Detta beror på att kreditinstitut med filialer i andra medlemsstater av ekonomiska skäl har inställt återbetalning av insättningar som placerats i filialen under rapporteringsperioden. fram ett Risk för negativa konkurrenseffekter. Regeringar som är positivt inställda till att kommissionen lägger förslag till en förlängning av förbudets giltighet, använder vanligtvis argumentet att "nivån på och omfattningen av den täckning som ett system för garanti av insättningar ger inte bör bli ett konkurrensmedel", med de marknadsstörningar som det kan ge. Vissa regeringar anser att man inte helt kan utesluta en sådan möjlig störning och åberopar det faktum att exportförbudet för de berörda kreditinstitutens verksamhet inte har lett till några negativa följder på deras område eller begränsat deras verksamhet i andra medlemsstater. En särskilt känslig period. Vissa medlemsstater har påpekat att det vore särskilt olämpligt att låta förbudet upphöra vid 1999 års utgång, eftersom en sådan förändring skulle komma utöver andra förändringar på marknaden som i sig själva har ökat risken för marknadsstörningar. En sådan faktor är den nyligen införda euron. En annan faktor är den planerade vissa av EU. Det kandidatländer kan väntas få svårigheter med att anta miniminivån för insättningsgarantier. Vissa medlemsstater är därför oroliga för att risken för marknadsstörningar skulle kunna öka om exportförbudet slopades. utvidgningen avsevärt hävdats har att 6 3. 3 Motiveringar för att upphäva exportförbudet (1) Principen om en gemensam bankmarknad. Exportförbudet är ett undantag från principen om en gemensam bankmarknad och det ger upphov till hinder för den fria etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster. Genom att insättarna i filialer skulle omfattas av värdmedlemsstaternas en diskriminering mellan de olika insättarna, om kreditinstitutet skulle komma på obestånd. Därför är det oförenligt med det faktum att ett kreditinstitut och dess filialer, både rättsligt och ur banksynpunkt, skall betraktas som en enhet. Det var mot bakgrund av detta som rådet och en exportförbudet parlamentet övergångsbestämmelse. Det avgörande motivet för undantaget var det komplexa och oklara läge som rådde före antagandet av direktivet. garantisystem dessutom endast införs antog som (2) Utvecklingen inom banksektorn. Banksektorn har ändrats avsevärt följd av harmonisering av sedan direktivet garantisystemen och som en följd av finansiell integration. antogs, både till stämmer I fråga om harmoniseringen av garantisystem har för det första mycket hänt under övergångsperioden som upphör den 31 december 1999. En lagstadgad miniminivå för garantin (20 000 ecu) har införts i alla medlemsstater och den omfattar nu alla filialer, var än de är etablerade. Det inte helt har att de nationella garantinivåerna harmoniserats genom direktivet och att vissa skillnader kommer att kvarstå även vid övergångsperiodens fastslås emellertid tydligt att det är hemlandets garantinivå som gäller och att den inte underställs någon harmonisering av nationella nivåer och villkor. Det kan dessutom vara intressant att notera att de nationella garantinivåerna har närmat sig varandra. I de mer generösa systemen har garantinivån i själva verket sänkts. 6 Sedan 1994 har alltså en betydande minskning av skillnaderna mellan de garantier som ges inom de olika systemen skett. Den första januari år 2000 kommer alla medlemsstater utom tre att ha en obligatorisk garantinivå på mellan 20 000 och 25 000 euro per insättare. De enda undantagen kommer att vara Danmark (40 000 euro), Frankrike (60 000) och Italien (104 000 euro). I direktivet slut. Sammanfattningsvis finns inte längre de stora skillnader som fanns när direktivet antogs och som då motiverade ett tillfälligt undantag från principerna för den gemensamma marknaden. Således föreligger inte längre den främsta motiveringen för ett undantag. Den andra tendens på bankmarknaden som i betydande grad påverkar finansiella utvärderingen integrationsprocessen. Denna utveckling har skett parallellt på många exportförbudet den av är 6 Tyskland minskade sin obligatoriska garantinivå till gemenskapens miniminivå, både för garantiernas nivå och omfattning (se tabell). Italien har sänkt gränsen för garantinivån till 104 000 euro (från 600 000 euro 1994). Slutligen har Finland sänkt sitt totala tidigare garantibelopp till 25 000 euro. 7 främjat införandet av elektroniska banktjänster fronter. En av faktorerna är utbyggnaden av de elektroniska nätverken som har som underlättar handeln mellan länderna. En annan viktig faktor är införandet av euron som har minskat växelkursrisken mellan elva av tendensen mot viktig medlemsstaterna. En strukturförändringar och konsolidering på bankmarknaden. Med hjälp av koncentrationer och uppköp har banker stärkt sin position på ett sådant sätt att de kan konkurrera internationellt, också multinationellt. Sammanfattningsvis har starka under senare år och den utvecklingen kommer definitivt att fortsätta. integrationsfaktorerna varit faktor tredje är finansmarknader. I den finansiella integrationsprocessen utgör exportförbudet ett kvarvarande inslag som splittrar den inre marknaden i nationella marknader. Det måste upphävas för att främja en sund integration av EU:s av Dessutom finansmarknaden att gränsöverskridande handel med banktjänster mellan länderna stegvis håller på att bli ett praktiskt och lönsamt alternativ till att lagligt och enkelt kan kringgås med hjälp av exportförbudet helt gränsöverskridande all insättningar, konkurrenseffekt som system för garanti av insättningar kan på inhemsk nivå. 7 inhemska banktjänster. Följden av detta är gradvis minskar integrationen vilket gör (3) Avsaknad av en konkreta uppskattning av potentiella störningar. Vad gäller möjliga marknadsstörningar till följd av att exportförbudet upphävs, har ingen av medlemsstaterna några objektiva och faktiska uppgifter som ger några skäl för konkreta farhågor för att sådan risker är troliga eller betydande. Inte heller kan medlemsstaterna specificera eller kvantifiera de potentiella marknadsstörningarna för inhemska kreditinstitut om exportförbudet skulle upphävas. I stället är det så att utländska filialer – som är etablerade i medlemsstater med en högre nivå på garantin av insättningar jämfört med garantinivån i deras ursprungsländer – tvekar att ansöka om en högre nivå av sin värdmedlemsstat ("nivåhöjning"), även om detta alternativ står dem till buds på en icke-diskriminerande grund. Det finns även tecken på att ett visst antal utländska filialer, som försäkringssystem som gav dem samma inledningsvis deltog i garantinivå som värdlandet har avslutat sitt medlemsskap. Dessa utländska filialer anser således inte att den höjda garantinivån är värd sitt pris – ett pris som betalas av de inhemska bankerna som en del av deras obligatoriska garanti. Det finns alltså tydliga tecken på att banker inte betraktar som någon betydande i garantinivåer konkurrensfaktor. skillnader 7 I nuvarande läge anser experterna att de olika nivåerna i systemen för garanti av insättningar i de olika medlemsstaterna inte är tillräckligt avgörande – åtminstone inte under nuvarande relativt stabila marknadsförhållanden – för att ge insättarna ett tillräckligt skäl för att kringgå ett exportförbud med hjälp av insättningar utomlands. Det kan emellertid också tolkas som ett tecken på att skillnader mellan garantinivåerna inte har någon avgörande inverkan på konkurrensen. 8 (4) Efterlevnad av förbud mot reklam. Slutligen har ingen medlemsstat registrerat någon överträdelse eller försök till överträdelse av någon bank mot direktivets reklam tillämpa olika garantinivåer för insättningar. förbud mot att i 4. SAMMANFATTNING Systemet för garanti av insättningar i medlemsstaterna har nu harmoniserats enligt direktivets principer och mål. Mot bakgrund av detta tycks det omotiverat att förlänga exportförbudet – som enkelt kan kringgås med hjälp av gränsöverskridande insättningar – för att undvika marknadsstörningar som är omöjliga att bedöma eller specificera och som verkar osannolika. En förlängning av exportförbudet skulle innebära att skyddet mot en sådan avlägsen risk skulle anses viktigare än att fullt ut genomföra den inre marknaden för banktjänster. Eftersom fortsatt europeisk integration är ett viktigt politiskt mål – vilket framgår av att handlingsplanen för finansiella tjänster nyligen undertecknades av det Europeiska Rådet vid deras möte i Köln – anser Kommissionen det lämpligt att inte förlänga exportförbudet. förbudet har upphävts När (31 december 1999) kommer emellertid Kommissionen att nära bevaka marknadsutvecklingen, med särskild tonvikt på att upptäcka allvarliga marknadsstörningar, baserat på uppgifter som valts ut och insamlats av medlemsländerna. Kommissionen kan då överväga möjligheten att föreslå lämpliga lagförslag. 9 BILAGA I: Huvuddragen i EES-systemet för garanti av insättningar Insättningar som omfattas av vissa garantisystem (tillämpning av artikel 7. 2) 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Insättningar gjorda av finansinstitut som är medlemmar av insättningsgarantisystemet täcks inte av systemet i någon medlemsstat. Insättningar gjorda av försäkringsföretag täcks av systemet i följande medlemsstater: Danmark, Finland, Sverige och Island. Insättningar gjorda av staten och centrala förvaltningsmyndigheter täcks av systemet i följande medlemsstater: Danmark, Sverige, Förenade kungariket, Norge och Island. lokala och kommunala myndigheter täcks av Insättningar gjorda av regionala, regionala följande medlemsstater: Danmark, Grekland (dock ej systemet myndigheter), Finland (endast kommunala myndigheter), Sverige, Förenade kungariket, Norge och Island. i Insättningar gjorda av företag för kollektiva investeringar täcks av systemet i följande medlemsstater: Danmark, Finland, Sverige, Förenade kungariket, Norge och Island. Insättningar gjorda av pensionsfonder omfattas av systemet i följande medlemsstater: Danmark, Grekland, Finland, Sverige, Förenade kungariket, Norge, Island och Italien Insättningar gjorda av styrelseledamöter och andra medlemmar av kreditinstitutets ledning, av bolagsmän som personligen svarar för företagets skulder, av personer som äger minst 5 % av kreditinstitutets kapital i följande medlemsstater: Irland (20 %), Finland, Sverige, Norge, Island och Förenade kungariket (endast hypotekskassor). I alla dessa länder omfattar systemen också insättningar från nära anhöriga till de ovanstående och tredje man som handlar för deras räkning. I Italien omfattar systemet insättningar från medlemmar av kreditinstitutet som är personligt ansvariga. Insättningar gjorda av andra företag inom samma grupp täcks av systemet i följande (endast medlemsstater: Danmark, byggföretag) och Island. kungariket Förenade Sverige, Finland, i följande Insättningar som inte är gjorda i någons namn täcks av systemet medlemsstater: Danmark, Frankrike (belopp som utgör erlagda betalningsmedel), Österrike, Sverige (om sådana insättningar finns) och Förenade kungariket (endast banker och på vissa villkor). 10. Insättningar för vilka samma kreditinstitut på individuell grund har gett insättaren räntesatser och finansiella utgör inga undantag i följande medlemsstater: Danmark, Finland, Sverige och Island. 11. Skuldebrev som samma kreditinstitut har ställt ut och skulder enligt egna accepter eller egna växlar täcks av systemet i följande medlemsstater: Belgien (på vissa villkor), Portugal (endast insättningsbevis), Nederländerna (endast förlagsbevis men inga löpande skuldebrev), Norge (på vissa villkor), Sverige (på vissa villkor) och Förenade kungariket (endast banker och på vissa villkor). 12. Insättningar gjorda i andra valutor än täcks av systemet i följande medlemsstater: Danmark, Grekland, Spanien, Nederländerna, Luxemburg, Portugal, Finland, Irland, 10 Italien, Sverige, Norge och Island. Det österrikiska systemet omfattar insättningar i valutor från andra medlemsstater som tillhör euro-området samt insättningar i euro. 13. Insättningar från alla följande medlemsstater: Danmark, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Finland, Sverige och Förenade kungariket. juridiska personer omfattas av systemet i 11 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP Blandad: offentlig/privat Fonds de Protection des Depôts et des BELGIEN (BE) - Lag av 22-3-1993 - Offentligt institut upprättat genom lag av 17-12-1998 DANMARK (DK) Lag nr 415 av 26-6-1998 Privat – 15 000 euro t. o. m. 31-12-1999 – 20 000 euro fr. o. m. 1-1-2000 300 000 danska kronor = 40 000 euro Instruments Financiers Avenue Berlaimont 14 B-1000 Brussels Mr Debremaeker Tel. (32-2) 221 38 92 Fax. (32-2) 221 32 41 Garantifonden for indskydere og investorer Niels Juels Gade 7 PO Box 2082 DK - 1013 København K Hr Sørensen Tel. (45) 33146245 12 LAND TYSKLAND (DE) LAG ELLER FÖRORDNING Lag av 16-7-1998 (BGBl 1998 Teil I Nr 45, 22-7-1998) TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP Privat Privat Motsvarande Motsvarande Entschädigungseinrichtung deutscher Banken GmbH, Postfach 040327 D - 10062 Berlin Dr A. Weber / Hr Wintzen Tel. (49-30) 590 01 19 60 Fax: (49-30) 590 01 19 69 Entschädigungseinrichtung des Bundesverbandes Öffentlicher Banken Deutschlands GmbH Postfach 201335 D - 53143 Bonn Dr Lüthje / Hr Schoppmann Tel. (49-228) 819 22 00 eller 60 Bundesverband der deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken e. V. Postfach 12 04 40 D-53046 Bonn Dr Kessel / Hr Kollbach Tel. (49-228) 50 92 83 eller 56 Deutscher Sparkassen- und Giroverband e. V. Postfach 1429 D-53004 Bonn Hr Fischer / Hr Newiger Tel. (49-228) 20 43 30 eller 33 90 % av alla insättningar täcks upp till maximalt 20 000 euro 90 % av alla insättningar täcks upp till maximalt 20 000 euro Institutet garanterar 100 % av insättningarna (alternativt system) Institutet garanterar 100 % av insättningarna (alternativt system) 13 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP TYSKLAND (DE) Frivillig Frivillig Frivillig Frivillig Einlagensicherungsfonds deutscher Banken Bundesverband deutscher Banken e. V. - Einlagensicherungsfonds – Burgstra D-10189 Berlin β e 28 Einlagensicherungsfonds des Bundesbandes Öffentlicher Banken Deutschlands Godesberger Allee 88 D-53175 Bonn Bausparkassen-Einlagensicherungssystem e. V. Dottendorfer Stra D-53129 Bonn β e 82 Bank- für Einlagensicherungsfonds Bausparkassen Fachverband für Bank-Bausparkassen c/o Dresdner Bauspar AG Am Sonnenplatz 1 D-61116 Bad Vibel 14 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GREKLAND (EL) Lag nr 2324 från den 17-7-1995 Blandad: offentlig/privat TAMEIO EGGYHSIS KATATHESEON 2-4 Sina St. GR - 10672 Athens Mr Liakopoulos Tel ++301 363 GARANTERAT BELOPP € 20 000 (t o m 31-12-1999 –kooperativ omfattas inte av systemet) SPANIEN (ES) Blandad de Depósitos en € € – – 15 000 t o m 31-12-1999 20 000 från 1-1-2000 (cid:1) 9933 (cid:2) 7932 (cid:3) 5433 (cid:1) 8339 (cid:2) 5260 Fax ++301 363. 5582 Fondo de Garantía Establecimientos bancarios Mr Aracil Fondo de Garantía de Depósitos en Cajas de Ahorro Mr García Macarróu Fondo de Garantía de Depósitos en Cooperativas de Crédito Mr García Macarróu Address for all three institutes: José Ortega y Gasset 22 E - Madrid 28006 Tel. ++35/1-4316645 Fax ++35/1-5755728 15 LAND FRANKRIKE (F) LAG ELLER FÖRORDNING Lag nr 94-679 av 8-8-1995 Förordning av 13-9- 1995 Förordning av 26-2- 1997 (Planer på att inrätta en enda fond) TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP Privat Privat Privat Motsvarande Motsvarande - 60 000 euro - 60 000 euro - 60 000 euro Association française des Banques 18, rue Lafayette F - 75009 Paris Mr Cornu – Mr Gourmelon Tel. (33-1) 480 052 52 Association Française des Sociétés financières 24, avenue de la Grande Armée F - 75017 Paris Mr Nasse Tel. (33-1) 476 602 77 Groupement des Institutions financières spécialisées CEPME 27-31, avenue du Général Leclerc F – 94710 Maisons Alfort Caisse nationale de Crédit Agricole 91-93, Boulevard Pasteur F – 75710 Paris Cedex 15 Mr L’Hyver Chambre syndicale des Banques populaires Le Ponant de Paris 5, rue Leblanc F – 75511 Paris Cedex 15 Mr Crodot 16 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP FRANKRIKE (F) Motsvarande Motsvarande IRLAND (IRL) Offentlig Statutory Instrument nr 168 av 1995 Central Bank Act 1997 Section 81 (Annex I) Confédération nationale de Crédit mutuel 88-90, rue Cardinet F – 75847 Paris Cedex 17 Sr Desneux Caisse centrale de Crédit coopératif Parc de la Défense BP 211 33, rue des Trois Fontaneaux Februari – 92002 Nanterre Cedex Sr Bobin Centre national des Caisses d’Épargne et de Prévoyance 27-29, rue de la Tombe-Issoire Februari – 75014 Paris Sa Bosquet Chambre syndicale des Sociétés anonymes de Crédit immobilier 2, r ue Lord Byron Februari – 75384 Paris Cedex 8 Central Bank of Ireland PO Box 559 Dame Street IRL – Dublin 2 Mr Dermot Finneran (Banking Supervision Department) Tel. (353-1) 671 66 66 Fax (353-1) 671 65 61 17 90 % av alla insättningar täcks upp till maximalt 15 000 euro t. o. m. 31-12-1999 (20 000 euro fr. o. m. 1. 1. 2000) LAND ITALIEN (IT) LAG ELLER FÖRORDNING Lag av 6 February 1996 (Artikel 23) Förordning 659 av 4- 12-1996 Privat Privat LUXEMBURG (L) Lag av 11-6-1997 Privat (ändring till Lag av 5- 4-1993) NEDER- LÄNDERNA (NL) Privat Lag av 14-12-1995 Kunglig förordning av 15-12-1995 ersatt av Kunglig förordning av 25-6-1996 ersatt av Kunglig förordning av 21-9-1998 och 28-9-98 TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP 200 miljoner lire = 103 291,38 euro 200 miljoner lire = 103 291,38 euro 15 000 t. o. m. 31-12-1999 20 000 fr. o. m. 1-1-2000 20 000 euro Fondo interbancario di Tutela dei Depositi Via del Plebiscito 102 I - 00186 Roma Sr Savona - Sr Moretti Tel. (39-6) 998 61 Fax (39-6) 482 954 14 Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito cooperativo Via Massimo d’Azeglio I – 00184 Roma Sr Franco Caleffi Tel. (39-6) 48 29 51 Fax (39-6) 482 954 14 Association pour la Garantie des Dépôts au Luxembourg (AGDL) 20, rue de la Poste BP 241 L – 2012 Luxembourg Jean-Jacques Rommes Tel(352) 463 66 01 Fax (352) 46 09 21 De Nederlandsche Bank NV PO Box 98 NL – 1000 AB Amsterdam R. J. Theissen Tel. (31-20) 524 39 24 Fax (31-20) 524 28 76 18 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP ÖSTERRIKE (ÖS) Lag av 22-8-1996 Privat Privat Privat Privat Privat 90 % täckning för juridiska personer 260 000 schilling 20 000 euro Einlagensicherung der Banken und Bankiers Gesellschaft m. b. H. Börsegasse 11, A-1013 Wien Harald Rassl Tel. (43-1) 535 17 71 32 Sparkassen- Haftungs Aktiengesellschaft Grimmelshausengasse 1, A - 1030 Wien Alfred Pachernigg Tel. (43-1) 711 692 92 Österreichische Raiffeisen-Einlagensicherung reg. Gen m. b. H. Hollandstraße 2, A - 1020 Wien Gerhard Bittner Tel. (43-1) 21 13 60 Schulze-Delitzsch-Haftungs-genossenschaft reg. Gen. m. b. H. Schottengasse 10, A - 1010 Wien Kurt Grossauer Tel. (43-1) 313 28 22 13 Hypo-Haftungsgesellschaft m. b. H. Brucknerstraße 8, A - 1040 Wien Mr Dietmar Rupar Tel. (43-1) 50 58 73 20 19 LAND PORTUGAL (PT) LAG ELLER FÖRORDNING Förodning nr 298/92 av 31-12-1992 ändrad genom genom förordning nr 246/95 av 14-9-1995 TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD Offentlig/Privat FINLAND (FIN) Private Lag nr 1229/1997 som ändrar lagen om kreditinstitut (paragraf 65 trädde i kraft 1-1- 1998) SVERIGE (S) Lag 1995/1571 (trädde i kraft 1-1-1996) Offentlig GARANTERAT BELOPP Sedan 1999-06-22: € 25 000 Sedan 12-12-1998: System med en nivå på 25 000 euro. 150 000 mark = 25 000 euro 250 000 kronor = 25 000 euro Fundo de Garantia de Depositos Avenida da Republica 57 – 8° P - 1050 –189 Lisboa Dr Mario Remédio Tel. (351-1) 792 57 35 och 36 Fax (351-1) 794 20 01 Fundo de Garantia do Crédito Agricola Mútuo Praça de Liberdade, 92 Apartado 4038-4001 Porto Codex Tel (351-2) 205 99 77 Fax (351-2) 200 44 20 Finnish Deposit-Guarantee Scheme Museokatu 8augusti P. O. Box 1009 SF – 00101 Helsinki Leena Linnainmaa Tel (358) 940 56 12 44 Fax (358) 940 56 12 91 Insättningsgarantinämnden Regeringsgatan 48 Box 7369, S-103 90 Stockholm Hans Jacobson (ordförande) Thomas Norling (vd) Tel. (46-8)787 81 00, Fax: (46-8) 24 13 35 20 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP FÖRENADE KUNGARIKET (UK) Banklagen 1987 Offentlig Byggbolagslagen 1986 (Planer på att slå samman de båda systemen) Lag nr 113 av 12-7-1996 ISLAND (IS) Privat Privat (Sammanslagning av de två bankerna planeras) 90 % av alla insättningar täcks upp till maximalt 20 000 pund (22 222 euro) Deposit Protection Board 25 The North Colonnade Canary Wharf GB – London E14 9HS Mr Howard Davis (Chairman) Mrs Lisa Robinson (Director) Tel (44-171) 676 09 72 Fax (44-171) 676 09 73 Samma täckning Building Societies Investor Protection Scheme 25 The North Colonnade Canary Wharf GB – London E14 9HS Mr Geoffrey Fitchew (Chairman) Mr Norman Digance (Director) Tel (44-171) 676 03 98 Fax (44-171) 676 1,7 miljoner isländska kronor = 20 000 euro 1,7 miljoner isländska kronor = 20 000 euro The Commercial Banks’ Deposit Guarantee Fund Kalkofnsvegi 1 ISL - 150 Reykjavik The Savings Banks’ Deposit Guarantee Fund Raudararstig 27 ISL - 105 Reykjavik 21 LAND LAG ELLER FÖRORDNING TYP ADRESS TILL ANSVARIGT INSTITUT FÖR INSÄTTARSKYDD GARANTERAT BELOPP LIECHTENSTEIN (LIE) Lag nr 108/1992 Lag nr 22/1994 Privat NORGE (NO) Lag nr 75 av 6-12-1996 Blandad: offentlig/privat Blandad: offentlig/privat Dienststelle für Bankenaufsicht Verwaltungsgebäude 4 b FL - 9490 Vaduz Forretningsbankenes sikringsfond Hansteensgt 2 PO Box 2403 Solli, N-0201 Oslo Sparebankenes sikringsfond PO Box 6772 St. Olavs Plass N - 0130 Oslo 30 000 schweiziska franc 2 miljoner norska kronor (250 000 euro) 22


title: Komission asetus (EY) N:o 2752/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkinahinnan ja tuen ennakon määrän vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
EU Member State
Greece
Spain
cotton
production aid
world market price

formats: pdf print

text: 23. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 331/33 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2752/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkinahinnan ja tuen ennakon määrän vahvis- tamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Kreikan liittymisasiakirjan ja erityisesti puuvillaa koskevan pöytäkirjan n:o 4, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1553/ 95 (1), 3 ja 10 kohdan, ottaa huomioon puuvillan tukijärjestelmän yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 2169/81 kumoamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1554/ 95 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1419/98 (3), ja erityisesti sen 3, 4 ja 5 artiklan, sekä katsoo, että 1) 2) säännöllisin asetuksen (EY) N:o 1554/95 3 artiklan mukaan josta siemeniä ei ole poistettu, maailman- puuvillan, markkinahinta määritetään väliajoin puuvillan, josta siemenet on poistettu, maailmanmarkki- nahinnan perusteella ottamalla huomioon aikaisempi suhde puuvillalle, josta siemenet on poistettu, käytetyn maailmanmarkkinahinnan ja puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu, lasketun maailmanmarkkinahinnan välillä; tämä aikaisempi suhde on vahvistettu yksityis- kohtaisista säännöistä puuvillan tukijärjestelmän sovelta- misesta 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1201/89 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1624/1999 (5), 1 artiklan 2 kohdassa; jos maailmanmarkkinahintaa ei voida tällä tavoin määrittää, hinta vahvistetaan viimeksi määritetyn hinnan perusteella, asetuksen (EY) N:o 1554/95 4 artiklan nojalla puuvillan, josta siemenet on poistettu, maailmanmarkkinahinta määritetään tuotteelle, jolla on tietyt ominaisuudet ja ottamalla huomioon edullisimmat kyseisillä markkinoilla tehdyt tarjoukset ja hinnat, joita pidetään markkinoiden todellista suuntausta edustavina; tätä hinnanmääritystä varten lasketaan pohjoiseurooppalaiseen satamaan cif- toimituksena kaupan kannalta toimittajamaista lähtöisin olevasta tuotteesta tehtyjen tarjousten sekä yhden tai useamman eurooppalaisen pörssin tällaiselle edustavimpana kansainvälisen kuljetetusta, pidetyistä (1) EYVL L 148, 30. 6. 1995, s. 45. (2) EYVL L 148, 30. 6. 1995, s. 48. (3) EYVL L 190, 4. 7. 1998, s. 4. (4) EYVL L 123, 4. 5. 1989, s. 23. (5) EYVL L 192, 24. 7. 1999, s. 39. 3) 4) tuotteelle noteeraamien hintojen keskiarvo; puuvillan, josta siemenet on poistettu, maailmanmarkkinahinnan määrittämiseksi näiden perusteiden mukauttamisesta säädetään toimitetun tuotteen laadusta tai tarjouksista ja kursseista johtuvien erojen huomioon ottamiseksi; nämä mukautukset on vahvistettu asetuksen (ETY) N:o 1201/ 89 2 artiklassa, edellä tarkoitettujen perusteiden soveltaminen johtaa puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailman- markkinahinnan vahvistamiseen jäljempänä ilmoitetulle tasolle, asetuksen (EY) N:o 1554/95 5 artiklan 3 a kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tuen ennakon määrä on tavoitehinta vähennettynä maailmanmarkkina- hinnalla ja taatun enimmäismäärän ylittyessä sovelletta- valla mallilla lasketulla alennuksella, mutta puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, uudelleenarvioinnin mukaisesti korotettuna vähintään 7,5 prosentilla; komis- sion asetuksessa (EY) N:o 2606/1999 (6) vahvistetaan tuotannon uudelleenarviointi markkinointivuonna 1999/ 2000 ja siihen liittyvä korotusprosentti; yhden lasku- tavan soveltaminen johtaa ennakon vahvistamisen jäljempänä ilmoitetulle tasolle jäsenvaltiota kohti. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Asetuksen (EY) N:o 1554/95 3 artiklassa tarkoitetun puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkina- hinnaksi vahvistetaan 19,816 EUR/100 kg. Asetuksen (EY) N:o 1554/95 5 artiklan 3 a kohdan ennakon määrä alakohdassa tarkoitetun 2. ensimmäisessä vahvistetaan: — 50,023 EUR/100 kg Espanjassa — 46,090 EUR/100 kg Kreikassa — 86,484 EUR/100 kg muissa jäsenvaltioissa. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 23 päivänä joulukuuta 1999. (6) EYVL L 316, 10. 12. 1999, s. 36. L 331/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 12. 1999 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-2507/99 υποβολή: Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) προς την Επιτροπή. Αλιεία.

eurovoc_concepts:
France
Spain
common fisheries policy
competence of the Member States
fisherman
fishing permit
indemnification
sanction (EU)

formats: html pdf print

text: 3. 10. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των C 280 E/57 (2000/C 280 E/057) GRAPTH ERVTHSH E-2507/99 ypobolh·: Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) prow thn Epitroph· (22 Dekembri·oy 1999) Ue·ma: Αλιει΄α Στις 7 του παρελθο΄ντος Νοεµβρι΄ου, ορισµε΄να γαλλικα΄ σκα΄φη εµπο΄δισαν τον απο΄πλου α΄νω των 50 ισπανικω΄ν αλιευτικω΄ν σκαφω΄ν απο΄ το λιµα΄νι του Lorient, αποτρε΄ποντας µε τον τρο΄πο αυτο΄ τους εν λο΄γω αλιει΄ς να αλιευ΄σουν αντζου΄για σε µι΄α ζω΄νη στην οποι΄α ε΄χουν κα΄θε δικαι΄ωµα να το πρα΄ττουν, σε αντι΄θεση µε τους γα΄λλους συναδε΄λφους τους. ∆υστυχω΄ς, δεν προ΄κειται για µι΄α µεµονωµε΄νη περι΄πτωση αφου΄ ο΄λοι γνωρι΄ζουν την στα΄ση αυτου΄ του κλα΄δου στην Γαλλι΄α. Ει΄ναι σε θε΄ση η Επιτροπη΄ να εξηγη΄σει ποι΄α µε΄τρα θα δροµολογη΄σει για να εγγυηθει΄ την ασφα΄λεια των αλιε΄ων µας; Ποι΄ες κυρω΄σεις προ΄κειται να επιβα΄λει η Ευρωπαι¤κη΄ Επιτροπη΄ για να τιµωρη΄σει την εν λο΄γω συµπεριφορα΄; Ποι΄α αποζηµι΄ωση προβλε΄πεται να καταβληθει΄ στους αλιει΄ς που υπε΄στησαν ζηµι΄ες; Apa·nthsh toy k. Fischler ej ono·matow thw Epitroph·w (20 Ianoyari·oy 2000) Η Επιτροπη΄ ει΄ναι ενη΄µερη σχετικα΄ µε το κλει΄σιµο του λιµε΄να Lorient απο΄ γα΄λλους αλιει΄ς και διαπιστω΄νει την ταχει΄α επι΄λυση της διαµα΄χης µετα΄ απο΄ συνα΄ντηση µεταξυ΄ ο΄λων των ενδιαφερο΄µενων µερω΄ν. Όλοι οι στο΄λοι εκµεταλλευ΄ονται τους πο΄ρους στα κοινοτικα΄ υ΄δατα συ΄µφωνα µε την κοινοτικη΄ νοµοθεσι΄α, και ο΄ταν αλιευ΄ουν στην ι΄δια περιοχη΄, επιλυ΄ουν τις διαφορε΄ς που προκυ΄πτουν απο΄ τις αλιευτικε΄ς δραστηριο΄τητες µε κοινη΄ συµφωνι΄α µεταξυ΄ ο΄λων των ενδιαφερο΄µενων στο΄λων. Η ασφα΄λεια των αλιε΄ων στο λιµα΄νι του Lorient αποτελει΄ ευθυ΄νη των αρχω΄ν του λιµε΄να. Οι εν λο΄γω αρχε΄ς ει΄ναι επι΄σης υπευ΄θυνες για τη δη΄λωση των παραβα΄σεων και για ενδεχο΄µενη δι΄ωξη των εν λο΄γω παραβα΄σεων. Αποζηµι΄ωση για ενδεχο΄µενες ζηµιε΄ς, ως συνε΄πεια του κλεισι΄µατος του λιµε΄να, πρε΄πει να ζητηθου΄ν συ΄µφωνα µε τους εφαρµοζο΄µενους κανο΄νες στη Γαλλι΄α. (2000/C 280 E/058) GRAPTH ERVTHSH E-2509/99 ypobolh·: Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) prow thn Epitroph· (22 Dekembri·oy 1999) Ue·ma: Πραγµατικο΄ς αριθµο΄ς αλιευτικω΄ν πλοι΄ων που αλι΄ευσαν µε παρασυρο΄µενα απλα΄δια το 1977 Στην απο΄ 8ης Οκτωβρι΄ου 1999 κοινη΄ απα΄ντηση΄ της Επιτροπη΄ς στις ερωτη΄σεις P-1537/99 και E-1561/99 (1) σχετικα΄ µε την τη΄ρηση του Κανονισµου΄ (ΕΚ) 1239/98, η Επιτροπη΄ δι΄νει τα κατωτε΄ρω στοιχει΄α σχετικα΄ µε τον αριθµο΄ των αλιευτικω΄ν πλοι΄ων που αλι΄ευσαν µε παρασυρο΄µενα απλα΄δια στον Βορειοανατολικο΄ Ατλαντικο΄ το 1997 τελευται΄ο ε΄τος αναφορα΄ς για τη σταδιακη΄ κατα΄ργηση των εν λο΄γω διχτυ΄ων): (cid:129) Γαλλι΄α: 43 αλιευτικα΄ πλοι΄α (cid:129) Ιρλανδι΄α: περισο΄τερα απο΄ 30 αλιευτικα΄ πλοι΄α (cid:129) Μεγα΄λη Βρετανι΄α: 5 αλιευτικα΄ πλοι΄α. Εα΄ν αντιπαρε΄λθουµε την περι΄πτωση της Ιρλανδι΄ας, ο΄που, δεδοµε΄νου ο΄τι δεν αναφε΄ρεται ακριβη΄ς αριθµο΄ς, ει΄ναι µα΄λλον απι΄στευτο να δηλω΄νεται ο΄τι η εν λο΄γω χω΄ρα εφαρµο΄ζει το σχε΄διο της σταδιακη΄ς κατα΄ργησης, η ι΄δια η Επιτροπη΄, στην ε΄κθεση΄ της «σχετικα΄ µε την εφαρµογη΄ της κοινοτικη΄ς ρυ΄θµισης για τη χρησιµοποι΄ηση παρασυρο΄- µενων απλαδιω΄ν στον Βορειοανατολικο΄ Ατλαντικο΄ και τη Μεσο΄γειο το 1997» (SEC(1998)477) αναφε΄ρει µεταξυ΄ α΄λλων: (cid:129) Γαλλι΄α: α΄δεια για 68 και 35 ο΄ντως λειτουργου΄ντα (cid:129) Ιρλανδι΄α: 11 (cid:129) Μεγα΄λη Βρετανι΄α: 5


title: 2000/57/CE: Decisión de la Comisión, de 22 de diciembre de 1999, relativa al sistema de alerta precoz y respuesta para la vigilancia y control de las enfermedades transmisibles en aplicación de la Decisión nº 2119/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo [notificada con el número C(1999) 4016]

eurovoc_concepts:
EU Member State
disease prevention
epidemiology
health control
infectious disease
information network

text: L 21/32 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 1. 2000 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 22 de diciembre de 1999 relativa al sistema de alerta precoz y respuesta para la vigilancia y control de las enfermedades transmisibles en aplicación de la Decisión no 2119/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo [notificada con el número C(1999) 4016] (2000/57/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, amparo de lo previsto en el artículo 4 de la Decisión no 2119/98/CE. Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Decisión no 2119/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de septiembre de 1998, por la que se crea una red de vigilancia epidemiológica y de control de las enferme- dades transmisibles en la Comunidad (1), y, en particular, sus artículos 1 y 7, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) Conforme a la Decisión no 2119/98/CE, debe crearse una red a escala comunitaria para fomentar la coopera- ción y la coordinación entre los Estados miembros, con la colaboración de la Comisión, para mejorar los medios de prevención y control dentro de la Comunidad de los tipos de enfermedades transmisibles que se determinan en el anexo de la citada Decisión. Dicha red se empleará para la vigilancia epidemiológica de dichas enfermedades y para la creación de un sistema de alerta precoz y respuesta. Las enfermedades y las cuestiones sanitarias especiales que deben quedar cubiertas por el sistema de alerta precoz y respuesta a escala comunitaria deben reflejar las actuales necesidades de la Comunidad y, en particular, el valor añadido de las posibilidades de reacción a escala comunitaria. El sistema de alerta precoz y respuesta debe centrarse en los problemas planteados por las autoridades sanitarias de los Estados miembros o que se hayan puesto de manifiesto a raíz de la recogida de datos realizada al (1) DO L 268 de 3. 10. 1998, p. 1. (4) (5) (6) en relación con las La presente Decisión debe facilitar la integración de la red comunitaria creada por la Decisión no 2119/98/CE con otras redes análogas creadas a escala nacional o comunitaria enfermedades y problemas especiales que abarca el sistema de alerta precoz y respuesta. Por consiguiente, la red comunitaria operará en una primera fase, para su puesta en marcha, mediante el sistema Euphin-HSSCD (sistema de vigi- lancia sanitaria de enfermedades transmisibles) integrado en la Red europea de información en materia de salud pública, que consta de tres elementos: a) un sistema de alerta precoz y respuesta para informa- ciones sobre amenazas concretas a la población transmitidas por las autoridades competentes de los Estados miembros responsables de determinar las medidas precisas para proteger la salud pública; b) un intercambio de información sobre las estructuras y autoridades acreditadas de los Estados miembros que trabajen en el campo de la salud pública; c) redes específicas relativas a enfermedades objeto de vigilancia epidemiológica establecidas entre dichas instancias y autoridades de los Estados miembros. Se llevará a cabo un seguimiento continuo del desarrollo de nuevas tecnologías útiles, que se tendrá en cuenta para la mejora del Euphin-HASSCD como sistema operativo. Las medidas previstas en la presente Decisión cuentan con el dictamen favorable del Comité creado por el artículo 7 de la Decisión no 2119/98/CE, 26. 1. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 21/33 HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 3 Artículo 1 1. El sistema de alerta precoz y respusta de la red comuni- taria se reservará para los hechos o indicios de los hechos definidos en el anexo I (en lo sucesivo, «los hechos») que, por sí solos o asociados con otros, constituyan o puedan llegar a constituir amenazas para la salud pública. Las estructuras y autoridades de los Estados miembros 2. recogerán y se intercambiarán toda la información necesaria en relación con tales hechos, por ejemplo, recurriendo a la red nacional de vigilancia, a las estructuras de vigilancia epidemio- lógica de la red o a cualquier otro sistema comunitario de recogida de datos. Cada año, 1. las autoridades competentes de los Estados miembros presentarán a la Comisión, a más tardar el 31 de marzo, un informe analítico sobre los hechos y los procedi- mientos aplicados en el marco del sistema de alerta precoz y respuesta. Además, podrán informar a su debido tiempo sobre hechos específicos de particular importancia. 2. En función del contenido de los informes, la Comisión examinará en un informe anual el funcionamiento del sistema de alerta precoz y respuesta y, si es necesario, propondrá los cambios que considere oportunos. Artículo 4 Artículo 2 La presente Decisión surtirá efectos el 1 de enero de 2000. 1. En el punto 1 del anexo II se expone el procedimiento para el intercambio de información relativa a indicios sobre hechos (nivel 1: intercambio de información). 2. En los puntos 2 (nivel 2: amenaza en potencia) y 3 (nivel 3: amenaza confirmada) del anexo II se recoge el procedi- miento que ha de seguirse en caso de que el hecho pueda convertirse en una amenaza a la salud pública o cuando el hecho constituya efectivamente una amenaza para la salud pública, respectivamente. En el punto 4 del anexo II se recoge el procedimiento que 3. ha de seguirse para informar a la población y a los profesio- nales de los sectores afectados. Artículo 5 Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros. Hecho en Bruselas, el 22 de diciembre de 1999. Por la Comisión David BYRNE Miembro de la Comisión Hechos que deben comunicarse dentro del sistema de alerta precoz y respuesta ANEXO I 1. Brotes de enfermedades transmisibles que se extiendan a más de un Estado miembro de la Comunidad. 2. Acumulación espacial o temporal de casos de enfermedades del mismo tipo, en caso de que su posible causa sea la existencia de agentes patógenos y exista riesgo de propagación entre los Estados miembros de la Comunidad. 3. Acumulación espacial o temporal de casos de enfermedades del mismo tipo fuera de la Comunidad, en caso de que su posible causa sea la existencia de agentes patógenos y exista riesgo de propagación a la Comunidad. 4. Aparición o reaparición de una enfermedad transmisible o agente infeccioso cuya contención puede exigir la actuación oportuna y coordinada de la Comunidad. L 21/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 1. 2000 Procedimiento de información, consulta y cooperación conforme al sistema de alerta precoz y respuesta ANEXO II 1. Nivel 1 de activación: intercambio de información 1) Si la información recogida en uno o varios Estados miembros o la procedente de otras fuentes autorizadas sugiere la probabilidad de un hecho, la autoridad competente de cada Estado miembro afectado responsable de determinar las medidas necesarias para proteger la salud pública informará sin demora a sus homólogos de los demás Estados miembros y a la Comisión de las circurstancias y antecedentes de la situación, haciendo para ello uso de la Red. A la recepción de esta información, las autoridades competentes de los Estados miembros afectados manifestarán su opinión sobre la pertinencia de que otros Estados miembros adopten medidas al respecto o de que se emprenda una actuación comunitaria coordinada por la Comisión. 2) La Comisión y los Estados miembros afectados se intercambiarán sin dilación la información que reciban y mantendrán informados a los demás Estados miembros. 3) Las autoridades de salud pública del Estado o Estados miembros afectados, en cooperación con las estructuras y autoridades, analizarán sin demora la información recibida para verificar si se ha producido un hecho que amenace a la salud pública. 4) La Comisión podrá convocar una reunión extraordinaria del comité de la Red, o de los expertos por éste propuestos, con objeto de garantizar la transparencia y eficacia de toda actuación. 2. Nivel 2 de activación: amenaza en potencia Cuando la información sobre un hecho o indicio de un hecho apunte a la existencia de una posible amenaza para la salud pública, las autoridades de cada Estado miembro afectado informarán sin dilación a sus homólogos de otros Estados miembros y a la Comisión de la naturaleza y alcance de la posible amenaza y de las medidas que tengan previsto adoptar por su cuenta o en colaboración con otros Estados miembros afectados, la Comisión y terceros. 2. 1. Verificación y evaluación Las autoridades de salud pública del Estado o Estados miembros afectados, en cooperación con las estructuras y autoridades, analizarán sin demora la información recibida para verificar si se ha producido un hecho que amenace a la salud pública. Para ulteriores investigaciones en los Estados miembros, se ofrecerá asistencia técnica en forma de conocimientos epidemiológicos de campo, análisis de laboratorio y conocimientos clínicos y otros conocimientos esenciales. El Estado miembro afectado podrá solicitar este tipo de asistencia a la Comunidad o a otros Estados miembros. En los preparativos que se llevan a cabo para hacer frente a una posible amenaza a la salud pública, la Comisión colaborará mediante la coordinación de medidas cautelares. Para coordinar las actividades necesarias, la Comisión podrá convocar una reunión extraordinaria del comité de la Red o de los expertos por éste propuestos. 2. 2. Desactivación Si del análisis final de riesgos se desprende que no se ha agudizado la amenaza para la salud pública y que no es necesaria ninguna actuación, o que basta con actuar a escala local, las autoridades competentes de los Estados miembros afectados informarán sin demora a sus homólogos de otros Estados miembros y a la Comisión de la naturaleza y alcance de las medidas pertinentes que hayan adoptado o se propongan adoptar. Si en el plazo de tres días los demás Estados miembros o la Comisión no han planteado objeción alguna, no procederá ninguna otra actuación en el marco del sistema de alerta precoz y respuesta. 3. Nivel 3 de activación: amenaza confirmada Si un hecho resulta ser una amenaza para la salud pública, las autoridades de salud pública del Estado o Estados miembros afectados informarán sin dilación a sus homólogos de otros Estados miembros y a la Comisión de la naturaleza y alcance de la amenaza en potencia y de las medidas que tengan previsto adoptar por su cuenta o en asociación con los demás Estados miembros, la Comisión a terceros. 3. 1. Coordinación de medidas Las autoridades de salud pública de los Estados miembros afectados informarán sin demora a otros Estados miembros y a la Comisión sobre los progresos realizados y los resultados de las medidas adoptadas. Los Estados miembros y la Comisión coordinarán las medidas que se adopten ulteriormente a escala comunitaria según lo previsto en los artículos 3 y 6 de la Decisión no 2119/98/CE. 26. 1. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 21/35 La Comisión ayudará a los Estados miembros a coordinar sus actividades dirigidas a afrontar la amenaza para la salud pública y a proteger a la población. Para coordinar las actividades precisas, la Comisión podrá convocar una reunión extraordinaria del comité de la Red o de los delegados por éste designados. 3. 2. Desactivación El sistema se desactivará cuando así lo acuerden los Estados miembros afectados, que informarán de ello a los demás Estados miembros y a la Comisión. 4. Información a la población y a los profesionales de los sectores afectados Si se produce uno de los hechos mencionados, los Estados miembros afectados pondrán sin demora a disposición de la población y de los profesionales de los sectores afectados el material informativo adecuado y les informarán de las medidas adoptadas. La Comisión y los Estados miembros notificarán a los profesionales y a la población las orientaciones que se hayan acordado a escala comunitaria y les informarán sin demora del fin de la amenaza para la salud pública


title: Règlement (CE) nº 2759/1999 de la Commission, du 22 décembre 1999, portant modalités d'application du règlement (CE) nº 1268/1999 du Conseil relatif à une aide communautaire à des mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Europe centrale et orientale au cours de la période de préadhésion (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
EU aid
aid to agriculture
pre-accession aid
rural development

text: 23. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 331/51 RÈGLEMENT (CE) No 2759/1999 DE LA COMMISSION du 22 décembre 1999 portant modalités d'application du règlement (CE) no 1268/1999 du Conseil relatif à une aide communautaire à des mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Europe centrale et orientale au cours de la période de préadhésion (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE) LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (4) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 1268/1999 du Conseil du 21 juin 1999 relatif à une aide communautaire à des mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Europe centrale et orientale au cours de la période de préadhésion (1), et notamment son article 9, paragraphe 2, et son article 12, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) les mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Eu- rope centrale et orientale (ci-après dénommées «Sapard») prévues par le règlement (CE) no 1268/1999 visent en particulier à faciliter la mise en œuvre par les pays candidats de l'acquis communautaire en matière de poli- tique agricole commune et de politiques connexes, ainsi qu'à résoudre les problèmes prioritaires et spécifiques que pose l'adaptation du secteur agricole et des zones rurales dans les pays candidats; l'aide accordée au titre du programme Sapard tient notamment compte des incidences de ce dernier sur la protection de l'environnement, ainsi que du développe- ment durable de l'économie du pays candidat concerné et des principes généraux en matière de cohésion sociale. L'aide communautaire ne remplace pas les fonds alloués par chaque pays candidat, mais complète les mesures nationales correspondantes ou y contribue; À cet égard, l'aide est accordée, en règle générale, conformément aux dispositions en vigueur concernant l'aide communautaire en faveur du développement rural et, notamment, aux objectifs et aux instruments définis dans le règlement (CE) no 1257/1999 du Conseil du 17 mai 1999 concernant le soutien au développement rural par le Fonds européen d'orientation et de garantie agri- cole (FEOGA) et modifiant et abrogeant certains règle- ments (2) et au règlement (CE) no 1750/1999 de la Commission (3) portant modalités d'application du règle- ment précité; (1) JO L 161 du 26. 6. 1999, p. 87. (2) JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 80. (3) JO L 214 du 13. 8. 1999, p. 31. (5) (6) (7) (8) les actions particulières visées à l'article 2 du règlement (CE) no 1268/1999 sont similaires à celles mentionnées dans le règlement (CE) no 1257/1999 et sont donc mises en œuvre par les pays candidats dans toute la mesure du possible conformément aux principes régissant la mise en œuvre de ces actions dans la Communauté. Il est fait référence aux conditions qui s'appliquent à ces actions; et agricoles pour remédier aux faiblesses structurelles en matière d'approvisionnement commercialisation des de produits résultant d'une organisation in- adéquate des producteurs dans les pays candidats, un soutien est nécessaire aux fins d'encourager la création de groupements de producteurs. À cet effet, il est accordé une aide durant la période transitoire de pré- adhésion, conformément aux principes communautaires correspondants, qui peuvent faire l'objet de dérogations ou de compléments si nécessaire, afin de tenir compte des situations particulières des pays candidats; d'autres actions visées à l'article 2 du règlement (CE) no 1268/1999 peuvent bénéficier d'une aide communau- taire, pour autant qu'elles relevent du programme approuvé par la Commission; les conditions d'éligibilité des dépenses au titre du programme Sapard tiennent compte de la durée de vali- dité du règlement (CE) no 1268/1999, ainsi que de la nécessité de fixer une période minimale durant laquelle les entreprises doivent rester essentiellement inchangées pour atteindre leur objectif. Les conditions spécifiques d'éligibilité des dépenses sont définies dans le cadre d'ac- cords bilatéraux conclus entre la Communauté et les différents pays candidats; le programme Sapard est mis en œuvre conformément aux orientations en matière de gestion énoncées dans le règlement (CE) no 1260/1999 du Conseil du 21 juin 1999 portant dispositions générales sur les Fonds struc- turels (4). Aux termes de l'article 5, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1268/1999, la Commission et le pays candidat assurent le suivi de la mise en œuvre du programme. Il est néanmoins nécessaire de définir les indicateurs utilisés dans cette procédure. À cet effet, il est tenu compte des indicateurs définis dans le règlement (CE) no 1260/1999; (4) JO L 161 du 26. 6. 1999, p. 1. L 331/52 FR Journal officiel des Communautés européennes 23. 12. 1999 (9) l'aide communautaire à des l'assistance concernant mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Europe centrale et orientale au cours de la période de préadhé- sion, ainsi que celle prévue par le règlement (CE) no 1267/1999 du Conseil du 21 juin 1999 établissant un instrument structurel de préadhésion (1) sont coordon- nées dans le cadre du règlement (CE) no 1266/1999 du 21 juin 1999 sur la coordination de l'assistance aux pays candidats dans le cadre de la stratégie de préadhésion, et modifiant le règlement (CEE) no 3906/89 (2); (10) les mesures prévues par règlement sont conformes à l'avis du comité structures agricoles et déve- loppement rural, le présent A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Objectif Le présent règlement définit les règles d'application du règle- ment (CE) no 1268/1999 relatif à une aide communautaire à des mesures de préadhésion en faveur de l'agriculture et du développement rural dans les pays candidats d'Europe centrale et orientale au cours de la période de préadhésion. Article 2 Investissements dans les exploitations agricoles 1. Une aide peut être accordée aux investissements dans les exploitations agricoles, conformément aux conditions prévues au titre II, chapitre I, du règlement (CE) no 1257/1999, à l'exception de l'article 7 dudit chapitre. L'aide aux investissements est accordée aux exploitations 2. agricoles: — qui remplissent les conditions nationales minimales requises en matière d'environnement, d'hygiène et de bien-être des animaux à la date à laquelle la décision d'accorder l'aide est prise et — dont la rentabilité à la fin de la réalisation de l'investisse- ment peut être démontrée. Toutefois, lorsque les normes minimales concernant l'acquis communautaire en matière d'environnement, d'hygiène et de bien-être des animaux entrent en vigueur peu avant la date de réception de la demande, l'aide est accordée à condition que les nouvelles normes soient respectées à la fin de la période d'in- vestissement. Les États membres candidats fixent les limites des inves- 3. tissements totaux pouvant bénéficier de l'aide, ainsi que les normes admissibles concernant les compétences profession- (1) JO L 161 du 26. 6. 1999, p. 73. (2) JO L 161 du 26. 6. 1999, p. 68. nelles que doivent posséder les agriculteurs pour pouvoir béné- ficier de ladite aide. Article 3 Amélioration de la transformation et de la commercialisa- tion des produits agricoles et des produits de la pêche Une aide peut être accordée aux investissements visés aux 1. articles 25 et 26 du règlement (CE) no 1257/1999 et concer- nant l'amélioration de la transformation et de la commercialisa- tion des produits agricoles et des produits de la pêche figurant à l'annexe I du traité et provenant des pays candidats de la Communauté. Ne peuvent bénéficier de cette aide les investisse- ments concernant le commerce de détail. 2. Peuvent bénéficier de l'aide les dépenses suivantes: a) la construction et l'acquisition de biens immeubles, à l'ex- ception de l'achat de terrains; b) les équipements et matériel nouveaux, y compris les logi- ciels informatiques; c) les frais généraux, tels que les honoraires des architectes, des ingénieurs et des consultants, les études de faisabilité, l'ac- quisition de brevets et de licences, autres que les frais visés aux points a) et b) et n'excédant pas 12 % de ces dépenses. Article 4 Agroenvironnement Une aide peut être accordée aux actions prévues au titre II, chapitre VI, du règlement (CE) no 1257/1999 et qui respectent les conditions y figurant, à condition qu'il s'agisse d'actions pilotes. Ces actions sont destinées à développer l'expérience pratique en matière d'agroenvironnement aux niveaux de l'administration et de l'exploitation. Article 5 Formation 1. Une aide peut être accordée aux actions prévues au titre II, chapitre III, du règlement (CE) no 1257/1999, à condition que les conditions qui y sont énoncées soient respectées. 2. Sont exclus de l'aide à la formation professionnelle les cours ou les formations relevant des programmes ou des systèmes d'enseignement de l'agriculture et de la sylviculture de niveaux secondaire ou supérieur. Article 6 Groupements de producteurs 1. Une aide peut être accordée aux fins d'encourager la création de groupements de producteurs et d'en faciliter le fonctionnement administratif durant les cinq premières années suivant la date de leur agrément. 23. 12. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes L 331/53 Le présent article s'applique aux groupements de produc- 2. teurs créés en vue d'assurer une adaptation coordonnée de la production et des résultats des producteurs membres desdits groupements aux exigences du marché, une commercialisation conjointe des produits — y compris la centralisation des la préparation des ventes et l'approvisionnement des ventes, acheteurs en gros — et l'établissement de règles communes en matière d'information sur la production, notamment en ce qui concerne les récoltes et les disponibilités, et qui sont officielle- ment reconnues par un pays candidat. 3. Une aide forfaitaire aux coûts d'établissement et de fonc- tionnement des groupements de producteurs est accordée aux groupements agréés après le 1er janvier 2000 durant les cinq premières années suivant la date de leur agrément. 4. L'aide visée au paragraphe 3 est fixée pour chaque grou- pement de producteurs en fonction de sa production annuelle commercialisée. Elle est: a) pour les première, deuxième, troisième, quatrième et cinquième années, de 5 %, 5 %, 4 %, 3 % et 2 % respective- ment de la production commercialisée dans les limites d'1 million d'euros et b) pour les première, deuxième, troisième, quatrième et cinquième années, de 2,5 %, 2,5 %, 2,0 %, 1,5 % et 1,5 % respectivement du montant de la production commercia- lisée excédant 1 million d'euros; c) elle est soumise, pour chaque groupement de producteurs, à un plafond de — 100 000 euros la première année, — 100 000 euros la seconde année, — 80 000 euros la troisième année, — 60 000 euros la quatrième année, — 50 000 euros la cinquième année, et versée en tranches annuelles. Article 7 Sylviculture 1. Une aide peut être accordée aux actions prévues aux articles 29 et 30, à l'exception de l'article 30, paragraphe 1, sixième tiret, du règlement (CE) no 1257/1999, sous réserve des conditions qui y sont énoncées. Une aide est accordée au boisement des terres agricoles, à 2. condition que la plantation soit adaptée aux conditions locales et compatible avec l'environnement. Cette aide peut comprendre, outre les coûts de plantation, une prime annuelle par hectare boisé visant à couvrir les coûts d'entretien pendant une période maximale de cinq années. 3. L'aide au boisement de terres agricoles détenues par des collectivités publiques ne couvre que les coûts d'installation. Aucune aide au boisement de terres agricoles n'est 4. accordée aux plantations de sapins de Noël. 5. Dans le cas d'espèces à croissance rapide exploitées à court terme, l'aide au boisement n'est accordée qu'au titre des coûts de plantation. Article 8 Éligibilité 1. Les dépenses concernant les actions relevant des mesures décrites aux articles 2 à 7 du présent règlement et de toute autre mesure visée à l'article 2 du règlement (CE) no 1268/1999 ne bénéficient d'une aide communautaire que si ces actions font partie intégrante du programme de développement agri- cole et rural approuvé conformément à l'article 4, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1268/1999. 2. Les dépenses ne bénéficient d'une aide communautaire que si elles ont été effectivement payées par le pays candidat au bénéficiaire d'une mesure d'aide au développement rural après le 31 décembre 1999 et après la date à laquelle le plan de développement rural ou toute modification du plan relevant de la mesure concernée ont été présentés ou communiqués à la Commission. La plus récente de ces dates constitue celle à laquelle les dépenses peuvent commencer à bénéficier de l'aide. La date finale d'éligibilité de l'engagement est la date finale de l'exercice budgétaire 2006 ou, au plus tard, la date d'adhésion du pays candidat concerné. 3. Une opération ne peut continuer à bénéficier de l'aide que si elle ne, subit, au cours des cinq ans suivant la date d'autorisa- tion du paiement par l'organisme de paiement du pays candidat, aucune modification importante: a) affectant sa nature ou ses conditions de mise en œuvre ou accordant un avantage indu à une entreprise ou à un orga- nisme public et b) résultant soit d'une mutation de propriété d'un élément d'infrastructure ou de la cessation ou du changement d'im- plantation d'une activité de production. Article 9 Autorité de gestion La Commission veille à ce que chaque pays candidat instaure et gère de manière optimale une autorité de gestion chargée d'as- surer une gestion efficace et régulière du programme. Article 10 Indicateurs de suivi indicateurs physiques, environnementaux et Les financiers appliqués au suivi de la mise en œuvre du programme tiennent compte des éléments mentionnés à l'article 36 du règlement (CE) no 1260/1999. L 331/54 FR Journal officiel des Communautés européennes 23. 12. 1999 Article 11 Rapports annuels et finals règlement (CE) no 1260/1999 et au chapitre III, section 5, du règlement (CE) no 1750/1999. Les rapports annuels mentionnés à l'article 5, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1268/1999 comportent, outre les éléments mentionnés à l'article 37 du règlement (CE) no 1260/1999 et applicables selon le cas, des indicateurs physiques pour chaque mesure. Article 12 Évaluations Les appréciations et les évaluations visées à l'article 5 du règle- ment (CE) no 1268/1999 sont effectuées en tenant compte des procédures d'évaluation prévues au titre IV, chapitre III, du Article 13 Dispositions finales Les modalités d'aide et d'éligibilité des dépenses prévues par le présent règlement et tenant compte des orientations fixées par la Commission pour les États membres font l'objet d'accords bilatéraux conclus entre la Commission, au nom de la Commu- nauté européenne, et chaque pays candidat. Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. s'applique au soutien communautaire à partir du 1er Il janvier 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 22 décembre 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2750/1999 av den 22 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

text: L 331/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 12. 1999 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2750/1999 av den 22 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 2. produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1498/98 (2), särskilt artikel 4. 1 i denna, och HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 av följande skäl: 1. I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna för kommissionens fastställande av från tredje land för de schablonvärdena vid import De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förord- ning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan. Denna förordning träder i kraft den 23 december 1999. Artikel 2 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 december 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 198, 15. 7. 1998, s. 4. 23. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 331/31 till kommissionens förordning av den 22 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker BILAGA KN-nr Kod för tredje land (1) (EUR/100 kg) Schablonvärde vid import 0702 00 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 204 999 052 204 624 999 052 204 999 052 464 999 052 600 999 400 404 720 728 999 052 064 400 720 999 77,6 43,2 132,5 84,4 124,0 122,7 123,3 44,4 44,7 54,9 48,0 77,1 55,8 66,4 76,9 123,0 100,0 61,3 70,7 66,0 71,1 76,6 60,8 83,3 72,9 142,9 64,0 93,7 70,7 92,8 (1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2645/98 (EGT L 335, 10. 12. 1998, s. 22). Koden ”999” betecknar ”övriga ursprung”