title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (1999. gada 13. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem, un par grozījumiem Padomes Direktīvā 88/77/EEK

eurovoc_concepts:
air quality
approximation of laws
combustion gases
motor vehicle
motor vehicle pollution

text: 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31999L0096 16. 2. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 269 L 44/1 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (1999. gada 13. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem, un par grozījumiem Padomes Direktīvā 88/77/EEK 1999/96/EK EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumus (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), (3) (4) saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3), (1) tā kā jāpieņem noteikumi saistībā ar iekšējo tirgu; (2) tā kā Eiropas Kopienas pirmajā vides aizsardzības rīcības programmā (4), ko Padome apstiprināja 1973. gada 22. novembrī, ir aicinājums ņemt vērā jaunākos zinātnes sasniegumus tā atmosfēras piesārņojuma novēršanā, kurš rodas no gāzēm, kas izplūst no mehāniskajiem transport- līdzekļiem, un attiecīgi grozīt iepriekš pieņemtās direktīvas; tā kā piektajā rīcības programmā, ko kopumā Padome apstiprināja ar 1993. gada 1. februāra rezolūciju (5), ir paredzēts veltīt papildu pūles, lai būtiski samazinātu to pašreizējo piesārņotāju emisiju, kuras izplūst no mehāni- skajiem transportlīdzekļiem; (1) OV C 173, 8. 6. 1999. , 1. lpp. un OV C 43, 17. 2. 1999. , 25. lpp. (2) OV C 407, 28. 12. 1998. , 27. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1998. gada 21. oktobra atzinums (OV C 341, 9. 11. 1998. , 74. lpp. ), Padomes 1999. gada 22. aprīļa kopējā nostāja (OV C 296, 15. 10. 1999. , 1. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 16. novembra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). (4) OV C 112, 20. 12. 1973. , 1. lpp. (5) OV C 138, 17. 5. 1993. , 1. lpp. tā kā ir atzīts, ka transporta attīstība Kopienā ir radījusi būtiskus apdraudējumus videi; tā kā vairākos oficiālos satiksmes blīvuma aprēķinos iegūtie skaitļi ir bijuši mazāki par faktiskajiem; tā kā tāpēc attiecībā uz visiem mehāniska- jiem transportlīdzekļiem jānoteic stingri emisijas standarti; tā kā ar Direktīvu 88/77/EEK (6) noteica robežvērtības oglekļa oksīda, nesadegušo ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu emisijai no dīzeļmotoriem, kas paredzēti lietošanai mehā- niskajos transportlīdzekļos, pamatojoties uz testa procedū- ru, kura paredzēta, lai noteiktu, vai attiecīgie transportlī- dzekļi ir tādā braukšanas kārtībā, kāda paredzēta Eiropā; tā kā šo direktīvu pirmo reizi ar Direktīvu 91/542/EEK (7) grozīja divās kārtās, pirmā kārta (1992. /1993. ) sakrita ar Eiropas emisijas standartu vieglajiem automobiļiem ievie- šanas datumiem; tā kā otrajā kārtā (1995. /1996. ) noteica Eiropas automobiļu rūpniecības ilgtermiņa virzību, nosa- kot robežvērtības, pamatojoties uz tobrīd vēl izstrādē esošu laiku šo tehnoloģiju efektivitāti un piešķirot nozarei tehnoloģiju pilnveidei; tā kā Direktīvā 96/1/EK (8) ir prasī- ba, ka maziem dīzeļmotoriem, kuru darba tilpums ir mazāks par 0,7 dm3 un nominālais apgriezienu skaits pār- sniedz 3 000 min-1, makrodaļiņu emisijas robežvērtību nosaka ar Direktīvu 91/542/EEK, kas ieviesta 1999. gadā; tā kā atlaidi makrodaļiņu emisijai no maziem dīzeļmotoriem ar lielu apgriezienu skaitu, kuru darba tilpums ir mazāks par 0,75 dm3 un kuru nominālais apgriezienu skaits pārsniedz 3 000 min-l, bet šo atlaidi atcelt 2005. gadā; lietderīgi saglabāt tehniski tomēr ir (5) tā kā saskaņā ar Direktīvas 91/542/EEK 5. panta 3. punktu Komisijai līdz 1996. gada beigām bija jāziņo Padomei par (6) OV L 36, 9. 2. 1988. , 33. lpp. (7) OV L 295, 25. 10. 1991. , 1. lpp. (8) OV L 40, 17. 2. 1996. , 1. lpp. 270 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. robežvērtību pārskatīšanas gaitu attiecībā uz apvienoto piesārņojošo emisiju, pēc vajadzības pārskatot testa proce- dūru; tā kā šādas pārskatītās robežas attiecībā uz tipa apsti- prinājumiem nav piemērojamas līdz 1999. gada 1. oktob- rim; tā kā Komisija ir īstenojusi Eiropas gaisa kvalitātes, ceļu satiksmes emisijas, degvielu un motoru tehnoloģiju pro- grammu (Autoeļļas programmu), lai izpildītu Direktīvas 94/12/EK (1) prasības; tā kā saskaņā ar Autoeļļas pro- grammu izdarīts izmaksu lietderības pētījums liecina, ka lielas dīzeļmotoru jāturpina celtspējas/kravnesības transportlīdzekļiem, lai 2010. gadā sasniegtu tādu gaisa kvalitāti, kāda aprakstīta Komisijas paziņojumā par Autoeļļas programmu; tehnoloģija uzlabot emisiju; tā kā papildus samazinot oglekļa oksīda, kopējās ogļūdeņražu un NOx emisijas 30 % robežu, ko piemēro no 2005. gada, un makrodaļiņu emisijas 80 % robežu, dod lielu ieguldījumu gaisa kvalitātes uzlabošanā vidēji ilgā ter- miņā; tā kā šajos samazinājumos ņem vērā to efektu, kas izpaužas emisijā jaunos testa ciklos, kuros labāk ievēroti ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu braukšanas apstākļi; tā kā ar papildu NOx robežu, ko piemēro no 2008. gada, šo piesārņotāju emisijas robežu samazina vēl pāri 43 %; tā kā vēlākais līdz 2002. gada beigām Komisijai jāizskata pie- ejamā tehnoloģija, lai obligāto NOx standartu 2008. gadam apstiprinātu ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei, pēc vajadzības pievienojot attiecīgus priekšlikumus; (10) tā kā ievieš pieļaujamās emisijas robežvērtības, kas piemē- rojamas transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas definējums “uzlaboti, videi mazāk kaitīgi transportlīdzekļi” (EEV); tā kā to prasību pilnveide, kas Direktīvā 88/77/EEK attie- cas uz jauniem dīzeļmotoriem, ir daļa Kopienas vispārējās stratēģijas, kas ietver arī to standartu pārskatīšanu, kuri attiecas uz vieglajiem saimnieciski izmantojamiem trans- portlīdzekļiem un vieglajiem automobiļiem no 2000. gada, motora degvielu uzlabošanu un precīzāku emisijas rādītāju vērtējumu ekspluatācijā esošiem transportlīdzekļiem; tā kā Direktīva 88/77/EEK ir viena no atsevišķajām direk- tīvām saskaņā ar tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā 70/156/EEK par to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, kuri attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprināšanu (2); tā kā mērķi samazināt piesārņotāju emisiju no mehāniskajiem transportlīdzekļiem atsevišķas dalībvalstis nevar sasniegt pietiekoši, un to varētu sasniegt labāk, tuvinot tos dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz pasākumiem, kuri jāveic pret gaisa piesārņošanu, kuru izraisa mehāniskie transportlīdzekļi; (11) (12) tā kā emisijas robežu samazinājumi, ko piemēro no 2000. gada, atbilst 30 % samazinājumam attiecībā uz oglekļa oksīda emisiju, Autoeļļas programmā ir noteikts, ka kopējās ogļūdeņražu, NOx un makrodaļiņu emisijas samazināšana ir būtisks pasākums, ilgā laikā sasniegtu apmierinošu gaisa kvalitāti; tā kā izplūdes dūmu dūmainības samazinājums par 30 % virs tā, kas izmērīts esošo tipu motoriem, un papildus Padomes Direktīvai 72/306/EEK (3), dod iespēju samazināt makrodaļiņu lai vidēji tā kā lielas celtspējas/kravnesības automobiļiem bortdiag- nostika (OBD) nav pilnībā izstrādāta, bet jāievieš no 2005. gada, lai transportlīdzekļos var ātri atklāt emisijai nozīmīgu detaļu un sistēmu defektus un attiecīgi, uzlabo- jot apskati un apkopi, ievērojami uzlabot sākotnējo emisi- jas rādītāju uzturēšanu ekspluatācijā esošiem transportlī- dzekļiem; tā kā īpašas prasības attiecībā uz jaunu lielai slodzei paredzētu motoru kalpošanas ilgumu un uz eksplu- atācijā esošu lielas celtspējas/kravnesības transportlīdzekļu atbilstības testēšana jāievieš no 2005. gada; tā kā ievieš jaunus tipa apstiprināšanas testa ciklus, kas attiecas uz gāzveida un daļiņveida emisiju un dūmainību un kas dod iespēju reprezentatīvāk novērtēt dīzeļmotoru emisijas rādītāju tādos testa apstākļos, kuri vairāk līdzinās apstākļiem, kādos transportlīdzekļus ekspluatē; tā kā attie- cībā uz standarta dīzeļmotoriem un dīzeļmotoriem, kas aprīkoti ar oksidācijas katalizatoriem, ievieš jaunu kombi- nēto (divu ciklu) testa procedūru; tā kā attiecībā uz moto- riem, ko darbina ar gāzi, un papildus attiecībā uz dīzeļmo- toriem, kuri aprīkoti ar progresīvām emisijas kontroles sistēmām, ievieš jaunu kombinēto (divu ciklu) testa proce- dūru; tā kā no 2005. gada visi dīzeļmotori jāpārbauda abos testa ciklos; tā kā Komisija sarunās kontrolē virzību uz pasaules mērogā saskaņotu testa procedūru; (6) (7) (8) (9) (1) OV L 100, 19. 4. 1994. , 42. lpp. (2) OV L 42, 23. 2. 1970. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/91/EK (OV L 11, 16. 1. 1999. , 25. lpp. ). (3) OV L 190, 20. 8. 1972. , 1. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/20/EK (OV L 125, 16. 5. 1997. , 21. lpp. ). (13) tā kā dalībvalstīm jāļauj, izmantojot nodokļu atviegloju- mus, paātrināt to transportlīdzekļu laišanu tirgū, kas atbilst Kopienas līmenī pieņemtajām prasībām, un šādiem atvie- glojumiem jāatbilst Līguma noteikumiem un dažiem nosa- cījumiem, kuri paredzēti, lai novērstu iekšējā tirgus traucē- jumus; tā kā šī direktīva neskar dalībvalstu tiesību piesārņotāju un citu vielu emisiju iekļaut mehānisko trans- portlīdzekļu ceļu satiksmes nodokļu aprēķina bāzē; 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 271 (14) (15) tā kā to Kopienas tiesību aktu izstrādē, kas attiecas uz emi- siju no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, jāņem vērā pašreiz notiekošās makrodaļiņu parametru izpētes rezultā- ti; tā kā līdz 2000. gada 31. decembrim Komisija ziņo par lie- las celtspējas/kravnesības dīzeļmotora transportlīdzekļu emisijas kontroles ierīču izstrādi un atbilstību degvielas kvalitātei, par vajadzību palielināt makrodaļiņu mērījumu un paraugu ņemšanas precizitāti un reproducējamību un par pasaules mērogā saskaņota testa cikla izstrādi; (16) tā kā attiecīgi jāgroza Direktīva 88/77/EEK, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvu 88/77/EEK groza šādi: 1. Virsrakstu aizstāj ar šādu: “Padomes Direktīva 88/77/EEK (1987. gada 3. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem”. 2. Direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu pantu: “1. pants Šajā direktīvā: — “transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas jebkurš noteikts Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A iedaļā un ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes motoru, izņemot M1 kategorijas transportlīdzekļus, kuru tehniski pieļaujamā pilnā masa ir 3,5 t vai mazāka, 3. Direktīvas I līdz VIII pielikumu aizstāj ar I līdz VII pielikumu, kas ir šīs direktīvas pielikumā. 2. pants 1. No 2000. gada 1. jūlija neviena dalībvalsts, pamatojoties uz motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju un dūmu izmešu dūmainību, nedrīkst: — atteikt piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot dokumentu, kas paredzēts Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, vai piešķirt dalībvalsts tipa apstiprinājumu tāda tipa transportlīdzekļiem, kurus piedzen ar kompresijaiz- dedzes vai gāzes motoru vai, — aizliegt šādu jaunu transportlīdzekļu reģistrāciju, laišanu tir- gū, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu, vai — atteikt kāda tipa kompresijaizdedzes vai gāzes motoru EK tipa apstiprinājumu, vai — aizliegt jaunu kompresijaizdedzes vai gāzes motoru pārdo- šanu vai lietošanu, ja ir izpildītas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK pie- likumu attiecīgās prasības, īpaši, ja motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmainība atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu A vai B1, vai B2 rindā, vai robež- vērtībām, kuras noteiktas C rindā. 2. No 2000. gada 1. oktobra dalībvalstis: — nedrīkst piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot dokumentu, kas paredzēts Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, un — atsaka valsts tipa apstiprinājumu — “kompresijaizdedzes vai gāzes motors” ir transportlīdzekļa vilces piedziņas avots, kam kā tehniski atsevišķai vienībai saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 2. pantu var piešķirt tipa apstiprinājumu, visu tipu kompresijaizdedzes vai gāzes motoriem un to tipu trans- portlīdzekļiem, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes moto- ru, ja motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmainība neatbilst robežvērtībām, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu A rindā. — “EEV” ir uzlabots, videi mazāk kaitīgs transportlīdzeklis, ko piedzen ar motoru, kurš atbilst pieļaujamām emisijas robežvērtībām, kas norādītas I pielikuma 6. 2. 1. iedaļā, tabulu C rindā. ” 3. No 2001. gada 1. oktobra, izņemot attiecībā uz transportlī- dzekļiem un motoriem, kas paredzēti eksportam uz trešām val- stīm, un rezerves motoriem, kuri paredzēti ekspluatācijā esošiem transportlīdzekļiem, dalībvalstis: 272 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. — atbilstības sertifikātus, kas pievienoti jauniem transportlīdzek- ļiem vai jauniem motoriem, ievērojot Direktīvu 70/156/EEK, uzskata par nederīgiem minētās direktīvas 7. panta 1. punkta nozīmē, un 6. No 2008. gada 1. oktobra dalībvalstis: — nedrīkst piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot dokumentu, kas paredzēts Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, un — aizliedz reģistrēt, pārdot, nodot ekspluatācijā vai lietot jaunus transportlīdzekļus, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes motoru, un pārdot un lietot jaunus kompresijaizdedzes vai gāzes motorus, — atsaka valsts tipa apstiprinājumu ja motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmainība neatbilst robežvērtībām, kas noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu A rindā. kompresijaizdedzes vai gāzes motoru tipiem un to transportlī- dzekļu tipiem, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes moto- ru, ja gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmai- nība neatbilst robežvērtībām, kas noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu B2 rindā. 4. No 2005. gada 1. oktobra dalībvalstis: — nedrīkst piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot dokumentu, kas paredzēts Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, un — atsaka valsts tipa apstiprinājumu 7. No 2009. gada 1. oktobra, izņemot attiecībā uz transportlī- dzekļiem un motoriem, kas paredzēti eksportam uz trešām val- stīm, un rezerves motoriem, kuri paredzēti ekspluatācijā esošiem transportlīdzekļiem, dalībvalstis: — atbilstības sertifikātus, kas pievienoti jauniem transportlīdzek- ļiem vai jauniem motoriem, ievērojot Direktīvu 70/156/EEK, uzskata par nederīgiem minētās direktīvas 7. panta 1. punkta nozīmē, un kompresijaizdedzes vai gāzes motoru tipiem un to transportlī- dzekļu tipiem, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes moto- ru, ja motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmainība neatbilst robežvērtībām, kas noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu B1 rindā. — aizliedz reģistrēt, pārdot, nodot ekspluatācijā vai lietot jaunus transportlīdzekļus, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes motoru, un pārdot un lietot jaunus kompresijaizdedzes vai gāzes motorus, 5. No 2006. gada 1. oktobra, izņemot attiecībā uz transportlī- dzekļiem un motoriem, kas paredzēti eksportam uz trešām val- stīm, un rezerves motoriem, kuri paredzēti ekspluatācijā esošiem transportlīdzekļiem, dalībvalstis: — atbilstības sertifikātus, kas pievienoti jauniem transportlīdzek- ļiem vai jauniem motoriem, ievērojot Direktīvu 70/156/EEK, uzskata par nederīgiem minētās direktīvas 7. panta 1. punkta nozīmē, un ja motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmainība neatbilst robežvērtībām, kas noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu B2 rindā. 8. Saskaņā ar 1. punktu motoru, kas atbilst attiecīgajām prasībām ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK pielikumos un robežvērtībām, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu C rindā, uzskata par atbilstīgu 2. līdz 7. punkta prasībām. — aizliedz reģistrēt, pārdot, nodot ekspluatācijā vai lietot jaunus transportlīdzekļus, ko piedzen ar kompresijaizdedzes vai gāzes motoru, un pārdot un lietot jaunus kompresijaizdedzes vai gāzes motorus, 3. pants ja gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija un dūmu dūmai- nība neatbilst robežvērtībām, kas noteiktas ar šo direktīvu grozī- iedaļas tabulu tās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. B1 rindā. 1. Dalībvalstis drīkst paredzēt nodokļu atvieglojumus tikai attie- cībā uz tiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas atbilst ar šo direktīvu grozītajai Direktīvai 88/77/EEK. Šādiem atvieglojumiem jāatbilst Līguma noteikumiem un še turpmāk a) vai b) apakš- punktā izklāstītajiem nosacījumiem: 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 273 a) tos piemēro visiem jaunajiem transportlīdzekļiem, ko piedāvā pārdošanai kādas dalībvalsts tirgū un kas jau iepriekš atbilst robežvērtībām, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direk- tīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu A rindā, un attiecīgi no 2000. gada 1. oktobra robežvērtībām, kas noteik- tas minēto tabulu B1 un B2 rindā. Tos izbeidz, kad jāsāk obligāti piemērot emisijas robežvērtī- bas, kas minētas 2. panta 3. punktā, attiecībā uz jauniem trans- portlīdzekļiem, vai pirms dienas, kad sāk obligāti piemērot emisijas robežvērtības, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu B1 vai B2 rindā; 5. pants Attiecībā uz jauniem tipiem no 2005. gada 1. oktobra un uz visiem tipiem no 2006. gada 1. oktobra ar transportlīdzekļu un motoru tipa apstiprinājumiem vienlaikus apstiprina to, ka transportlīdzekļa vai motora standarta mūžā emisijas kontroles ierīces darbojas pareizi. atšķirības noskaidro Komisija lielas celtspējas/kravnesības transportlīdzekļu standarta mūžā un apsver priekšlikumus par attiecīgām kalpošanas ilguma prasībām katrā kategorijā. kategoriju dažādu b) tos piemēro visiem jaunajiem transportlīdzekļiem, ko piedāvā pārdošanai kādas dalībvalsts tirgū un kas atbilst pieļaujamām robežvērtībām, kuras noteiktas ar šo direktīvu grozītās Direk- tīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu C rindā. 6. pants 2. Attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu atsevišķi atvieglojumi nepārsniedz tās papildu izmaksas, ko rada tehniskie risinājumi, kurus ievieš, lai nodrošinātu atbilstību robežvērtībām, kas noteik- tas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu A, B1 vai B2 rindā vai C rindā, un to uzstā- dīšanu transportlīdzeklim. Attiecībā uz jauniem tipiem no 2005. gada 1. oktobra un uz visiem tipiem no 2006. gada 1. oktobra ar transportlīdzekļu tipa apstiprinājumiem vienlaikus jāapstiprina tas, ka transportlīdzekļa standarta mūžā normālos lietošanas apstākļos emisijas kontroles ierīces darbojas pareizi (pareizi uzturētu un lietotu ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstība). Šis noteikums Komisijai jāapstiprina un jāpapildina saskaņā ar 7. pantu. 3. Par plāniem šajā pantā minēto nodokļu atvieglojumu ievieša- nai vai izmaiņām laicīgi informē Komisiju, lai tā var iesniegt apsvērumus. 7. pants 4. pants Eiropas Komisija iesniedz Parlamentam un priekšlikumu, ar ko vēlākais 12 mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā vai līdz 2000. gada 31. decembrim atkarībā no tā, kurš no šiem datumiem ir agrākais, apstiprina vai papildina šo direktīvu. Padomei No 2005. gada 1. oktobra jaunu tipu transportlīdzekļus un no 2006. gada 1. oktobra visu tipu transportlīdzekļus aprīko ar bort-diagnosticēšanas (OBD) sistēmu vai bort-mērīšanas (OBM) sistēmu, lai ekspluatācijas laikā kontrolētu izplūdes gāzu emisiju. Komisija par šajā nolūkā pieņemamiem noteikumiem iesniedz priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei. Tajos iekļauj: — neierobežotu un standartizētu pieeju OBD sistēmai apskates, diagnostikas, apkopes un remonta nolūkā, — defektu kodu standartizāciju, Priekšlikumā ņem vērā: — pārskatīšanas procedūru, kas izklāstīta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/69/EK (1) 3. pantā un Eiropas Parla- menta un Padomes Direktīvas 98/70/EK (2) 9. pantā, — kompresijaizdedzes motora un gāzes motora emisijas kontro- les tehnoloģijas attīstību, ieskaitot pēcapstrādes tehnoloģiju un ņemot vērā šīs tehnoloģijas un degvielas kvalitātes savstar- pējo atkarību, — vajadzību uzlabot no motoriem izplūstošo ļoti mazas koncen- trācijas makrodaļiņu kārtējo mērījumu un paraugu ņemšanas procedūru precizitāti un atkārtojamību, — rezerves daļu atbilstību, lai atvieglotu remontu, maiņu un ar OBD aprīkoto transportlīdzekļu apkopi. (1) OV L 350, 28. 12. 1998. , 1. lpp. (2) OV L 350, 28. 12. 1998. , 58. lpp. 274 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. — saskaņota testa cikla izstrādi tipa apstiprināšanas testiem pasaules mērogā, un priekšlikumā iekļauj: izskata pieejamo Komisija vēlākais 2002. gada 31. decembrī tehnoloģiju, standartu 2008. gadam apstiprinātu ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei, pēc vajadzības pievienojot attiecīgus priekšlikumus. lai obligāto NOx vajadzīga, kas — noteikumus par OBD sistēmas ieviešanu lielas kravnesības transportlīdzekļiem no 2005. gada 1. oktobra, ievērojot šīs direktīvas 4. pantu, un, mutatis mutandis, Direktīvu 98/69/EK par izplūdes gāzu emisiju no vieglajiem automobiļiem un vie- glajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, 8. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2000. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas pra- sības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. — noteikumus par emisijas kontroles ierīču kalpošanas ilgumu, ko piemēro no 2005. gada 1. oktobra, ievērojot šīs direktīvas 5. pantu, Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces. — noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstību transportlīdzekļu tipa apstiprinā- šanas procedūrā, kuru piemēro no 2005. gada 1. oktobra, ievērojot šīs direktīvas 6. pantu un ņemot vērā to testu speci- fiku, ko veic šo transportlīdzekļu motoriem, un speciālo infor- māciju, kuru iegūst no OBD sistēmām saskaņā ar izmaksu liet- derību, — attiecīgas robežas piesārņotājiem, ko pašreiz nereglamentē tāpēc, ka plaši ievieš jaunas alternatīvās degvielas. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktī- va. 9. pants Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Līdz 2001. gada 31. decembrim Komisija ziņo par to, kā virzās sarunas par pasaules mērogā saskaņotu testa ciklu. 10. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Līdz 2002. gada 30. jūnijam Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par prasībām OBMsistēmas darbībai. Pamatojoties uz ziņojumu, Komisija iesniedz priekšlikumu par noteikumiem, kam jāstājas spēkā vēlākais 2005. gada 1. janvārī, to skaitā tehniskajām specifikācijām un atbilstīgajiem pieliku- miem, lai paredzētu tādu OBMsistēmu tipa apstiprināšanu, kuras nodrošina vismaz tādu pašu kontroles līmeni kā OBDsistēmas un kuras ir saderīgas ar tām. Briselē, 1999. gada 13. decembrī Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētāja N. FONTAINE priekšsēdētājs S. HASSI 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 275 PIELIKUMS SATURS I. PIELIKUMS. PIEMĒROŠANAS JOMA, DEFINĪCIJAS UN SAĪSINĀJUMI, PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI, UN RAŽOJUMU ATBIL- STĪBA ……………………………………………………………………………… 1. Piemērošanas joma …………………………………………………………………………………… 2. Definīcijas un saīsinājumi ……………………………………………………………………………… 3. EK tipa apstiprinājuma pieteikums …………………………………………………………………… 4. EK tipa apstiprinājums ………………………………………………………………………………… 5. Motoru marķējumi …………………………………………………………………………………… 6. Specifikācijas un testi ………………………………………………………………………………… 7. Uzstādīšana transportlīdzeklim ……………………………………………………………………… 8. Motoru saime ………………………………………………………………………………………… 9. Ražojumu atbilstība …………………………………………………………………………………… 1. papildinājums. Procedūra ir apmierinoša ……………………………………………………………………… testēšanai, atbilstības ražojumu standarta novirze ja 2. papildinājums. Procedūra ražojumu atbilstības testēšanai, ja standarta novirze ir neapmierinoša vai nav zināma …………………………………………………………………… 3. papildinājums. Procedūra ražojumu atbilstības testēšanai pēc izgatavotāja lūguma …………… II PIELIKUMS. INFORMĀCIJAS DOKUMENTS ………………………………………………… 1. papildinājums. (Standarta) motora galvenie parametri un informācija, kas attiecas uz testa norisi ……………………………………………………………………………… 1. Motora apraksts ……………………………………………………………………………………… 2. Pasākumi gaisa piesārņojuma samazināšanai ………………………………………………………… 3. Degvielas padeve ……………………………………………………………………………………… 4. Vārstu iestatījums ……………………………………………………………………………………… 5. Aizdedzes sistēma (tikai dzirksteļaizdedzes motoriem) ……………………………………………… 6. Aprīkojums, ko piedzen no motora ………………………………………………………………… 7. Papildu informācija par testa nosacījumiem ………………………………………………………… 8. Motora darbība ………………………………………………………………………………………… 2. papildinājums. Motoru saimes galvenie raksturlielumi ………………………………………… 1. Kopējie parametri ……………………………………………………………………………………… 2. Motoru saimes apraksts ……………………………………………………………………………… 3. papildinājums. Vienas motoru saimes motoru tipa galvenie raksturlielumi …………………… 1. Motora apraksts ……………………………………………………………………………………… 2. Pasākumi gaisa piesārņojuma samazināšanai ………………………………………………………… 3. Degvielas padeve ……………………………………………………………………………………… 4. Vārstu iestatījums ……………………………………………………………………………………… 5. Aizdedzes sistēma (tikai dzirksteļaizdedzes motoriem) ……………………………………………… 4. papildinājums. Ar motoru saistīto transportlīdzekļa daļu parametri …………………………… Lappuse 278 278 278 284 285 287 289 291 291 293 296 298 300 302 303 303 304 305 308 308 308 309 310 312 312 312 314 314 315 316 319 319 320 276 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. III PIELIKUMS TESTA PROCEDŪRA …………………………………………………………… 1. Ievads …………………………………………………………………………………………………… 2. Testa nosacījumi ……………………………………………………………………………………… 1. papildinājums. ESC un ELR testu cikli …………………………………………………………… 1. Motora un dinamometra iestatījumi ………………………………………………………………… 2. ESC tests ……………………………………………………………………………………………… 3. ELR tests ……………………………………………………………………………………………… 4. Gāzveida emisijas aprēķins …………………………………………………………………………… 5. Daļiņveida emisijas aprēķins ………………………………………………………………………… 6. Dūmu vērtību aprēķins………………………………………………………………………………… 2. papildinājums. ETC testa cikls …………………………………………………………………… 1. Motora kartēšanas procedūra ………………………………………………………………………… 2. Standarta testa cikls …………………………………………………………………………………… 3. Emisijas tests …………………………………………………………………………………………… 4. Gāzveida emisijas aprēķins …………………………………………………………………………… 5. Daļiņveida emisijas aprēķins (tikai dīzeļmotoriem)…………………………………………………… 3. papildinājums. ETC motora dinamometra grafiks ……………………………………………… 4. papildinājums. Mērīšanas un paraugu ņemšanas procedūras …………………………………… 1. Ievads. ………………………………………………………………………………………………… 2. Dinamometru un testa nodalījumu aprīkojums ……………………………………………………… 3. Gāzveida sastāvdaļu noteikšana ……………………………………………………………………… 4. Makrodaļiņu noteikšana ……………………………………………………………………………… 5. Dūmu noteikšana ……………………………………………………………………………………… 5. papildinājums. Kalibrēšanas procedūra …………………………………………………………… 1. Analītisko ierīču kalibrēšana ………………………………………………………………………… 2. CVS sistēmas kalibrēšana ……………………………………………………………………………… 3. Makrodaļiņu mērīšanas sistēmas kalibrēšana ………………………………………………………… 4. Dūmu mērīšanas ierīces kalibrēšana ………………………………………………………………… IV PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA TESTIEM UN RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS VERIFICĒŠANAI NOTEIKTĀS STANDARTA DEGVIELAS TEHNISKAIS RAKSTUROJUMS …… 1. Dīzeļdegviela …………………………………………………………………………………………… 2. Dabasgāze (NG)………………………………………………………………………………………… 3. Sašķidrinātā naftas gāze (LPG) ………………………………………………………………………… V PIELIKUMS ANALĪZES UN PARAUGU ŅEMŠANAS SISTĒMAS …………………………… 1. Gāzveida emisijas noteikšana ………………………………………………………………………… 2. Izplūdes gāzu atšķaidīšana un makrodaļiņu noteikšana ……………………………………………… 3. Dūmu noteikšana ……………………………………………………………………………………… VI PIELIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS ……………………………………… VII PIELIKUMS APRĒĶINĀŠANAS PROCEDŪRAS PIEMĒRS …………………………………… Lappuse 321 321 322 324 324 325 327 329 332 334 336 336 336 337 341 345 347 357 357 357 358 360 362 364 364 370 372 373 374 374 375 376 377 377 384 399 403 405 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 277 ATTĒLU RĀDĪTĀJS Lappuse 1. attēls 2. attēls 3. attēls 4. attēls 5. attēls 6. attēls 7. attēls 8. attēls Testa ciklu speciālās definīcijas …………………………………………………………… Ražojumu atbilstības testēšanas shēma ………………………………………………… ELR testa secība …………………………………………………………………………… NOx kontroles punktu interpolēšana …………………………………………………… ETC dinamometra grafiks ………………………………………………………………… NOx pārveidotāja efektivitātes testa ierīces shēma ……………………………………… Neapstrādātās izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas grafiks CO, CO2, NOx, HC (tikai ESC)………………………………………………………………………………………… Atšķaidītās izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas shēma CO, CO2, NOx, HC (ETC , optimāls ESC) ……………………………………………………………………………… 9. attēls Plūsmas shēma metāna analīzei (GC metode) …………………………………………… 10. attēls Plūsmas shēma metāna analīzei ar gāzu, izņemot metānu, nošķīrēju (NMC) ………… 11. attēls 12. attēls 13. attēls 14. attēls 15. attēls 16. attēls 17. attēls 18. attēls 19. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar izokinētisko zondi un dalītu paraugu ņemšanu (SB regulēšanu) …………………………………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar izokinētisko zondi un dalītu paraugu ņemšanu (PB regulēšanu) …………………………………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar CO2 vai NOx koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu ………………………………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar CO2 koncentrācijas mērīšanu, oglekļa bilanci un pilnu paraugu ņemšanu…………………………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar vienu Venturi cauruli, koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu ……………………………………………………………… Daļējas plūsmas caurulēm vai divām/sapārotām diafragmām, koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu…… sapārotām Venturi atšķaidīšanas sistēma ar Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar dalīšanu pa vairākām caurulēm,koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu …………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar plūsmas kontroli un pilnu paraugu ņemša- nu ………………………………………………………………………………………… Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar plūsmas kontroli un dalītu paraugu ņemša- nu ………………………………………………………………………………………… 20. attēls Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma …………………………………………………… 21. attēls Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma ………………………………………………… 22. attēls Divkāršās atšķaidīšanas sistēma (tikai pilnas plūsmas sistēmā) ………………………… 23. attēls Pilnas plūsmas dūmmērs ………………………………………………………………… 24. attēls Daļējas plūsmas dūmmērs ………………………………………………………………… TABULU RĀDĪTĀJS 1. tabula 2. tabula 3. tabula 4. tabula 5. tabula 6. tabula 7. tabula 8. tabula 9. tabula Robežvērtības ESC un ELR testos ………………………………………………………… Robežvērtības ETC testā ………………………………………………………………… Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 1. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā…… Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 2. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā…… Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 3. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā…… Regresijas taisnes pielaides ……………………………………………………………… Atļautie punktu svītrojumi no regresijas analīzes ……………………………………… Mērierīču precizitāte ……………………………………………………………………… Ieteicamā filtra slodze …………………………………………………………………… 280 295 328 331 356 367 377 378 381 383 385 385 386 386 387 388 389 390 390 394 397 397 400 401 290 290 297 299 301 340 341 357 361 278 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. I PIELIKUMS PIEMĒROŠANAS JOMA, DEFINĪCIJAS UN SAĪSINĀJUMI, PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI, UN RAŽOJUMU ATBILSTĪBA 1. PIEMĒROŠANAS JOMA Šī direktīva attiecas uz gāzveida un daļiņveida piesārņotājiem no transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, un gāzveida piesārņotājiem no visiem transportlīdzekļiem, kuri aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi, un uz kompresijaizde- dzes un dzirksteļaizdedzes motoriem, kuri norādīti 1. pantā, izņemot tos N1, N2 un M2 kategorijas trans- portlīdzekļus, kam tipa apstiprinājums piešķirts saskaņā ar Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1), kurā jau- nākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/77/EK (2). 2. DEFINĪCIJAS UN SAĪSINĀJUMI Šajā direktīvā: 2. 1. 2. 2. “Testa cikls” ir testēšanas stadiju secība, kur katrā stadijā motoram jādarbojas ar noteiktiem apgriezieniem un griezes momentu vienmērīgas darbības režīmā (ESC tests) vai pārejas ekspluatācijas apstākļos (ETC, ELR tests); “Motora (motoru saimes) apstiprinājums” ir motoru tipa (motoru saimes) apstiprinājums, kas attiecas uz gāz- veida un daļiņveida piesārņotāju emisiju; 2. 3. “Dīzeļmotors” ir motors, kas darbojas pēc kompresijaizdedzes principa; “Gāzes motors” ir motors, ko darbina ar dabasgāzi (NG) vai sašķidrinātu naftas gāzi (LPG); 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 7. “Motoru tips” ir tādu motoru kategorija, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem rādītājiem kā šās direktīvas II pielikumā noteiktie motora parametri; “Motoru saime” ir izgatavotāju noteikta tādu motoru grupa, kam pēc šās direktīvas II pielikuma 2. papil- dinājumā noteiktās konstrukcijas ir līdzīgi izplūdes gāzu emisijas parametri; visiem vienas saimes moto- riem jāatbilst piemērojamām emisijas robežvērtībām; “Standarta motors” ir motors, kas no motoru saimes atlasīts tā, ka tā emisijas parametri ir raksturīgi visiem attiecīgās saimes motoriem; “Gāzveida piesārņotāji” ir oglekļa oksīds, ogļūdeņraži (pieņemot CH1,85 attiecību dīzeļmotoriem, CH2,525 LPG motoriem un CH2,93 NG motoriem (NMHC)), metāns (pieņemot attiecību CH4 NGmotoriem) un slā- pekļa oksīdi, pēdējos izsakot kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalentu; “Daļiņveida piesārņotāji” ir jebkura viela, kas sakrājas norādītā filtrējošajā vidē pēc izplūdes gāzu atšķai- dīšanas ar tīru filtrētu gaisu tā, ka temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C); 2. 8. “Dūmi” ir dīzeļmotora izplūdes plūsmā suspendētas daļiņas, kas absorbē, atstaro vai lauž gaismu; (1) OV L 76, 6. 4. 1970. , 1. lpp. (2) OV L 286, 23. 10. 1998. , 1. lpp. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 279 2. 9. “Lietderīgā jauda” ir EK kW izteikta jauda, ko testēšanas stendā iegūst kloķvārpstas galā, vai tās ekviva- lents, kuru mēra saskaņā ar EK jaudas mērīšanas metodi, kura izklāstīta Komisijas Direktīvā 80/1269/EEK (1), kur jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/21/EK; (2) 2. 10. “Deklarētā maksimālā jauda (Pmaks. )” ir EK kW izteikta maksimālā jauda (lietderīgā jauda), ko izgatavotājs deklarējis tipa apstiprinājuma pieteikumā; 2. 11. “Procentuālā slodze” ir iegūstamā maksimālā griezes momenta attiecība pret motora apgriezienu skaitu; 2. 12. 2. 13. 2. 14. 2. 15. “ESCtests” ir testa cikls, kurā saskaņā ar šā pielikuma 6. 2. iedaļu piemēro 13 režīmus ar vienmērīgiem motora apgriezieniem; “ELRtests” ir testa cikls, kurā saskaņā ar šā pielikuma 6. 2. iedaļu nemainīgiem motora apgriezieniem secīgi piemēro slodzes pakāpes; “ETCtests” ir testa cikls, kurā saskaņā ar šā pielikuma 6. 2. iedaļu piemēro 1 800vienas sekundes pārejas ekspluatācijas režīmus; “Motora ekspluatācijas apgriezienu diapazons” ir motora apgriezienu skaita diapazons, ko visbiežāk izman- to, motoru ekspluatējot, un kas saskaņā ar šīs direktīvas III pielikumu ir starp mazo apgriezienu skaitu un lielo apgriezienu skaitu; 2. 16. “Mazie apgriezieni (nlo)” ir motora mazākais apgriezienu skaits, kas dod 50 % deklarētās maksimālās jau- das; 2. 17. “Lielie apgriezieni (nhi)” ir motora lielākais apgriezienu skaits, kas dod 70 % deklarētās maksimālās jaudas; 2. 18. 2. 19. 2. 20. “Motora A, B un C apgriezieni” ir testa apgriezienu skaits motora ekspluatācijas apgriezienu diapazonā, kas jāizmanto ESC un ELR testā, kurš izklāstīts šās direktīvas III pielikuma 1. papildinājumā; “Kontroles diapazons” ir diapazons starp motora A un C apgriezieniem un starp 25 — 100 procentu slo- dzi; “Nominālie apgriezieni (nref)” ir 100 procenti to apgriezienu vērtības, kas jāizmanto, lai denormalizētu rela- tīvās apgriezienu vērtības, kas iegūtas ETC testā, kā izklāstīts šīs direktīvas III pielikuma 2. papildinā- jumā; 2. 21. “Dūmmērs” ir ierīce, kas paredzēta dūmu daļiņu radītas dūmainības mērīšanai pēc gaismas dzēšanas prin- cipa; 2. 22. “NGgāzu grupa” ir H vai L grupa saskaņā ar 1993. gada novembra Eiropas standartu EN 437; 2. 23. “Pašregulācija” ir jebkura motora funkcija, kas dod iespēju uzturēt nemainīgu gaisa/degvielas attiecību; 2. 24. 2. 25. “Atkārtota kalibrēšana” ir NGmotora regulēšana, lai tādu pašu darbību (jaudu, degvielas patēriņu) nodro- šinātu ar citas grupas dabasgāzi; “Vobeindekss (apakšējais W1 vai augšējais Wu)” ir tilpuma vienības gāzes sadegšanas siltuma un tās relatīvā blīvuma kvadrātsaknes attiecība vienādos standarta apstākļos: W = HGas × √ρair/ρgas (1) OV L 375, 31. 12. 1980. , 46. lpp. (2) OV L 125, 16. 5. 1997. , 31. lpp. 280 LV 2. 26. 2. 27. 2. 28. Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. “λ — nobides koeficients (Sλ)” ir izteiksme, kas raksturo vajadzīgo motora vadības sistēmas elastību attie- cībā uz liekā gaisa attiecības “λ” izmaiņu, ja motoru darbina ar gāzu maisījumu, kurš atšķiras no tīra metāna (Sλ aprēķinu skatīt VII pielikumā). “EEV” ir uzlabots, videi mazāk kaitīgs transportlīdzeklis, kas pieder pie tāda tipa transportlīdzekļiem, kurus piedzen ar motoru, kas atbilst pieļaujamām emisijas robežvērtībām, kuras iekļautas šā pielikuma 6. 2. 1. iedaļas tabulu C rindā; “Izslēgšanas ierīce” ir jebkurš motora vai transportlīdzekļa konstrukcijas elements, ar ko mēra vai kas rāda transportlīdzekļa ātrumu, motora apgriezienus, pārnesumu, temperatūru, ieplūdes spiedienu vai kādu citu parametru, lai iedarbinātu, regulētu, aizkavētu vai izslēgtu kādu emisijas kontroles sistēmas detaļu, mazinot emisijas kontroles sistēmas efektivitāti parastos transportlīdzekļa ekspluatācijas apstākļos. Šādu ierīci neuzskata par izslēgšanas ierīci, ja: — ierīce ir vajadzīga uz laiku, lai aizsargātu motoru pret pārejošiem ekspluatācijas apstākļiem, kas varētu radīt bojājumus vai defektus, un ja šajā nolūkā nav piemērojami tādi pasākumi, kuri nemazina emi- sijas kontroles sistēmas efektivitāti; — ierīce darbojas tikai pēc vajadzības, motoru iedarbinot un/vai iesildot, un šajā nolūkā nav piemēro- jami tādi pasākumi, kas nemazina emisijas kontroles sistēmas efektivitāti. 1. attēls Testa ciklu speciālās definīcijas 2. 29. Simboli un saīsinājumi. 2. 29. 1. Testu parametru simboli. Simbols Mērvienība Termins AP AT CEE CEM C1 m2 m2 — — — Izokinētiskās zondes šķērsgriezuma laukums Izplūdes caurules šķērsgriezuma laukums Etāna efektivitāte/lietderība Metāna efektivitāte Oglekļa 1 atomam ekvivalents ogļūdeņradis 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 281 Simbols Mērvienība Termins conc ppm/tilp. % Indekss, ar ko norāda koncentrāciju D0 DF D E ez fa fc ffh Fs GAIRW GAIRD GDILW GEDFW GEXHW GFUEL GTOTW H HREF Ha Hd m3/s PDF kalibrēšanas funkcijas leņķis — — — Atšķaidījuma koeficients Besela funkcijas konstante Besela funkcijas konstante g/kWh Interpolētā NOx emisija kontrolpunktā — s-1 — — kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h Laboratorijas gaisa korekcijas koeficients Besela filtra atslēgšanās frekvence/robežfrekvence Degvielai specifisks koeficients mitra stāvokļa koncentrācijas attie- cināšanai pret sausa stāvokļa koncentrāciju Stehiometriskais koeficients Ieplūdes gaisa masas caurplūdums, rēķinot uz mitru gaisu Ieplūdes gaisa masas caurplūdums, rēķinot uz sausu gaisu Atšķaidīšanas gaisa masas caurplūdums, rēķinot uz mitru gaisu Ekvivalentais atšķaidīto izplūdes gāzu masas caurplūdums, rēķinot uz mitrām gāzēm Izplūdes gāzu masas caurplūdums, rēķinot uz mitrām gāzēm Degvielas masas caurplūdums Atšķaidītu izplūdes gāzu masas caurplūdums, rēķinot uz mitrām gāzēm MJ/m3 Sadegšanas siltuma vērtība g/kg g/kg g/kg Absolūtā mitruma nominālā vērtība (10,71 g/kg) Iesūcamā gaisa absolūtais mitrums Atšķaidīšanas gaisa absolūtais mitrums HTCRAT mol/mol Ūdeņraža attiecība pret oglekli i K k K H, D K H, G Kv KW, a — — m-1 — — — Indekss atsevišķa režīma apzīmēšanai Besela konstante Gaismas absorbcijas koeficients NOx mitruma korekcijas koeficients dīzeļmotoriem NOx mitruma korekcijas koeficients gāzes motoriem CFV kalibrēšanas funkcija Korekcijas koeficients ieplūdes gaisa pārrēķināšanai no sausa uz mitru 282 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Simbols Mērvienība Termins KW, d KW, e KW, r L La m mass Mdil Md Mf Mf, p Mf, b MSAM MSEC MTOTW MTOTW, i N NP Np, i n np nhi nlo nref Pa pa pb — — — % m Korekcijas koeficients atšķaidīšanas gaisa pārrēķināšanai no sausa uz mitru Korekcijas koeficients atšķaidītu izplūdes gāzu pārrēķināšanai no sausām uz mitrām Korekcijas koeficients neatšķaidītu izplūdes gāzu pārrēķināšanai no sausām uz mitrām Griezes moments procentos no testa ātruma maksimālā griezes momentā Optiskā ceļa lietderīgais garums POP kalibrēšanas funkcijas slīpums g/h vai g Indekss izmešu masas plūsmas ātruma apzīmēšanai kg mg mg mg mg kg kg kg % — — min-1 s-1 min-1 min-1 min-1 kPa kPa kPa Caur daļiņu parauga ņemšanas filtriem izgājušā atšķaidīšanas gaisa parauga masa Atšķaidīšanas gaisā savākto daļiņu parauga masa Savākto daļiņu parauga masa Pirmējā filtrā savākto daļiņu parauga masa Palīgfiltrā savākto daļiņu parauga masa Caur daļiņu parauga ņemšanas filtriem izgājušā atšķaidīta izplūdes gāzu parauga masa Otrējā atšķaidīšanas gaisa masa Kopējā CVS masa visā ciklā, rēķinot uz mitru bāzi Momentānās CVS masa, rēķinot uz mitru bāzi Dūmainība POP kopējie apgriezieni visā ciklā POP apgriezieni laika intervālā Motora apgriezieni PDP ātrums Lieli motora apgriezieni Mazi motora apgriezieni Motora standarta/nominālie apgriezieni ETC testā Motora ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens Absolūtais spiediens Kopējais gaisa spiediens 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 283 Simbols Mērvienība Termins Pd Ps P1 P(a) P(b) P(n) P(m) Ω Qs q r Ra Rd Rf ρ S Si Sλ T Ta t te tf tp Δt Δti τ V0 W wact kPa kPa kPa kW kW kW kW — Atšķaidīšanas gaisa piesātināta tvaika spiediens Sausas atmosfēras spiediens Retinājuma spiediens sūkņa ieplūdes atverē Jauda, ko absorbē palīgierīces, kuras jāuzstāda testa nolūkā Jauda, ko absorbē palīgierīces, kuras jānoņem testa nolūkā Lietderīgā jauda bez korekcijas Izmēģinājumu stendā izmērītā jauda Besela konstante m3/s CVS tilpuma caurplūdums — — % % — Atšķaidījuma pakāpe Izokinētiskās zondes un izplūdes caurules šķērsgriezumu laukumu attiecība Ieplūdes gaisa relatīvais mitrums Atšķaidīšanas gaisa relatīvais mitrums FID atbildes koeficients kg/m3 5) blīvums; kW m-1 — K K s s s s s s % Dinamometra iestatījums Momentāno dūmu vērtība Nobīdes koeficients Absolūtā temperatūra Ieplūdes gaisa absolūtā temperatūra Mērīšanas laiks Elektriskās reakcijas laiks Filtra reakcijas laiks Besela funkcijai Fizikālās reakcijas laiks Laika intervāls starp secīgiem dūmu datiem (= 1/parauga ņemšanas frekvence) Laika intervāls momentānai CFV plūsmai Dūmu caurlaidība m3/apgr. POP tilpuma caurplūdums faktiskos apstākļos — kWh Vobeindekss ETC cikla faktiskais darbs 284 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Simbols Mērvienība Termins Wref WF WFE X0 Yi kWh ETC standarta cikla darbs — — Svēruma koeficients Efektīvais svēruma koeficients M3/apgr. PDF tilpuma caurplūduma kalibrēšanas funkcija m-1 Besela vidējā 1 s dūmu vērtība 2. 29. 2. Ķīmisko sastāvdaļu simboli CH4 C2H6 C3H8 CO DOP CO2 HC NMHC NOx NO NO2 PT metāns etāns propāns oglekļa oksīds dioktilftalāts oglekļa dioksīds ogļūdeņraži ogļūdeņraži, izņemot metānu slāpekļa oksīdi slāpekļa oksīds slāpekļa dioksīds Makrodaļiņas 2. 29. 3. Saīsinājumi CFV CLD ELR ESC ETC FID GC HCLD HFID LPG NDIR NG NMC Kritiskās plūsmas Venturi caurule Hemiluminiscences detektors Eiropā pieņemtā slodzes reakcijas tests Eiropā pieņemtais vienmērīgas darbības cikls Eiropā pieņemtais mainīgas darbības cikls Liesmas jonizācijas detektors Gāzu hromatogrāfs Karsēts hemiluminiscences detektors Karsētas liesmas jonizācijas detektors Sašķidrināta naftas gāze Nedispersīvs infrasarkanais analizators Dabasgāze Gāzu, izņemot metānu, nošķīrējs 3. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS. 3. 1. 3. 1. 1. Motoru tipa vai motoru saimes kā atsevišķas tehniskas vienības EK tipa apstiprinājuma pietei- kums. Motoru tipa vai motoru saimes EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju dīzeļmotoriem un attiecībā uz gāzveida piesārņotāju emisiju gāzes motoriem ies- niedz motora izgatavotājs vai attiecīgi pilnvarots pārstāvis. 3. 1. 2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas: 3. 1. 2. 1. Motoru tipa vai motoru saimes aprakstu, pēc vajadzības iekļaujot ziņas, kas minētas šīs direktīvas II pie- likumā un kas atbilst Direktīvas 70/156/EEK 3. un 4. panta prasībām. 3. 1. 3. Motoru, kas atbilst “motoru tipa” vai “standarta motora” parametriem, kuri aprakstīti II pielikumā, nodod tehniskajam dienestam, kas atbild par apstiprinājuma testiem, kuri noteikti 6. iedaļā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 285 3. 2. EK tipa apstiprinājuma pieteikums transportlīdzekļa tipam attiecībā uz tā motoru. 3. 2. 1. Tāda transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma pieteikumu, kas attiecas uz gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju dīzeļmotoriem vai to saimei un uz gāzveida piesārņotāju emisiju gāzes motoriem vai to saimei, iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai attiecīgi pilnvarots pārstāvis. 3. 2. 2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas: 3. 2. 2. 1. Transportlīdzekļu tipa, ar motoru saistīto transportlīdzekļa daļu un motoru tipa vai motoru saimes aprak- stu, pēc vajadzības iekļaujot ziņas, kas minētas II pielikumā, kopā ar dokumentāciju, kura vajadzīga, pie- mērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. pantu, 3. 3. EK tipa apstiprinājuma pieteikums transportlīdzekļa tipam ar apstiprinātu motoru. 3. 3. 1. Tāda transportlīdzekļu apstiprinājuma pieteikumu, kas attiecas uz gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju apstiprinātiem dīzeļmotoriem vai to saimei un uz gāzveida piesārņotāju emisiju apstiprinātiem gāzes motoriem vai to saimei, iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai attiecīgi pilnvarots pārstāvis. 3. 3. 2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas: 3. 3. 2. 1. Transportlīdzekļu tipa un ar motoru saistīto transportlīdzekļa daļu aprakstu, pēc vajadzības iekļaujot ziņas, kas minētas II pielikumā, un EK tipa apstiprinājuma sertifikātu (VI pielikums) attiecībā uz motora tipu vai, ja vajadzīgs, motoru saimi, kā atsevišķu tehnisku vienību, kas ir uzstādīta attiecīgajā transport- līdzeklī, kopā ar dokumentāciju, kura vajadzīga, piemērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. pantu. 4. EK TIPA APSTIPRINĀJUMS 4. 1. Universālā degvielas EK tipa apstiprinājuma piešķiršana Universālo degvielas EK tipa apstiprinājumu piešķir, ja ir izpildītas šādas prasības: 4. 1. 1. 4. 1. 2. 4. 1. 3. Ja lieto dīzeļdegvielu, tad standarta motors atbilst šīs direktīvas prasībām par standarta degvielu, kas norā- dīta IV pielikumā. Ja lieto dabasgāzi, tad jāpierāda, ka standarta motoru var pielāgot jebkurai tāda sastāva degvielai, kas var būt tirgū. Dabasgāzi parasti lieto divu veidu degvielā — degvielā ar lielu sadegšanas siltumu (H gāzē) un degvielā ar mazu sadegšanas siltumu (L gāzē) -, bet ar ievērojamu izplešanos abos diapazonos/grupās; tās ievērojami atšķiras pēc enerģijas ietilpības, ko izsaka ar Vobeindeksu, un pēc λ — nobīdes koeficienta (Sλ). Vobeindeksa un Sλ aprēķināšanas formulas ir iekļautas 2. 25. un 2. 26. iedaļā. Standarta degvielu sastāvs atspoguļo minēto parametru atšķirības. Standarta motoram jāatbilst šās direktīvas prasībām attiecībā uz standarta degvielām G20 un G25, kā norādīts IV pielikumā, degvielas padevi starp abiem testiem atkārtoti neregulējot. Tomēr pēc degvielas maiņas ir pieļaujams viens regulācijas režīma ETCcikls bez mērījumiem. Pirms pārbaudes standarta motoru piestrādā, izmantojot procedūru, kas aprakstīta III pielikuma 2. papildinājuma 3. punktā. Ja motors pats pielāgojas darbināšanai ar H grupas dabasgāzi, no vienas puses, un ar L grupas dabasgāzi, no otras puses, un ar slēdzi pārslēdzas no H grupas uz L grupu un otrādi, tad standarta motoru katrā slēdža stāvoklī testē ar abām attiecīgajām standarta degvielām, kas norādītas IV pielikumā. Minētās deg- vielas ir G20 (1. degviela) un G23 (2. degviela) H gāzu grupā, G23 (1. degviela) un G25 (2. degviela) L gāzu grupā. Standarta motoram jāatbilst šās direktīvas prasībām abos slēdža stāvokļos, neregulējot deg- vielas padevi starp abiem testiem katrā slēdža stāvoklī. Tomēr pēc degvielas maiņas ir pieļaujams viens regulācijas režīma ETCcikls bez mērījumiem. Pirms testa standarta motoru piestrādā, izmantojot proce- dūru, kas aprakstīta III pielikuma 2. papildinājuma 3. punktā. 4. 1. 3. 1. Pēc izgatavotāja lūguma motoru var testēt ar kādu trešo degvielu (3. degvielu), ja λ — nobīdes koefici- ents (Sλ) ir starp attiecīgo G20 degvielas koeficientu un attiecīgo G25 degvielas koeficientu, piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šī testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtēju- mam. 286 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 4. 1. 3. 2. Emisijas rezultātu attiecību “r” katram piesārņotājam nosaka šādi: r = vai ra = un rb = emisijas rezultāts, ko iegūst ar 2. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 1. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 2. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 3. standarta degvielu, emisijas rezultāts, ko iegūst ar 1. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 3. standarta degvielu 4. 1. 4. Lietojot LPG, jāpierāda, ka standarta motors ir noregulējams atbilstīgi jebkura sastāva degvielai, kāda var būt tirgū. Lietojot LPG, atšķiras C3/C4 sastāvs. Šīs atšķirības atspoguļojas standarta degvielās. No jauna neregulējot degvielas padevi starp abiem testiem, standarta motoram jāatbilst emisijas prasībām, kas attie- cas uz A un B standarta degvielu, kā norādīts IV pielikumā. Tomēr pēc degvielas maiņas ir pieļaujams viens regulācijas režīma ETCcikls bez mērījumiem. Pirms testa standarta motoru piestrādā, izmantojot procedūru, kas noteikta III pielikuma 2. papildinājuma 3. punktā. 4. 1. 4. 1. Emisijas rezultātu attiecību “r” katram piesārņotājam noteic šādi: r = emisijas rezultāts, ko iegūstar 2. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 1. standarta degvielu 4. 2. Ar degvielas grupu ierobežota EK tipa apstiprinājuma piešķiršana. Ar pašreizējo tehnoloģiju vēl nevar panākt liesas dabasgāzes motoru pašregulāciju. Tomēr šie motori ir izdevīgi efektivitātes un CO2 emisijas ziņā. Ja lietotājam ir garantēta vienāda sastāva degvielas piegāde, tad viņš var izvēlēties liesas degvielas motoru. Tādam motoram var piešķirt ar degvielu ierobežotu apstip- rinājumu. Starptautiskās saskaņošanas interesēs ir uzskatāms par vēlamu šāda motora paraugam piešķirt starptautisku apstiprinājumu. Ar degvielu ierobežotiem variantiem tādā gadījumā jābūt identiem, izņemot degvielas padeves sistēmas ECU datu bāzes saturu un tās degvielas padeves sistēmas daļas (tādas kā iesmidzināšanas sprauslas), kas jānoregulē atbilstīgi citādai degvielas plūsmai. Ar degvielas grupu ierobežotu EK tipa apstiprinājumu piešķir, ja ir izpildītas šādas prasības: 4. 2. 1. Izplūdes gāzu emisijas apstiprinājums motoram, ko darbina ar dabasgāzi un kas paredzēts darbināšanai ar H gru- pas vai L grupas gāzēm Standarta motoru testē ar abām attiecīgajām standarta degvielām, kas IV pielikumā norādītas attiecīgajai grupai. Minētās degvielas ir G20 (1. degviela) un G23 (2. degviela) H gāzu grupā, G23 (1. degviela) un G25 (2. degviela) L gāzu grupā. Standarta motoram jāatbilst emisijas prasībām, degvielas padevi starp abiem testiem atkārtoti neregulējot. Tomēr pēc degvielas maiņas ir pieļaujams viens regulācijas režīma ETCcikls bez mērījumiem. Pirms testa standarta motoru piestrādā, izmantojot procedūru, kas noteikta III pielikuma 2. papildinājuma 3. punktā. 4. 2. 1. 1. Pēc izgatavotāja lūguma to var testēt ar kādu trešo degvielu (3. degvielu), ja λ– nobīdes koeficients (Sλ) ir starp attiecīgo G20 degvielas koeficientu un attiecīgo G23 degvielas koeficientu vai starp attiecīgo G23 degvielas koeficientu un attiecīgo G25 degvielas koeficientu, piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šīs testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 287 4. 2. 1. 2. Emisijas rezultātu attiecību “r” katram piesārņotājam noteic šādi: r = vai ra = un rb = emisijas rezultāts, ko iegūst ar 2. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 1. standarta degvielu, emisijas rezultāts, ko iegūst ar 2. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 3. standarta degvielu, emisijas rezultāts, ko iegūst ar 1. standarta degvielu emisijas rezultāts, ko iegūst ar 3. standarta degvielu 4. 2. 1. 3. Motoru piegādājot pircējam, uz tā jābūt marķējumam (skatīt 5. 1. 5. punktu) ar norādi, attiecībā uz kuras grupas gāzēm motors ir apstiprināts. 4. 2. 2. Izplūdes gāzu emisijas apstiprinājums motoram, ko darbina ar dabasgāzi vai LPG un kas paredzēts darbināšanai ar viena specifiska sastāva degvielu 4. 2. 2. 1. Standarta motoram, kā norādīts IV pielikumā, jāatbilst emisijas prasībām, kas attiecas uz G20 un G25 standarta degvielu, ja motoru darbina ar dabasgāzi, vai uz A un B standarta degvielu, ja motoru darbina ar LPG. Starp testiem ir atļauts regulēt degvielas padeves sistēmu. Šī regulēšana sastāv no degvielas pade- ves datu bāzes atkārtotas kalibrēšanas, neizmainot kontroles pamatstratēģiju vai datu bāzes pamatstruk- tūru. Ir atļauts pēc vajadzības nomainīt daļas, kas tieši saistītas ar degvielas plūsmas daudzumu (piemē- ram, iesmidzināšanas sprauslas). 4. 2. 2. 2. Pēc izgatavotāja vēlēšanās motoru var testēt ar G20 un G23 vai G23 un G25 standarta degvielu, un tādā gadījumā tipa apstiprinājums ir derīgs tikai, motoru darbinot attiecīgi ar H grupas vai L grupas gāzi. 4. 2. 2. 3. Motoru piegādājot pircējam, uz tā jābūt marķējumam (skatīt 5. 1. 5. punktu) ar norādi, uz kuras grupas gāzēm motors ir kalibrēts. 4. 3. Motoru saimes locekļa izplūdes gāzu emisijas apstiprinājums. 4. 3. 1. Izņemot 4. 3. 2. punktā minēto gadījumu, standarta motora apstiprinājumu bez turpmākas testēšanas attiecina uz visiem saimes locekļiem to darbināšanai ar jebkura tāda sastāva degvielu, kas ietilpst grupā, uz kuru ir apstiprināts standarta motors (ciktāl tas attiecas uz motoriem, kas aprakstīti 4. 2. 2. punktā) vai tajā pašā degvielu grupā (ciktāl tas attiecas uz motoriem, kuri aprakstīti 4. 1. vai 4. 2. punktā), attiecībā uz ko ir apstiprināts standarta motors. 4. 3. 2. Motors sekundārajam testam Iesniedzot motora tipa apstiprinājuma pieteikumu vai transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu, ciktāl tas attiecas uz tā motoru, ja attiecīgais motors pieder pie kādas motoru saimes un ja apstiprinātāja iestāde noteic, ka attiecībā uz izvēlēto standarta motoru iesniegtais pieteikums pilnībā nepārstāv I pieli- kuma 1. papildinājumā noteikto motoru saimi, tad apstiprinātāja iestāde var alternatīvi un pēc vajadzī- bas izvēlēties un testēt kādu papildu standarta testa motoru. 4. 4. Tipa apstiprinājuma sertifikāts. Piešķirot 3. 1. , 3. 2. un 3. 3. iedaļā minēto apstiprinājumu, izdod sertifikātu, kas atbilst VI pielikumā norā- dītajam paraugam. 5. MOTORU MARĶĒJUMI. 5. 1. Uz motora, kas apstiprināts kā tehniska vienība, jābūt: 5. 1. 1. Motora izgatavotāja preču zīmei vai tirdzniecības nosaukumam; 288 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 5. 1. 2. Izgatavotāja standartapzīmējumam; 5. 1. 3. EK tipa apstiprinājuma numuram, kura priekšā ir tās dalībvalsts atšķirības zīme (zīmes), kas piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu (1); 5. 1. 4. uz NGmotora jābūt vienam no šiem marķējumiem aiz EK tipa apstiprinājuma numura: — H, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz H grupas gāzēm; — L, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz L grupas gāzēm; — HL, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz H grupas gāzēm un L grupas gāzēm; — Ht, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz specifiska sastāva gāzi H gāzu grupā un, regulējot motora degvielas padevi, pārveidojams atbilstīgi citai specifiskai gāzei H gāzu grupā; — Lt, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz specifiska sastāva gāzi L gāzu grupā un, regulējot motora degvielas padevi, pārveidojams atbilstīgi citai specifiskai gāzei L gāzu grupā; — HLt, ja motors apstiprināts un kalibrēts attiecībā uz specifiska sastāva gāzi H gāzu grupā vai L gāzu grupā un, regulējot motora degvielas padevi, pārveidojams atbilstīgi citai specifiskai gāzei H vai L gāzu grupā; 5. 1. 5. Etiķetes Uz motoriem, kurus darbina ar NG un LPG un kuru tipa apstiprinājums ir ierobežots ar degvielas grupu, lieto šādas etiķetes: 5. 1. 5. 1. Sa t ur s Jāsniedz šāda informācija: Ja piemērojams 4. 2. 1. 3. punkts, tad uz etiķetes jābūt: “TIKAI EKSPLUATĀCIJAI AR H GRUPAS DABASGĀZI”. Pēc vajadzības “H” aizstāj ar “L”. Ja piemērojams 4. 2. 2. 3. punkts, tad uz etiķetes attiecīgi jābūt: “TIKAI EKSPLUATĀCIJAI AR H GRUPAS DABASGĀZI, KAS ATBILST SPECIFIKĀCIJAI…” vai “TIKAI EKSPLUATĀCIJAI AR SAŠĶIDRINĀTU NAFTAS GĀZI, KAS ATBILST SPECIFIKĀCIJAI…”. Visu informāciju attiecīgajās IV pielikuma tabulās sniedz, norādot atsevišķās sastāvdaļas un robežas, ko noteicis motora izgatavotājs. Burtiem un cipariem jābūt vismaz 4 mm augstiem. Piezīme: Ja šādu etiķeti nevar piestiprināt vietas trūkuma dēļ, tad var lietot vienkāršotu kodu. Tādā gadījumā jeb- kurai personai, kas uzpilda degvielas tvertni vai apkopj vai remontē motoru un tā palīgierīces, un attie- cīgajām iestādēm jābūt viegli pieejamiem paskaidrojumiem, kuros iekļauta visa iepriekšminētā informā- cija. Šo paskaidrojumu vietu un saturu nosaka ar vienošanos starp izgatavotāju un apstiprinātāju iestādi. 5. 1. 5. 2. Ī pa š ī b a s Etiķetēm jābūt izturīgām, lai saglabātos visu motora ekspluatācijas laiku. Etiķetēm jābūt skaidri salasā- mām, un burtiem un cipariem uz tām jābūt neizdzēšamiem. Turklāt etiķetes jāpiestiprina tā, lai arī sti- prinājums iztur visu motora ekspluatācijas laiku un lai etiķetes nevar noņemt, tās neiznīcinot vai nesa- bojājot. (1) 1 = Vācija, 2 = Francija, 3 = Itālija, 4 = Nīderlande, 5 = Zviedrija, 6 = Beļģija, 9 = Spānija, 11 = Apvienotā Karaliste, 12 = Austrija, 13 = Luksemburga, 16 = Norvēģija, 17 = Somija, 18 = Dānija, 21 = Portugāle, 23 = Grieķija, FL = Lihtenšteina, IS = Islande, IRL = Īrija. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 289 5. 1. 5. 3. Novietojums Etiķetes jāpiestiprina motora daļai, kas ir nepieciešama motora normālai darbībai un kas parasti motora mūžā nav jānomaina. Turklāt šīs etiķetes ir jānovieto tā, lai tās ir viegli saredzamas vidēja auguma cilvē- kam pēc tam, kad motors ir nokomplektēts ar visām motora darbībai vajadzīgām palīgierīcēm. 5. 2. 5. 3. Iesniedzot transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz tā motoru, degvielas uzpil- des atveres tuvumā novieto arī 5. 1. 5. iedaļā norādīto marķējumu. Iesniedzot tāda transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu, kura motors ir apstiprināts, deg- vielas uzpildes atveres tuvumā novieto arī 5. 1. 5. iedaļā norādīto marķējumu. 6. SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI. 6. 1. Vispārīgi noteikumi Detaļas, kas var ietekmēt gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no dīzeļmotoriem un gāzveida piesārņotāju emisiju no gāzes motoriem, projektē, izgatavo un montē tā, lai motors, to normāli eksplua- tējot, atbilstu šīs direktīvas noteikumiem. 6. 1. 1. Aizliegts lietot izslēgšanas ierīci un/vai neracionālu emisijas kontroles stratēģiju. Ja tipa apstiprinātājai iestādei ir aizdomas, ka kāda tipa transportlīdzekļos noteiktos ekspluatācijas apstākļos lieto izslēgšanas ierīci un/vai kādu neracionālu emisijas kontroles stratēģiju, tad izgatavotājam pēc lūguma jāsniedz infor- mācija par ekspluatāciju un šādu ierīču lietošanas un/vai kontroles stratēģijas ietekmi uz emisiju. Šādā informācijā iekļauj visu emisijas kontroles detaļu, degvielas kontroles sistēmas loģikas, ieskaitot sadales stratēģiju, un slēdža stāvokļu aprakstu visiem ekspluatācijas režīmiem. Stingri jāsaglabā šīs informācijas konfidencialitāte, un šo informāciju nedrīkst pievienot I pielikuma 3. iedaļā prasītajai dokumentācijai. 6. 2. Specifikācijas, kas attiecas uz gāzveida un daļiņveida piesārņotāju un dūmu emisiju Tipa apstiprināšanai atbilstīgi 6. 2. 1. iedaļas tabulu A rindai emisiju noteic ESC un ELR testos ar standarta dīzeļmotoriem, to skaitā ar tiem, kas aprīkoti ar elektronisku degvielas iesmidzināšanas iekārtu, izplūdes gāzu recirkulācijas (EGR) un/vai oksidācijas katalizatoriem. Dīzeļmotorus, kas aprīkoti ar progresīvām izplūdes pēcapstrādes sistēmām, to skaitā NOx katalizatoriem un/vai makrodaļiņu filtriem, papildus pār- bauda ETC testā. Tipa apstiprināšanai atbilstīgi 6. 2. 1. iedaļas tabulu B1 vai B2, vai C rindai emisiju noteic ESC, ELR un ETC testos. Gāzes motoriem gāzveida emisiju noteic ETC testā. ESC un ELR testa procedūras ir aprakstītas III pielikuma 1. papildinājumā, un ETCtesta procedūra ir aprakstīta III pielikuma 2. un 3. papildinājumā. Testēšanai nodotā motora gāzveida piesārņotāju un daļiņveida piesārņotāju emisija pēc vajadzības un dūmi pēc vajadzības jāmēra ar metodēm, kas aprakstītas III pielikuma 4. papildinājumā. Ieteicamā dūmu mērīšanas sistēma, ieteicamās gāzveida piesārņotāju analīzes metodes un ieteicamās makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas ir aprakstītas V pielikumā. Tehniskais dienests drīkst apstiprināt citas analīžu sistēmas, ja izrādās, ka ar tām attiecīgajā testa ciklā iegūst līdzvērtīgus rezultātus. Sistēmu līdzvērtību noteic, pamatojoties uz 7 (vai vairāk) paraugu pāru atbilstības pētījumu attiecīgajā sistēmā un kādā no šīs direktīvas standarta sistēmām. Attiecībā uz makrodaļiņu emisiju par standarta sistēmu atzīst tikai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. “Rezultāti” attiecas uz īpatnējo cikla emisijas vērtību. Atbilstību testē tajā pašā laboratorijā, testa nodalījumā, ar 290 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. topašu motoru un, vēlams, vienlaicīgi. Līdzvērtības kritērijs ir paraugu pāra vidējo vērtību ± 5 % sakri- tība. Jaunas sistēmas ieviešanai direktīvā līdzvērtības noteikšanas pamatā ir atkārtojamības un reprodu- cējamības aprēķins, kas aprakstīts ISO 5725. 6. 2. 1. Robežvērtības Oglekļa oksīda, kopējo ogļūdeņražu, slāpekļa oksīdu un makrodaļiņu īpatnējā masa, ko noteic ESCtestā, un dūmainība, kuru noteic ELRtestā, nedrīkst pārsniegt 1. tabulā norādītās vērtības. 1. tabula Robežvērtības ESC un ELR testā. Rinda A (2000. ) B1 (2005. ) B2 (2008. ) C(EEV) Oglekļa oksīda masa Ogļūdeņražu masa Slāpekļa oksīdu masa Makrodaļiņu masa Dūmi (CO) g/kWh (HC) g/kWh (NOx) g/kWh (PT) g/kWh 2,1 1,5 1,5 1,5 0,66 0,46 0,46 0,25 5,0 3,5 2,0 2,0 0,10 0,13 (1) 0,02 0,02 0,02 m-1 0,8 0,5 0,5 0,15 (1) Motoriem, kuru viena cilindra darba tilpums ir mazāks par 0,75 dm³ un nominālajai jaudai atbilstošie apgriezieni pārsniedz 3 000 min-1 Dīzeļmotoriem, ko papildus testē ETC testā, un īpaši gāzes motoriem oglekļa oksīda, ogļūdeņražu, izņemot metānu, arī metāna (pēc vajadzības), slāpekļa oksīdu un makrodaļiņu (pēc vajadzības) īpatnējā masa nedrīkst pārsniegt 2. tabulā norādītās vērtības. 2. tabula Robežvērtības ETC testos (1) Oglekļa oksīda masa To ogļūdeņražu masa, kas nav metāns Metāna masa Slāpekļa oksīdu masa Makrodaļiņu (PT) masa Rinda (CO) g/kWh (NMHC) g/kWh (CH4) (2) g/kWh (NOX) g/kWh (PT) (3) g/kWh A (2000. ) 5,45 B1 (2005. ) B2 (2008. ) C(EEV) 4,0 4,0 3,0 0,78 0,55 0,55 0,40 1,6 1,1 1,1 0,65 5,0 3,5 2,0 2,0 0,16 0,21 (4) 0,03 0,03 0,02 (1) Nosacījumi ETC testu pieņemamības verificēšanai (skatīt III pielikuma 2. papildinājuma 3. 9. iedaļu), ja jāpārskata un pēc vajadzības saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā noteikto procedūru jāmaina ar gāzi darbināmo motoru emisijas mērījumi attiecībā pret A rindā piemērojamām robežvērtībām. (2) Tikai NG motoriem. (3) A stadijā un B1 un B2 stadijā nepiemēro motoriem, ko darbina ar gāzi. (4) Motoriem, kuru viena cilindra darba tilpums ir mazāks par 0,75 dm3 un nominālajai jaudai atbilstošie apgriezieni pārsniedz 3 000min-1. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 291 6. 2. 2. Ogļūdeņražu mērījumi dīzeļmotoriem un ar gāzi darbināmiem motoriem 6. 2. 2. 1. Pēc izgatavotāja izvēles ETCtestā to ogļūdeņražu masas vietā, kas nav metāns, var mērīt kopējo ogļūdeņražu (THC) masu. Šajā gadījumā kopējās ogļūdeņražu masas robeža sakrīt ar 2. tabulā norādīto to ogļūdeņražu masas robežu, kas nav metāns. 6. 2. 3. Īpašas prasības dīzeļmotoriem 6. 2. 3. 1. ESCtestā nejaušajos kontrolpunktos kontroles diapazonā izmērītā slāpekļa oksīdu īpatnējā masa nedrīkst vairāk par 10 procentiem pārsniegt vērtības, kas interpolētas no blakus esošajiem testa režīmiem (III pie- likuma 1. papildinājuma 4. 6. 2. un 4. 6. 3. iedaļa). 6. 2. 3. 2. Dūmu vērtība, kas atbilst nejaušajiem apgriezieniem ELRtestā, nedrīkst vairāk par 20 procentiem pār- sniegt dūmu lielāko vērtību, kura atbilst diviem blakus esošajiem apgriezieniem, vai vairāk par 5 % robež- vērtības — atkarībā no tā, kurš no šiem skaitļiem ir lielākais. 7. UZSTĀDĪŠANA TRANSPORTLĪDZEKLIM 7. 1. Uzstādot motoru transportlīdzeklī, nodrošina atbilstību šādiem parametriem attiecībā uz motora tipa apstiprinājumu: 7. 1. 1. Ieplūdes retinājums nedrīkst pārsniegt apstiprināta tipa motoram VI pielikumā norādīto; 7. 1. 2. Izplūdes pretspiediens nedrīkst pārsniegt apstiprināta tipa motoram VI pielikumā norādīto; 7. 1. 3. 7. 1. 4. Motora darbībai vajadzīgo palīgierīču absorbētā jauda nedrīkst pārsniegt apstiprināta tipa motoram VI pielikumā norādīto. Motora darbībai vajadzīgo palīgierīču absorbētā jauda nedrīkst pārsniegt apstiprināta tipa motoram VI pielikumā norādīto. 8. MOTORU SAIME 8. 1. Parametri, pēc kuriem noteic motoru saimi Motoru saimi, ko noteicis izgatavotājs, var noteikt pēc galvenajiem parametriem, kuriem jābūt kopējiem visiem saimes motoriem. Dažreiz parametri var mijiedarboties. Šīs ietekmes jāņem vērā arī, lai nodroši- nātu to, ka motoru saimē iekļauj tikai motorus ar līdzīgiem izplūdes gāzu emisijas parametriem. Lai varētu uzskatīt, ka motori pieder pie vienas motoru saimes, tiem jābūt šādiem kopējiem galvenajiem parametriem: 8. 1. 1. Sadedzes cikls: — divtaktu, — četrtaktu. 8. 1. 2. Dzesētājvide: — gaiss, — ūdens, — eļļa. 8. 1. 3. Gāzes motoriem un motoriem ar pēcapstrādes iekārtu: — cilindru skaits; (var uzskatīt, ka citi dīzeļmotori, kam ir mazāk cilindru nekā standarta motoram, pieder pie tās pašas motoru saimes, ja degvielas padeves sistēma mēra degvielu katram cilindram atsevišķi). 292 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 8. 1. 4. Atsevišķu cilindru darba tilpums: — motori ar kopējo izplešanos līdz 15 %. 8. 1. 5. Gaisa ieplūdes veids: — dabīgā iesūkšana, — ievadīšana ar spiedienu/ar uzpūti, — motori, kuros spiedienu rada ar uzpūtes gaisa dzesētāju. 8. 1. 6. Degkameras tips/konstrukcija: — priekškamera, — virpuļkamera, — atvērtā kamera. 8. 1. 7. Vārsts un atvere — konfigurācija, izmērs un skaits: — cilindra galva, — cilindra siena, — karteris. 8. 1. 8. Degvielas iesmidzināšanas sistēma (dīzeļmotoriem): — sūknis-sprausla, — rindsūknis, — sadalītājsūknis, — vienots elements, — vienības smidzinātājs. 8. 1. 9. Degvielas padeves sistēma (gāzes motoriem): — jaucējs, — gāzes ieplūdes/iesmidzināšana (vienā punktā, vairākos punktos), — šķidruma iesmidzināšana (vienā punktā, vairākos punktos). 8. 1. 10. Aizdedzes sistēma (gāzes motoriem). 8. 1. 11. Dažādas funkcijas/aprīkojums: — izplūdes gāzu recirkulācija, — ūdens iesmidzināšana/emulģēšana, — sekundārā gaisa iesmidzināšana, — uzpūtes dzesēšanas sistēma. 8. 1. 12. Izplūdes pēcapstrāde: — triju veidu katalizators, — oksidācijas katalizators, — reducēšanas katalizators, — termoreaktors, — makrodaļiņu filtrs. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 293 8. 2. Standarta motora izvēle 8. 2. 1. Dīzeļmotori Attiecīgās saimes standarta motora izvēlē galvenais kritērijs ir lielākā degvielas padeve taktī atbilstīgi deklarētajiem maksimālajiem apgriezieniem. Ja šim galvenajam kritērijam atbilst divi vai vairāki motori, tad standarta motoru izraugās pēc sekundārā kritērija — lielākās degvielas padeves taktī atbilstīgi nomi- nālajiem apgriezieniem. Noteiktos apstākļos apstiprinātāja iestāde var secināt, ka lielāko emisiju saimē vislabāk var noteikt, testējot otru motoru. Tā apstiprinātāja iestāde var izraudzīties papildu motoru tes- tam, pamatojoties uz aprīkojumu, kas liecina, ka šim motoram var būt vislielākā emisija attiecīgajā saimē. Ja attiecīgās saimes motoriem ir cits maināms aprīkojums, kas var ietekmēt izplūdes gāzu emisiju, tad tāds aprīkojums arī jānoteic un jāņem vērā standarta motora izvēlē. 8. 2. 2. Gāzes motori Saimes standarta motora izvēlē galvenais kritērijs ir cilindru darba lielākais tilpums. Ja šim galvenajam kritērijam atbilst divi vai vairāki motori, tad standarta motoru izraugās pēc sekundārā kritērija šādā kār- tībā: — pēc lielākās degvielas padeves taktī atbilstīgi deklarētajiem nominālajiem apgriezieniem; — pēc agrākās aizdedzes; — pēc mazākā EGR ātruma; — pēc gaisa sūkņa neesamības vai gaisa sūkņa ar mazāko faktisko gaisa plūsmu. Noteiktos apstākļos apstiprinātāja iestāde var secināt, ka lielāko emisiju saimē vislabāk var noteikt, tes- tējot otru motoru. Tā apstiprinātāja iestāde var izraudzīties papildu motoru testam, pamatojoties uz aprī- kojumu, kas liecina, ka šim motoram var būt vislielākā emisija attiecīgajā saimē. 9. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA 9. 1. Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, jāveic pasākumi saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. panta notei- kumiem. Ražojumu atbilstību testē, pamatojoties uz aprakstu tipa apstiprinājuma sertifikātos, kas noteikti šīs direktīvas VI pielikumā. Direktīvas 70/156/EEK X pielikuma 2. 4. 2. un 2. 4. 3. iedaļu piemēro, ja kompetentās iestādes nav apmie- rinātas ar izgatavotāja revīzijas procedūru. 9. 1. 1. Ja jāizmēra piesārņotājvielu emisija un motoru tipa apstiprinājums ir attiecināts uz vienu vai vairākiem tipiem, tad testē to motoru, kas aprakstīts šā attiecinājuma informācijas paketē. 9. 1. 1. 1. Piesārņotāju testam pakļautā motora atbilstība: Pēc motora nodošanas iestādēm izgatavotājs izraudzītos motorus neregulē. 9. 1. 1. 1. 1. No sērijas nejauši izlasa trīs motorus. Uz motoriem, uz ko attiecas tikai ESC un ELR testi vai tikai ETC tests tipa apstiprinājumam atbilstīgi 6. 2. 1. iedaļas tabulu A rindai, attiecas testi, kuri piemērojami ražo- jumu atbilstības pārbaudei. Ar iestādes piekrišanu uz visiem pārējiem motoriem, kam ir tipa apstiprinā- jums atbilstīgi 6. 2. 1. iedaļas tabulu A, B1 vai B2, vai C rindai, attiecas ESC un ELR cikla tests vai ETCcikla tests, lai pārbaudītu ražojuma atbilstību. Robežvērtības ir noteiktas šā pielikuma 6. 2. 1. iedaļā. 9. 1. 1. 1. 2. Testus izdara saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājumu, ja kompetentā iestāde ir apmierināta ar ražo- juma standarta novirzi, ko izgatavotājs deklarē saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK X pielikumu, kurš attie- cas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm. 294 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Testus izdara saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumu, ja kompetentā iestāde nav apmierināta ar ražo- juma standarta novirzi, ko izgatavotājs deklarē saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK X pielikumu, kurš attie- cas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm. Pēc izgatavotāja lūguma testus var izdarīt saskaņā ar šā pielikuma 3. papildinājumu. 9. 1. 1. 1. 3. Pamatojoties uz motora testu, ņemot paraugus, sērijas ražojumu uzskata par atbilstīgu, ja saskaņā ar pie- mērojamiem attiecīgā papildinājuma kritērijiem ir pieņemts labvēlīgs lēmums par visiem piesārņotājiem, un par neatbilstīgu, ja ir pieņemts nelabvēlīgs lēmums par vienu piesārņotāju. Ja par vienu piesārņotāju ir pieņemts labvēlīgs lēmums, tad šo lēmumu nedrīkst mainīt nekādos papildu testos, ko izdara, lai lemtu par pārējiem piesārņotājiem. Ja par visām piesārņotājiem nav pieņemts labvēlīgs lēmums un ja ne par vienu piesārņotāju nav pieņemts nelabvēlīgs lēmums, tad testē citu motoru (skatīt 2. attēlu). Ja lēmums nav pieņemts, tad izgatavotājs jebkurā laikā drīkst izlemt, ka testēšana jāaptur. Tādā gadījumā reģistrē nelabvēlīgu lēmumu. 9. 1. 1. 2. Testē jaunizgatavotus motorus. Ar gāzi darbināmos motorus piestrādā saskaņā ar procedūru, kas noteikta III pielikuma 2. papildinājuma 3. punktā. 9. 1. 1. 2. 1. Tomēr pēc izgatavotāja lūguma testējamos dīzeļmotorus vai gāzes motorus var piestrādāt ilgāk nekā minēts 9. 1. 1. 2. iedaļā, nepārsniedzot 100 stundas. Šajā gadījumā piestrādes procedūru izpilda izgatavo- tājs, kas apņemas minētos motorus neregulēt. 9. 1. 1. 2. 2. Ja izgatavotājs lūdz izpildīt piestrādes procedūru saskaņā ar 9. 1. 1. 2. 1. iedaļu, to var izpildīt: — visiem testējamajiem motoriem, vai — pirmajam testējamajam motoram, noteicot evolūcijas koeficientu šādi: — pirmajam testējamajam motoram piesārņotāju emisiju mēra nulles un “x” stundā, — emisijas evolūcijas koeficientu no nulles līdz “x” stundai aprēķina katram piesārņotājam: emisija stundās, emisija nulles stundās. Tas var būt mazāks par vienu. Uz turpmāk testējamajiem motoriem neattiecas piestrādes procedūra, bet to nulles stundas emisiju koriģē ar evolūcijas koeficientu. Šajā gadījumā jānoteic šādas vērtības: — vērtības, kas “x” stundās noteiktas pirmajam motoram, — nulles stundā noteikto vērtību reizinājums ar evolūcijas koeficientu pārējiem motoriem. 9. 1. 1. 2. 3. Dīzeļmotoriem un ar LPGdarbināmiem motoriem visus šos testus var izdarīt ar komercdegvielu. Tomēr pēc izgatavotāja lūguma var lietot standarta degvielas, kas aprakstītas IV pielikumā. Tas attiecas uz tes- tiem, kuri aprakstīti šā pielikuma 4. iedaļā un kuros katrā gāzes motorā lieto vismaz divas standarta deg- vielas. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 295 9. 1. 1. 2. 4. Ar NGdarbināmiem motoriem visus šos testus, izmantojot komercdegvielu, var izdarīt šādi: — H motoriem ar H grupas komercdegvielu; — L motoriem ar L grupas komercdegvielu; — HL motoriem ar H vai L grupas komercdegvielu. Tomēr pēc izgatavotāja lūguma var lietot standarta degvielas, kas aprakstītas IV pielikumā. Tas attiecas uz testiem, kuri aprakstīti šā pielikuma 4. iedaļā un kuros katrā gāzes motorā lieto vismaz divas stan- darta degvielas. 9. 1. 1. 2. 5. Ja par gāzes motoru neatbilstību, lietojot komercdegvielu, rodas strīds, tad motorus testē ar standarta deg- vielu, ar ko testēts standarta motors, vai ar iespējamo papildu 3. degvielu, kura minēta 4. 1. 3. 1. un 4. 2. 1. 1. punktā un ar kuru var būt testēts standarta motors. Tad rezultāts jāpārrēķina, piemērojot attie- cīgo “r”, “ra”, vai “rb” koeficientu, kas aprakstīts 4. 1. 3. 2. , 4. 1. 4. 1. un 4. 2. 1. 2. punktā. Ja r, ra vai rb ir mazāks par vienu, tad to nekoriģē. Mērījumu un aprēķinu rezultātiem jāliecina, ka motors atbilst robež- vērtībām, lietojot visas attiecīgās degvielas (1. , 2. degvielu un pēc vajadzības 3. degvielu). 9. 1. 1. 2. 6. Ražojuma atbilstības testu ar gāzi darbināmam motoram, kas paredzēts darbināšanai ar viena specifiska sastāva degvielu, izdara ar to degvielu, kurai tas ir kalibrēts. 2. attēls Ražojumu atbilstības testēšanas schēma 296 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 1. papildinājums PROCEDŪRA RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS TESTAM, JA STANDARTA NOVIRZE IR APMIERINOŠA 1. Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai verificētu ražojuma atbilstību attiecībā uz piesārņotāju emisiju, ja izgatavotāja ražojuma standarta novirze ir apmierinoša. 2. Minimālā lieluma izlasē, kurā ir trīs motori, paraugu ņemšanas procedūra ir tāda, ka testu izturējušā partijā ar 40 % varbūtību ir 0. 95 defektīvi motori (ražotāja risks = 5 %), bet pieņemtā partijā ar 65 % varbūtību ir 0,10 defektīvi motori (patērētāja risks = 5 %). 3. Katru piesārņotāju, kas minēts I pielikuma 6. 2. 1. iedaļā, noteic pēc šādas procedūras: Ja: L = piesārņotāja robežvērtības naturāllogaritms; χi = izlases i-tā motora mērījuma naturāllogaritms; s = aprēķinātā ražojuma standarta novirze (pēc mērījumu naturāllogaritma noteikšanas); n = paraugu skaits. 4. Katram paraugam standarta noviržu summu pret robežu aprēķina pēc šādas formulas: n 1 S ∑ i=1 (L – χi) 5. Tad: — ja testa statistiskais rezultāts ir lielāks par labvēlīgā lēmuma skaitli attiecībā uz 3. tabulā noteiktā lieluma izlasi/paraugu, tad par piesārņotāju pieņem labvēlīgu lēmumu; — ja testa statistiskais rezultāts ir mazāks par nelabvēlīgā lēmuma skaitli attiecībā uz 3. tabulā noteiktā lieluma izlasi/paraugu, tad par piesārņotāju pieņem nelabvēlīgu lēmumu; — pārējos gadījumos saskaņā ar I pielikuma 9. 1. 1. 1. iedaļu testē papildu motoru un aprēķina procedūru pie- mēro par vienu vienību palielinātajai izlasei. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 297 3. tabula Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 1. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā Minimālais izlases lielums: 3 Testēto motoru kumulatīvais skaits (parauga lielums) Labvēlīgo lēmumu skaits An Nelabvēlīgo lēmumu skaits Bn 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 3,327 3,261 3,195 3,129 3,063 2,997 2,931 2,865 2,799 2,733 2,667 2,601 2,535 2,469 2,403 2,337 2,271 2,205 2,139 2,073 2,007 1,941 1,875 1,809 1,743 1,677 1,611 1,545 1,479 – 2,112 – 4,724 – 4,790 – 4,856 – 4,922 – 4,988 – 5,054 – 5,120 – 5,185 – 5,251 – 5,317 – 5,383 – 5,449 – 5,515 – 5,581 – 5,647 – 5,713 – 5,779 – 5,845 – 5,911 – 5,977 – 6,043 – 6,109 – 6,175 – 6,241 – 6,307 – 6,373 – 6,439 – 6,505 – 6,571 – 2,112 298 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. papildinājums PROCEDŪRA RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS TESTAM, JA STANDARTA NOVIRZE IR NEAPMIERINOŠA VAI NAV ZINĀMA 1. Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai verificētu ražojuma atbilstību attiecībā uz piesārņotāju emisiju, ja izgatavotāja ražojuma standarta novirze ir neapmierinoša vai nav zināma. 2. Minimālā lieluma izlasē, kurā ir trīs motori, paraugu ņemšanas procedūra ir tāda, ka testu izturējušā partijā ar 40 % varbūtību ir 0. 95 defektīvi motori (ražotāja risks = 5 %), bet pieņemtā partijā ar 65 % varbūtību ir 0,10 defektīvi motori (patērētāja risks = 10 %). 3. Piesārņotāju vērtības, kas noteiktas I pielikuma 6. 2. 1. iedaļā, uzskata par log normāli izkliedētām, un tās pārvei- do, aprēķinot to naturāllogaritmu. Ar m0 un m attiecīgi apzīmē izlases/parauga minimālo un maksimālo lielumu (m0 = 3 un m = 32) un ar n apzīmē paraugu skaitu. 4. Ja χ1, χ2,… χi ir izmērīto sērijas vērtību naturāllogaritmi un L ir piesārņotāja robežvērtības naturāllogaritms, tad noteic un di = χi – L  = dn 1 n n Σ i=1 di 2 = Vn 2 ) (di – dn 1 n n Σ i=1 5. Vērtības labvēlīga (An) un nelabvēlīga (Bn) lēmuma skaitļiem attiecībā pret paraugu skaitu ir noteiktas 4. tabulā. /Vnun Šī attiecība ir testa statistiskais rezultāts, un to izmanto, lai labvēlību vai nelabvēlību sērijai noteiktu šādi: dn to izmanto, lai labvēlību vai nelabvēlību sērijai noteiktu šādi: attiecībā uz mo ≤ n ≤ m: — par sēriju pieņem labvēlīgu lēmumu, ja  dn Vn ≤ An  dn Vn ≥ Bn — par sēriju pieņem nelabvēlīgu lēmumu, ja — izdara papildu mērījumu, ja An ≤  dn Vn ≥ Bn 6. Piezīmes. Testa statistikas secīgo vērtību aprēķināšanai ir derīgas šādas rekursīvas formulas: n 1 1 dn dn  +  =(1 – n)dn – 1  – dn) (dn n)Vn – 1 2 =(1 – n – 1  = d1;V1 = 0) (n = 2,3,. ; d1 Vn 1 + 2 2 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 299 4. tabula Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 2. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā Minimālais izlases lielums Testēto motoru kumulatīvais skaits (parauga lielums) Labvēlīgo lēmumu skaits An Nelabvēlīgo lēmumu skaits Bn 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 – 0,80381 – 0,76339 – 0,72982 – 0,69962 – 0,67129 – 0,64406 – 0,61750 – 0,59135 – 0,56542 – 0,53960 – 0,51379 – 0,48791 – 0,46191 – 0,43573 – 0,40933 – 0,38266 – 0,35570 – 0,32840 – 0,30072 – 0,27263 – 0,24410 – 0,21509 – 0,18557 – 0,15550 – 0,12483 – 0,09354 – 0,06159 – 0,02892 – 0,00449 – 0,03876 16,64743 7,68627 4,67136 3,25573 2,45431 1,94369 1,59105 1,33295 1,13566 0,97970 0,85307 0,74801 0,65928 0,58321 0,51718 0,45922 0,40788 0,36203 0,32078 0,28343 0,24943 0,21831 0,18970 0,16328 0,13880 0,11603 0,09480 0,07493 0,05629 0,03876 300 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. papildinājums PROCEDŪRA RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS TESTAM PĒC IZGATAVOTĀJA LŪGUMA 1. Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai pēc izgatavotāja lūguma verificētu ražojuma atbil- stību attiecībā uz piesārņotāju emisiju. 2. Minimālā lieluma izlasē, kurā ir trīs motori, paraugu ņemšanas procedūra ir tāda, ka testu izturējušā partijā ar 30 % varbūtību ir 0,90 defektīvi motori (ražotāja risks = 5 %), bet pieņemtā partijā ar 65 % varbūtību ir 0,10 defektīvi motori (patērētāja risks = 10 %). 3. Katru piesārņotāju, kas minēts I pielikuma 6. 2. 1. iedaļā, noteic pēc šādas procedūras (sk. 2. attēlu): Ja: L = piesārņotāja robežvērtība, xi = izlases i-tā motora mērījuma vērtība, n = paraugu skaits. 4. Aprēķina neatbilstīgo motoru skaitu izlasē, tas ir, xi ≥ L: 5. Tad: — ja testa statistiskais rezultāts ir mazāks par labvēlīgā lēmuma skaitli vai vienāds ar to attiecībā uz 5. tabulā noteiktā lieluma izlasi/paraugu, tad par piesārņotāju pieņem labvēlīgu lēmumu; — ja testa statistiskais rezultāts ir lielāks par nelabvēlīgā lēmuma skaitli vai vienāds ar to attiecībā uz 5. tabulā noteiktā lieluma izlasi/paraugu, tad par piesārņotāju pieņem nelabvēlīgu lēmumu; — pārējos gadījumos saskaņā ar I pielikuma 9. 1. 1. 1. iedaļu testē papildu motoru un aprēķina procedūru pie- mēro par vienu vienību palielinātajai izlasei. Labvēlīgo un nelabvēlīgo lēmumu skaitļi 5. tabulā ir aprēķināti pēc Starptautiskā standarta ISO 8422/1991. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 301 5. tabula Labvēlīgā un nelabvēlīgā lēmuma skaitļi 3. papildinājuma paraugu ņemšanas plānā Minimālais izlases lielums: 3 Testēto motoru kumulatīvais skaits (parauga lielums) Labvēlīgo lēmumu skaits Nelabvēlīgo lēmumu skaits 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 — 0 0 1 1 2 2 3 3 4 4 5 5 6 6 7 8 3 4 4 5 5 6 6 7 7 8 8 9 9 10 10 11 9 302 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. II PIELIKUMS 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 303 (STANDARTA MOTORA) MOTORA GALVENIE PARAMETRI UN INFORMĀCIJA, KAS ATTIECAS UZ TESTA NORISI (1) 1. papildinājums 304 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 305 306 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 307 308 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 309 310 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 311 312 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. papildinājums MOTORU SAIMES GALVENIE PARAMETRI 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 313 314 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. papildinājums VIENAS MOTORU SAIMES MOTORA TIPA GALVENIE PARAMETRI (1) 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 315 316 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 317 318 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 319 320 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 4. papildinājums AR MOTORU SAISTĪTO TRANSPORTLĪDZEKĻA DAĻU PARAMETRI 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 321 III PIELIKUMS TESTA PROCEDŪRA 1. IEVADS 1. 1. Šajā pielikumā aprakstīts, kā testējamajiem motoriem noteic gāzveida un daļiņas saturošu sastāvdaļu un dūmu emisiju. Ir aprakstīti trīs testa cikli, ko piemēro saskaņā ar I pielikuma 6. 2. iedaļas noteikumiem: — ESC , kas sastāv no 13 vienmērīgas darbības režīmiem, — ELR , kas sastāv no testiem ar īslaicīgām slodzes pakāpēm atbilstīgi dažādiem apgriezieniem; šie testi ir vienas testa procedūras neatņemamas sastāvdaļas un tās izdara vienlaicīgi/vienā paņēmienā, — ETC, kas sastāv no secīgiem īslaicīgiem vienas sekundes ekspluatācijas pārejas režīmiem. 1. 2. Testē motoru, kas uzmontēts izmēģinājumu stendam un savienots ar dinamometru. 1. 3. Mērīšanas princips Pie mērāmajiem motora izplūdes gāzu emisijas pieder gāzveida sastāvdaļas (oglekļa oksīds, kopējie ogļūdeņraži dīzeļmotoriem tikai ESC testā; ogļūdeņraži, izņemot metānu, dīzeļmotoriem un gāzes moto- riem tikai ETCtestā; metāns gāzes motoriem tikai ETC testā un slāpekļa oksīdi), makrodaļiņas (tikai dīzeļmo- toriem) un dūmi (dīzeļmotoriem tikai ELRtestā). Turklāt oglekļa dioksīdu bieži izmanto par marķiergāzi, lai noteiktu atšķaidījuma pakāpi daļējas un pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā. Saskaņā ar labu inženierijas praksi oglekļa dioksīda vispārīgais mērījums ir lielisks līdzeklis mērīšanas problēmu atklāšanai testā. 1. 3. 1. ESC tests Paredzētajos iesildīta motora dažādajos ekspluatācijas apstākļos iepriekšminēto izplūdes gāzu emisijas dau- dzumus nepārtraukti pārbauda, ņemot paraugu no neapstrādātas izplūdes gāzes. Testa cikls sastāv no vairā- kiem apgriezienu un jaudas režīmiem, kas atbilst tipiskajam dīzeļmotoru ekspluatācijas diapazonam. Katrā režīmā noteic katras gāzveida piesārņotāja koncentrāciju, izplūdes gāzu plūsmu un jaudu un sver mērījumu vērtības. Makrodaļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu apkārtējo gaisu. Visā testā ņem vienu paraugu, ko sakrāj piemērotos filtros. Katras piesārņotāja emisiju gramos uz kilovatstundu aprēķina, kā aprakstīts šā pie- likuma 1. papildinājumā. Turklāt slāpekļa oksīdus mēra trijās testa stadijās kontroles diapazonā, ko izraugās tehniskais dienests (1), un mērījumu vērtības salīdzina ar vērtībām, kuras aprēķinātas pēc tiem testa cikla režī- miem, kas attiecas uz izraudzītajām testa stadijām. NOx kontroles tests nodrošina motora emisijas kontroles efektivitāti motora tipiskajā ekspluatācijas diapazonā. 1. 3. 2. ELR tests Paredzētā slodzes izturības testā ar dūmmēru noteic iesildīta motora dūmus. Testā motoru noslogo ar nemai- nīgiem apgriezieniem no 10 % līdz 100 % slodzes atbilstīgi trijiem dažādiem motora apgriezieniem. Papil- dus piemēro vienu slodzes pakāpi, ko izvēlas tehniskais dienests (1), un tās vērtību salīdzina ar iepriekšējo slodzes pakāpju vērtībām. Dūmu maksimumu noteic, izmantojot vidējā noteikšanas algoritmu, kā aprakstīts šā pielikuma 1. papildinājumā. (1) Testa punktus izraugās pēc apstiprinātām nejaušās izlases metodēm. 322 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 1. 3. 3. ETC tests Paredzētā īslaicīgā iesildīta motora ekspluatācijas testa ciklā, kurā apstākļi ir līdzīgi tiem ceļa apstākļiem, kādos ekspluatē lieljaudas motorus, kas uzstādīti kravas automašīnās un autobusos, iepriekšminētos piesārņotājus pārbauda pēc kopējo izplūdes gāzu atšķaidīšanas ar kondicionētu gaisu. Izmantojot motora griezes momenta un apgriezienu atgriezeniskās saites signālus, ko dod motora dinamometrs, jaudu integrē attiecībā pret cikla laiku, un rezultāts rāda motora padarīto darbu ciklā. NOx un HC koncentrāciju ciklā noteic, integrējot analizatora signālu. CO, CO2 un NMHC koncentrāciju var noteikt, integrējot analizatora signālu vai ņemot paraugu no filtra. Makrodaļiņu samērīgu paraugu sakrāj piemērotos filtros. Atšķaidītu izplūdes gāzu caurplūdumu ciklā noteic, lai aprēķinātu piesārņotāju masas emisijas vērtības. Masas emisijas vērtības attiecina pret motora darbu, lai iegūtu katra piesārņotāja gramus kilovatstundā, kā aprakstīts šā pie- likuma 2. papildinājumā. 2. TESTA NOSACĪJUMI 2. 1. Motora testa nosacījumi 2. 1. 1. Izmēra motora ieplūdes gaisa absolūto temperatūru (Ta), kas izteikta kelvinos, un sausas atmosfēras spie- dienu (ps), kurš izteikts kPa, un F parametru noteic saskaņā ar šādiem noteikumiem: a) dīzeļmotoriem: Dabiskas velkmes un mehāniskas kompresijas motoriem: F = (99 298)0,7 ps) * ( Ta Turbokompresoru motoriem ar ieplūdes gaisa dzesēšanu vai bez tās: b) gāzes motoriem: ps)0,7 F = (99 298)1,5 * ( Ta ps)1,2 F = (99 298)0,6 *( Ta 2. 1. 2. Testa derīgums Lai testu atzītu par derīgu, F parametram jābūt: 0,96 ≤ F ≤ 1,06 2. 2. Motori ar uzpūtes gaisa dzesēšanu Uzpūtes gaisa temperatūra jāreģistrē, un, kad apgriezieni atbilst deklarētajai maksimālajai jaudai un pilnai slo- dzei, tad tai jābūt ± 5 K robežās no uzpūtes gaisa temperatūras, kas norādīta II pielikuma 1. papildinājuma 1. 16. 3. iedaļā. Dzesētājvides temperatūrai jābūt vismaz 293 K (20 °C). Izmantojot testa ceha sistēmu vai ārējo ventilatoru, saspiestā gaisa temperatūrai jābūt ± 5 K robežās no mak- simālās saspiestā gaisa temperatūras, kas II pielikuma 1. papildinājuma 1. 16. 3. iedaļā norādīta atbilstīgi apgriezieniem, kuri atbilst deklarētajai maksimālajai jaudai un pilnai slodzei. Uzpūtes gaisa dzesētāja iesta- tījumu, kas atbilst iepriekšminētajiem nosacījumiem, testa ciklā nemaina. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 323 2. 3. Motora gaisa ieplūdes sistēma Motora gaisa ieplūdes sistēmai piemēro gaisa ieplūdes ierobežojumu ± 100 Pa no augšējās robežas, moto- ram darbojoties ar apgriezieniem, kas atbilst deklarētajai maksimālajai jaudai un pilnai slodzei. 2. 4. Motora izplūdes sistēma Izplūdes sistēmā izmanto izplūdes pretspiedienu, kura augšējā robeža ir ± 1 000Pa, motoram darbojoties ar apgriezieniem, kas atbilst deklarētajai maksimālajai jaudai un pilnai slodzei, un tilpumam ± 40 % robežās no izgatavotāja norādītā. Var izmantot testa ceha sistēmu, ja tā nodrošina motora faktiskās ekspluatācijas apstāk- ļus. Izplūdes sistēmai jāatbilst III pielikuma 4. papildinājuma 3. 4. iedaļas un V pielikuma 2. 2. 1. iedaļas EP un 2. 3. 1. iedaļas EP prasībām, kas attiecas uz izplūdes gāzu paraugu ņemšanu. Ja motors ir aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes ierīci, tad izplūdes caurules diametram faktiski jābūt vienādam vismaz ar četrkāršu to caurules diametru, kurš ir augšpus vietas, kur sākas ieplūde izplešanās posmā, kurā ir pēcapstrādes ierīce. Attālumam no izplūdes kolektora atloka vai turbokompresora izplūdes atveres līdz izplū- des pēcapstrādes ierīcei jābūt vienādam ar attiecīgo attālumu transportlīdzekļa konfigurācijā vai ar izgatavo- tāja norādīto. Izplūdes pretspiedienam vai ierobežojumam jāatbilst tiem pašiem iepriekšminētajiem kritēri- jiem, un to var regulēt ar vārstu. Maketa testos un motora kartēšanā pēcapstrādes trauku var noņemt un aizstāt ar līdzvērtīgu trauku, kurā ir neaktīvs katalizatora nesējs. 2. 5. Dzesēšanas sistēma Motora dzesēšanas sistēmai jābūt pietiekami jaudīgai, lai nodrošinātu normālu motora darba temperatūru, ko noteicis izgatavotājs. 2. 6. Ziežeļļa Testā lietojamās ziežeļļas specifikācijas reģistrē un uzrāda kopā ar testa rezultātiem, kā norādīts II pielikuma 1. papildinājuma 7. 1. iedaļā. 2. 7. Degviela Degviela ir IV pielikumā norādītā standarta degviela. Degvielas temperatūra un mērījumu punkts II pielikuma 1. papildinājuma 1. 16. 5. iedaļā noteiktajās robežās jānorāda izgatavotājam. Degvielas temperatūra nedrīkst būt zemāka par 306 K (33 °C). Ja nav norādīts citādi, tad degvielas ieplūdē tai jābūt 311 K ± 5 K (38 °C ± 5 °C). Ar NG un LPG darbināmos motoros degvielas temperatūrai un mērīšanas punktam jābūt II pielikuma 1. papildinājuma 1. 16. 5. iedaļā noteiktajās robežās vai II pielikuma 3. papildinājuma 1. 16. 5. iedaļā noteiktajās robežās, ja motors nav stan- darta motors. 2. 8. Izplūdes pēcapstrādes sistēmu testēšana Ja motors ir aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu, tad testa ciklā izmērītajai emisijai reprezentatīvi jārak- sturo emisija dabā. Ja to nevar sasniegt vienā testa ciklā (piemēram, attiecībā uz makrodaļiņu filtriem ar perio- disku reģenerāciju), tad izpilda vairākus testa ciklus un noteic un/vai sver vidējo rezultātu. Par konkrēto pro- cedūru motora izgatavotājs un tehniskais dienests vienojas, pamatojoties uz labu inženiervērtējumu. 324 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 1. papildinājums ESC UN ELRTESTA CIKLI 1. MOTORA UN DINAMOMETRA IESTATĪJUMI 1. 1. Motora A, B un C apgriezienu noteikšana Izgatavotājs motora A, B un C apgriezienus deklarē saskaņā ar šādiem nosacījumiem: Lielos apgriezienus nhi noteic, aprēķinot 70 % deklarētās maksimālās lietderīgās jaudas P(n), kā noteikts II pie- likuma 1. papildinājuma 8. 2. iedaļā. Lielākie motora apgriezieni ar šo jaudas vērtību uz jaudas līknes ir nhi. Mazos apgriezienus nlo noteic, aprēķinot 50 % deklarētās maksimālās lietderīgās jaudas P(n), kā noteikts II pie- likuma 1. papildinājuma 8. 2. iedaļā. Mazākie motora apgriezieni ar šo jaudas vērtību uz jaudas līknes ir nlo. Motora A, B un C apgriezienus aprēķina šādi: Motora A apgriezieni =nlo + 25%(nhi-nlo) Motora B apgriezieni =nlo + 50%(nhi-nlo) Motora C apgriezieni =nlo + 75%(nhi-nlo) Motora A, B un C apgriezienus var pārbaudīt ar vienu no šīm metodēm: a) apstiprinot motora jaudu saskaņā ar Direktīvu 80/1269/EEK, lai precīzi noteiktu nhi un nlo, izdara mērī- jumus papildu testa punktos. Maksimālo jaudu, nhi un nlo noteic pēc jaudas līknes un motora A, B un C apgriezienus aprēķina saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem; b) motoru kartē pa visu jaudas līkni no maksimālās jaudas apgriezieniem bez slodzes līdz brīvgaitas apgrie- zieniem, izmantojot vismaz 5 mērījumu punktus uz 1000 apgriezieniem minūtē un mērījumu punk- tus ± 50 apgriezieni minūtē ar deklarētās maksimālās jaudas apgriezieniem. Maksimālo jaudu, nhi un nlo noteic pēc šīs kartēšanas līknes un motora A, B un C apgriezienus aprēķina saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem. Ja izmērītie motora A, B un C apgriezieni ir ± 3 % robežās no izgatavotāja deklarētajiem motora apgriezie- niem, tad deklarētos motora apgriezienus izmanto emisijas testā. Ja kādu motora apgriezienu pielaide ir pārs- niegta, tad emisijas testā izmanto izmērītos motora apgriezienus. 1. 2. Dinamometra iestatījumu noteikšana Pilnas jaudas griezes līkni noteic eksperimentējot, lai aprēķinātu griezes vērtības, kas atbilst norādītajiem testa režīmiem saskaņā ar lietderības nosacījumiem, kas norādīti II pielikuma 1. papildinājuma 8. 2. iedaļā. Pēc vaja- dzības ņem vērā jaudu, ko absorbē aprīkojums, kuru piedzen ar motoru. Dinamometra iestatījumu katram testa režīmam aprēķina pēc formulas: , ja testē lietderības nosacījumos, + (P(a) – P(b)), ja netestē lietderības nosacījumos, s = P(n) * s = P(n) * L 100 L 100 kur: s = dinamometra iestatījums, kW, P(n) = motora lietderīgā jauda, kas norādīta II pielikuma 1. papildinājuma 8. 2. iedaļā, kW, L = procentuālā slodze, kas norādīta 2. 7. 1. iedaļā, %, P(a) = jauda, ko absorbē palīgierīces, ar kurām motors jāaprīko, kā norādīts II pielikuma 1. papildinājuma 6. 1. iedaļā, P(b) = jauda, ko absorbē palīgierīces, kuras jānoņem, kā norādīts II pielikuma 1. papildinājuma 6. 2. iedaļā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 325 2. ESCTESTS Pēc izgatavotāja lūguma motora un izplūdes sistēmas kondicionēšanai pirms mērīšanas cikla var izdarīt maketa testu. 2. 1. Paraugu ņemšanas filtru sagatavošana Vismaz vienu stundu pirms testa katru filtru (pāri) ieliek slēgtā, bet ne hermētiski slēgtā Petri traukā un ieliek svaru telpā stabilizēšanai. Stabilizēšanas beigās katru filtru (pāri) nosver un reģistrē taras masu. Pēc tam filtru (pāri) glabā slēgtā Petri traukā vai hermētiski noslēgtā filtru turētājā, līdz tas vajadzīgs testam. Ja filtru (pāri) nelieto astoņas stundas pēc izņemšanas no svaru telpas, tas pirms lietošanas jākondicionē un jānosver vēlreiz. 2. 2. Mēraparatūras uzstādīšana Ierīces un paraugu ņemšanas zondes uzstāda pēc vajadzības. Ja izplūdes gāzu atšķaidīšanai izmanto pilnas plūs- mas atšķaidīšanas sistēmu, izplūdes cauruli pievieno sistēmai. 2. 3. Atšķaidīšanas sistēmas un motora palaišana Atšķaidīšanas sistēmu un motoru palaiž un iesilda, līdz visas temperatūras un spiedieni maksimālās jaudas apstākļos nostabilizējas saskaņā ar izgatavotāja ieteikumu un labu inženierijas praksi. 2. 4. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas palaišana Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu palaiž un darbina apvadā. Atšķaidīšanas gaisa makrodaļiņu fona kon- centrāciju var noteikt, laižot atšķaidīšanas gaisu cauri makrodaļiņu filtriem. Ja lieto filtrētu atšķaidīšanas gaisu, tad vienu mērījumu var izdarīt pirms vai pēc testa. Ja atšķaidīšanas gaiss nav filtrēts, tad mērījumus var izdarīt cikla sākumā un beigās un noteikt to vidējo vērtību. 2. 5. Atšķaidījuma pakāpes regulēšana Atšķaidīšanas gaisam jābūt tādam, lai atšķaidītu izplūdes gāzu temperatūra, ko mēra tieši pirms pirmējās fil- trēšanas, nevienā režīmā nepārsniedz 325 K (52 ˚C). Atšķaidījuma pakāpe (q) nedrīkst būt mazāka par 4. Sistēmām, kurās atšķaidīšanas pakāpes kontroles nolūkā mēra CO2 vai NOx koncentrāciju, CO2 vai NOx saturs atšķaidīšanas gaisā jāmēra katra testa sākumā un beigās. Pirms un pēc testa atšķaidīšanas gaisa fona CO2 vai NOx koncentrācijas mērījumi attiecīgi nedrīkst atšķirties vairāk par 100 ppm vai 5 ppm. 2. 6. Analizatoru pārbaude Emisijas analizatorus nostāda uz nulli un pārbauda. 2. 7. Testa cikls 2. 7. 1. Dinamometra darbībai uz testa motora piemēro šādu 13-režīmu ciklu: 326 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Režīma numurs Motora apgriezieni Procentuālā slodze Svēruma koeficients Režīma ilgums 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Tukšgaitas A B B A A A B B C C C C — 100 50 75 50 75 25 100 25 100 25 75 50 0,15 0,08 0,10 0,10 0,05 0,05 0,05 0,09 0,10 0,08 0,05 0,05 0,05 4 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2 minūtes 2. 7. 2. Testa secība Sāk testu. Testu izdara tādā režīmu numuru kārtībā, kāda noteikta 2. 7. 1. iedaļā. Motors noteikto laiku jādarbina katrā režīmā, motora apgriezienu un slodzes maiņas pabeidzot pirmajās 20 sekundēs. Norādītos apgriezienus uztur ± 50 apgriezienu robežās minūtē, un norādīto griezes momentu uztur ± 2 % robežās no testa apgriezienu maksimālā griezes momenta, Pēc izgatavotāja lūguma testu var secīgi atkārtot tik reižu, cik vajadzīgs, lai filtrā savāktu vairāk makrodaļiņu masas parauga. Izgatavotājs iesniedz sīki izstrādātu datu vērtēšanas un aprēķinu procedūru aprakstu. Gāz- veida emisiju noteic tikai pirmajā ciklā. 2. 7. 3. Analizatora reakcija Analizatoru izejas signālu reģistrē uz diagrammas lentes vai izmēra ar līdzvērtīgu datu ieguves sistēmu, lai- žot izplūdes gāzu plūsmu cauri analizatoriem visā testa ciklā. 2. 7. 4. Makrodaļiņu paraugu ņemšana Visā testa procedūrā lieto vienu filtru pāri (pirmējo filtru un palīgfiltru, skatīt III pielikuma 4. papildinājumu). Testa cikla procedūrai norādītie režīma svēruma koeficienti jāņem vērā, ņemot tādu paraugu, kas ir propor- cionāls izplūdes masas plūsmai katrā atsevišķā cikla režīmā. To var panākt, attiecīgi noregulējot parauga caur- plūdumu, parauga ņemšanas laiku un/vai atšķaidījuma pakāpi tā, lai tā atbilst efektīvo svēruma koeficientu kritērijam, kas noteikts 5. 6. iedaļā. Parauga ņemšanas laikam vienā režīmā jābūt vismaz 4 sekundēm uz svēruma koeficientu 0,01. Paraugs katrā režīmā jāņem iespējami vēlu. Makrodaļiņu parauga ņemšanu nebeidz agrāk kā 5 sekundes pirms katra režīma beigām. 2. 7. 5. Motora darbības apstākļi Motora apgriezienus un slodzi, ieplūdes gaisa temperatūru un retinājumu, izplūdes temperatūru un pretspie- dienu, degvielas plūsmu un gaisa vai izplūdes plūsmu, uzpūtes gaisa temperatūru, degvielas temperatūru un mitrumu reģistrē katrā režīmā atbilstīgi apgriezienu un slodzes prasībām (skatīt 2. 7. 2. iedaļu) makrodaļiņu paraugu ņemšanas laikā, bet jebkurā gadījumā katra režīma pēdējā minūtē. Visus aprēķinam vajadzīgos papildu datus reģistrē (skatīt 4. un 5. iedaļu). 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 327 2. 7. 6. NOx pārbaude kontroles diapazonā NOx kontroles diapazonā pārbauda tieši 13. režīma beigās. Pirms mērīšanas motoru trīs minūtes kondicionē 13. režīmā. Kontroles diapazonā, dažādās vietās, izdara trīs mērījumus pēc tehniskā dienesta izvēles (1). Katra mērījuma laiks ir 2 minūtes. Mērīšanas procedūra ir identa NOx mērīšanai 13 režīmu ciklā, un to izpilda saskaņā ar šā papildinājuma 2. 7. 3. , 2. 7. 5. un 4. 1. iedaļu un III pielikuma 4. papildinājuma 3. iedaļu. Aprēķinu izdara saskaņā ar 4. iedaļu. 2. 7. 7. Analizatoru atkārtota pārbaude Pēc emisijas testa analizatorus atkārtoti pārbauda ar nulles gāzi un to pašu standarta gāzi. Testu uzskata par pieņemamu, ja starpība starp priekštesta un pēctesta rezultātiem ir mazāka par 2 % standarta gāzes vērtības. 3. ELRTESTS 3. 1. Mēraparatūras uzstādīšana Dūmmēru un paraugu ņemšanas zondes, ja tādas ir, uzstāda aiz izplūdes klusinātāja vai visām pēcapstrādes ierīcēm, ja tādas ir, saskaņā ar vispārīgajām uzstādīšanas procedūrām, ko noteicis ierīces izgatavotājs. Tur- klāt attiecīgos gadījumos jāievēro ISO IDS 11614 10. iedaļas prasības. Pirms visām nulles un pilnas skalas pārbaudēm dūmmēru iesilda un stabilizē saskaņā ar ierīces izgatavotāja ieteikumiem. Ja dūmmērs ir aprīkots ar gaisa izpūšanas sistēmu, lai novērstu dūmmēra optikas apkvēpšanu, tad arī šo sistēmu iedarbina un noregulē saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. 3. 2. Dūmmēra pārbaude Nulles un pilnas skalas pārbaudes izdara dūmainības nolasīšanas režīmā, jo uz dūmainības skalas var noteikt divus ticami nosakāmus kalibrēšanas punktus, proti, 0 % dūmainību un 100 % dūmainību. Pēc tam pareizi aprēķina gaismas absorbcijas koeficientu, pamatojoties uz izmērīto dūmainību un dūmmēra izgatavotāja iesniegto LA, kas attiecas uz ierīces k nolasījuma režīmu, kurā atgriežas pirms testa. Ja dūmmēra staru kūlim šķēršļu nav, tad nolasījumu noregulē uz 0,0 % ± 1,0 % dūmainību. Ja gaismas nokļuve līdz uztvērējam ir traucēta, tad nolasījumu noregulē uz 100,0 % ± 1,0 % dūmainību. 3. 3. Testa cikls 3. 3. 1. Motora sagatavošana Motoru un sistēmu iesilda ar maksimālajiem apgriezieniem, lai motora parametrus stabilizētu saskaņā ar izga- tavotāja ieteikumu. Ar iepriekšēju sagatavošanu jānodrošina arī tas, lai faktisko mērījumu neietekmē nosē- dumi, kas palikuši izplūdes sistēmā pēc iepriekšējās testa. Kad motors ir stabilizēts, tad ciklu sāk 20 ± 2 s pēc iepriekšējās sagatavošanas. Pēc izgatavotāja lūguma papildu sagatavošanas nolūkā pirms mērīšanas cikla var testēt maketu. (1) Testa punktus izraugās pēc apstiprinātām nejaušās izlases metodēm. 328 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. 3. 2. Testa secība Testā ietilpst trīs secīgas slodzes pakāpes katrā motora apgriezienu grupā — A (1. cikls), B (2. cikls) un C (3. cikls) -, ko noteic saskaņā ar III pielikuma 1. 1. iedaļu, pēc tam 4. cikls ar 10 % - 100 % slodzi un tādiem apgriezieniem kontroles diapazonā, kādus izraugās tehniskais dienests (1). Motora aprīkojumā esošā dina- mometra darbībā ievēro 3. attēlā parādīto secību. 3. attēls ELRtesta secība a) motoru darbina ar A apgriezieniem un 10 % slodzi 20 ± 2 s. Norādītos apgriezienus uztur ± 20 apgrie- zienu robežās minūtē un norādīto griezes momentu uztur ± 2 % robežās no maksimālā griezes momen- ta, kas atbilst testa apgriezieniem; b) iepriekšējā segmenta beigās apgriezienu kontroles sviru ātri pārvieto plaši atvērtajā stāvoklī un notur tajā 10 ± 1 s. Lai motora apgriezienus uzturētu ± 150 apgriezienu robežās minūtē pirmās 3 s un ± 20 apgrie- zienu robežās minūtē pārējā segmentā, pieliek vajadzīgo dinamometra slodzi; c) secību, kas aprakstīta a) un b) punktā, atkārto divas reizes; d) trešās slodzes pakāpes beigās motoru noregulē uz B apgriezieniem un 10 % slodzi 20 ± 2 s; e) darbinot motoru ar B apgriezieniem, secīgi izpilda a) līdz c) punktu; f) trešās slodzes pakāpes beigās motoru noregulē uz C apgriezieniem un 10 % slodzi 20 ± 2 s; g) darbinot motoru ar C apgriezieniem, secīgi izpilda a) līdz c) punktu; h) trešās slodzes pakāpes beigās motoru noregulē uz C apgriezieniem un jebkuru slodzi, kas pārsniedz 10 % 20 ± 2 s; i) darbinot motoru ar izraudzītajiem apgriezieniem, secīgi izpilda a) līdz c) punktu; 3. 4. Cikla validācija Dūmu vidējo vērtību relatīvajām standartnovirzēm katrā apgriezienu grupā (SVA, SVB, SVC, ko saskaņā ar šā papildinājuma 6. 3. 3. iedaļu aprēķina pēc trijām secīgajām slodzes pakāpēm atbilstīgi katrai testa apgriezienu grupai) jābūt mazākām par 15 % vidējās vērtības vai 10 % robežvērtības, kas noteikta I pielikuma 1. tabulā, atkarībā no tā kura vērtība ir lielāka. Ja starpība ir lielāka, tad secīgās darbības atkārto, līdz 3 slodzes pakāpēs pēc kārtas konstatē atbilstību validācijas kritērijiem. (1) Testa punktus izraugās pēc apstiprinātām nejaušās izlases metodēm. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 329 3. 5. Dūmmēra atkārtota pārbaude Pēc testa dūmmēra nulles svārstību vērtība nedrīkst pārsniegt ± 5,0 % robežvērtības, kas noteikta I pielikuma 1. tabulā. 4. GĀZVEIDA EMISIJAS APRĒĶINS 4. 1. Datu izvērtēšana Gāzveida emisiju novērtē pēc katra režīma pēdējo 30 sekunžu vidējiem nolasījumiem no diagrammas, un pēc vidējiem diagrammas nolasījumiem un attiecīgajiem kalibrēšanas datiem katrā režīmā noteic vidējās HC, CO, NOx koncentrācijas (conc. ). Var izmantot citu reģistrēšanas metodi, ja tā nodrošina līdzvērtīgu datu iegu- vi. NOx pārbaudē kontroles diapazonā iepriekšminētās prasības piemēro tikai NOx. Izplūdes gāzu plūsmu GEXHWvai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu GTOTW, ja to izmanto pēc izvēles, noteic saskaņā ar III pielikuma 4. papildinājuma 2. 3. iedaļu. 4. 2. Korekcija pārejai no sausa stāvokļa uz mitru Izmērīto koncentrāciju pārrēķina atbilstīgi mitram stāvoklim saskaņā ar šādām formulām, ja mērījumi jau nav izdarīti mitrā stāvoklī. conc (mitrs) = KW*conc(sauss) Neatšķaidītām izplūdes gāzēm: un Atšķaidītām izplūdes gāzēm: vai Kw,r =(1 – FFH * GFUEL GAIRD) – KW2 FFH = 1,969 (1 + GFUEL GAIRW) KW,e,1 = (1 – HTCRAT * CO2%(nedves) 200 ) – KW1 KW,e,2 =( (1 – KW1) 1 + HTCRAT * CO2%(száraz) 200 ) Atšķaidīšanas gaisam: Ieplūdes gaisam (ja tas atšķiras no atšķaidīšanas gaisa): KW,d = 1 – KW1 K W,a = 1 – KW2 K W1 = 1,608 * Hd 1000 + (1,608 * Hd) Hd = 6,220 * Rd * pd -2 pB – pd * Rd * 10 kur: Ha, Hd = g ūdens uz kg sausa gaisa K W2 = 1,608 * Ha 1000 + (1,608 * Ha) Ha = 6,220 * Ra * pa -2 pB – pa * Ra * 10 Rd, Ra = atšķaidīšanas/ieplūdes gaisa relatīvais mitrums, % pd , pa = atšķaidīšanas/ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens, kPa pB = kopējais atmosfēras spiediens, kPa. 330 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 4. 3. NOx korekcija atbilstīgi mitrumam un temperatūrai Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, NOx koncentrāciju atbilstīgi apkārtējā gaisa tem- peratūrai un mitrumam koriģē ar koeficientiem pēc šādām formulām: KH,D = 1 1+A * (Ha – 10,71) + B * (Ta – 298) kur: A = 0,309 GFUEL/GAIRD - 0,0266 B = - 0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954 T = a = gaisa temperatūra, K H = a = ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa Ha = 6,220*Ra*pa pB—pa -2 *Ra*10 kur: Ra = ieplūdes gaisa relatīvais mitrums, %, pa = ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens, kPa, pB = kopējais atmosfēras spiediens, kPa. 4. 4. Daļiņu masas caurplūduma aprēķins Daļiņu masas caurplūdumu (g/h) katrā režīmā, pieņemot, ka izplūdes gāzu blīvums 273 K (0°C) un 101,3 kPa ir 1,293 kg/m3, aprēķina šādi: 1) NOxmass= 0,001587*NOxconc*KH,D*GEXHW, 2) COxmass= 0,000966*COconc*GEXHW, 3) HCmass= 0,000479*HCconc*GEXHW, kur NOx conc. , CO conc. , HC conc. (1) ir vidējās koncentrācijas (ppm) neapstrādātajās izplūdes gāzēs, un tās noteic saskaņā ar 4. 1. iedaļu. Ja pēc izvēles gāzveida emisiju noteic ar pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, tad izmanto šādas formulas: 1) NOxmass= 0,001587*NOxconc*KH,D*GTOTW, 2) COxmass= 0,000966*COconc*GTOTW, 3) HCmass= 0,000479*HCconc*GTOTW, kur NOx conc. , CO conc. , HC conc. (1) ir katra režīma vidējās koriģētās fona koncentrācijas (ppm) atšķaidītajā izplūdes gāzē, un tās noteic saskaņā ar III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. 1. iedaļu. 4. 5. Īpatnējās emisijas aprēķins Visu atsevišķo sastāvdaļu īpatnējo emisiju (g/kWh) aprēķina šādi: = NOx CO= HC= Σ NOx,mass * WFi Σ P(n)i * WFi Σ COmass * WFi Σ P(n)i * WFi Σ HCmass * WFi ΣP(n)i * WFi Iepriekšminētajā aprēķinā izmanto svēruma koeficientus (WF) saskaņā ar 2. 7. 1. iedaļu. (1) Pamatojoties uz C1 ekvivalentu. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 331 4. 6. Diapazona kontroles vērtību aprēķins Trijos kontroles punktos, kas izraudzīti saskaņā ar 2. 7. 6. iedaļu, NOx emisiju izmēra un aprēķina saskaņā ar 4. 6. 1. iedaļu, un noteic arī interpolējot pēc testa cikla režīmiem, kuri ir vistuvāk kontroles punktam saskaņā ar 4. 6. 2. iedaļu. Izmērītās vērtības salīdzina ar interpolētajām vērtībām saskaņā ar 4. 6. 3. iedaļu. 4. 6. 1. Īpatnējās emisijas aprēķins NOx emisiju katrā kontroles punktā (Z) aprēķina šādi: NOxmass,Z=0,001587 * NOxconc,Z * KH,D * GEXHW, NOx,Z=NOxmass,Z/P(n)Z. 4. 6. 2. Emisijas vērtības noteikšana pēc testa cikla NOx emisiju katram kontroles punktam interpolē pēc četriem tuvākajiem testa cikla režīmiem, kuri aptver izraudzīto kontroles punktu Z, kā parādīts 4. attēlā. Šiem režīmiem (R, S, T, U) piemēro šādas definīcijas: apgriezieni (R) = apgriezieni (T) = nRT, apgriezieni (S) = apgriezieni (U) = nSU, procentuālā slodze (R) = procentuālā slodze (S), procentuālā slodze (T) = procentuālā slodze (U) NOx emisiju izraudzītajā kontroles punktā (Z) aprēķina šādi: un: kur: ER, ES, ET, EU EZ = ERS + (ETU – ERS)×(MZ – MRS)/(MTU – MRS) ETU = ET + (E U–ET)(nZ – nRT)/(nSU – nRT), ERS = ER + (ES–ER)(n)Z – nRT/(n)SU – nRT, M TU = MT + (MU–MT)(n)Z – nRT/(nSU – nRT), M RS = MR + (MS–MR)×(nZ – n)RT/(n)SU – nRT, = aptverošo režīmu īpatnējā NOx emisija, ko aprēķina saskaņā ar 4. 6. 1. iedaļu. MR, MS, MT, MU = motora aptverošo režīmu griezes moments 4. attēls NOx kontroles punktu interpolēšana 332 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 4. 6. 3. NOx emisijas vērtību salīdzinājums Izmērīto īpatnējo NOx emisiju kontroles punktā Z (NOx, Z) ar interpolēto vērtību (EZ) salīdzina šādi: NOx,diff = 100 * (NOx,Z – EZ)/EZ. 5. DAĻIŅVEIDA PIESĀRŅOTĀJU EMISIJAS APRĒĶINS 5. 1. Datu izvērtēšana Lai novērtētu makrodaļiņu emisiju, katrā režīmā jāreģistrē kopējās paraugu masas (MSAM,i) filtros. Filtrus liek atpakaļ svaru telpā un kondicionē vismaz vienu stundu, bet ne ilgāk par 80 stundām, pēc tam nosver. Reģistrē filtru bruto masu un atskaita taras masu (skatīt šā papildinājuma 1. iedaļu). Makrodaļiņu masa Mf ir pirmējos filtros un palīgfiltros uzkrāto makrodaļiņu masu summa. Ja jāpiemēro fona korekcija, tad reģistrē caur filtriem izplūdušā atšķaidīšanas gaisa masu (MDIL) un makrodaļiņu masu (Md). Ja ir izdarīts vairāk nekā viens mērījums, tad katram atsevišķam mērījumam ir jāap- rēķina Md/MDIL attiecība un jānoteic vidējā vērtība. 5. 2. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Makrodaļiņu emisijas testa rezultātus nobeiguma ziņojumam noteic šādās stadijās. Tā kā var izmantot dažādu veidu atšķaidījuma pakāpes kontroli, attiecīgi piemēro dažādas GEDFW aprēķina metodes. Visu aprēķinu pamatā ir atsevišķo režīmu vidējās vērtības parauga ņemšanas laikā. 5. 2. 1. Izokinētiskās sistēmas GEDFW,i=GEXHW,i * qi qi= GDILW,i+(GEXHW,i* r) (G UXHW,i* r) kur r atbilst izokinētiskās zondes un izplūdes caurules šķērsgriezumu laukumu attiecībai: 5. 2. 2. Sistēmas ar CO2 vai NOx koncentrācijas mērīšanu R Ap AT GEDFW,i=GEXHW,i * qi, qi= concE,i – concA,i concD,i – concA,i kur: conc. E = mitras marķiergāzes koncentrācija neapstrādātās izplūdes gāzēs, conc. D = mitras marķiergāzes koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, conc. A = mitras marķiergāzes koncentrācija atšķaidīšanas gaisā. Sausā stāvoklī izmērītās koncentrācijas pārrēķina atbilstīgi mitram stāvoklim saskaņā ar šā papildinājuma 4. 2. iedaļu. 5. 2. 3. Sistēmas ar CO2 mērīšanu un oglekļa bilances metodi (1) GEDFW,i = 206,5 * GFUEL,i CO2D,i – CO2A,i kur: CO2D = CO2 koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, CO2A = CO2 koncentrācija atšķaidīšanas gaisā (koncentrācijas tilpuma % mitrā stāvoklī). (1) Vērtība attiecas tikai uz standarta degvielu, kas norādīta I pielikumā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 333 Šā vienādojuma pamatā ir oglekļa bilances pieņēmums (motoram pievadītos oglekļa atomus izmet CO2 vei- dā), un to iegūst šādās stadijās: un 5. 2. 4. Sistēmas ar plūsmas mērīšanu GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = 206,5 * GFUEL,i GEXHW,i * (CO 2D,i – CO2A,i) GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = GTOTW,i (GTOTW,i – GDILW,i) 5. 3. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Makrodaļiņu emisijas testa rezultātus ziņojumam noteic šādās stadijās. Visu aprēķinu pamatā ir atsevišķo režīmu vidējās vērtības parauga ņemšanas laikā. GEDFW,i = GTOTW,i 5. 4. Makrodaļiņu masas plūsmas caurplūduma aprēķins Makrodaļiņu masas caurplūdumu aprēķina šādi: PTmass = Mf MSAM *  GEDFW 1000 kur: i=n  = ∑ GEDFW GEDFW,i * WFi i=1 i=n MSAM = ∑ MSAM,i i=1 i = 1, … n ko noteic testa ciklā, summējot atsevišķo režīmu vidējās vērtības paraugu ņemšanas laikā. Makrodaļiņu masas caurplūduma fona korekciju var izdarīt šādi: PTmass =[ Mf MSAM –( Md MDIL *( Σ i=n(1 – i=1 1 DFi) * WFi))] *  GEDFW 1000 Ja izdara vairāk nekā vienu mērījumu, tad ((Md/MDIL)) aizstāj ar (Md/MDIL). DFi = 13,4/(concCO2 + (concCO + concHC) * 10-4) atsevišķajos režīmos vai DFi = 13,4/conc. CO2 atsevišķajos režīmos. 5. 5. Īpatnējās emisijas aprēķins Makrodaļiņu emisiju aprēķina šādi: PT = PTmass ΣP(n)i * WFi 334 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 5. 6. Efektīvais svēruma koeficients Efektīvo svēruma koeficientu WFE, i katram režīmam aprēķina šādi: WFE,i =  MSAM,i * GEDFW MSAM * GEDFW,i Efektīvo svēruma koeficientu vērtībai jābūt ± 0,003 robežās (± 0,005 tukšgaitas režīmam) no svēruma koe- ficientiem, kas iekļauti 2. 7. 1. iedaļā. 6. DŪMU VĒRTĪBU APRĒĶINS 6. 1. Besela algoritms Lai pēc momentāno dūmu nolasījumiem, kas pārrēķināti saskaņā ar 6. 3. 1. iedaļu, aprēķinātu 1 s vidējās vēr- tības, jāizmanto Besela algoritms. Algoritms ir pielīdzināms mazas caurlaidības otrās šķiras/pakāpes filtram, un, to izmantojot, jāveic atkārtoti aprēķini, lai noteiktu koeficientus. Šie koeficienti ir dūmmēra sistēmas reak- cijas laika un parauga ņemšanas frekvences funkcija. Tāpēc 6. 1. 1. iedaļa jāizpilda atkārtoti, ja mainās sistē- mas reakcijas laiks un/vai parauga ņemšanas frekvence. 6. 1. 1. Filtra reakcijas laika un Besela konstanšu aprēķins Vajadzīgais Besela reakcijas laiks (tF) ir dūmmēra sistēmas fizikālās un elektriskās reakcijas laika funkcija, kas norādīta III pielikuma 4. papildinājuma 5. 2. 4. iedaļā, un to aprēķina pēc šāda vienādojuma: tF = √1 – (t p 2) 2 + te kur: tp = fizikālās reakcijas laiks, s, te = elektriskās reakcijas laiks, s. Filtra atslēgšanās frekvences/robežfrekvences (fc) novērtējuma aprēķini pamatojas uz pakāpienveida ievadi no 0 līdz 1 <= 0,01 sekundē (skatīt VII pielikumu). Reakcijas laiku definē ar laiku no brīža, kad Besela izvade sasniedz 10 % (t10), līdz brīdim, kad tā sasniedz 90 % (t90) šīs pakāpienveida funkcijas. Tas jāsasniedz, atkār- tojot ar fc līdz t90-t10 =tF. Pirmo atkārtojumu fc izsaka ar šādu formulu: fc = p/(10 * tF) Besela E un K konstanti aprēķina pēc šāda vienādojuma: E = 1 1+Ω * √3 * D 2 + D *Ω K = 2 * E * (D * W –1) – 1 2 kur: D = 0,618034 Δt = 1/parauga ņemšanas frekvence W = 1/[tan(p * Δt * fc)]. 6. 1. 2. Besela algoritma aprēķins Izmantojot E un K vērtību, 1 s Besela vidējo reakciju uz pakāpienveida Si ievadi aprēķina šādi: Yi = Yi–1 + E * (Si + 2 * Si–1 + Si–2 – 4 * Yi–2) + K * (Yi – 1–Yi–2), kur: Si–2 = Si–1 = 0 Si = 1 Yi–2 = Yi–1 = 0 t10 un t90 laiku interpolē. Nobīde laikā starp t90 un t10 ir reakcijas laiks tF, kas atbilst attiecīgajai fc vērtībai. Ja šis reakcijas laiks nav pietiekami tuvs vajadzīgajam reakcijas laikam, tad atkārtošanu šādi turpina, līdz fak- tiskais reakcijas laiks ir 1 % robežās no vajadzīgās reakcijas: |(t90 – t10) – tF| ≤ 0,01 * tF 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 335 6. 2. Datu izvērtēšana Dūmu mērījumu vērtību paraugu ņemšanas minimālā frekvence ir 20 Hz. 6. 3. Dūmu noteikšana 6. 3. 1. Datu pārrēķins Tā kā visu dūmmēru pamatmērvienība ir caurlaidība, dūmu vērtības šādi pārrēķina no caurlaidības (τ) gais- mas absorbcijas koeficientā (k): un kur: k = – 1 LA * ln(1 – N 100) N = 100 – τ k = gaismas absorbcijas koeficients, m-1, LA = optiskā ceļa lietderīgais garums, ko noteicis ierīces izgatavotājs, m, N = dūmainība, %, t = caurlaidība, %. Pārrēķinu izdara pirms visas turpmākās datu apstrādes. 6. 3. 2. Besela vidējās dūmu vērtības aprēķins Pareizā atslēgšanās frekvence/robežfrekvence (fc) nodrošina vajadzīgo filtra reakcijas laiku tF. Kad šī frekvence ir noteikta atkārtojuma procesā, kas aprakstīts 6. 1. 1. iedaļā, aprēķina attiecīgo Besela algoritma E un K kon- stanti. Pēc tam Besela algoritmu piemēro momentāno dūmu zīmei (k vērtībai), kā aprakstīts 6. 1. 2. iedaļā: Yi = Yi–1 + E * (Si + 2 * Si–1 + Si–2 – 4 * Yi–2) + K * (Yi–1 – Yi–2) Besela algoritms ir rekursīvs. Tātad ir vajadzīgas dažas sākotnējas ievades Si-1 un Si-2 vērtības un sākotnējas izvades Yi-1 un Yi-2 vērtības, lai sāktu algoritmu. Tās var pieņemt par 0. Katrai slodzes pakāpei ar A, B un C apgriezieniem no katras dūmu zīmes atsevišķajām Yi vērtībām izraugās maksimālo 1 s vērtību Ymax. 6. 3. 3. Galīgais rezultāts Vidējās dūmu vērtības (SV) pēc katra cikla (testa apgriezieniem) jāaprēķina šādi: testa A apgriezieniem: testa B apgriezieniem: testa C apgriezieniem: kur: SVA = (Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A)/3, SVB = (Ymax1,B + Ymax2,B + Ymax3,B)/3, SVC = (Ymax1,C + Ymax2,C + Ymax3,C)/3, Ymax. 1, Ymax. 2, Ymax. 3 = lielākā 1 s Besela vidējā dūmu vērtība katrā no trijām slodzes pakāpēm. Galīgo vērtību aprēķina šādi: SV = (0,43 * SVA) + (0,56 * SVB) + (0,01 * SVC) 336 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. papildinājums ETC TESTA CIKLS 1. MOTORA KARTĒŠANAS PROCEDŪRA 1. 1. Kartēšanas apgriezienu diapazona noteikšana Lai testa nodalījumā nodrošinātu ETC , motors pirms testa cikla jākartē, lai noteiktu apgriezienu un griezes momenta attiecības līkni. Minimālos un maksimālos kartēšanas apgriezienus noteic šādi: minimālie kartēšanas apgriezieni = tukšgaitas apgriezieni, maksimālie kartēšanas apgriezieni = nhi * 1,02 vai apgriezieni, kurus sasniedzot, pilnas slodzes griezes moments nokrītas līdz nullei, atkarībā no tā, kuri apgriezieni ir mazā- ki. 1. 2. Motora jaudas kartēšana Motoru iesilda ar maksimālo jaudu, lai motora parametrus stabilizētu saskaņā ar izgatavotāja ieteikumu un labu inženierijas praksi. Kad motors ir stabilizēts, motoru kartē šādi: a) motoru atslogo un darbina ar tukšgaitas apgriezieniem; b) motoru darbina ar pilnu degvielas sūkņa slodzi un minimālajiem kartēšanas apgriezieniem; c) motora apgriezienus palielina no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem vidēji ar normu 8 ± 1 min-1/s. Motora apgriezienu un griezes momenta punktus reģistrē ar vismaz viena punkta parauga ņemšanas normu sekundē. 1. 3. Kartēšanas līknes veidošana Visus punktus, kas reģistrēti saskaņā ar 1. 2. iedaļu, savieno, izmantojot lineāru interpolāciju starp punk- tiem. Iegūtā griezes momenta līkne ir kartēšanas līkne, un to izmanto, lai normalizētās motora cikla grie- zes vērtības pārrēķinātu testa cikla faktiskajās griezes vērtībās, kā aprakstīts 2. iedaļā. 1. 4. Alternatīvā kartēšana Ja izgatavotājs uzskata, ka iepriekš aprakstītā kartēšanas metode nav droša vai reprezentatīva attiecībā uz visiem motoriem, tad var izmantot alternatīvu kartēšanas metodi. Alternatīvajai metodei jāatbilst norādīto kartēšanas procedūru mērķim, lai noteiktu maksimāli iespējamo griezes momentu atbilstīgi visiem motora apgriezieniem, ko sasniedz testa ciklos. Novirzes no kartēšanas metodes, kas norādīta šajā iedaļā, drošības vai reprezentativitātes nolūkos kopā ar to izmantošanas pamatojumu jāapstiprina tehniskajam dienestam. Tomēr regulējamiem vai turbokompresora motoriem nekādā gadījumā nedrīkst izmantot dilstošas nepār- trauktas motora apgriezienu frekvences. 1. 5. Atkārtoti testi Motors nav jākartē pirms katra testa cikla. Motors pirms testa cikla jākartē, ja: — kopš iepriekšējās kartēšanas, pēc labas inženierijas apsvēruma, ir pagājis pārāk ilgs laiks, vai — motoram ir izdarīti fizikāli pārveidojumi vai atkārtota kalibrēšana, kas var būt ietekmējusi motora dar- bību. 2. STANDARTA TESTA CIKLS Pārejas ekspluatācijas testa cikls ir aprakstīts šā pielikuma 3. papildinājumā. Normalizētās griezes momenta un apgriezienu vērtības pārrēķina faktiskajās vērtībās un tā iegūst standarta ciklu. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 337 2. 1. Faktiskie apgriezieni Nenormalizētos apgriezienus iegūst pēc šāda vienādojuma: faktiskie apgriezieni = % apgriezien i( standarta apgriezien i – tukšgaitas apgriezien i ) 100 + tukšgaitas apgriezieni. Nominālie apgriezieni (nref) atbilst 100 % apgriezienu vērtībām, kas norādītas motora dinamometra gra- fikā 3. papildinājumā. To noteic šādi: (skatīt I pielikuma 1. attēlu): nref = nlo + 95% * (nhi – nlo), kur nhi un nlo ir norādīti saskaņā ar I pielikuma 2. iedaļu vai noteikti saskaņā ar III pielikuma 1. papildi- nājuma 1. 1. iedaļu. 2. 2. Faktiskais griezes moments Griezes momentu normalizē ar maksimālo griezes momentu atbilstīgi attiecīgajiem apgriezieniem. Stan- darta cikla griezes vērtības nenormalizē, izmantojot kartēšanas līkni, ko saskaņā ar 1. 3. iedaļu noteic šādi: faktiskais griezes moments = % griezes moments * maksimālais griezes moments 100 attiecīgajiem faktiskajiem apgriezieniem, kas noteikti 2. 1. iedaļā. Ar negatīvajām griezes momenta vērtībām motora apgriezienu punktos (“m”) standarta cikla izveides nolū- kos papildina nenormalizētās vērtības, ko noteic vienā no šiem veidiem: — atskaitot 40 % no pozitīvā griezes momenta, kas iespējams attiecīgajā apgriezienu punktā, — kartējot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu no minimālajiem līdz maksimā- lajiem kartēšanas apgriezieniem, — noteicot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu ar tukšgaitas un nominālajiem apgriezieniem, un lineāru interpolāciju starp šiem diviem punktiem. 2. 3. Nenormalizēšanas procedūras piemērs Šāda testa punkta nenormalizēšanas piemērs: % apgriezieni = 43, % griezes moments = 82. Ja: nominālie apgriezieni = 2 200 min-1, tukšgaitas apgriezieni = 600 min-1, tad: faktiskie apgriezieni = 43 * (2200 – 600) 100 + 600 = 1288 min -1 , faktiskais griezes moments = 82 * 700 100 = 574 Nm, ja pēc kartēšanas līknes noteiktais maksimālais griezes moments, kas atbilst 1 288 min-1 apgriezieniem, ir 700 Nm. 3. EMISIJAS TESTS Pēc izgatavotāja lūguma motora un izplūdes sistēmas kondicionēšanai pirms mērīšanas cikla var izdarīt maketa testu. Ar NG un LPG darbināmus motorus pirms ETCtesta piestrādā. Motoru darbina vismaz divus ETC ciklus un līdz brīdim, kad CO emisija, ko mēra vienā veselā ETCciklā, vairāk par 10 % nepārsniedz CO emisiju, kura izmērīta iepriekšējā ETC ciklā. 338 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. 1. Paraugu ņemšanas filtru sagatavošana (tikai dīzeļmotoriem) Vismaz vienu stundu pirms testa katru filtru (pāri) ieliek slēgtā, bet ne hermētiski slēgtā Petri traukā un ieliek svaru telpā stabilizēšanai. Stabilizēšanas beigās katru filtru (pāri) nosver un reģistrē taras masu. Pēc tam fil- tru (pāri) glabā slēgtā Petri traukā vai hermētiski noslēgtā filtru turētājā, līdz tas vajadzīgs testam. Ja filtru (pāri) nelieto astoņas stundas pēc izņemšanas no svaru telpas, tas pirms lietošanas jākondicionē un jāno- sver vēlreiz. 3. 2. Mēraparatūras uzstādīšana Ierīces un paraugu ņemšanas zondes uzstāda pēc vajadzības. Izplūdes cauruli savieno ar pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. 3. 3. Atšķaidīšanas sistēmas un motora palaišana Atšķaidīšanas sistēmu un motoru palaiž un iesilda, līdz visas temperatūras un spiedieni maksimālās jaudas apstākļos nostabilizējas saskaņā ar izgatavotāja ieteikumu un labu inženierijas praksi. 3. 4. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas palaišana (tikai dīzeļmotoriem) Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu palaiž un darbina apvadā. Atšķaidīšanas gaisa makrodaļiņu fona koncentrāciju var noteikt, laižot atšķaidīšanas gaisu cauri makrodaļiņu filtriem. Ja lieto filtrētu atšķaidīša- nas gaisu, tad vienu mērījumu var izdarīt pirms vai pēc testa. Ja atšķaidīšanas gaiss nav filtrēts, tad mērī- jumus var izdarīt cikla sākumā un beigās un noteikt to vidējo vērtību. 3. 5. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas regulēšana Kopējo atšķaidītās izplūdes gāzu plūsmu noregulē tā, lai novērstu ūdens kondensēšanos sistēmā un iegūtu maksimālo filtra virsmas temperatūru, kas ir 325 K (52 °C) vai mazāka (skatīt V pielikuma 2. 3. 1. iedaļas DT). 3. 6. Analizatoru pārbaude Emisijas analizatorus nostāda uz nulli un pārbauda. Ja lieto paraugu maisiņus, tad tos iztukšo. 3. 7. Motora palaišanas procedūra Stabilizēto motoru, izmantojot standarta palaidējmotoru vai dinamometru, palaiž saskaņā ar palaišanas procedūru, ko izgatavotājs ieteicis lietotāja rokasgrāmatā. Pēc izvēles testu var sākt tieši no motora iepriek- šējas kondicionēšanas stadijas, motoru neizslēdzot, kad tas ir sasniedzis tukšgaitas apgriezienus. 3. 8. Testa cikls 3. 8. 1. Testa secība Testa secīgu izpildi sāk, ja motors ir sasniedzis tukšgaitas apgriezienus. Testu izdara saskaņā ar standarta ciklu, kas noteikts šā papildinājuma 2. iedaļā. Motora apgriezienu un izraudzīto griezes momenta uzstā- dījuma punktu frekvence ir 5 Hz (ieteicams 10 Hz) vai lielāka. Atgriezeniskos motora apgriezienus un grie- zes momentu reģistrē vismaz vienu reizi sekundē visā testa ciklā un signālus var elektroniski filtrēt. 3. 8. 2. Analizatora reakcija Palaižot motoru vai sākot secīgi izpildīt testu, ja ciklu sāk tieši no iepriekšējas kondicionēšanas, vienlaicīgi iedarbina mēraparatūru, lai: — sāktu atšķaidīšanas gaisa savākšanu vai analīzi; — sāktu atšķaidītu izplūdes gāzu savākšanu vai analīzi; — sāktu atšķaidītu izplūdes gāzu (CVS) daudzuma un vajadzīgās temperatūras un spiediena mērīšanu; — sāktu reģistrēt apgriezienu un griezes momenta atgriezeniskos dinamometra datus. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 339 HC un NOx atšķaidīšanas kanālā mēra nepārtraukti ar 2 Hz frekvenci. Vidējās koncentrācijas noteic, inte- grējot analizatora signālus visā testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 20 s, un tas jāsaskaņo ar CVSplūsmas svārstībām un parauga ņemšanas laiku/testa cikla nobīdēm, ja vajadzīgs. CO, CO2, NMHC un CH4 noteic, integrējot vai analizējot koncentrācijas maisiņā savāktajā paraugā. Gāzveida piesārņotāju koncentrācijas atšķaidīšanas gaisā noteic, integrējot vai savācot fona maisiņā. Visu pārējo vērtību reģistrēšanas minimālā frekvence ir viens mērījums sekundē (1 Hz). 3. 8. 3. Makrodaļiņu paraugu ņemšana (tikai dīzeļmotoriem) Palaižot motoru vai sākot secīgi izpildīt testu, ja ciklu sāk tieši no iepriekšējas kondicionēšanas, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvada režīma uz daļiņu savākšanas režīmu. Ja neizmanto plūsmas kompensāciju, tad parauga sūkni noregulē tā, lai caurplūdums daļiņu parauga zondē vai pārvades caurulē ir ± 5 % no iestatītā caurplūduma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i. , samērīgu/proporcionālu parauga plūsmas kontroli), tad jāpierāda, ka attiecība starp plūsmu galvenajā kanālā un makrodaļiņu plūsmu nemainās vairāk kā par ± 5 % no uzstādītās vērtības (izņemot parauga ņem- šanas pirmās 10 sekundes). Piezīme: Divkārši atšķaidot, parauga plūsma ir tīrā starpība starp caurplūdumu paraugu filtros un otrējā atšķaidīšanas gaisa caurplūdumu. Reģistrē vidējo temperatūru un spiedienu ieplūdē gāzes skaitītājā vai plūsmas mērierīcē. Ja iestatīto caur- plūdumu (± 5 % robežās) nevar uzturēt visā ciklā tāpēc, ka filtrā uzkrājies daudz makrodaļiņu, tad testu uzskata par nederīgu. Testu atkārto ar mazāku caurplūdumu un/vai lielāka diametra filtru. 3. 8. 4. Motora apgriezienu samazināšanās Ja testa ciklā motora apgriezieni samazinās, tad veic motora iepriekšēju kondicionēšanu, motoru atkārtoti iedarbina un testu atkārto. Ja darbības traucējums testa ciklā rodas testam vajadzīgajā aprīkojumā, tad testu uzskata par nederīgu. 3. 8. 5. Darbības pēc testa Beidzot testu, aptur atšķaidītu izplūdes gāzu tilpuma un savākšanas maisiņos ieplūstošās gāzes plūsmas mērīšanu un makrodaļiņu parauga sūkni. Integrēšanas analizatora sistēmā parauga ņemšanu turpina līdz sistēmas reakcijas laiku beigām. Koncentrācijas savākšanas maisiņos, ja tos izmanto, analizē pēc iespējas agrāk un ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām. Pēc emisijas testa ar nulles gāzi un to pašu standarta gāzi atkārtoti pārbauda analizatorus. Testu uzskata par pieņemamu, ja starpība starp priekštesta un pēctesta rezultātiem ir mazāka par 2 % standarta gāzes vēr- tības. Tikai dīzeļmotoru makrodaļiņu filtrus vēlākais vienu stundu pēc testa beigām liek atpakaļ svaru telpā un kondicionē slēgtā, bet ne hermētiski slēgtā Petri traukā vismaz vienu stundu, bet ne vairāk kā 80 stundas pirms svēršanas. 3. 9. Testa verifikācija 3. 9. 1. Datu nobīde Lai līdz minimumam samazinātu laika novirzes efektu starp atgriezeniskajām standarta cikla vērtībām, visu motora apgriezienu un griezes momenta atgriezenisko signālu secību var nobīdīt, to aizturot vai apstei- dzot laikā nominālo apgriezienu un griezes momentu secību. Ja atgriezeniskos signālus nobīda, tad tajā pašā virzienā tikpat daudz jānobīda apgriezieni un griezes moments. 340 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. 9. 2. Cikla darba aprēķins Cikla faktisko darbu Wact (kWh) aprēķina, izmantojot visu reģistrēto motora atgriezenisko apgriezienu un griezes momenta pāru vērtības. To dara pēc katras atgriezenisko datu nobīdes, ja ir izraudzīta šī izvēle. Cikla faktisko darbu Wact izmanto salīdzināšanai ar standarta cikla darbu Wref un īpatnējās emisijas aprēķināša- nai (skatīt 4. 4. un 5. 2. iedaļu). To pašu metodoloģiju izmanto motora standarta un faktiskās jaudas inte- grēšanai. Ja jānoteic vērtības starp blakus standarta vai blakus mērījumu vērtībām, tad izmanto lineāro interpolāciju. Integrējot cikla standarta un faktisko darbu, visas negatīvās griezes momenta vērtības pielīdzina nullei un iekļauj integrēšanā. Ja integrēšanas frekvence ir mazāka par 5 Hz un ja attiecīgā laika segmentā griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, tad negatīvo daļu aprēķina un pielīdzina nullei. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā. Wact ir no – 15 % līdz + 5 % Wref. 3. 9. 3. Testa cikla validācijas statistika Atgriezenisko vērtību lineāro regresiju pret standarta vērtībām noteic attiecībā uz apgriezieniem, griezes momentu un jaudu. To dara pēc katras atgriezenisko datu nobīdes, ja ir izraudzīta šī izvēle. Izmanto mazāko kvadrātu metodi ar piemērotāko vienādojumu šādā formā: kur: y = mx + b, y = (faktiskā) apgriezienu (min-1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) vērtība, m = regresijas taisnes kritums/slīpums, x = apgriezienu (min-1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) standarta vērtība, b = y krustošanās ar regresijas taisni. y pret x standartkļūdas novērtējumu (SE) un noteiktības koeficientu (r2) aprēķina katrai regresijas taisnei. Šo analīzi ieteicams izdarīt ar 1 herca frekvenci. Visas negatīvās standarta griezes momenta vērtības un attiecīgās atgriezeniskās vērtības svītro no cikla griezes momenta un jaudas validācijas statistiskā aprēķina. Lai testu uzskatītu par derīgu, tai jāatbilst kritērijiem, kas iekļauti 6. tabulā. 6. tabula Regresijas taisnes pielaides Apgriezieni Griezes moments Jauda Y pret X aprēķina stan- dartnovirze (SE) Maksimālā: 100 min-1 13 % Maksimālā: motora maksimālā griezes momenta pēc jaudas kartes Maksimālā: 8 % motora maksimālās jaudas pēc jaudas kartes Regresijas taisnes slī- pums, m Noteikšanas koeficients, r2 0,95 – 1,03 0,83 – 1,03 0,89 – 1,03 Minimālais: 0,9700 Minimālais: 0,8800 Minimālais: 0,9100 Y krustošanās ar regre- sijas taisni, b ± 50 min-1 ± 20 Nm vai ± 2 % griezes maksimālā momenta, izvēloties to, kurš ir lielākais ± 4 kW vai ± 2 % mak- simālās jaudas, izvēloties to, kura ir lielākā Punktu svītrošana no regresijas analīzēm ir atļauta, ja ir attiecīga norāde 7. tabulā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 341 7. tabula Atļautie punktu svītrojumi no regresijas analīzes Nosacījumi. Punkti, kas jāsvītro Pilnas slodzes un griezes momenta atdeve < stan- darta griezes moments Griezes moments un/vai jauda Bezslodzes, kas nav tukšgaitas punkts, un griezes momenta atdeve > standarta griezes moments Griezes moments un/vai jauda aizvērtu droseļvārstu, tukšgaitas Bezslodzes/ar punkts un apgriezieni > standarta tukšgaitas apgrie- zieni Apgriezieni un/vai jauda 4. GĀZVEIDA EMISIJAS APRĒĶINS 4. 1. Atšķaidītu izplūdes gāzu plūsmas noteikšana Kopējo atšķaidītu izplūdes gāzu plūsmu visā ciklā (kg/testā) aprēķina pēc visa cikla mērījumu vērtībām un atbilstīgajiem plūsmas mērīšanas ierīces kalibrēšanas datiem (V0 attiecībā uz PDP vai KV attiecībā uz CFV, kā noteikts III pielikuma 5. papildinājuma 2. iedaļā). Šādas formulas piemēro, ja ar siltummaini visā ciklā atšķaidīto izplūdes gāzu temperatūru uztur nemainīgu (± 6 K attiecībā uz PDP-CVS , ± 11 K attiecībā uz CFV-CVS , skatīt V pielikuma 2. 3. iedaļu). PDP-CVS sistēmai: kur: MTOTW = 1,293 * V0 * Np * (pB – p1) * 273/(101,3 * T), MTOTW = atšķaidītās izplūdes gāzu masa mitrā stāvoklī visā ciklā, kg, V0 Np pB p1 T = gāzes tilpums, uz vienu sūkņa apgriezienu testa nosacījumos, m3/apgr. , = sūkņa kopējie apgriezieni testā, = atmosfēras spiediens testa nodalījumā, kPa, = retinājuma spiediens, kas ir mazāks par atmosfēras spiedienu, sūkņa ieplūdes atverē, kPa, = atšķaidītu izplūdes gāzu vidējā temperatūra visā ciklā sūkņa ieplūdes atverē, K. CFV-CVS sistēmai: kur: MTOTW = 1,293 * t * Kv * pA/T 0,5 , MTOTW = atšķaidītu izplūdes gāzu masa mitrā stāvoklī visā ciklā, kg, t Kv pA T = cikla laiks, s, = kritiskās plūsmas Venturi caurules kalibrēšanas koeficients standarta nosacījumiem, = absolūtais ieplūdes spiediens Venturi caurulē, kPa, = absolūtā temperatūra Venturi caurules ieplūdes atverē, K. Ja sistēmā plūsmu kompensē (t. i. , nelieto siltummaini), tad momentāno emisijas masu aprēķina un integrē visā ciklā. Šajā gadījumā atšķaidīto izplūdes gāzu momentāno masu aprēķina šādi. PDP-CVS sistēmai: kur: MTOTW,i = 1,293 * V0 * Np,i * (pB – p1) * 273/(101,3 * T), MTOTW, i = atšķaidītu izplūdes gāzu momentānā masa mitrā stāvoklī, kg, Np, i = sūkņa kopējie apgriezieni laika intervālā. 342 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. CFV-CVS sistēmai: MTOTW,i = 1,293 * Δti * Kv * pAT 0,5 , kur: MTOTW, i = atšķaidītu izplūdes gāzu momentānā masa mitrā stāvoklī, kg, Dti = laika intervāls, s. Ja parauga daļiņveida un gāzveida piesārņotāju kopējā masa (MSAM) pārsniedz 0,5 % kopējās CVS plūsmas (MTOTW), tad CVSplūsmu koriģē atbilstīgi Msam vai makrodaļiņu parauga plūsmu novirza atpakaļ uz CVS pirms plūsmas mērierīces (PDPvai CFV). 4. 2. NOx mitruma korekcija Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, NOx koncentrāciju atbilstīgi gaisa mitrumam koriģē ar koeficientiem, kas iekļauti šajās formulās. a) dīzeļmotoriem: b) gāzes motoriem: KH,D = 1 1 – 0,0182 * (Ha – 10,71) KH,G = 1 1 – 0,0329 * (Ha – 10,71) kur: Ha = ieplūdes gaisa mitrums, ūdens uz kg svaiga gaisa, kur: Ha = 6,220 * Ra * pa -2 pB – pa * Ra * 10 Ra = ieplūdes gaisa relatīvais mitrums, %, pa = ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens, kPa, pB = kopējais atmosfēras spiediens, kPa. 4. 3. Emisijas masas plūsmas aprēķins 4. 3. 1. Nemainīgas masas plūsmas sistēmas Sistēmām ar siltummaini piesārņotāju masu (g/testā) noteic pēc šādiem vienādojumiem: 1) NOxmass=0,001587*NOxconc*KH,D*MTOTW (dīzeļmotoriem), 2) NOxmass=0,001587*NOxconc*KH,D*MTOTW (gāzes motoriem), 3) COmass=0,000966*COconc*MTOTW, 4) HCmass=0,000479*HCconc*MTOTW, (dīzeļmotoriem), 5) HCmass=0,000502*HCconc*MTOTW, (ar LPG darbināmiem motoriem), 6) HCmass=0,000516*HCconc*M,TOTW (ar NG darbināmiem motoriem), 7) CH4mass=0,000552*CH4conc*MTOTW, (ar NG darbināmiem motoriem), kur: NOx conc. , CO conc. , HC conc. (1) , NMHC conc. = vidējās koncentrācijas, kas koriģētas atbilstīgi fonam visā ciklā pēc integrēšanas (obligāti attiecībā uz NOx un HC) vai maisiņu mērījuma, ppm, MTOTW KH, D KH, G (1) Pamatojoties uz C1 ekvivalentu. = atšķaidītu izplūdes gāzu kopējā masa visā ciklā, kā noteikts 4. 1. iedaļā, kg, = mitruma korekcijas koeficients dīzeļmotoriem, kas noteikts 4. 2. iedaļā, = mitruma korekcijas koeficients gāzes motoriem, kas noteikts 4. 2. iedaļā, 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 343 Sausā stāvoklī mērītās koncentrācijas pārrēķina mitra stāvokļa koncentrācijās saskaņā ar III pielikuma 1. papildinājuma, 4. 2. iedaļu. NMHCconc. noteikšana ir atkarīga no izmantotās metodes (skatīt III pielikuma 4. papildinājuma 3. 3. 4. ieda- ļu). Abos gadījumos CH4 koncentrāciju noteic un atskaita no HC koncentrācijas šādi: a) GC metode: b) NMC metode: kur: NMHCconc = HCconc – CH4conc, NMHCconc = HC(w/o Cutter) * (1 – CEM) – HC(wCutter) CEE – CEM HC(wCutter) = HC koncentrācija, parauga gāzei plūstot cauri NMC, HC(w/oCutter) = HC koncentrācija, parauga gāzei plūstot garām NMC, CEM CEE = metāna efektivitāte, kas noteikta III pielikuma 5. papildinājuma 1. 8. 4. 1. iedaļā, = etāna efektivitāte/lietderība, kas noteikta III pielikuma 5. papildinājuma 1. 8. 4. 2. iedaļā. 4. 3. 1. 1. At bi l s t ī g i f o n a m k o r i ģ ē t o k o n c e n t r ā c i j u n o t e i k š a n a Gāzveida piesārņotāju vidējo fona koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā atskaita no izmērītajām koncentrāci- jām, lai iegūtu piesārņotāju tīrās koncentrācijas. Fona koncentrāciju vidējās vērtības var noteikt ar paraugu maisiņu metodi vai ar nepārtrauktiem mērījumiem un integrēšanu. Izmanto šādu formulu. kur: conc = conce - concd * (1 - (1/DF)) conc. = tā attiecīgā piesārņotāja koncentrācija atšķaidītajās izplūdes gāzēs, kas koriģēta atbilstīgi attiecīgā piesārņotāja daudzumam atšķaidīšanas gaisā, ppm, conc. e = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, ko mēra atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm, conc. d = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, ko mēra atšķaidīšanas gaisā, ppm, DF = atšķaidījuma pakāpe. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina šādi: a) dīzeļmotoriem un ar LPGdarbināmiem gāzes motoriem DF = FS -4 CO2,conce + (HCconce + COconce) * 10 b) ar NGdarbināmiem gāzes motoriem DF = FS -4 CO2,conce + (NMHCconce + COconce) * 10 kur: = CO2 koncentrācija atšķaidītajās izplūdes gāzēs, tilp. %, = HC koncentrācija atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm C1, CO2, conce HC conc. e NMHC conc. e = NMHC koncentrācija atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm C1, CO conc. e FS = CO koncentrācija atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm, = stehiometriskais koeficients. Sausā stāvoklī mērītās koncentrācijas pārrēķina atbilstīgi mitram stāvoklim saskaņā ar III pielikuma, 1. papildinājuma 4. 2. iedaļu. Stehiometrisko koeficientu aprēķina šādi: FS = 100 * χ χ + y 2 + 3,76 *(χ + y 4) 344 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. kur: x, y = degvielas sastāvs CxHy. Ja degvielas sastāvs nav zināms, tad alternatīvi var lietot šādus stehiometriskos koeficientus: FS (dīzeļdegvielai) = 13,4, FS (LPG) = 11,6, FS (NG) = 9,5. 4. 3. 2. Plūsmas kompensācijas sistēmas Sistēmās bez siltummaiņa piesārņotāju masu (g/testā) noteic, aprēķinot momentāno emisijas masu un inte- grējot momentānās vērtības visā ciklā. Arī fona korekciju piemēro tieši momentānās koncentrācijas vērtī- bai. Piemēro šādas formulas: n 1) NOxmass=∑ i=1 n 2) NOxmass=∑ i=1 n (MTOTW,i * NOxconce,i * 0,001587 * KH,D) – (MTOTW * NOxconcd * (1–1/DF) * 0,001587 * KH,D)(diesel engines) (MTOTW,i * NOxconce,i * 0,001587 * KH,G) – (MTOTW * NOxconcd * (1–1/DF) * 0,001587 * KH,G)(gas engines) 3) COmass=∑ (MTOTW,i * COconce,i * 0,000966) – (MTOTW * COconcd * (1–1/DF) * 0,000966) i=1 n 4) HCmass=∑ i=1 n 5) HCmass=∑ (MTOTW,i * HCconce,i * 0,000479) – (MTOTW * HCconcd * (1–1/DF) * 0,000479)(diesel engines) (MTOTW,i * HCconce,i * 0,000502) – (MTOTW * HCconcd * (1–1/DF) * 0,000502)(LPG engines) i=1 n 6) NMHCmass=∑ (MTOTW,i * NMHCconce,i * 0,000516) – (MTOTW * NMHCconcd * (1–1/DF) * 0,000516)(NG engines) i=1 n 7) CH4mass=∑ i=1 (MTOTW,i * CH4conce,i * 0,000552) – (MTOTW * CH4concd * (1–1/DF) * 0,000552)(NG engines) kur: conc. e conc. d = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, ko mēra atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm, = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, ko mēra atšķaidīšanas gaisā, ppm, MTOTW, i = atšķaidītu izplūdes gāzu momentānā masa (skatīt 4. 1. iedaļu), kg, MTOTW = atšķaidītu izplūdes gāzu kopējā masa visā ciklā (skatīt 4. 1. iedaļu), kg, KH, D KH, G = mitruma korekcijas koeficients dīzeļmotoriem, kas noteikts 4. 2. iedaļā, = mitruma korekcijas koeficients gāzes motoriem, kas noteikts 4. 2. iedaļā, DF = atšķaidījuma pakāpe, kas noteikta 4. 3. 1. 1. iedaļā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 345 4. 4. Īpatnējās emisijas aprēķins Visu atsevišķo sastāvdaļu īpatnējo emisiju (g/kWh) aprēķina šādi:  = NOxmass/Wact(dīzeļmotoriem un gāzes motoriem), NOx CO = COmass/Wact(dīzeļmotoriem un gāzes motoriem, ) HC = HCmass/Wact(dīzeļmotoriem un ar LPG darbināmiem gāzes motoriem), NMHC = NMHCmass/Wact(ar NG darbināmiem gāzes motoriem),  = CH4mass/Wact(ar NG darbināmiem gāzes motoriem), CH4 kur: Wact = cikla faktiskais darbs, kas noteikts 3. 9. 2. iedaļā, kWh. 5. MAKRODAĻIŅU EMISIJAS APRĒĶINS (TIKAI DĪZEĻMOTORIEM) 5. 1. Plūsmas masas aprēķins Makrodaļiņu plūsmas masu (g/testā) aprēķina šādi: PTmass = Mf MSAM * MTOTW 1000 kur: Mf = visā ciklā savāktā makrodaļiņu parauga masa, mg, MTOTW = atšķaidītu izplūdes gāzu kopējā masa visā ciklā (skatīt 4. 1. iedaļu), kg, MSAM = tās atšķaidītu izplūdes gāzu masa, ko ņem no atšķaidīšanas kanāla makrodaļiņu savākšanai, kg, un: Mf = Mf, p+ Mf, b, ja sver atsevišķi, mg, Mf, p = pirmējā filtrā savākto makrodaļiņu masa, mg, Mf, b = palīgfiltrā savākto makrodaļiņu masa, mg. Ja izmanto divkāršās atšķaidīšanas sistēmu, tad otrējās atšķaidīšanas gaisa masu atskaita no kopējās divkārt atšķaidītās makrodaļiņu filtros filtrētās izplūdes gāzu masas. kur: MSAM = MTOT – MSEC, MTOT = tās divkārt atšķaidītās izplūdes gāzu masa, ko filtrē makrodaļiņu filtrā, kg, MSEC = otrējā atšķaidīšanas gaisa masa, kg. Ja atšķaidīšanas gaisa makrodaļiņu fona koncentrāciju noteic saskaņā ar 3. 4. iedaļu, tad makrodaļiņu masu var koriģēt atbilstīgi fonam. Šajā gadījumā makrodaļiņu masu (g/testā) aprēķina šādi: PTmass =[ Mf MSAM –( Md MDIL *(1 – 1 DF))] * MTOTW 1000 kur: Mf, MSAM, MTOTW = skatīt iepriekš, MDIL Md DF = tā pirmējā atšķaidīšanas gaisa masa, kura paraugu ņem ar fona makrodaļiņu paraugu ņemšanas ierīci, kg, = savākto pirmējā atšķaidīšanas gaisa fona makrodaļiņu masa, mg, = atšķaidījuma pakāpe, kas noteikta 4. 3. 1. 1. iedaļā. 346 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 5. 2. ĪPATNĒJĀS EMISIJAS APRĒĶINS MAKrodaļiņu emisiju (g/kWh) aprēķina šādi: kur: Wact = cikla faktiskais darbs, kas noteikts 3. 9. 2. iedaļā, kWh. PT = PTmass/Wact 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 347 3. papildinājums ETC MOTORA DINAMOMETRA GRAFIKS Laiks Normālie apgriezieni s 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0,1 23,1 12,6 21,8 19,7 54,6 71,3 55,9 72 86,7 51,7 53,4 34,2 45,5 54,6 64,5 71,7 79,4 89,7 57,4 59,7 90,1 82,9 51,3 28,5 29,3 26,7 20,4 14,1 6,5 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 25,5 Normālais griezes moments % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1,5 21,5 28,5 71 76,8 80,9 4,9 18,1 85,4 61,8 0 48,9 87,6 92,7 99,5 96,8 85,4 54,8 99,4 0 30,6 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11,1 Laiks Normālie apgriezieni s 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 % 28,5 32 4 34,5 64,1 58 50,3 66,4 81,4 88,7 52,5 46,4 48,6 55,2 62,3 68,4 74,5 38 41,8 47,1 52,5 56,9 58,3 56,2 52 43,3 36,1 27,6 21,1 8 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11,6 0 27,2 17 36 59,7 80,8 49,7 65,6 78,6 64,9 44,3 51,4 58,1 69,3 72 72,1 Normālais griezes moments % 20,9 73,9 82,3 80,4 86 0 83,4 99,1 99,6 73,4 0 58,5 90,9 99,4 99 91,5 73,7 0 89,6 99,2 99,8 80,8 11,8 “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 14,8 0 74,8 76,9 78 86 17,9 0 86 72,2 “m” “m” 83,4 97 99,3 20,8 “m” Laiks Normālie apgriezieni s 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150 151 152 153 154 155 156 157 158 159 160 161 162 163 164 165 166 167 168 169 170 171 172 173 174 175 176 177 178 179 180 181 182 183 184 185 186 % 65,3 64 59,7 52,8 45,9 38,7 32,4 27 21,7 19,1 34,7 16,4 0 1,2 30,1 30 54,4 77,2 58,1 45 68,7 85,7 60,2 59,4 72,7 79,9 44,3 41,5 56,2 65,7 74,4 54,4 47,9 54,5 62,7 62,3 46,2 44,3 48,2 51 50 49,2 49,3 49,9 51,6 49,7 48,5 50,3 51,1 54,6 56,6 58 53,6 40,8 32,9 26,3 20,9 10 0 0 0 0 Normālais griezes moments % “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0,4 14 48,6 11,2 2,1 19,3 73,9 74,4 55,6 0 82,1 98,1 67,2 0 98 99,6 45 0 84,4 98,2 99,1 84,7 0 89,7 99,5 96,8 0 54,2 83,2 13,3 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 72,5 84,5 64,8 76,5 “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0 0 0 0 0 348 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Laiks Normālie apgriezieni s 187 188 189 190 191 192 193 194 195 196 197 198 199 200 201 202 203 204 205 206 207 208 209 210 211 212 213 214 215 216 217 218 219 220 221 222 223 224 225 226 227 228 229 230 231 232 233 234 235 236 237 238 239 240 241 242 243 244 245 246 247 248 249 250 251 252 253 254 % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 21,2 30,8 5,9 34,6 59,9 84,3 68,7 43,6 41,5 49,9 60,8 70,2 81,1 49,2 56 56,2 61,7 69,2 74,1 72,4 71,3 71,2 67,1 65,5 64,4 62,9 62,2 62,9 58,8 56,9 Normālais griezes moments % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 62,7 75,1 82,7 80,3 87 86,2 “m” “m” 85,4 94,3 99 99,4 92,4 0 86,2 99,3 99 99,3 99,8 8,4 0 9,1 “m” “m” “m” 25,6 35,6 24,4 “m” “m” Laiks Normālie apgriezieni s 255 256 257 258 259 260 261 262 263 264 265 266 267 268 269 270 271 272 273 274 275 276 277 278 279 280 281 282 283 284 285 286 287 288 289 290 291 292 293 294 295 296 297 298 299 300 301 302 303 304 305 306 307 308 309 310 311 312 313 314 315 316 317 318 319 320 321 322 % 54,5 51,7 56,2 59,5 65,5 71,2 76,6 79 52,9 53,1 59 62,2 65 69 69,9 70,6 68,9 69,8 69,6 65,7 67,1 66,7 65,6 64,5 62,9 59,3 54,1 51,3 47,9 43,6 39,4 34,7 29,8 20,9 36,9 35,5 20,9 49,7 42,5 32 23,6 19,1 15,7 25,1 34,5 44,1 52,8 63,6 73,6 62,2 29,2 46,4 47,3 47,2 47,9 47,8 49,2 52,7 57,4 61,8 66,4 65,8 59 50,7 41,8 34,7 28,7 25,2 Normālais griezes moments % “m” 17 78,7 94,7 99,1 99,5 99,9 0 97,5 99,7 99,1 99 99,1 83,1 28,4 12,5 8,4 9,1 7 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 73,4 “m” “m” “m” 11,9 “m” “m” “m” 0 73,5 76,8 81,4 87,4 98,6 99 99,7 “m” “m” 22 13,8 12,5 11,5 35,5 83,3 96,4 99,2 99 60,9 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” Laiks Normālie apgriezieni s 323 324 325 326 327 328 329 330 331 332 333 334 335 336 337 338 339 340 341 342 343 344 345 346 347 348 349 350 351 352 353 354 355 356 357 358 359 360 361 362 363 364 365 366 367 368 369 370 371 372 373 374 375 376 377 378 379 380 381 382 383 384 385 386 387 388 389 390 % 43 38,7 48,1 40,3 42,4 46,4 46,9 46,1 45,7 45,5 46,4 51,3 51,3 53,2 53,9 53,4 53,8 50,6 47,8 41,6 38,7 35,9 34,6 34,8 35,9 38,8 41,5 47,1 53,1 46,4 42,5 43,6 47,1 54,1 62,9 72,6 82,4 88 46,4 53,4 58,4 61,5 64,8 68,1 73,4 73,3 73,5 68,3 45,4 47,2 44,5 47,8 46,8 46,9 46,8 46,1 46,1 45,5 44,7 43,8 41 41,1 38 35,9 33,5 53,1 48,3 49,9 Normālais griezes moments % 24,8 0 31,9 61 52,1 47,7 30,7 23,1 23,2 31,9 73,6 60,7 51,1 46,8 50 52,1 45,7 22,1 26 17,8 29,8 71,6 47,3 80,3 87,2 90,8 94,7 99,2 99,7 0 0,7 58,6 87,5 99,5 99 99,6 99,5 99,4 0 95,2 99,2 99 99 99,2 99,7 29,8 14,6 0 49,9 75,7 9 10,3 15,9 12,7 8,9 6,2 “m” “m” “m” “m” “m” 6,4 6,3 0,3 0 48,9 “m” “m” 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 349 Laiks Normālie apgriezieni s 391 392 393 394 395 396 397 398 399 400 401 402 403 404 405 406 407 408 409 410 411 412 413 414 415 416 417 418 419 420 421 422 423 424 425 426 427 428 429 430 431 432 433 434 435 436 437 438 439 440 441 442 443 444 445 446 447 448 449 450 451 452 453 454 455 456 457 458 % 48 45,3 41,6 44,3 44,3 43,4 44,3 43 42,2 42,7 45 43,6 42,2 44,8 43,4 45 42,2 61,2 56,3 59,7 62,3 67,9 69,5 73,1 77,7 79,7 82,5 85,3 86,6 89,4 62,2 52,7 50,2 49,3 52,2 51,3 51,3 51,1 51,1 51,8 51,3 51,1 51,3 52,3 52,9 53,8 51,7 53,5 52 51,7 53,2 54,2 55,2 53,8 53,1 55 57 61,5 59,4 59 57,3 64,1 70,9 58 41,5 44,1 46,8 47,2 Normālais griezes moments % “m” “m” 3,1 79 89,5 98,8 98,9 98,8 98,8 98,8 99 98,9 98,8 99 98,8 99 54,3 31,9 72,3 99,1 99 99,2 99,3 99,7 99,8 99,7 99,5 99,4 99,4 99,4 0 96,4 99,8 99,6 99,8 100 100 100 100 99,9 100 100 100 99,8 99,7 99,6 99,9 99,6 99,8 99,9 99,7 99,5 99,4 99,6 99,7 99,4 99,2 99 5,7 0 59,8 99 90,5 0 59,8 92,6 99,2 99,3 Laiks Normālie apgriezieni s 459 460 461 462 463 464 465 466 467 468 469 470 471 472 473 474 475 476 477 478 479 480 481 482 483 484 485 486 487 488 489 490 491 492 493 494 495 496 497 498 499 500 501 502 503 504 505 506 507 508 509 510 511 512 513 514 515 516 517 518 519 520 521 522 523 524 525 526 % 51 53,2 53,1 55,9 53,9 52,5 51,7 51,5 52,8 54,9 57,3 60,7 62,4 60,1 53,2 44 35,2 30,5 26,5 22,5 20,4 19,1 19,1 13,4 6,7 3,2 14,3 34,1 23,9 31,7 32,1 35,9 36,6 38,7 38,4 39,4 39,7 40,5 40,8 39,7 39,2 38,7 32,7 30,1 21,9 12,8 0 0 0 0 0 0 0 0 0 30,5 19,7 16,3 27,2 21,7 29,7 36,6 61,3 40,8 36,6 39,4 51,3 58,5 Normālais griezes moments % 100 99,7 99,7 53,1 13,9 “m” “m” 52,2 80 95 99,2 99,1 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “v” 63,8 0 75,7 79,2 19,4 5,8 0,8 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 25,6 56,9 45,1 4,6 1,3 28,6 73,7 59,5 0 27,8 80,4 88,9 11,1 Laiks Normālie apgriezieni s 527 528 529 530 531 532 533 534 535 536 537 538 539 540 541 542 543 544 545 546 547 548 549 550 551 552 553 554 555 556 557 558 559 560 561 562 563 564 565 566 567 568 569 570 571 572 573 574 575 576 577 578 579 580 581 582 583 584 585 586 587 588 589 590 591 592 593 594 % 60,7 54,5 51,3 45,5 40,8 38,9 36,6 36,1 44,8 51,6 59,1 66 75,1 81 39,1 53,8 59,7 64,8 70,6 72,6 72 68,9 67,7 66,8 64,3 64,9 63,6 63 64,4 63 63,6 63,3 60,1 61 59,7 58,7 56 53,9 52,1 49,9 46,4 43,6 40,8 37,5 27,8 17,1 12,2 11,5 8,7 8 5,3 4 3,9 0 0 0 0 0 0 0 8,7 16,2 23,6 21,1 23,6 46,2 68,4 58,7 Normālais griezes moments % “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 72,7 78,9 91,1 99,1 99,1 99,9 8 0 89,7 99,1 99 96,1 19,6 6,3 0,1 “m” “m” 16,9 7 12,5 7,7 38,2 11,8 0 5 9,1 8,4 0,9 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 0,6 0,9 1,1 0,5 0,9 0,2 0 0 0 0 0 0 0 0 0 22,8 49,4 56 56,1 56 68,8 61,2 “m” 350 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Laiks Normālie apgriezieni s 595 596 597 598 599 600 601 602 603 604 605 606 607 608 609 610 611 612 613 614 615 616 617 618 619 620 621 622 623 624 625 626 627 628 629 630 631 632 633 634 635 636 637 638 639 640 641 642 643 644 645 646 647 648 649 650 651 652 653 654 655 656 657 658 659 660 661 662 % 31,6 19,9 32,9 43 57,4 72,1 53 48,1 56,2 65,4 72,9 67,5 39 41,9 44,1 46,8 48,7 50,5 52,5 51 50 49,1 47 43,1 39,2 40,6 41,8 44,4 48,1 53,8 58,6 63,6 68,5 72,2 77,1 57,8 60,3 61,9 63,8 64,7 65,4 65,7 65,6 49,1 50,4 50,5 51 49,4 49,2 48,6 47,5 46,5 46 45,6 47,1 46,2 47,9 49,5 50,6 51 53 54,9 55,7 56 56,1 55,6 55,4 54,9 Normālais griezes moments % “m” 8,8 70,2 79 98,9 73,8 0 86 99 98,9 99,7 “m” “m” 38,1 80,4 99,4 99,9 99,7 90,3 1,8 “m” “m” “m” “m” “m” 0,5 53,4 65,1 67,8 99,2 98,9 98,8 99,2 89,4 0 79,1 98,8 98,8 98,8 98,9 46,5 44,5 3,5 0 73,1 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 11,3 42,8 83 99,3 99,7 99,9 99,7 99,6 99,3 99,1 99 99 9,3 “m” “m” 51,3 Laiks Normālie apgriezieni s 663 664 665 666 667 668 669 670 671 672 673 674 675 676 677 678 679 680 681 682 683 684 685 686 687 688 689 690 691 692 693 694 695 696 697 698 699 700 701 702 703 704 705 706 707 708 709 710 711 712 713 714 715 716 717 718 719 720 721 722 723 724 725 726 727 728 729 730 % 54,9 54 53,8 52 50,4 50,6 49,3 50 50,4 51,9 53,6 54,6 56 55,8 58,4 59,9 60,9 63 64,3 64,8 65,9 66,2 65,2 65 63,6 62,4 61,8 59,8 59,2 59,7 61,2 62,2 62,8 63,5 64,7 64,7 65,4 66,1 64,3 64,3 63 62,2 61,6 62,4 62,2 61 58,7 55,5 51,7 49,2 48,8 47,9 46,2 45,6 45,6 45,5 43,8 41,9 41,3 41,4 41,2 41,8 41,8 43,2 45 44,2 43,9 38 Normālais griezes moments % 59,8 39,3 “m” “m” “m” 0 41,7 73,2 99,7 99,5 99,3 99,1 99 99 98,9 98,8 98,8 98,8 98,9 64 46,5 28,7 1,8 6,8 53,6 82,5 98,8 98,8 98,8 98,8 98,8 49,4 37,2 46,3 72,3 72,3 77,4 69,3 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 40,4 “m” “m” 9,8 34,5 37,1 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 17,4 29 “m” “m” 10,7 Laiks Normālie apgriezieni s 731 732 733 734 735 736 737 738 739 740 741 742 743 744 745 746 747 748 749 750 751 752 753 754 755 756 757 758 759 760 761 762 763 764 765 766 767 768 769 770 771 772 773 774 775 776 777 778 779 780 781 782 783 784 785 786 787 788 789 790 791 792 793 794 795 796 797 798 % 56,8 57,1 52 44,4 40,2 39,2 38,9 39,9 42,3 43,7 45,5 45,6 48,1 49 49,8 49,8 51,9 52,3 53,3 52,9 54,3 55,5 56,7 61,7 64,3 64,7 66,2 49,1 52,1 52,6 52,9 52,3 54,2 55,4 56,1 56,8 57,2 58,6 59,5 61,2 62,1 62,7 62,8 64 63,2 62,4 60,3 58,7 57,2 56,1 56 55,2 54,8 55,7 56,6 58 58,6 58,7 59,3 58,6 60,5 59,2 59,9 59,6 59,9 59,9 60,5 60,3 Normālais griezes moments % “m” “m” “m” “m” “m” 16,5 73,2 89,8 98,6 98,8 99,1 99,2 99,7 100 99,9 99,9 99,5 99,4 99,3 99,3 99,2 99,1 99 98,8 47,4 1,8 “m” “m” 46 61 0 20,4 56,7 59,8 49,2 33,7 96 98,9 98,8 98,8 98,8 98,8 98,8 98,9 46,3 “m” “m” “m” “m” “m” 9,3 26,3 42,8 47,1 52,4 50,3 20,6 “m” “m” “m” 9,7 9,6 9,6 9,6 6,2 9,6 13,1 20,7 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 351 Laiks Normālie apgriezieni s 799 800 801 802 803 804 805 806 807 808 809 810 811 812 813 814 815 816 817 818 819 820 821 822 823 824 825 826 827 828 829 830 831 832 833 834 835 836 837 838 839 840 841 842 843 844 845 846 847 848 849 850 851 852 853 854 855 856 857 858 859 860 861 862 863 864 865 866 % 59,9 60,5 61,5 60,9 61,2 62,8 63,4 64,6 64,1 63 62,7 63,5 64,1 64,3 64,1 63,7 62,9 62,4 61,7 59,8 57,4 54,8 54,3 52,9 52,4 50,4 48,6 47,9 46,8 46,9 49,5 50,5 52,3 54,1 56,3 58,7 57,3 59 59,8 60,3 61,2 61,8 62,5 62,4 61,5 63,7 61,9 61,6 60,3 59,2 57,3 52,3 49,3 47,3 46,3 46,8 46,6 44,3 43,1 42,4 41,8 43,8 44,6 46 46,9 47,9 50,2 51,2 Normālais griezes moments % 31 42 52,5 51,4 57,7 98,8 96,1 45,4 5 3,2 14,9 35,8 73,3 37,4 21 21 18 32,7 46,2 45,1 43,9 42,8 65,2 62,1 30,6 “m” “m” “m” “m” 9,4 41,7 37,8 20,4 30,7 41,8 26,5 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 29,7 “m” “m” “m” “m” “m” “m” 38,8 35,1 “m” “m” “m” 2,1 2,4 68,8 89,2 99,2 99,4 99,7 99,8 99,6 Laiks Normālie apgriezieni s 867 868 869 870 871 872 873 874 875 876 877 878 879 880 881 882 883 884 885 886 887 888 889 890 891 892 893 894 895 896 897 898 899 900 901 902 903 904 905 906 907 908 909 910 911 912 913 914 915 916 917 918 919 920 921 922 923 924 925 926 927 928 929 930 931 932 933 934 % 52,3 53 54,2 55,5 56,7 57,3 58 60,5 60,2 60,3 60,5 61,4 60,3 60,5 61,2 61,6 61,5 61,2 61,3 63,1 63,2 62,3 62 61,6 61,6 61,8 62 62 61,1 61,2 60,7 60,7 60,9 60,1 59,3 59,9 59,4 59,2 59,5 58,3 58,2 57,6 57,1 57 57 56,5 56,3 56,1 55,2 54,7 55,2 55,2 55,9 55,9 56,1 55,8 55,9 55,8 56,4 56,4 56,4 56,4 54 53,4 52,3 52,1 52,3 52,2 Normālais griezes moments % 99,4 99,3 99,2 99,1 99 98,9 98,9 31,1 “m” “m” 6,3 19,3 1,2 2,9 34,1 13,2 16,4 16,4 “m” “m” 4,8 22,3 38,5 29,6 26,6 28,1 29,6 16,3 “m” “m” 19,2 32,5 17,8 19,2 38,2 45 32,4 23,5 40,8 “m” “m” “m” “m” 0,6 26,3 29,2 20,5 “m” “m” 17,5 29,2 29,2 16 26,3 36,5 19 9,2 21,9 42,8 38 11 35,1 7,3 5,4 27,6 32 33,4 34,9 Laiks s 935 936 937 938 939 940 941 942 943 944 945 946 947 948 949 950 951 952 953 954 955 956 957 958 959 960 961 962 963 964 965 966 967 968 969 970 971 972 973 974 975 976 977 978 979 980 981 982 983 984 985 986 987 988 989 990 991 992 993 994 995 996 997 998 999 1000 1001 1002 Normālie apgriezieni % 52,8 53,7 54 55,1 55,2 54,7 52,5 51,8 51,4 50,9 51,2 50,3 50,2 50,9 49,9 50,9 49,8 50,4 50,4 49,7 51 50,3 50,2 49,9 50,9 50 50,2 50,2 49,9 50,4 50,2 50,3 49,9 51,1 50,6 49,9 49,6 49,4 49 49,8 50,9 50,4 49,8 49,1 50,4 49,8 49,3 49,1 49,9 49,1 50,4 50,9 51,4 51,5 52,2 52,8 53,3 53,6 53,4 53,9 55,2 55,8 55,7 55,8 56,4 55,4 55,2 55,8 Normālais griezes moments % 60,1 69,7 70,7 71,7 46 12,6 0 24,7 43,9 71,1 76,8 87,5 99,8 100 99,7 100 99,7 99,8 99,8 99,7 100 99,8 99,8 99,7 100 99,7 99,8 99,8 99,7 99,8 99,8 99,8 99,7 100 99,9 99,7 99,6 99,6 99,5 99,7 100 99,8 99,7 99,5 99,8 99,7 99,5 99,5 99,7 99,5 99,8 100 99,9 99,9 99,7 74,1 46 36,4 33,5 58,9 73,8 52,4 9,2 2,2 33,6 “m” “m” 26,3 352 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Laiks s 1003 1004 1005 1006 1007 1008 1009 1010 1011 1012 1013 1014 1015 1016 1017 1018 1019 1020 1021 1022 1023 1024 1025 1026 1027 1028 1029 1030 1031 1032 1033 1034 1035 1036 1037 1038 1039 1040 1041 1042 1043 1044 1045 1046 1047 1048 1049 1050 1051 1052 1053 1054 1055 1056 1057 1058 1059 1060 1061 1062 1063 1064 1065 1066 1067 1068 1069 1070 Normālie apgriezieni % 55,8 56,4 57,6 58,8 59,9 62,3 63,1 63,7 63,3 48 47,9 49,9 49,9 49,6 49,9 49,3 49,7 49,1 49,4 48,3 49,4 48,5 48,7 48,7 49,1 49 49,8 48,7 48,5 49,3 49,7 48,3 49,8 49,4 49,8 50,5 50,3 51,2 50,5 50,6 50,4 49,9 49,1 47,9 48,1 47,5 46,9 47,7 46,9 46,5 48 47,2 48,7 48,7 47,8 48,8 47,4 47,3 47,3 46,9 46,7 46,8 46,9 46,7 45,5 45,5 44,2 43 Normālais griezes moments % 23,3 50,2 68,3 90,2 98,9 98,8 74,4 49,4 9,8 0 73,5 99,7 48,8 2,3 “m” “m” 47,5 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 31,3 45,3 44,5 61 64,3 64,4 65,6 64,5 82,9 86 89 81,4 49,9 20,1 24 36,2 34,5 30,3 53,5 61,6 73,6 84,6 87,7 80 50,4 38,6 63,1 5 47,4 49,8 23,9 44,6 65,2 60,4 61,5 “m” “m” “m” “m” Laiks s 1071 1072 1073 1074 1075 1076 1077 1078 1079 1080 1081 1082 1083 1084 1085 1086 1087 1088 1089 1090 1091 1092 1093 1094 1095 1096 1097 1098 1099 1100 1101 1102 1103 1104 1105 1106 1107 1108 1109 1110 1111 1112 1113 1114 1115 1116 1117 1118 1119 1120 1121 1122 1123 1124 1125 1126 1127 1128 1129 1130 1131 1132 1133 1134 1135 1136 1137 1138 Normālie apgriezieni % 42,5 41 39,9 39,9 40,1 39,9 39,4 43,8 52,9 52,8 53,4 54,7 56,3 57,5 59 59,8 60,1 61,8 61,8 61,7 62 62,3 62 61,3 61,1 61,2 61,1 61,1 61,3 61,3 60,4 58,8 57,7 56 54,7 53,3 52,6 53,4 53,9 54,9 55,8 57,1 56,5 58,9 58,7 59,8 61 60,7 59,4 57,9 57,6 56,3 55 53,7 52,1 51,1 49,7 49,1 48,7 48,2 48 48 47,2 47,3 46,6 47,4 46,3 45,4 Normālais griezes moments % “m” “m” “m” 38,2 48,1 48 59,3 19,8 0 88,9 99,5 99,3 99,1 99 98,9 98,9 98,9 48,3 55,6 59,8 55,6 29,6 19,3 7,9 19,2 43 59,7 98,8 98,8 26,6 “m” “m” “m” “m” “m” “m” 23,2 84,2 99,4 99,3 99,2 99 99,1 98,9 98,9 98,9 98,8 19,2 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 25,8 46,1 46,9 46,7 70 70 67,6 67,6 74,7 13 “m” “m” Laiks s 1139 1140 1141 1142 1143 1144 1145 1146 1147 1148 1149 1150 1151 1152 1153 1154 1155 1156 1157 1158 1159 1160 1161 1162 1163 1164 1165 1166 1167 1168 1169 1170 1171 1172 1173 1174 1175 1176 1177 1178 1179 1180 1181 1182 1183 1184 1185 1186 1187 1188 1189 1190 1191 1192 1193 1194 1195 1196 1197 1198 1199 1200 1201 1202 1203 1204 1205 1206 Normālie apgriezieni % 45,5 44,8 46,6 46,3 48,5 49,9 49,1 49,1 51 51,5 50,9 51,6 52,1 50,9 52,2 51,5 51,5 50,8 50,3 50,3 49,3 48,8 47,8 48,1 48,4 49,6 51 51,6 53,3 55,2 55,7 56,4 56,8 57 57,6 56,9 56,4 57 56,4 57 57,7 58,6 58,9 59,4 58,8 60,1 60,6 60,7 60,7 60 60,2 59,7 59,8 59,8 59,8 60 59,5 59,9 59,8 59 58,9 59,1 58,9 58,4 58,7 58,3 57,5 57,2 Normālais griezes moments % 24,8 73,8 99 98,9 99,4 99,7 99,5 99,5 100 99,9 100 99,9 99,7 100 99,7 98,3 47,2 78,4 83 31,7 31,3 21,5 59,4 77,1 87,6 87,5 81,4 66,7 63,2 62 43,9 30,7 23,4 “m” “m” “m” 4 23,4 41,7 49,2 56,6 56,6 64 68,2 71,4 71,3 79,1 83,3 77,1 73,5 55,5 54,4 73,3 77,9 73,9 76,5 82,3 82,8 65,8 48,6 62,2 70,4 62,1 67,4 58,9 57,7 57,8 57,6 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 353 Laiks s 1207 1208 1209 1210 1211 1212 1213 1214 1215 1216 1217 1218 1219 1220 1221 1222 1223 1224 1225 1226 1227 1228 1229 1230 1231 1232 1233 1234 1235 1236 1237 1238 1239 1240 1241 1242 1243 1244 1245 1246 1247 1248 1249 1250 1251 1252 1253 1254 1255 1256 1257 1258 1259 1260 1261 1262 1263 1264 1265 1266 1267 1268 1269 1270 1271 1272 1273 1274 Normālie apgriezieni % 57,1 57 56,4 56,7 55,9 56,3 56,7 56 56 56,4 56,7 56,9 57 57,7 57,5 58,4 58,7 58,2 58,5 58,8 59 58,2 57,6 57,1 57,2 57 56,7 56,8 56,9 57 57,4 57,3 57,7 57,5 58,6 58,2 58,8 58,3 58,7 59,1 58,6 58,8 58,8 58,7 59,1 59,1 59,4 60,6 59,6 60,1 60,6 59,6 60,7 60,5 59,7 59,6 59,8 59,6 60,1 59,9 59,7 59,6 59,7 59,8 59,9 60,6 60,5 60,2 Normālais griezes moments % 42,6 70,1 59,6 39 68,1 79,1 89,7 89,4 93,1 93,1 94,4 94,8 94,1 94,3 93,7 93,2 93,2 93,7 93,1 86,2 72,9 59,9 8,5 47,6 74,4 79,1 67,2 69,1 71,3 77,3 78,2 70,6 64 55,6 49,6 41,1 40,6 21,1 24,9 24,8 “m” “m” “m” “m” “m” “m” “m” 2,6 “m” “m” “m” 4,1 7,1 “m” “m” “m” “m” 4,9 5,9 6,1 “m” “m” 22 10,3 10 6,2 7,3 14,8 Laiks s 1275 1276 1277 1278 1279 1280 1281 1282 1283 1284 1285 1286 1287 1288 1289 1290 1291 1292 1293 1294 1295 1296 1297 1298 1299 1300 1301 1302 1303 1304 1305 1306 1307 1308 1309 1310 1311 1312 1313 1314 1315 1316 1317 1318 1319 1320 1321 1322 1323 1324 1325 1326 1327 1328 1329 1330 1331 1332 1333 1334 1335 1336 1337 1338 1339 1340 1341 1342 Normālie apgriezieni % 60,6 60,6 61 61 61,3 61,2 61,5 61 61,1 60,5 60,2 60,2 60,2 59,9 59,4 59,6 59,3 58,9 58,8 58,9 58,9 58,9 58,7 58,7 59,3 60,1 60,5 59,5 59,7 59,7 60,1 60,8 60,9 61,3 61,8 62 62,2 62,6 62,7 62,9 63,1 63,5 63,6 64,3 63,7 63,8 63,6 63,4 63,2 63,3 62,9 63 63,1 61,8 61,6 61 61,2 60,8 61,1 60,7 60,6 60,5 60,6 60,9 60,9 61,4 61,3 61,5 Normālais griezes moments % 8,2 5,5 14,3 12 34,2 17,1 15,7 9,5 9,2 4,3 7,8 5,9 5,3 4,6 21,5 15,8 10,1 9,4 9 35,4 30,7 25,9 22,9 24,4 61 56 50,6 16,2 50 31,4 43,1 38,4 40,2 49,7 45,9 45,9 45,8 46,8 44,3 44,4 43,7 46,1 40,7 49,5 27 15 18,7 8,4 8,7 21,6 19,7 22,1 20,3 19,1 17,1 0 22 40,3 34,3 16,1 16,6 18,5 29,8 19,5 22,3 35,8 42,9 31 Laiks s 1343 1344 1345 1346 1347 1348 1349 1350 1351 1352 1353 1354 1355 1356 1357 1358 1359 1360 1361 1362 1363 1364 1365 1366 1367 1368 1369 1370 1371 1372 1373 1374 1375 1376 1377 1378 1379 1380 1381 1382 1383 1384 1385 1386 1387 1388 1389 1390 1391 1392 1393 1394 1395 1396 1397 1398 1399 1400 1401 1402 1403 1404 1405 1406 1407 1408 1409 1410 Normālie apgriezieni % 61,3 61 60,8 60,9 61,2 60,9 60,7 60,9 60,7 59,6 59,6 59,4 59,3 58,9 59,1 59 59 59 58,8 58,9 58,9 59,3 58,9 59,3 59,4 59,6 59,4 59,3 59,4 59,4 58,8 59,1 58,5 58,8 58,5 58,7 59,1 59,1 59,1 59,4 59,7 60,7 59,8 60,2 59,9 61 60,6 60,6 59,6 59,6 60,6 59,8 60 60,5 60,9 61,3 61,2 61,4 61,3 61,4 61,1 61,5 61 61,1 61,4 61,6 61,7 61,8 Normālais griezes moments % 19,2 9,3 44,2 55,3 56 60,1 59,1 56,8 58,1 78,4 84,6 66,6 75,5 49,6 75,8 77,6 67,8 56,7 54,2 59,6 60,8 56,1 48,5 42,9 41,4 38,9 32,9 30,6 30 25,3 18,6 18 10,6 10,5 8,2 13,7 7,8 6 6 13,1 22,3 10,5 9,8 8,8 8,7 9,1 28,2 22 23,2 19 38,4 41,6 47,3 55,4 58,7 37,9 38,3 58,7 51,3 71,1 51 56,6 60,6 75,4 69,4 69,9 59,6 54,8 354 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Laiks s 1411 1412 1413 1414 1415 1416 1417 1418 1419 1420 1421 1422 1423 1424 1425 1426 1427 1428 1429 1430 1431 1432 1433 1434 1435 1436 1437 1438 1439 1440 1441 1442 1443 1444 1445 1446 1447 1448 1449 1450 1451 1452 1453 1454 1455 1456 1457 1458 1459 1460 1461 1462 1463 1464 1465 1466 1467 1468 1469 1470 1471 1472 1473 1474 1475 1476 1477 1478 Normālie apgriezieni % 61,6 61,3 61,3 61,2 61,3 61,2 61,2 61 60,9 61 60,7 60,7 60,8 61 61 61,3 61,7 62,3 62,3 62,3 62,8 62,8 62,9 62,9 62,8 62,7 61,5 61,9 61,5 61 60,9 60,6 60,3 60,8 60,2 60,5 60,2 60,7 60,9 59,6 60,2 59,5 59,8 59,6 59,3 59 58,8 58,7 59,2 59,7 60,4 60,2 60,4 59,9 59,9 59,6 59,4 59,4 60,4 59,5 59,3 60,9 60,7 60,9 61 60,6 60,9 60,8 Normālais griezes moments % 53,6 53,5 52,9 54,1 53,2 52,2 52,3 48 41,5 32,2 22 23,3 38,8 40,7 30,6 62,6 55,9 43,4 37,4 35,7 34,4 31,5 31,7 29,9 29,4 28,7 14,7 17,2 6,1 9,9 4,8 11,1 6,9 7 9,2 21,7 22,4 31,6 28,9 21,7 18 16,7 15,7 15,7 15,7 7,5 7,1 16,5 50,7 60,2 44 35,3 17,1 13,5 12,8 14,8 15,9 22 38,4 38,8 31,9 40,8 39 30,1 29,3 28,4 36,3 30,5 Laiks s 1479 1480 1481 1482 1483 1484 1485 1486 1487 1488 1489 1490 1491 1492 1493 1494 1495 1496 1497 1498 1499 1500 1501 1502 1503 1504 1505 1506 1507 1508 1509 1510 1511 1512 1513 1514 1515 1516 1517 1518 1519 1520 1521 1522 1523 1524 1525 1526 1527 1528 1529 1530 1531 1532 1533 1534 1535 1536 1537 1538 1539 1540 1541 1542 1543 1544 1545 1546 Normālie apgriezieni % 60,7 60,1 59,9 60,4 60,7 59,9 59,7 59,5 59,2 58,8 58,7 58,7 57,9 58,2 57,6 58,3 57,2 57,4 58,3 58,3 58,8 58,8 59,4 59,1 59,1 59 59,5 59,4 59,4 59,4 59,4 58,9 59 58,8 58,9 58,8 58,9 59,1 58,8 59 58,7 57,9 58 57,1 56,7 56,7 56,6 56,8 56,3 56,3 56 56,7 56,6 56,9 56,9 57,4 57,4 58,3 58,5 59,1 59,4 59,6 59,5 59,6 59,3 59,4 59,1 59 Normālais griezes moments % 26,7 4,7 0 36,2 32,5 3,1 “m” “m” “m” 0,6 “m” “m” “m” “m” “m” 9,5 6 27,3 59,9 7,3 21,7 38,9 26,2 25,5 26 39,1 52,3 31 27 29,8 23,1 16 31,5 25,9 40,2 28,4 38,9 35,3 30,3 19 3 0 2,4 “m” “m” 5,3 2,1 “m” “m” “m” “m” “m” 3,8 “m” “m” “m” “m” 13,9 “m” “m” “m” “m” “m” 0,5 9,2 11,2 26,8 11,7 Laiks s 1547 1548 1549 1550 1551 1552 1553 1554 1555 1556 1557 1558 1559 1560 1561 1562 1563 1564 1565 1566 1567 1568 1569 1570 1571 1572 1573 1574 1575 1576 1577 1578 1579 1580 1581 1582 1583 1584 1585 1586 1587 1588 1589 1590 1591 1592 1593 1594 1595 1596 1597 1598 1599 1600 1601 1602 1603 1604 1605 1606 1607 1608 1609 1610 1611 1612 1613 1614 Normālie apgriezieni % 58,8 58,7 57,5 57,4 57,1 57,1 57 57,1 57,3 57,3 58,2 58,7 58,3 58,6 59 59,8 59,3 59,7 60,1 60,7 60,7 60,7 60,7 61,1 61,1 60,8 60,1 60,7 60,4 60 59,9 60,8 60,4 60,2 59,6 59,9 59,8 59,6 59,4 60,1 59,5 59,8 60,6 59,3 59,3 59,4 58,7 58,8 59,1 59,7 59,5 59,6 59,6 59,4 59,6 59,9 60,5 59,6 59,7 60,9 60,1 59,9 60,8 60,6 60,9 61,1 61,2 61,4 Normālais griezes moments % 6,4 5 “m” “m” 1,1 0 4,5 3,7 3,3 16,8 29,3 12,5 12,2 12,7 13,6 21,9 20,9 19,2 15,9 16,7 18,1 40,6 59,7 66,8 58,8 64,7 63,6 83,2 82,2 80,5 78,7 67,9 57,7 60,6 72,7 73,6 74,1 84,6 76,1 76,9 84,6 77,5 67,9 47,3 43,1 38,3 38,2 39,2 67,9 60,5 32,9 20 34,4 23,9 15,7 41 26,3 14 21,2 19,6 34,3 27 25,6 26,3 26,1 38 31,6 30,6 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 355 Laiks s 1615 1616 1617 1618 1619 1620 1621 1622 1623 1624 1625 1626 1627 1628 1629 1630 1631 1632 1633 1634 1635 1636 1637 1638 1639 1640 1641 1642 1643 1644 1645 1646 1647 1648 1649 1650 1651 1652 1653 1654 1655 1656 1657 1658 1659 1660 1661 1662 1663 1664 1665 1666 1667 1668 1669 1670 1671 1672 1673 1674 1675 1676 Normālie apgriezieni % 61,7 61,5 61,7 62,2 61,4 61,8 61,8 61,6 61,7 61,7 61,7 61,2 61,9 61,4 61,7 62,4 62,8 62,2 62,5 62,3 62,6 62,3 62,7 62,2 61,9 62,5 61,7 61,7 61,6 61,4 60,8 60,7 61 60,4 61 60,7 60,5 60,8 61,2 60,9 61,1 60,7 61,3 60,9 61,4 61,7 61,8 61,7 61,7 61,5 61,3 61,5 61,1 61,4 61,4 61,3 61 61,5 61 60,9 60,9 60,6 Normālais griezes moments % 29,6 28,8 27,8 20,3 19,6 19,7 18,7 17,7 8,7 1,4 5,9 8,1 45,8 31,5 22,3 21,7 21,9 22,2 31 31,3 31,7 22,8 12,6 15,2 32,6 23,1 19,4 10,8 10,2 “m” “m” “m” 12,4 5,3 13,1 29,6 28,9 27,1 27,3 20,6 13,9 13,4 26,1 23,7 32,1 33,5 34,1 17 2,5 5,9 14,9 17,2 “m” “m” 8,8 8,8 18 13 3,7 3,1 4,7 4,1 Laiks s 1677 1678 1679 1680 1681 1682 1683 1684 1685 1686 1687 1688 1689 1690 1691 1692 1693 1694 1695 1696 1697 1698 1699 1700 1701 1702 1703 1704 1705 1706 1707 1708 1709 1710 1711 1712 1713 1714 1715 1716 1717 1718 1719 1720 1721 1722 1723 1724 1725 1726 1727 1728 1729 1730 1731 1732 1733 1734 1735 1736 1737 1738 1739 Normālie apgriezieni % 60,6 60,6 60,7 60,6 60,1 60,5 60,4 59,9 59,6 59,6 59,9 59,9 59,8 59,4 59,5 59,6 59,4 60,9 60,5 60,1 60,1 60,5 60 60 60 60,1 59,9 59,4 59,5 59,5 59,5 59,4 59,6 59,5 60,1 59,4 59,8 59,9 60,1 59,6 59,6 59,4 59,6 60,1 60,2 59,4 60,3 59,9 60,2 60,3 60,4 60,6 60,8 60,9 60,9 60,7 60,9 61,1 61,1 61 61 60,6 60,9 “m” = motora apgriezienu punkti. Normālais griezes moments % 6,7 12,8 11,9 12,4 12,4 12 11,8 12,4 12,4 9,1 0 20,4 4,4 3,1 26,3 20,1 35 22,1 12,2 11 8,2 6,7 5,1 5,1 9 5,7 8,5 6 5,5 14,2 6,2 10,3 13,8 13,9 18,9 13,1 5,4 2,9 7,1 12 4,9 22,7 22 17,4 16,6 28,6 22,4 20 18,6 11,9 11,6 10,6 16 17 16,1 11,4 11,3 11,2 25,6 14,6 10,4 “m” “m” Laiks s 1740 1741 1742 1743 1744 1745 1746 1747 1748 1749 1750 1751 1752 1753 1754 1755 1756 1757 1758 1759 1760 1761 1762 1763 1764 1765 1766 1767 1768 1769 1770 1771 1772 1773 1774 1775 1776 1777 1778 1779 1780 1781 1782 1783 1784 1785 1786 1787 1788 1789 1790 1791 1792 1793 1794 1795 1796 1797 1798 1799 1800 Normālie apgriezieni % 60,8 59,9 59,8 59,1 58,8 58,8 58,2 58,5 57,5 57,9 57,8 58,3 57,8 57,5 58,4 58,1 58,8 58,3 58,3 59 58,2 57,9 58,5 57,4 58,2 58,2 57,3 58 57,5 57,4 58,8 57,7 58,4 58,4 59 59 58,8 58,8 59,1 59,4 59,6 50 40 30 20 10 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Normālais griezes moments % 4,8 “m” “m” “m” “m” “m” “m” 14,3 4,4 0 20,9 9,2 8,2 15,3 38 15,4 11,8 8,1 5,5 4,1 4,9 10,1 7,5 7 6,7 6,6 17,3 11,4 47,4 28,8 24,3 25,5 35,5 29,3 33,8 18,7 9,8 23,9 48,2 37,2 29,1 25 20 15 10 5 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 356 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. ETC dinamometra grafiks parādīts 5. attēlā. 5. attēls ETC dinamometra grafiks 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 357 4. papildinājums MĒRĪŠANAS UN PARAUGU ŅEMŠANAS PROCEDŪRAS 1. IEVADS TEStam nodotā motora gāzveida sastāvdaļu, makrodaļiņu un dūmu emisija jāizmēra ar metodēm, kas aprakstītas V pielikumā. Attiecīgajās V pielikuma iedaļās ir aprakstītas ieteicamās gāzveida emisijas analī- zes sistēmas (1. iedaļā), ieteicamās makrodaļiņu atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmas (2. iedaļā) un ieteicamie dūmmēri dūmu mērīšanai (3. iedaļā). ESC nolūkā gāzveida sastāvdaļas noteic neapstrādātajās izplūdes gāzēs. Pēc izvēles tās var noteikt atšķai- dītajās izplūdes gāzēs, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. Makrodaļiņas noteic, izmantojot daļējas plūsmas vai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. ja makrodaļiņas noteic, ETCnolūkā gāzveida un makrodaļiņu emisiju noteic tikai, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, un to uzskata par standarta sistēmu. Tomēr tehniskais dienests var apstiprināt daļējas plūsmas atšķaidīša- nas sistēmas, ja to līdzvērtība ir pierādīta saskaņā ar I pielikuma 6. 2. iedaļu un ja tehniskajam dienestam ir iesniegts sīki izstrādāts datu novērtēšanas un aprēķinu procedūru apraksts. 2. DINAMOMETRU UN TESTA NODALĪJUMU APRĪKOJUMS Motoru emisijas testēšanas nolūkā motoru dinamometrus aprīko šādi. 2. 1. Motora dinamometrs Lieto tādu motora dinamometru, kura parametri dod iespēju izpildīt testa ciklus, kas aprakstīti šā pieli- kuma 1. un 2. papildinājumā. Apgriezienu mērīšanas sistēmai jānodrošina ± 2 % nolasījuma precizitāte. Griezes momenta mērīšanas sistēmas precizitātei jābūt ± 3 % nolasījuma diapazonā, kas pārsniedz 20 % pilnas skalas, un ± 0, 6 % pilnas skalas diapazonā, kurš ir vienāds ar 20 % pilnas skalas vai mazāks. 2. 2. Citas ierīces Degvielas patēriņa, gaisa patēriņa, dzesētājvielas un eļļošanas līdzekļa temperatūras, izplūdes gāzu spie- diena un ieplūdes kolektora retinājuma, izplūdes gāzu temperatūras, ieplūdes gaisa temperatūras, atmo- sfēras spiediena, mitruma un degvielas temperatūras mērierīces lieto pēc vajadzības. Šīm ierīcēm jāatbilst prasībām, kas noteiktas 8. tabulā: 8. tabula Mērierīču precizitāte Mērierīce Precizitāte Degvielas patēriņš Gaisa patēriņš ± 2 % motora maksimālās vērtības ± 2 % motora maksimālās vērtības Temperatūra ≤ 600 K (327 °C) ± 2 K no absolūtās temperatūras Temperatūra > 600 K (327 °C) ± 1 % nolasījuma Gaisa spiediens Izplūdes gāzu spiediens Ieplūdes retinājums Citi spiedieni Relatīvais mitrums Absolūtais mitrums ± 0, 1 kPa no absolūtā spiediena ± 0, 2 kPa no absolūtā spiediena ± 0, 05 kPa no absolūtā retinājuma ± 0, 1 kPa no absolūtā spiediena ± 3 % no absolūtā mitruma ± 5 % nolasījuma 358 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. 3. Izplūdes gāzu plūsma Lai aprēķinātu emisiju neapstrādātajās izplūdes gāzēs, jāzina izplūdes gāzu plūsma (skatīt 1. papildinājuma 4. 4. iedaļu). Lai noteiktu izplūdes gāzu plūsmu, var izmantot vienu no šīm metodēm: a) izplūdes gāzu plūsmas tiešo mērīšanu ar plūsmas mērsprauslu vai līdzvērtīgu mērīšanas sistēmu; b) gaisa plūsmas mērīšanu un degvielas plūsmas mērīšanu ar piemērotām mērīšanas sistēmām un izplū- des gāzu plūsmas aprēķināšanu pēc šāda vienādojuma: GEXHW = GAIRW + GFUEL(mitrai izplūdes masai) Izplūdes gāzu plūsma jānosaka ar precizitāti ± 2, 5 % nolasījuma vai precīzāk. 2. 4. Atšķaidītu izplūdes gāzu plūsma Lai aprēķinātu emisiju atšķaidītajās izplūdes gāzēs, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (obli- gāti ETC nolūkā), jāzina atšķaidītu izplūdes gāzu plūsma (skatīt 2. papildinājuma 4. 3. iedaļu). Atšķaidītu izplūdes gāzu (GTOTW) kopējās masas caurplūdumu vai atšķaidītu izplūdes gāzu kopējo masu visā ciklā (MTOTW) mēra ar PDP vai CFV (V pielikuma 2. 3. 1. iedaļa). Precizitātei jābūt ± 2 % nolasījuma vai augstākai, un to noteic saskaņā ar III pielikuma 5. papildinājuma 2. 4. iedaļas noteikumiem. 3. GĀZVEIDA SASTĀVDAĻU NOTEIKŠANA 3. 1. Vispārīgas analizatoru specifikācijas Analizatoru mērījumu diapazonam jāatbilst precizitātei, kāda vajadzīga izplūdes gāzu sastāvdaļu koncen- trācijas mērījumiem (3. 1. 1. iedaļa). Ieteicams analizatorus darbināt tā, lai mērāmā koncentrācija ir no 15 % līdz 100 % pilnas skalas. Ja nolasīšanas sistēmas (datori, datu glabātāji) var nodrošināt pietiekamu precizitāti un izšķirtspēju zem 15 % pilnas skalas, tad ir pieņemami arī mērījumi zem 15 %. Šajā gadījumā papildus jākalibrē vismaz 4 punkti, kas nav nulles punkti un kuru novietojums ir nomināli līdzvērtīgs, lai nodrošinātu kalibrēšanas līkņu precizitāti saskaņā ar III pielikuma 5. papildinājuma 1. 5. 5. 2. iedaļu. Iekārtas elektromagnētiskajai saderībai (EMC) jābūt tādai, lai līdz minimumam samazinātu papildu kļūdas. 3. 1. 1. Mērījumu kļūda Kopējā mērījumu kļūda, ieskaitot šķērsjutību pret citām gāzēm (sk. III pielikuma 5. papildinājuma 1. 9. ieda- ļu), nedrīkst pārsniegt ± 5 % nolasījuma vai ± 3, 5 % pilnas skalas, izvēloties mazāko no abām vērtībām. Koncentrācijām, kas mazākas par 100 ppm, mērījumu kļūda nedrīkst pārsniegt ± 4 ppm. 3. 1. 2. Atkārtojamība Atkārtojamība, kas definēta ar 2,5 standartnovirzēm 10 atkārtotos atbildes signālos uz attiecīgo kalibrē- šanas vai standarta gāzi, nedrīkst būt lielāka par ± 1 % pilnas skalas koncentrācijas katram diapazonam, ko izmanto virs 155 ppm (vai ppm C) vai ± 2 % katram diapazonam, ko izmanto zem 155 ppm (vai ppm C). 3. 1. 3. Troksnis Analizatora pilnas amplitūdas atbildes signāls uz nulles gāzi un kalibrēšanas vai standarta gāzēm nevienā periodā, kas ir lielāks par 10 sekundēm, nedrīkst pārsniegt 2 % pilnas skalas nevienā izmantotajā diapa- zonā. 3. 1. 4. Nulles svārstība Nulles svārstībai vienā stundā jābūt mazākai par 2 % pilnas skalas zemākajā izmantojamā diapazonā. Nul- les atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz nulles gāzi 30 sekundēs. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 359 3. 1. 5. Kalibrēšanas svārstība Kalibrēšanas svārstībai vienā stundā jābūt mazākai par 2 % pilnas skalas zemākajā izmantojamā diapa- zonā. Kalibrēšanas svārstību definē ar starpību starp kalibrēšanas atbildes signālu un nulles atbildes signā- lu. Kalibrēšanas atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz standarta gāzi 30 sekundēs. 3. 2. Gāzes žāvēšana Izvēles gāzu žāvēšanas ierīcei jābūt ar minimālu ietekmi uz mērāmo gāzu koncentrāciju. Ūdens aizvadī- šana no parauga ar ķīmiskajiem žāvētājiem nav pieņemama metode. 3. 3. Analizatori Jāizmanto 3. 3. 1. līdz 3. 3. 4. iedaļā aprakstītie mērīšanas principi. Sīki izstrādāts mērīšanas sistēmu apraksts ir V pielikumā. Mērāmās gāzes analizē ar šādām ierīcēm. Nelineāriem analizatoriem ir atļauts lietot linea- rizējošas shēmas. 3. 3. 1. Oglekļa oksīda (CO) analīze Oglekļa oksīda analizators ir nedispersīvas infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 3. 3. 2. Oglekļa dioksīda (CO2) analīze Oglekļa dioksīda analizators ir nedispersīvas infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 3. 3. 3. Ogļūdeņražu (HC) analīze Dīzeļmotoriem un ar LPGdarbināmiem motoriem ogļūdeņražu analizators ir karsētas liesmas jonizācijas detektora (HFID) tipa analizators ar detektoru, ventiļiem, cauruļu sistēmu utt. , kas ir tā karsējams, lai uztu- rētu 463 K ± 10 K (190 ± 10 °C) gāzes temperatūru. Ar NG darbināmiem motoriem atkarībā no izman- tojamās metodes (skatīt V pielikuma 1. 3. iedaļu) ogļūdeņražu analizators var būt nekarsētas liesmas joni- zācijas detektora (FID) tipa analizators. 3. 3. 4. To ogļūdeņražu, kas nav metāns, (NMHC) analīze (tikai ar NG darbināmiem gāzes motoriem) Ogļūdeņražus, kas nav metāns, noteic pēc vienas no šīm metodēm: 3. 3. 4. 1. Gāzu hromatogrāfijas (GC) metode Ogļūdeņražus, kas nav metāns, noteic, no ogļūdeņražiem, kurus mēra saskaņā ar 3. 3. 3. iedaļu, atskaitot metānu, ko analizē ar gāzu hromatogrāfu (GC), kurš kondicionēts 423 K (150 ˚C). 3. 3. 4. 2. Gāzu, izņemot metānu, nošķīrēja (NMC) metode Metānu nesaturošo frakciju noteic ar karsētu NMC , ko darbina kopā ar FID , kā aprakstīts 3. 3. 3. iedaļā, atskaitot no ogļūdeņražiem metānu. 3. 3. 5. Slāpekļa oksīdu (NOx) analīze Slāpekļa oksīdu analizators ir hemiluminiscences detektora (CLD) vai karsēta hemiluminiscences detektora (HCLD) tipa analizators ar NO2/NO pārveidotāju, ja mērījumus izdara sausā stāvoklī. Ja mērījumus izdara mitrā stāvoklī, tad izmanto HCLD ar pārveidotāju, kura temperatūru uztur virs 328 K (55 °C) ar nosacī- jumu, ka ūdens dzēšanas testa (III pielikuma 5. papildinājuma 1. 9. 2. 2. iedaļa) rezultāti ir apmierinoši. 3. 4. Gāzveida emisijas paraugu ņemšana 3. 4. 1. Neapstrādātas izplūdes gāzes (tikai ESC) Gāzveida emisijas paraugu ņemšanas zondes jāpierīko vismaz 0,5 m vai izplūdes caurules trīskārša diame- tra attālumā, izvēloties lielāko no abām vērtībām, augšpus izplūdes gāzu sistēmas izplūdes atveres, ciktāl tas ir iespējams, un pietiekami tuvu motoram, lai pie zondes izplūdes atveres nodrošinātu vismaz 343 K (70 °C) gāzu temperatūru. 360 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Daudzcilindru motoram ar sazarotu izplūdes kolektoru zondes ieplūdes atveri novieto pietiekami tālu lej- pus pa plūsmu tā, lai nodrošinātu to, ka paraugs pārstāv vidējos izplūdes gāzu emisiju no visiem cilin- driem. Daudzcilindru motoriem, kam ir atsevišķas kolektoru grupas, tādas kā “V” konfigurācijas moto- riem, ir atļaujams iegūt paraugu no katras grupas atsevišķi un aprēķināt vidējo izplūdes gāzu emisiju. Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka tās atbilst iepriekšminētajām metodēm. Lai aprēķinātu izplūdes gāzu emisiju, jāizmanto motora kopējā izplūdes gāzu masas plūsma. Ja motors ir aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu, tad izplūdes paraugu ņem lejpus izplūdes pēcap- strādes sistēmas. 3. 4. 2. Atšķaidītas izplūdes gāzes (obligāti ETC nolūkā, pēc izvēles ESC nolūkā) Izplūdes caurulei no motora līdz pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai jāatbilst V pielikuma 2. 3. 1. iedaļas EP prasībām. Gāzveida emisijas paraugu zondi uzstāda atšķaidīšanas kanālā, vietā, kur atšķaidīšanas gaiss labi sajaucas ar izplūdes gāzēm, un makrodaļiņu paraugu zondes tiešā tuvumā. ETC nolūkā paraugus parasti var ņemt divējādi: — piesārņotāju paraugu savāc parauga maisiņā visā ciklā un mēra pēc testa; — piesārņotāju paraugu ņem nepārtraukti un integrē visā ciklā; šī metode ir obligāta attiecībā uz HC un NOx. 4. MAKRODAĻIŅU NOTEIKŠANA Makrodaļiņu noteikšanai ir vajadzīga atšķaidīšanas sistēma. Atšķaidīt var ar daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (tikai ESC) vai ar pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (obligāti ETC). Atšķaidīšanas sistēmas plūs- mas caurlaidībai jābūt pietiekamai, lai pilnīgi novērstu ūdens kondensāciju atšķaidīšanas un paraugu ņem- šanas sistēmās un uzturētu 325 K (52 °C) vai zemāku atšķaidītās izplūdes gāzu temperatūru tieši augšpus filtru turētājiem. Atšķaidīšanas gaisa atbrīvošana no mitruma pirms ieplūdes atšķaidīšanas sistēmā ir atļau- ta, ja atšķaidīšanas gaiss ir īpaši mitrs. Atšķaidīšanas gaisa temperatūrai jābūt 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). Ja apkārtējā temperatūra ir mazāka par 293 K (20 °C), tad ieteicams atšķaidīšanas gaisu iepriekš sasildīt virs augšējās 303 K (30 °C) temperatūras robežas. Tomēr pirms izplūdes gāzu ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā atšķaidīšanas gaisa temperatūra nedrīkst pārsniegt 325 K (52 °C). Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma jāizveido tā, lai izplūdes gāzu plūsma sadalītos divās frakcijās, no kurām mazāko atšķaida ar gaisu un pēc tam izmanto makrodaļiņu mērījumiem. Tāpēc ir svarīgi ļoti pre- cīzi noteikt atšķaidījuma pakāpi. Var izmantot dažādas dalīšanas metodes, turklāt izmantotā dalīšanas metode lielā mērā nosaka parauga ņemšanas aparatūru un izmantojamās procedūras (V pielikuma 2. 2. iedaļa). Makrodaļiņu paraugu zondi uzstāda gāzveida emisijas paraugu zondes tiešā tuvumā atbilstīgi 3. 4. 1. iedaļas noteikumiem. Lai noteiktu makrodaļiņu masu, ir vajadzīga makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma, makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri, mikrogramu svari un svaru telpa ar regulējamu temperatūru un mitrumu. Makrodaļiņu paraugus ņem ar vienfiltra metodi, lietojot vienu filtru pāri (skatīt 4. 1. 3. ) visā testa ciklā. ESC liela uzmanība jāveltī paraugu ņemšanas laikiem un plūsmām testa paraugu ņemšanas stadijā. 4. 1. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri 4. 1. 1. Sīki izstrādāta filtru specifikācija Vajadzīgi ar fluorogļūdeņradi pārklāti stiklšķiedras filtri vai membrānfiltri uz fluorogļūdeņraža bāzes. Visu tipu filtriem jābūt 0,3 μm DOP(dioktilftalāta) minimālajai 95 % savākšanas spējai, ja gāzes nominālais ātrums ir no 35 līdz 80 cm/s. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 361 4. 1. 2. Filtru izmēri Makrodaļiņu filtru minimālajam diametram jābūt 47 mm (37 mm plankuma diametrs). Ir pieņemami lie- lāka diametra filtri (4. 1. 5. iedaļa). 4. 1. 3. Galvenais filtrs un palīgfiltrs Atšķaidītos izplūdes gāzu paraugus ņem ar filtru pāri, kas novietoti viens aiz otra (viens galvenais un viens palīgfiltrs). Palīgfiltru novieto ne tālāk kā 100 mm lejpus galvenā filtra, lai tas nesaskaras ar pirmējo filtru. Filtrus var svērt atsevišķi vai pārī, novietojot kopā ar pusēm, uz kurām ir plankumi. 4. 1. 4. Plūsmas nominālais ātrums filtrā Gāzes plūsmas nominālajam ātrumam filtrā jāsasniedz 35 — 80 cm/s. Spiediena krituma palielinājums starp testa sākumu un beigām nav lielāks par 25 kPa. 4. 1. 5. Filtra slodze Ieteicamā minimālā filtra slodze ir 0,5 mg/1 075 mm2 plankuma laukuma. Parastāko izmēru filtriem vēr- tības ir iekļautas 9. tabulā. 9. tabula Ieteicamā filtra slodze Filtra diametrs (mm) Ieteicamais plankums (mm) Ieteicamā minimālā slodze (mg) 47 70 90 110 37 60 80 100 0,5 1,3 2,3 3,6 4. 2. Sīki izstrādātas svaru telpas un analītisko svaru specifikācijas 4. 2. 1. Apstākļi svaru telpā Svaru telpā (vai istabā), kurā kondicionē un sver makrodaļiņu filtrus, jāuztur 295 K ± 3 K (22 °C ± 3 °C) temperatūra visā filtru kondicionēšanas un svēršanas laikā. Mitrums jāuztur 282,5 K ± 3 K (9,5 °C ± 3 °C) rasas punktā un relatīvais mitrums 45 ± 8 %. 4. 2. 2. Standartfiltra svēršana Telpas (vai istabas) videi jābūt brīvai no apkārtnes piesārņojumiem (tādiem kā putekļi), kas nosēstos uz makrodaļiņu filtriem to stabilizēšanas laikā. Traucējumi 4. 2. 1. iedaļā norādītajā svēršanas telpas specifikā- cijā ir atļauti, ja traucējumu ilgums nepārsniedz 30 minūtes. Svēršanas telpai jāatbilst vajadzīgajai specifi- kācijai pirms personāla ieiešanas svēršanas telpā. Vismaz divus nelietotus standartfiltrus vai filtru pārus nosver četrās stundās pēc parauga filtru svēršanas, bet vēlams svērt vienlaikus ar parauga filtru (pāri). Stan- dartfiltriem ir tie paši izmēri un materiāls kā parauga filtriem. Ja standartfiltru (standartfiltru pāru) vidējā masa starp parauga filtru svēršanām mainās vairāk par ± 5 % (filtru pārim attiecīgi par ± 7, 5 %) ieteicamās minimālās filtru slodzes (4. 1. 5. iedaļa), tad visus paraugu fil- trus izmet un emisijas testu atkārto. Ja nav izpildīti 4. 2. 1. iedaļā norādītie svēršanas telpas stabilitātes kritēriji, bet standartfiltrs (pāris) atbilst iepriekšminētajiem kritērijiem, tad motora izgatavotājam ir iespēja pieņemt paraugu filtru masu vai anulēt testus, regulējot svēršanas telpas kontroles sistēmu un atkārtojot testu. 362 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 4. 2. 3. Analītiskie svari Visu filtru svēršanai izmantojamo analītisko svaru precizitāte (standartnovirze) ir 20 μg un izšķirtspēja 10 μg (1 vienība = 10 μg). Filtriem ar diametru, mazāku par 70 mm, precizitāte un izšķirtspēja attiecīgi ir 2 μg un 1 μg. 4. 3. Papildu specifikācijas makrodaļiņu mērījumiem Visas tās atšķaidīšanas sistēmas un paraugu ņemšanas sistēmas daļas no izplūdes caurules līdz filtra turē- tājam, kas saskaras ar neapstrādātām un atšķaidītām izplūdes gāzēm, jākonstruē tā, lai līdz minimumam samazinātu makrodaļiņu nogulsnēšanos vai izmaiņas. Visām daļām jābūt izgatavotām no elektrību vado- šiem materiāliem, kas nereaģē ar izplūdes gāzu sastāvdaļām, un tām jābūt elektriski iezemētām, lai novēr- stu elektrostatiskos efektus. 5. DŪMU NOTEIKŠANA Šajā nodaļā ir ELR testā izmantojamā obligātā un izvēles aprīkojuma specifikācija. Dūmus mēra ar dūm- mēru, kam ir dūmainības un gaismas absorbcijas koeficienta nolasīšanas režīms. Dūmainības nolasīšanas režīmu izmanto tikai dūmmēra kalibrēšanai un pārbaudei. Dūmu vērtības testa ciklā mēra gaismas absorb- cijas koeficienta nolasīšanas režīmā. 5. 1. Vispārīgas prasības ELR jālieto tāda dūmu mērīšanas un datu apstrādes sistēma, kas ietver trīs funkcionālās vienības. Šīs vie- nības var apvienot vienā komponentā vai savstarpēji saistītu komponentu sistēmā. Minētās trīs funkcio- nālās vienības ir: — dūmmērs, kas atbilst V pielikuma 3. iedaļas specifikācijām, — datu apstrādes bloks, kas var izpildīt III pielikuma 1. papildinājuma 6. iedaļas funkcijas, — printeris un/vai elektroniskā datu glabāšanas vide III pielikuma 1. papildinājuma 6. 3. iedaļā norādīto vajadzīgo dūmu vērtību reģistrācijai un izvadei. 5. 2. Īpašas prasības 5. 2. 1. Linearitāte Linearitātei jābūt ± 2 % dūmainības. 5. 2. 2. Nulles svārstība Nulles svārstība vienā stundā nedrīkst pārsniegt ± 1 % dūmainības. 5. 2. 3. Dūmmēra displejs un diapazons Dūmainības displeja diapazonam jābūt no 0 % dūmainības līdz 100 % dūmainībai ar 0,1 % dūmainības nolasāmību. Attiecībā uz gaismas absorbcijas koeficientu displejam jādarbojas diapazonā no 0 gaismas absorbcijas koeficienta līdz 30 m-1 gaismas absorbcijas koeficientam ar 0,01 m-1 gaismas absorbcijas koe- ficienta nolasāmību. 5. 2. 4. Ierīces reakcijas laiks Dūmmēra fizikālās reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 0,2 s. Fizikālās reakcijas laiks ir to laiku starpība, kuros ātrdarbīga uztvērēja izvade sasniedz 10 un 90 % pilnās novirzes, ja mērāmās gāzes dūmainība mainās lai- kā, kas īsāks par 0,1 s. Dūmmēra elektriskās reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 0,05 s. Elektriskās reakcijas laiks ir to laiku starpība, kuros dūmmēra izvade sasniedz 10 un 90 % pilnās skalas, ja gaismas avotu aizsedz vai pilnīgi dzēš laikā, kas īsāks par 0,01 s. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 363 5. 2. 5. Neitrāla blīvuma filtri Jebkura tāda neitrāla blīvuma filtra vērtībai, ko lieto saistībā ar dūmmēra kalibrēšanu, linearitātes mērīju- miem vai iestatījumu intervālu, jābūt zināmai 1,0 % dūmainības robežās. Filtra nominālvērtības precizitāte vismaz vienreiz gadā jāpārbauda pēc standarta, ko var salīdzināt ar valsts vai starptautisku standartu. Neitrāla blīvuma filtri ir precīzijas ierīces, un lietojot tos var viegli sabojāt. Rīkošanās ar tiem jāsamazina līdz minimumam un vajadzības gadījumā jāveic tā, lai filtru nesaskrāpē vai nenotraipa. 364 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 5. papildinājums KALIBRĒŠANAS PROCEDŪRA 1. ANALĪTISKO IERĪČU KALIBRĒŠANA 1. 1. Ievads Katrs analizators jākalibrē tik bieži, cik vajadzīgs, lai izpildītu šīs direktīvas precizitātes prasības. Šajā iedaļā ir aprakstīta III pielikuma 4. papildinājuma 3. iedaļā un V pielikuma 1. iedaļā norādītajiem analizatoriem izmantojamā kalibrēšanas metode. 1. 2. Kalibrēšanas gāzes Jāievēro visu kalibrēšanas gāzu glabāšanas laiks. Izgatavotāja noteikto kalibrēšanas gāzu derīguma termiņu reģistrē. 1. 2. 1. Ķīmiski tīrās gāzes Vajadzīgo gāzu ķīmisko tīrību nosaka ar piemaisījuma robežām, kas iekļautas še turpmāk. Darbam vaja- dzīgas šādas gāzes: attīrīts slāpeklis (piemaisījums ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO), attīrīts skābeklis (ķīmiskā tīrība > 99,5 tilp. % O2), ūdeņraža un hēlija maisījums (40 ± 2 % ūdeņraža, pārējais hēlijs), (piemaisījums ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO2), attīrīts sintezētais gaiss (piemaisījums ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO), (skābekļa saturs no 18 līdz 21 tilp. %), Attīrīts propāns vai CO CVS verifikācijai. 1. 2. 2. Kalibrēšanas un standarta gāzes Jābūt pieejamiem gāzu maisījumiem ar šādu ķīmisko sastāvu: C3H8 un attīrītam sintezētajam gaisam (skatīt 1. 2. 1. iedaļu); CO un attīrītam slāpeklim; NOx un attīrītam slāpeklim (NO2 daudzums šajā kalibrēšanas gāzē nedrīkst pārsniegt 5 % NO satura); CO2 un attīrītam slāpeklim; CH4 un attīrītam sintezētajam gaisam; C2H6 un attīrītam sintezētajam gaisam. Piezīme: Atļauts apvienot citas gāzes, ja tās savstarpēji nereaģē. Kalibrēšanas un standarta gāzes faktiskajai koncentrācijai jābūt ± 2 % robežās no nominālās vērtības. Visas kalibrēšanas gāzu koncentrācijas norāda tilpuma vienībās (tilpuma procentos vai tilpuma ppm). Kalibrēšanas un standarta gāzes var iegūt arī ar gāzu dalītāju, atšķaidot ar attīrītu N2 vai ar attīrītu sintezēto gaisu. Sajaukšanas ierīces precizitātei jābūt tādai, lai atšķaidīto kalibrēšanas gāzu koncentrāciju var noteikt ar precizitāti ± 2 %. 1. 3. Analizatoru un paraugu ņemšanas sistēmas darbināšana Analizatorus darbina, ievērojot ierīču izgatavotāja izdoto palaišanas un darbināšanas instrukciju. Iekļauj prasību minimumu, kas noteikts 1. 4. līdz 1. 9. iedaļā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 365 1. 4. Noplūdes tests Pārbauda, vai sistēmā nav noplūdes. Zondi atvieno no izplūdes sistēmas un galu noslēdz. Ieslēdz analiza- tora sūkni. Pēc sākotnēja stabilizēšanas perioda visiem plūsmas mērītājiem jārāda nulle. Ja tā nav, pārbauda parauga ņemšanas vadus un kļūmi izlabo. Pieļaujamais maksimālais noplūdes ātrums vakuuma pusē ir 0,5 % faktiskā caurplūduma pārbaudāmajā sis- tēmas daļā. Lai noteiktu faktisko caurplūdumu, var izmantot analizatora plūsmas un apvada plūsmas. Otra metode ir koncentrācijas pakāpienveida maiņa paraugu ņemšanas vada sākumā, pārslēdzot no nulles uz standarta gāzi. Ja pēc atbilstīga laika perioda nolasījumi liecina par mazāku koncentrāciju, salīdzinot ar ievadīto koncentrāciju, tas norāda uz kalibrēšanas vai noplūdes problēmu. 1. 5. Kalibrēšanas procedūra 1. 5. 1. Ierīces komplektācija Nokomplektēta ierīcē jākalibrē un kalibrēšanas līknes jāpārbauda pret standarta gāzēm. Izmanto tos pašus gāzu caurplūdumus, ko izplūdes gāzu paraugu ņemšanā. 1. 5. 2. Iesildīšanas laiks Iesildīšanas laikam jāatbilst izgatavotāja ieteikumiem. Ja nav norādīts, tad analizatorus ieteicams iesildīt vis- maz divas stundas. 1. 5. 3. NDIR un HFID analizators NDIR analizatoru noregulē pēc vajadzības un HFID analizatora degšanas liesmu optimizē (1. 8. 1. iedaļa). 1. 5. 4. Kalibrēšana Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu kalibrē. Lietojot attīrītu sintezēto gaisu (vai slāpekli), CO, CO2, NOx, un HC analizatorus iestata uz nulli. Analizatoros ievada attiecīgās kalibrēšanas gāzes, vērtības reģistrē un izveido kalibrēšanas līkni saskaņā ar 1. 5. 5. iedaļu. Vajadzības gadījumā vēlreiz pārbauda nulles iestatījumu un atkārto kalibrēšanu. 1. 5. 5. Kalibrēšanas līknes izveide 1. 5. 5. 1. Vi s pā r ī g a s p a m a t n o s t ā d n e s Analizatora kalibrēšanas līkni izveido vismaz pēc pieciem kalibrēšanas punktiem (neskaitot nulli), kas ir izvietoti iespējami vienmērīgi. Lielākajai nominālajai koncentrācijai jābūt vienādai ar pilnas skalas 90 % vai lielākai. Kalibrēšanas līkni izrēķina ar mazāko kvadrātu metodi. Ja iegūtā polinoma pakāpe ir lielāka par 3, tad kali- brēšanas punktu skaitam (nulli ieskaitot) jābūt vismaz vienādam ar šo polinoma pakāpi, kam pieskaitīts 2. Kalibrēšanas līkne nedrīkst atšķirties vairāk par ± 2 % no katra kalibrēšanas punkta nominālvērtības un vai- rāk par ± 1 % no pilnas skalas nulles punktā. Pēc kalibrēšanas līknes un kalibrēšanas punktiem var pārbaudīt, vai kalibrēšana ir izdarīta pareizi. Jānorāda atšķirīgie analizatoram raksturīgie parametri, īpaši: — mērīšanas diapazons; — jutība; — kalibrēšanas datums. 366 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 1. 5. 5. 2. Ka l i b r ē š a n a z e m 1 5 % pi l n a s s k a l a s Analizatora kalibrēšanas līkni izveido, vismaz 4 papildu kalibrēšanas punktus (izņemot nulli) novietojot nomināli līdzvērtīgi zem 15 % pilnas skalas. Kalibrēšanas līkni izrēķina ar mazāko kvadrātu metodi. Kalibrēšanas līkne nedrīkst atšķirties vairāk par ± 4 % no katra kalibrēšanas punkta nominālvērtības un vai- rāk par ± 1 % no pilnas skalas nulles punktā. 1. 5. 5. 3. Alternatīvas metodes Ja var pierādīt, ka alternatīva tehnika (piemēram, dators, elektroniski regulējams diapazonu slēdzis u. c. ) var dot līdzvērtīgu precizitāti, tad var izmantot šīs alternatīvas. 1. 6. Kalibrēšanas verifikācija Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu pirms katras analīzes pārbauda saskaņā ar šādu procedūru. Kalibrēšanu pārbauda, izmantojot nulles gāzi un standarta gāzi, kuras nominālā vērtība ir lielāka par 80 % mērīšanas diapazona pilnas skalas. Ja diviem attiecīgajiem punktiem atrastā vērtība no noteiktās standartvērtības neatšķiras vairāk par ± 4 % pilnas skalas, tad korekcijas parametrus var mainīt. Ja tā nav, tad saskaņā ar 1. 5. 5. iedaļu izveido jaunu kali- brēšanas līkni. 1. 7. NOx pārveidotāja efektivitātes tests NO2 pārveidošanai par NO lietojamā pārveidotāja efektivitāti testē, kā noteikts 1. 7. 1. līdz 1. 7. 8. iedaļā (6. attēls). 1. 7. 1. Testa iekārtas uzbūve Lietojot testa iekārtu, kas parādīta 6. attēlā, (skatīt arī III pielikuma 4. papildinājuma 3. 3. 5. iedaļu) un še turpmāk aprakstīto procedūru, pārveidotāju efektivitāti var testēt ar ozonatoru. 1. 7. 2. Kalibrēšana CLD un HCLD kalibrē parastākajā darbības diapazonā, ievērojot izgatavotāja specifikācijas, lietojot nulles un standarta gāzi (kurā NO saturam jābūt aptuveni līdz 80 % darbības diapazona un NO2 koncentrācijai gāzu maisījumā līdz mazāk nekā 5 % NO koncentrācijas). NOx analizatoram jābūt NO režīmā, lai stan- darta gāze neplūst caur pārveidotāju. Norādītā koncentrācija jāreģistrē. 1. 7. 3. Aprēķins NOx pārveidotāja efektivitāti aprēķina šādi: efektivitāte(%) = (1 + a – b c – d)*100, kur: a ir NOx koncentrācija saskaņā ar 1. 7. 6. iedaļu, b ir NOx koncentrācija saskaņā ar 1. 7. 7. iedaļu, c ir NO koncentrācija saskaņā ar 1. 7. 4. iedaļu, d ir NO koncentrācija saskaņā ar 1. 7. 5. iedaļu. 1. 7. 4. Skābekļa pievienošana Skābekli vai nulles gaisu gāzes plūsmai nepārtraukti pievieno pa T-veida savienotājelementu, līdz parādītā koncentrācija ir aptuveni par 20 % mazāka nekā 1. 7. 2. iedaļā norādītā kalibrēšanas koncentrācija (anali- zators ir NO režīmā). Ar c apzīmēto koncentrāciju reģistrē. Ozonatoru visā procesā uztur neaktivētu. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 367 1. 7. 5. Ozonatora ieslēgšana Ozonatoru tagad aktivē, lai tas radītu pietiekami daudz ozona NO koncentrācijas samazināšanai līdz aptu- veni 20 % (minimāli 10 %) no 1. 7. 2. iedaļā dotās kalibrēšanas koncentrācijas. Ar d apzīmēto koncentrāciju pieraksta. (Analizators ir NO režīmā). 1. 7. 6. NOx režīms Pēc tam NO analizatoru pārslēdz uz NOx režīmu, lai gāzu maisījums (kas sastāv no NO, NO2, O2 un N2) plūst caur pārveidotāju. Parādīto a koncentrāciju reģistrē. (Analizators ir NOx režīmā. ) 1. 7. 7. Ozonatora izslēgšana Ozonatoru izslēdz. Gāzu maisījums, kas aprakstīts 1. 7. 6. iedaļā, caur pārveidotāju ieplūst detektorā. Parā- dīto b koncentrāciju reģistrē. (Analizators ir NOx režīmā. ) 1. 7. 8. NO režīms Pēc pārslēgšanas uz NO režīmu un pēc ozonatora izslēgšanas noslēdz arī skābekļa vai sintezētā gaisa plūsmu. Analizatora NOx nolasījuma novirze nedrīkst pārsniegt ± 5 % vērtības, kas izmērīta saskaņā ar 1. 7. 2. iedaļu (analizators ir NO režīmā). 1. 7. 9. Testu intervāls Pārveidotāja efektivitāte jāpārbauda pirms katras NOx analizatora kalibrēšanas. 1. 7. 10. Efektivitātes prasība Pārveidotāja efektivitāte nedrīkst būt mazāka par 90 %, bet ir ļoti ieteicama lielāka, 95 %, efektivitāte. Piezīme: Ja, analizatoram darbojoties parastākajā diapazonā, ozonators nevar dot samazinājumu no 80 % līdz 20 % saskaņā ar 1. 7. 5. iedaļu, tad izmanto augstāko diapazonu, kurā ozonators dod šo sama- zinājumu. 6. attēls NOx pārveidotāja efektivitātes testa ierīces shēma 1. 8. FID noregulēšana 1. 8. 1. Detektora atbildes signāla optimizēšana FID jānoregulē, kā norādījis ierīces izgatavotājs. Lai optimizētu atbildes signālu visvairāk izmantojamā dar- bības diapazonā, par standarta gāzi lieto gaisu ar propāna piedevu. 368 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Degvielas un gaisa caurplūdumu noregulē atbilstīgi izgatavotāja ieteikumiem un analizatorā ievada 350 ± 75 ppm C standarta gāzes. Atbildes signālu atbilstīgi degvielas plūsmai noteic pēc starpības starp stan- darta gāzes atbildes signālu un nulles gāzes atbildes signālu. Degvielas plūsmu noregulē nedaudz virs izga- tavotāja norādītās un nedaudz zem tās. Reģistrē šīm degvielas plūsmām atbilstīgos standarta un nulles atbil- des signālus. Starpību starp standarta un nulles atbildes signālu atzīmē grafiski, un degvielas plūsmu pielāgo līknes bagātīgākajai daļai. 1. 8. 2. Ogļūdeņražu atbildes signālu koeficienti Analizatoru kalibrē, izmantojot gaisu ar propāna piedevu un attīrītu sintezēto gaisu saskaņā ar 1. 5. iedaļu. Atbildes koeficientus noteic, laižot analizatoru ekspluatācijā, un pēc ilgākiem ekspluatācijas periodiem. Atbildes koeficients (Rf) noteiktas grupas ogļūdeņražiem ir FID C1 nolasījuma attiecība pret gāzes koncen- trāciju cilindrā, kas izteikta ar ppm C1. Testa gāzes koncentrācijai jābūt tādai, lai atbildes signāls ir aptuveni 80 % pilnas skalas. Koncentrācijai jābūt zināmai ar precizitāti ± 2 % attiecībā uz gravimetrisko standartu, kas izteikts ar tilpumu. Turklāt gāzes cilindrs iepriekš jākondicionē 24 stundas 298 K ± 5 K (25 ˚C ± 5 ˚C) temperatūrā. Lietojamās testa gāzes un ieteicamie relatīvās atbildes koeficientu intervāli ir šādi: metānam un attīrītam sintezētajam gaisam 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15, propilēnam un attīrītam sintezētajam gaisam 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10, toluolam un attīrītam sintezētajam gaisam 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10. Šīs vērtības ir attiecinātas pret propāna un attīrīta sintezētā gaisa atbildes koeficientu (Rf) 1,00. 1. 8. 3. Skābekļa traucējošās ietekmes pārbaude Skābekļa traucējošo ietekmi noteic, laižot analizatoru ekspluatācijā, un pēc ilgākiem ekspluatācijas perio- diem. Atbildes koeficients ir definēts un tā noteikšana aprakstīta 1. 8. 2. iedaļā. Izmantojamā testa gāze un ietei- camie relatīvās atbildes signāla koeficienti ir šādi: propāns un slāpeklis 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05. Šī vērtība ir attiecināta pret propāna un attīrīta sintezētā gaisa atbildes koeficientu (Rf) 1,00. FID degļa gaisa skābekļa koncentrācijai jābūt ± 1 mola % robežās no skābekļa koncentrācijas degļa gaisā, kas ir izmantots iepriekšējā skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudē. Ja starpība ir lielāka, tad jāpārbauda skābekļa traucējošā ietekme un vajadzības gadījumā jānoregulē analizators. 1. 8. 4. Gāzu, izņemot metānu, nošķīrēja efektivitāte (NMC, tikai ar NG darbināmiem gāzes motoriem) NMClieto, lai ogļūdeņražus, kas nav metāns, atdalītu no parauga gāzes, oksidējot visus ogļūdeņražus, izņemot metānu. Ideāli, ja pārveido 0 % metāna un 100 % pārējo ogļūdeņražu, ko pārstāv etāns. Lai pre- cīzi izmērītu NMHC, noteic abu iepriekšminēto ogļūdeņražu grupu efektivitāti un izmanto NMHC emisijas masas caurplūduma aprēķinam (skatīt III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. iedaļu). 1. 8. 4. 1. Me t ā n a e f e k t i v i t ā t e Metāna kalibrēšanas gāzi laiž caur FID , apejot un neapejot NMC , un abas koncentrācijas reģistrē. Efekti- vitāti noteic šādi: CEM = 1 – concw concw/o, kur: conc. w = HC koncentrācija, CH4 plūstot caur NMC , conc. w/o = HC koncentrācija, CH4 plūsmu novirzot garām NMC , 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 369 1. 8. 4. 2. Et ā na ef ek t i v i t ā t e Etāna kalibrēšanas gāzi laiž caur FID , apejot un neapejot NMC , un abas koncentrācijas reģistrē. Efektivi- tāti noteic šādi: CEE = 1 – concw concw/o, kur: conc. w = HC koncentrācija, C2H6 plūstot caur NMC, conc. w/o = HC koncentrācija, C2H6 plūsmu novirzot garām NMC, 1. 9. Traucējošas ietekmes CO, CO2 un NOx analizatoros Izplūdes gāzu sastāvā esošās gāzes, kas nav analizējamā gāze, var traucēt nolasīšanu vairākos veidos. Trau- cējums ar pozitīvu zīmi NDIR ierīcēs rodas, ja traucējošā gāze dod tādu pašu ietekmi kā mērāmā gāze, bet mazākā mērā. Traucējumi ar negatīvu zīmi NDIR ierīcēs rodas, ja traucējošā gāze paplašina mērāmās gāzes absorbcijas joslu, un CLD ierīcēs — ja traucējošā gāze slāpē starojumu. Traucējumu pārbaudes atbil- stīgi 1. 9. 1. un 1. 9. 2. iedaļai veic pirms analizatora ekspluatācijas sākuma un pēc lielākiem ekspluatācijas periodiem. 1. 9. 1. CO analizatora traucējumu pārbaude CO analizatora darbību var traucēt ūdens un CO2. Tāpēc CO2 standarta gāzi ar koncentrāciju no 80 līdz 100 % pilnas skalas testos izmantojamā maksimālajā darbības diapazonā burbuļo caur ūdeni istabas tem- peratūrā un reģistrē analizatora reakcijas signālu. Analizatora reakcijas signāls nedrīkst būt lielāks par 1 % pilnas skalas diapazonos, kas ir vienādi ar 300 ppm vai lielāki, vai lielāks par 3 ppm diapazonos, kuri ir zem 300 ppm. 1. 9. 2. NOx analizatora dzēšanas pārbaudes CLD (un HCLD) analizatoriem nozīmīgas ir divas gāzes: CO2 un ūdens tvaiks. Šo gāzu radītie dzēšanas sig- nāli ir proporcionāli to koncentrācijai, un tāpēc ir vajadzīgas testa metodes, ar ko noteikt dzēšanu, kura atbilst lielākajām testā gaidāmajām koncentrācijām. 1. 9. 2. 1. CO 2 d z ē š a n a s p ā r b a u d e Caur NDIR analizatoru laiž cauri CO2 standarta gāzi, kuras koncentrācija ir 80 līdz 100 % no pilnas skalas lielākajā testos izmantojamā darbības diapazonā, un pieraksta CO2 lielumu, apzīmējot ar A. Pēc tam gāzi atšķaida aptuveni līdz 50 % ar NO standarta gāzi un laiž cauri NDIR un (H)CLD analizatoriem, pierakstot CO2 un NO lielumus, ko attiecīgi apzīmē ar B un C. Pēc tam noslēdz CO2 un caur (H)CLD laiž tikai NO standarta gāzi, reģistrējot NO vērtību un to apzīmējot ar D. Dzēšana nedrīkst pārsniegt 3 % pilnas skalas, un to aprēķina šādi: procentuālā dzēšana = [1 –( (C * A ) (D * A) – (D * B))]*100, kur: A ir neatšķaidītās CO2 koncentrācija, ko mēra ar NDIR %, B ir atšķaidītās CO2 koncentrācija, ko mēra ar NDIR %, C ir atšķaidītā NO koncentrācija, ko mēra ar (H)CLD ppm, D ir neatšķaidītā NO koncentrācija, ko mēra ar (H)CLD ppm. Var izmantot tādas alternatīvas atšķaidīšanas un CO2 un NO standarta gāzes vērtību aprēķināšanas meto- des kā dinamisko sajaukšanu/samaisīšanu. 1. 9. 2. 2. Ūde ns dz ēš a na s pā r ba ude Šo pārbaudi piemēro tikai mitras gāzes koncentrācijas mērījumiem. Aprēķinot ūdens dzēšanu, jāņem vērā NO standarta gāzes atšķaidījums ar ūdens tvaiku un maisījuma ūdens tvaika koncentrācijas attiecība pret noteikšanā sagaidāmo koncentrāciju. 370 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. NO standarta gāzi ar koncentrāciju 80 līdz 100 % no pilnas skalas parastajā darbības diapazonā laiž caur (H)CLD un pieraksta NO lielumu, apzīmējot ar D. NO gāzi burbuļo caur ūdeni istabas temperatūrā un laiž caur (H)CLD, un pieraksta NO lielumu, apzīmējot ar C. Nosaka analizatora absolūto darba spiedienu un ūdens temperatūru un pieraksta, attiecīgi apzīmējot ar E un F. Nosaka maisījuma piesātināta tvaika spie- dienu, kas atbilst barbotiera ūdens temperatūrai (F), un pieraksta, apzīmējot ar G. Maisījuma ūdens tvaika koncentrāciju (H, %) aprēķina šādi: H = 100 * (G/E). Sagaidāmo atšķaidītās NO standarta gāzes (ūdens tvaikā) koncentrāciju (De) aprēķina šādi: De = D * (1 – H/100) Dīzeļmotoru izplūdes gāzēm testā paredzamo maksimālo izplūdes ūdens tvaika koncentrāciju (Hm, %), pamatojoties uz pieņēmumu, ka degvielas atoma H/C attiecība ir 1,8:1, prognozē pēc neatšķaidītās CO2 standarta gāzes koncentrācijas (A, ko mēra, kā aprakstīts 1. 9. 2. 1. iedaļā) šādi: Hm = 0,9 * A. Ūdens dzēšanu, kas nedrīkst pārsniegt 3 %, aprēķina šādi: procentuālā dzēšana = 100*((De – C)/De) * (Hm/H), kur: De = paredzamā atšķaidītā NO koncentrācija ppm, C = atšķaidītā NO koncentrācija ppm, Hm = maksimālā ūdens tvaika koncentrācija %, H = faktiskā ūdens tvaika koncentrācija %. Piezīme: Svarīgi, lai NO standarta gāzē šajā pārbaudē NO2 koncentrācija ir iespējami maza, jo dzēšanas aprēķinos nav ņemta vērā NO2 absorbcija ūdenī. 1. 10. Kalibrēšanas intervāli Analizatorus kalibrē saskaņā ar 1. 5. iedaļu vismaz vienu reizi 3 mēnešos vai ikreiz pēc sistēmas remonta vai izmaiņas, kas var būt ietekmējusi kalibrēšanu. 2. CVS SISTĒMAS KALIBRĒŠANA 2. 1. Vispārīgi noteikumi CVS sistēmu kalibrē ar precīzu caurplūduma mērītāju, kas atbilst valsts vai starptautiskiem standartiem, un ierobežošanas ierīci. Plūsmu cauri sistēmai mēra atbilstīgi dažādiem ierobežojuma iestatījumiem un sistē- mas kontrolparametrus mēra un attiecina pret plūsmu. Var lietot dažādus caurplūduma mērītājus, piemēram, kalibrētu Venturi cauruli, kalibrētu laminārā caur- plūduma mērītāju, kalibrētu turbomērītāju. 2. 2. Pozitīvā darba tilpuma sūkņa (PDP) kalibrēšana Visus parametrus, kas attiecas uz sūkni, mēra vienlaicīgi ar parametriem, kuri attiecas uz caurplūduma mērītāju, kas ir savienots virknē ar sūkni. Aprēķināto caurplūdumu (m3. /min. pie sūkņa ieplūdes atveres, absolūto spiedienu un temperatūru) atzīmē pret korelācijas funkciju, kas ir īpašas sūkņa parametru kom- binācijas vērtība. Pēc tam noteic lineāro vienādojumu, ar ko izsaka sūknētās plūsmas un korelācijas funk- cijas attiecību. Ja CVSir vairāku ātrumu caurplūdums, tad kalibrē visus diapazonus. Kalibrējot nodrošina nemainīgu temperatūru. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 371 2. 2. 1. Datu analīze Gaisa caurplūdumu (Qs) atbilstīgi katram ierobežojuma iestatījumam (vismaz 6 iestatījumiem) aprēķina pēc caurplūduma mērītāja datiem, izmantojot izgatavotāja noteikto metodi un izsakot standarta m3/min. Pēc tam gaisa caurplūdumu šādi pārrēķina sūknētajā plūsmā (V0) m3/apgr. atbilstīgi absolūtajai temperatūrai un spiedienam sūkņa ieplūdes atverē: V0 = Qs n * T 273 * 101,3 pA , kur: Qs = gaisa caurplūdums standarta nosacījumos (101,3 kPa, 273 K), m3/s, T = temperatūra sūkņa ieplūdes atverē, K, PA = absolūtais spiediens sūkņa ieplūdes atverē (pB – p1), kPa, n = sūkņa darbības ātrums, apgr. /s. Lai ņemtu vērā spiediena svārstību mijiedarbi sūknī un sūknētā daudzuma izmaiņu ātrumu, korelācijas funkciju (X0) starp sūkņa darbības ātrumu, sūkņa ieplūdes un izplūdes spiediena starpību un absolūto spie- dienu sūkņa izplūdes atverē aprēķina šādi: kur: X0 = 1 n *√Δpp pA Δpp = sūkņa ieplūdes un izplūdes spiediena starpība, kPa, pA = absolūtais spiediens sūkņa izplūdes atverē, kPa. Šādi izveido kalibrēšanas vienādojumu, lineāri pielāgojot mazākos kvadrātus: V0 = D0 – m * (X0). D0 un m ir regresijas taišņu attiecīgo leņķu konstantes. CVS sistēmai ar vairākiem ātrumiem kalibrēšanas līknes, kas izveidotas dažādiem sūknētās plūsmas diapa- zoniem, ir aptuveni paralēlas un leņķu vērtības (D0) palielinās, sūknētās plūsmas diapazonam samazino- ties. Pēc vienādojuma aprēķinātajām vērtībām jābūt ± 0, 5 % robežās no izmērītās V0 vērtības. Dažādiem sūkņiem m vērtības atšķiras. Makrodaļiņu ieplūde ar laiku samazina sūkņa padeves spēju; tas atspoguļojas mazākās m vērtībās. Tāpēc kalibrēšana jāizdara, sūkņa darbības sākumā, pēc lielākas apkopes un, ja visas sistēmas verifikācija (2. 4. iedaļā) liecina par padeves ātruma izmaiņu. 2. 3. Kritiskās plūsmas Venturi caurules kalibrēšana (CFV) CFV kalibrēšana pamatojas uz caurplūduma vienādojumu kritiskās plūsmas Venturi caurulei. Gāzes plūsma ir ieplūdes spiediena un temperatūras funkcija, kas parādīta še turpmāk: Qs = Kv * pA √T kur: Kv = kalibrēšanas koeficients, pA = absolūtais ieplūdes spiediens Venturi caurulē, kPa. T = ieplūdes temperatūra Venturi caurulē, K. 2. 3. 1. Datu analīze Gaisa caurplūdumu (Qs) atbilstīgi katram ierobežojuma iestatījumam (vismaz 8 iestatījumiem) aprēķina pēc caurplūduma mērītāja datiem, izmantojot izgatavotāja noteikto metodi un izsakot standarta m3/min. Kali- brēšanas koeficientu aprēķina šādi pēc kalibrēšanas datiem katram iestatījumam: 372 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Kv = Qs * √T pA kur: Qs = gaisa caurplūdums standarta nosacījumos (101,3 kPa, 273 K), m3/s, T = ieplūdes temperatūra Venturi caurulē, K, pA = absolūtais ieplūdes spiediens Venturi caurulē, kPa. Lai noteiktu kritiskās plūsmas diapazonu, Kv atzīmē Venturi caurules ieplūdes spiediena funkcijas veidā. Kritiskajai (robežstāvokļa) plūsmai Kv ir samērā konstanta vērtība. Spiedienam samazinoties (vakuumam palielinoties), Venturi caurulē rodas retinājums, un Kv samazinās, kas liecina, ka CFV darbojas ārpus pie- ļaujamā diapazona. Vismaz astoņiem punktiem kritiskās plūsmas apgabalā aprēķina vidējo Kv un standartnovirzi. Standartno- virze nedrīkst pārsniegt ± 0, 3 % vidējā KV. 2. 4. Kopējā sistēmas verificēšana CVS paraugu ņemšanas sistēmas un analīzes sistēmas kopējo precizitāti noteic, ievadot zināmu piesārņotājgāzes masu sistēmā, kad tā darbojas parastajā režīmā. Piesārņotāju analizē un masu aprēķina saskaņā ar III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. iedaļu; izņēmums ir propāns, kam piemēro HC koeficientu 0,000472, nevis 0,000479. Izmanto vienu no šīm metodēm. 2. 4. 1. Mērīšana ar kritiskās plūsmas diafragmu Zināmu daudzumu ķīmiski tīras gāzes (oglekļa oksīda vai propāna) pa kalibrētu kritiskās plūsmas dia- fragmu ievada CVS sistēmā. Ja ieplūdes spiediens ir pietiekami augsts, tad caurplūdums, ko regulē ar kri- tiskās plūsmas diafragmu, nav atkarīgs no atveres izplūdes spiediena ([vienāds] ar kritisko plūsmu). CVS sistēmu aptuveni no 5 līdz 10 minūtēm darbina, kā parastā izplūdes gāzu emisijas testā. Gāzes paraugu analizē ar standarta līdzekļiem (paraugu maisiņu vai integrēšanas metodi) un aprēķina gāzes masu. Tā noteiktajai masai jābūt ± 3 % robežās no zināmās iesmidzinātās gāzes masas. 2. 4. 2. Mērīšana ar gravimetrisko metodi Ar ± 0, 01 grama precizitāti noteic tāda neliela cilindra masu, kas pildīts ar oglekļa oksīdu vai propānu. CVS sistēmu aptuveni no 5 līdz 10 minūtēm darbina, kā parastā izplūdes gāzu emisijas testā, un sistēmā iesmidzina oglekļa oksīdu vai propānu. Izplūdušās ķīmiski tīrās gāzes daudzumu noteic pēc masas starpī- bas sverot. Gāzes paraugu analizē ar standarta līdzekļiem (paraugu maisiņu vai integrēšanas metodi) un aprēķina gāzes masu. Tā noteiktajai masai jābūt ± 3 % robežās no zināmās iesmidzinātās gāzes masas. 3. MAKRODAĻIŅU MĒRĪŠANAS SISTĒMAS KALIBRĒŠANA 3. 1. Ievads Katrs komponents jākalibrē tik bieži, cik vajadzīgs, lai izpildītu šīs direktīvas precizitātes prasības. Šajā iedaļā ir aprakstīta III pielikuma 4. papildinājuma 4. iedaļā un V pielikuma 2. iedaļā norādītajiem kompo- nentiem izmantojamā kalibrēšanas metode. 3. 2. Plūsmas mērīšana Gāzes plūsmas mērītāju vai plūsmas mērīšanas ierīču kalibrēšanai jāatbilst valsts un/vai starptautiskiem standartiem. Izmērītās vērtības maksimālajai kļūdai jābūt ± 2 % robežās no nolasījuma. Ja gāzes plūsmu noteic ar plūsmas starpības mērīšanu, tad starpības maksimālajai kļūdai jābūt tādai, lai GEDF precizitāte ir ± 4 % robežās (skatīt arī V pielikuma 2. 2. 1. iedaļas EGA). To var aprēķināt, noteicot visu ierīču kļūdu vidējo ģeometrisko vērtību. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 373 3. 3. Daļējas plūsmas nosacījumu pārbaude Izplūdes gāzu ātruma diapazonu un spiediena svārstības pārbauda un pēc vajadzības regulē saskaņā ar V pielikuma 2. 2. 1. iedaļas EP prasībām. 3. 4. Kalibrēšanas intervāli Plūsmas mērīšanas ierīces kalibrē vismaz vienu reizi trijos mēnešos vai ikreiz pēc sistēmas remonta vai izmaiņas, kas var būt ietekmējusi kalibrēšanu. 4. DŪMU MĒRĪŠANAS IERĪCES KALIBRĒŠANA 4. 1. Ievads Dūmmērs jākalibrē tik bieži, cik vajadzīgs, lai izpildītu šīs direktīvas precizitātes prasības. Šajā iedaļā ir aprakstīta III pielikuma 4. papildinājuma 5. iedaļā un V pielikuma 3. iedaļā norādītajiem komponentiem izmantojamā kalibrēšanas metode. 4. 2. Kalibrēšanas procedūra 4. 2. 1. Iesildīšanas laiks Dūmmēru iesilda un stabilizē saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. Ja dūmmērs ir aprīkots ar gaisa izpūšanas/tīrīšanas sistēmu, lai novērstu dūmmēra optikas apkvēpšanu, tad arī šī sistēma jāiedarbina un jānoregulē saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. 4. 2. 2. Linearitātes atbildes signāla noteikšana Dūmmēra linearitāti pārbauda dūmainības nolasīšanas režīmā saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. Dūm- mēru aprīko ar trijiem zināmas caurlaidības neitrāla blīvuma filtriem, kas atbilst III pielikuma 4. papildi- nājuma 5. 2. 5. iedaļas prasībām, un vērtību reģistrē. Neitrālā blīvuma filtru nominālajai necaurlaidībai jābūt aptuveni 10 %, 20 % un 40 %. Linearitāte nedrīkst atšķirties no neitrālā blīvuma filtra nominālvērtības vairāk pār 2 % necaurlaidības. Jeb- kura nelinearitāte, kas pārsniedz minēto vērtību, jākoriģē pirms testa. 4. 3. Kalibrēšanas intervāli Dūmmēru kalibrē saskaņā ar 4. 2. 2. iedaļu vismaz vienu reizi 3 mēnešos vai ikreiz pēc sistēmas remonta vai izmaiņas, kas var būt ietekmējusi kalibrēšanu. 374 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. IV PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA TESTIEM UN RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS VERIFICĒŠANAI NOTEIKTĀS STANDARTA DEGVIELAS TEHNISKAIS RAKSTUROJUMS 1. DĪZEĻDEGVIELA (1) Parametrs Mērvienība Robežas (2) Apakšējā Augšējā Cetānskaitlis (3) Blīvums 5 °C temperatūrā kg/m3 Destilācija - 50 % punkts - 95 % punkts — galīgās viršanas punkts Uzliesmošanas temperatūra. CFPP Viskozitāte 40 °C temperatūrā Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži Sēra saturs (5) Vara korozija Konradsona oglekļa piemaisījums (10 % DR) Pelnu saturs. Ūdens saturs °C °C °C °C °C mm2/s % m/m mg/kg %m/m % m/m % m/m (Stipras skābes) neitralizācijas skaitlis mg KOH/g Noturība pret oksidēšanu (6) mg/ml 52 833 245 345 — 55 — 2,5 3,0 — — — — — — — 54 837 — 350 370 — – 5 3,5 6,0 300 1 0,2 0,01 0,05 0,02 0,025 Testa metode Publikācija EN-ISO 5165 1998. (4) EN-ISO 3675 1995. EN-ISO 3405 EN-ISO 3405 EN-ISO 3405 EN 27719 EN 116 EN-ISO 3104 IP 391 (*) 1998. 1998. 1998. 1993. 1981. 1996. 1995. pr. EN-ISO/DIS 14596 1998. (4) EN-ISO 2160 1995. EN-ISO 10370 EN-ISO 6245 EN-ISO 12937 1995. 1995. ASTM D 974-95 1998. (4) EN-ISO 12205 1996. (*) Jauna un labāka metode izstrā- des stadijā policiklisko aromā- tisko ogļūdeņražu noteikšanai %m/m — — EN 12916 [1997. ] (4) (1) Ja jāaprēķina motora vai transportlīdzekļa siltumefektivitāte, tad degvielas sadegšanas siltumu var aprēķināt pēc īpatnējās eneriģjas (sadegšanas siltuma) (tīrā), ko izsaka + 3,170d)(1 – (x + y + s)) + 9,420 s – 2,499 x, 2 MJ/kg = (46,423 – 8,792d kur d = blīvums 15 °C temperatūrā, x = ūdens daļa pēc masas (%, dalot ar 100), y = pelnu daļa pēc masas (%, dalot ar 100), s = sēra daļa pēc masas (%, dalot ar 100). (2) Specifikācijā norādītās vērtības ir patiesās vērtības. Nosakot to robežvērtības, ir piemēroti ISO 4259 noteikumi “Naftas produkti: to precizitātes datu noteikšana un pie- mērošana, kas attiecas uz testa metodēm” un, nosakot apakšējās robežas vērtību, ir ņemta vērā minimālā 2R starpība virs nulles; nosakot augšējo un apakšējo robežu, minimālā starpība ir 4R (R = sakritība). Neatkarīgi no šā noteikuma, kas ir vajadzīgs statistiskos nolūkos, degvielas ražotājam tomēr jācenšas nodrošināt nulles vērtību, ja noteiktā augšējā robeža ir 2R, un vidējo vērtību, ja ir noteikta augšējā un apakšējā robeža. Ja jānoskaidro, vai degviela atbilst specifikācijas prasībām, tad jāpiemēro ISO 4259 noteikumi. (3) Cetānskaitļa diapazons nav saskaņā ar prasību par minimālo 4R diapazonu. Tomēr, ja rodas domstarpības starp degvielas piegādātāju un degvielas lietotāju, tad šādu domstarpību atrisināšanai var izmantot ISO 4259 noteikumus, ja vienreizējas noteikšanas vietā izdara pietiekami daudz atkārtotu mērījumu, lai nodrošinātu vajadzīgo precizitāti. (4) Publicēšanas mēnesis būs norādīts vēlāk. (5) Jānorāda faktiskais sēra saturs degvielā, ko lieto testā. Turklāt standarta degvielā, ko lieto, lai apstiprinātu transportlīdzekli vai motoru attiecībā pret robežvērtībām, kuras noteiktas B rindā tabulā šīs direktīvas I pielikuma 6. 2. 1. iedaļā, maksimālajam sēra saturam jābūt 50 ppm. Komisija pēc iespējas agrāk, bet vēlākais 1999. gada 31. decem- brī, modificē šo pielikumu, atspoguļojot tirgus vidējo degvielas sēra saturu, kas attiecas uz degvielu, kura noteikta Direktīvas 98/70/EK IV pielikumā. (6) Pat kontrolējot noturību pret oksidēšanu, glabāšanas laiks ir ierobežots. Par glabāšanas apstākļiem un termiņu jākonsultējas ar piegādātāju. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 375 2. DABASGĀZE (NG) Eiropas tirgū ir divu grupu degvielas: — H grupas degvielas, kuru galējā standarta degvielas ir G20 un G23, — L grupas degvielas, kuru galējā standarta degvielas ir G23 un G25. G20, G23 un G25 raksturojuma kopsavilkums ir še turpmāk: G20 standarta degviela Parametri Mērvienības Bāze Robežas Apakšējā Augšējā Testa metode Sastāvs: Metāns Bilance [Inertās gāzes+ C2/C2+] N2 molu % 100 — Sēra saturs mg/m3 (1) — (1) Vērtība jānoteic standarta apstākļos (293,2 K (20 °C) un 101,3 kPa). 99 — — 100 1 ISO 6974 50 ISO 6326-5 G23 standarta degviela Parametri Mērvienības Bāze Robežas Apakšējā Augšējā Testa metode Sastāvs: Metāns Bilance [Inertās gāzes+ C2/C2+] N2 molu % Sēra saturs mg/m3 (1) 92,5 — 7,5 — 91,5 — 6,5 — 93,5 1 8,5 50 ISO 6974 ISO 6326-5 (1) Vērtība jānoteic standarta apstākļos (293,2 K (20 °C) un 101,3 kPa). G23 standarta degviela Parametri Mērvienības Bāze Robežas Apakšējā Augšējā Testa metode Sastāvs: Metāns Bilance [Inertās gāzes+ C2/C2+] N2 molu % Sēra saturs mg/m3 (1) 86 — 14 — 84 — 12 — 88 1 16 50 ISO 6974 ISO 6326-5 (1) Vērtība jānoteic standarta apstākļos (293,2 K (20 °C) un 101,3 kPa). 376 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. SAŠĶIDRINĀTĀ NAFTAS GĀZE (LPG) Parametrs Mērvienība Robežas A degvielai Robežas B degvielai Apakšējā Augšējā Apakšējā Augšējā 93,5 93,5 Motora oktānskaitlis Sastāvs C3 saturs C4 saturs Olefīni Iztvaikošanas atlikums Tilp. % Tilp. % Tilp. % mg/kg 48 48 0 Kopējais saturs sēra Masas ppm (1) Sērūdeņradis — Novērtējums slokšņu Vara korozija Ūdens 0 °C temperatūrā 52 52 12 50 50 Nav; 1. klase Brīva Testa metode EN 589 B pielikums ISO 7941 NFM41–015 EN 24260 83 13 9 87 17 15 50 50 Nav; ISO 8819 1. klase ISO 6251 (2) Brīva Vizuālā pārbaude (1) Vērtība jānoteic standarta apstākļos (293,2 K (20 °C) un 101,3 kPa). (2) Ar šo metodi korozīvo vielu klātbūtnes noteikšana var būt neprecīza, ja paraugs satur korozijas inhibitorus vai citas ķimi- kālijas, kas samazina parauga korozīvo iedarbību uz vara sloksni. Tāpēc tādus savienojumus pievienot ir aizliegts tikai ar vienu mērķi: nepieļaut testa metodes sistemātisko kļūdu. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 377 V PIELIKUMS ANALĪZES UN PARAUGU ŅEMŠANAS SISTĒMAS 1. GĀZVEIDA EMISIJAS NOTEIKŠANA 1. 1. Ievads Sīki izstrādāti ieteicamie paraugu ņemšanas un analizēšanas sistēmu apraksti ir 1. 2. iedaļā un 7. un 8. attēlā. Tā kā dažādas konfigurācijas var dot līdzvērtīgus rezultātus, precīza atbilstība 7. un 8. attēlam nav vajadzīga. Lai nodrošinātu papildu informāciju un koordinētu komponentu sistēmu funkcijas, var lietot tādas papildu ierīces kā vārstus, solenoīdus, sūkņus un slēdžus. Var atteikties no dažiem komponentiem, kas nav vajadzīgi dažu sistēmu precizitātes uzturēšanai, ja atteikšanās pamatojas uz labu inženierijas apsvērumu. Neapstrādātu izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas grafiks CO, CO2, NOx, HC tikai ESC 7. attēls 1. 2. Analīzes sistēmas apraksts Analīzes sistēma gāzveida emisijas noteikšanai neapstrādātajā (7. attēls, tikai ESC) vai atšķaidītajā (8. attēls, ETC un ESC) izplūdes gāzēs ir aprakstīta, pamatojoties uz: — HFID analizatora lietojumu ogļūdeņražu mērīšanai; — NDIR analizatoru lietojumu oglekļa oksīda un oglekļa dioksīda mērīšanai; — HCLD vai līdzvērtīga analizatora lietojumu slāpekļa oksīdu mērīšanai. Visu sastāvdaļu paraugu var ņemt ar vienu paraugu zondi vai ar divām paraugu zondēm, ko novieto tiešā tuvumā un kas ir iekšēji sadalītas tā, ka paraugus novada uz attiecīgajiem analizatoriem. Jānodrošina, lai izplūdes gāzu sastāvdaļas (to skaitā ūdens un sērskābe) nevienā analīzes sistēmas vietā nekondensētos. 378 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 8. attēls Atšķaidītu izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas shēma CO, CO2, NOx, HC ETC , pēc izvēles ESC 1. 2. 1. Komponenti 7. un 8. attēlā EP izplūdes caurule Izplūdes gāzu paraugu ņemšanas zonde (tikai 7. attēlā) Ieteicama taisna nerūsējoša tērauda zonde ar slēgtu galu un daudzām atverēm. Iekšējais diametrs nedrīkst būt lielāks par paraugu ņemšanas vada iekšējo diametru. Zondes sieniņu biezums nav lielāks par 1 mm. Tai trijās dažādās radiālās plaknēs ir vismaz trīs atveres, kuru lielums ļauj noņemt aptuveni vienādas plūsmas parau- gu. Zondei jāaizņem vismaz 80 % izplūdes caurules diametra. Var lietot vienu paraugu ņemšanas zondi vai divas. SP2 atšķaidītas izplūdes gāzu HC paraugu ņemšanas zonde (tikai 8. attēls) Zondei jābūt: — pirmajos 254 līdz 762 mm sakarsētā paraugu ņemšanas vada HSL1; — ar vismaz 5 mm iekšējo diametru; — uzstādītai DT atšķaidīšanas kanālā (skatīt 2. 3. iedaļu, 20. attēlu), vietā, kur atšķaidīšanas gaiss ir labi sajau- cies ar izplūdes gāzēm (t. i. , aptuveni 10 kanāla diametrus lejpus vietas, kur izplūdes gāzes ieplūst atšķai- dīšanas kanālā); — pietiekami tālu (radiāli) no citām zondēm un kanāla sienas, lai to neietekmē plūsmas un virpuļi; — karsējamai tā, lai gāzes plūsmas temperatūru zondes izejā palielinātu līdz 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C). SP3 atšķaidītu izplūdes gāzu CO, CO2, NOx paraugu ņemšanas zonde (tikai 8. attēlā) Zondei jābūt: — vienā plaknē ar SP 2; — pietiekami tālu (radiāli) no citām zondēm un kanāla sienas, lai to neietekmē plūsmas un virpuļi; — visā garumā izolētai un karsējamai vismaz līdz 328 K (55 °C), lai novērstu ūdens kondensāciju. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 379 HSL1 karsējams paraugu ņemšanas vads Paraugu ņemšanas vads nodrošina gāzes parauga ņemšanu no vienas zondes līdz dalīšanas vietai un HC ana- lizatoram. Paraugu ņemšanas vadam: — jābūt ar iekšējo diametru no 5 mm līdz 13,5 mm; — jābūt izgatavotam no nerūsējoša tērauda vai PTFE; — jāuztur 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) sienas temperatūra, mērot katrā atsevišķi regulējamā karsējamā daļā, ja izplūdes gāzu temperatūra pie paraugu ņemšanas zondes ir 463 K (190 °C) vai zemāka; — sienas temperatūra jāuztur virs 453 K (180 °C), ja izplūdes gāzu temperatūra pie parauga ņemšanas zon- des ir lielāka par 463 K (190 °C); — jāuztur 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) gāzes temperatūra tieši pirms karsējamā F2 filtra un HFID; HSL2 karsējamais NOx paraugu ņemšanas vads Paraugu ņemšanas vadam: — jāuztur sienas temperatūra no 328 K līdz 473 K (55 °C līdz 200 °C) līdz C pārveidotājam, ja lieto B dze- sēšanas vannu, un līdz analizatoram, ja B dzesēšanas vannu nelieto; — jābūt izgatavotam no nerūsējoša tērauda vai PTFE. SL paraugu ņemšanas vads CO un CO2 paraugiem Vadam jābūt izgatavotam no nerūsējošā tērauda vai PTFE. Tas var būt karsējams vai nekarsējams. BK fona paraugu ņemšanas maiss (pēc izvēles; tikai 8. attēlā) Fona koncentrāciju noteikšanai paredzētu paraugu ņemšanai. BG paraugu maisiņš (pēc izvēles; tikai CO un CO2 8. attēlā) Fona koncentrāciju noteikšanai paredzētu paraugu ņemšanai. F1 karsējams priekšfiltrs (pēc izvēles) Temperatūra ir tāda pati kā HSL1. F2 karsējamais filtrs Filtrs atdala visas cietās makrodaļiņas no gāzes parauga, pirms tas iekļūst analizatorā. Temperatūra ir tāda pati kā HSL1. Filtru nomaina pēc vajadzības. P sildāmais paraugu ņemšanas sūknis Sūkni silda līdz HSL1 temperatūrai. HC Karsētas liesmas jonizācijas detektors (HFID) ogļūdeņražu noteikšanai. Temperatūru uztur no 453 K līdz 473 K (no 180 °C līdz 200 °C). CO, CO2 NDIR analizatori oglekļa oksīda un oglekļa dioksīda noteikšanai (nav obligāti atšķaidījuma pakāpes noteik- šanai PT mērījumiem). NO CLD vai HCLD analizators slāpekļa oksīdu noteikšanai. Ja lieto HCLD, tā temperatūru uztur no 328 K līdz 473 K (no 55 °C līdz 200 °C). C pārveidotājs Pārveidotāju lieto NO2 katalītiskai reducēšanai līdz NO pirms analīzes ar CLD vai HCLD. 380 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. B dzesēšanas vanna (pēc izvēles) Ūdens atdzesēšanai un kondensēšanai izplūdes gāzu paraugā. Vannā ar ledu vai dzesēšanu temperatūru uztur no 273 K līdz 277 K (no 0 °C līdz 4 °C). Tas nav obligāti, ja analizatoru neietekmē ūdens tvaiks, kā noteikts III pielikuma 5. papildinājuma 1. 9. 1. un 1. 9. 2. iedaļā. Ja ūdeni aizvada kondensējot, tad parauga gāzes tem- peratūra vai rasas punkts jākontrolē ūdens filtrā vai lejpus tā. Parauga gāzes temperatūra vai rasas punkts nedrīkst pārsniegt 280 K (7 °C). Ūdens aizvadīšanai no parauga nav atļauts lietot ķīmiskos žāvētājus. T1, T2, T3 temperatūras devējs Gāzes plūsmas temperatūras kontrolei. T4 temperatūras devējs NO2 — NO pārveidotāja temperatūras kontrolei. T5 temperatūras devējs Dzesēšanas vannas temperatūras kontrolei. G1, G2, G3 manometrs Spiediena mērīšanai paraugu ņemšanas vados. R1, R2 spiediena regulators Attiecīgi gaisa un degvielas spiediena regulēšanai HFID. R3, R4, R5 spiediena regulators Spiediena regulēšanai paraugu ņemšanas vados un uz analizatoriem virzītās plūsmas regulēšanai. FL1, FL2, FL3 caurplūduma mērītājs Parauga pārplūdes/apvada caurplūduma kontrolei. FL4 — FL6 caurplūduma mērītājs (pēc izvēles) Caurplūduma kontrolei analizatoros. V1 — V5 pārslēgšanas vārsts Piemēroti vārsti, lai analizatoriem pēc izvēles pievadītu paraugu, standarta gāzi vai nulles gāzi. V6, V7 solenoīda vārsti NO2 — NO pārveidotāja apvadam. V8 adatvārsts Caurplūduma vienādošanai apvadā un NO2 — NO C pārveidotājā. V9, V10 adatvārsts Uz analizatoriem virzīto plūsmu regulēšanai. V11, V12 sviras vārsts (pēc izvēles) Kondensāta izlaišanai no B vannas. 1. 3. NMHC analīze (tikai ar NG darbināmiem gāzes motoriem) 1. 3. 1. Gāzu hromatogrāfijas metode (GC, 9. attēls) Ja izmanto GC metodi, tad nelielu izmērītu parauga tilpumu izsmidzina uz analīzes kolonnas, caur kuru to nes inerta nesējgāze. Kolonna atdala dažādas sastāvdaļas atkarībā no to viršanas punkta, lai tās eluējas no kolonnas dažādos laikos. Pēc tam tās plūst caur detektoru, kas dod elektrisko signālu atkarībā no to kon- centrācijas. Tā kā tā nav nepārtrauktas analīzes tehnoloģija, to var izmantot tikai kopā ar paraugu maisiņu metodi, kas aprakstīta III pielikuma 4. papildinājuma 3. 4. 2. iedaļā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 381 NMHC noteikšanai izmanto automatizētu GC ar FID. Izplūdes gāzu paraugus savāc paraugu maisiņā, no kura daļu iesmidzina GC. Paraugu Porapak kolonnā sadala divās daļās (CH4/gaiss/CO un NMHC/CO2/H2O). Molekulārā sieta kolonna atdala CH4 no gaisa un CO pirms ieplūdes FID, kur mēra tā koncentrāciju. Pilnu ciklu no viena parauga iesmidzināšanas līdz nākamā parauga iesmidzināšanai var veikt 30 sekundēs. Lai noteiktu NMHC, CH4 koncentrācija jāatskaita no kopējo HC koncentrācijas (skatīt III pielikuma 2. papildi- nājuma 4. 3. 1. iedaļu). Raksturīgu GC periodiskai CH4 noteikšanai skatīt 9. attēlā. Pamatojoties uz labu inženierijas apsvērumu, var izmantot citas GC metodes. 9. attēls Plūsmas shēma metāna analīzei (GC metode) Komponenti 9. attēlā Porapak kolonna PC Jālieto 180/300 μm Porapak N kolonna (ar daļiņu izmēru 50/80), kuras garums ir 610 mm, ID 2,16 mm, un pirms pirmās lietošanas tā jākondicionē ar nesējgāzi vismaz 12 stundas 423 K (150 °C) temperatūrā. Molekulārā sieta kolonna MSC Jālieto 13X, 250/350 μm molekulārā sieta kolonna (ar acu izmēru 45/60), kuras garums ir 1220 mm, ID 2,16 mm, un pirms pirmās lietošanas tā jākondicionē ar nesējgāzi vismaz 12 stundas 423 K (150 °C) tem- peratūrā. Žāvēšanas skapis OV Kolonnu un vārstu uzturēšanai vienmērīgā temperatūrā, kas vajadzīga analizatoru darbībai, un kolonnu kon- dicionēšanai 423 K (150 °C). Parauga kontūrs SLP Nerūsējoša tērauda caurule, kas ir pietiekami gara, lai iegūtu paraugu, kura tilpums ir aptuveni 1 cm3. 382 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Sūknis P Parauga pārnešanai uz gāzu hromatogrāfu. Eksikators D Eksikatoru ar molekulāro sietu lieto, lai atdalītu ūdeni un citus piemaisījumus, kas varētu būt nesējgāzē. HC AR LIESMAs jonizācijas detektoru (FID) mēra metāna koncentrāciju. Parauga iesmidzināšanas vārsts V1 Lai iesmidzinātu paraugu, ko ņem no paraugu ņemšanas maisiņa pa SL 8. attēlā. Tam jābūt ar mazu tukšo tilpumu, hermētiskam un karsējamam līdz 423 K (150 °C). Pārslēgšanas vārsts V3 Lieto, lai ieslēgtu standarta gāzes, parauga vai bezplūsmas režīmu. V2, V4, V5, V6, V7, V8 adatvārsts Lieto, lai noregulētu plūsmas sistēmā. R1, R2, R3 spiediena regulators Lieto, lai kontrolētu attiecīgi degvielas (= nesējgāzes), parauga un gaisa plūsmu. FC plūsmas kapilārs Lieto, lai kontrolētu gaisa caurplūdumu uz FID. G1, G2, G3 manometrs Lieto, lai kontrolētu attiecīgi degvielas (= nesējgāzes), parauga un gaisa plūsmu. F1, F2, F3, F4, F5 filtrs Saķepināta/aglomerēta metāla filtri, ko lieto, lai novērstu smilšu iekļuvi sūknī vai ierīcē. FL1 LIETO, LAi mērītu parauga caurplūdumu apvadā. 1. 3. 2. Gāzu, izņemot metānu, nošķīrēja metode (NMC, 10. attēls) Nošķīrējsoksidē visus ogļūdeņražus, izņemot CH4 par CO2 un H2O, tā ka, laižot paraugu caur NMC, FID atklāj tikai CH4. Ja lieto paraugu maisiņus, tad pie SL jāuzstāda plūsmas novadīšanas sistēma (skatīt 1. 2. ieda- ļu, 8. attēlu), ar ko plūsmu var pārmaiņus novadīt pa nošķīrēju vai tam garām saskaņā ar 10. attēla augšējo daļu. Mērot NMHC, abas vērtības (HC un CH4) jānovēro ar FID un jāreģistrē. Ja izmanto integrēšanas metodi, tad NMC kopā ar otru FID jāuzstāda HSL1 paralēli standarta FID (skatīt 1. 2. iedaļu, 8. attēlu) saskaņā ar 10. attēla apakšējo daļu. Mērot NMHC, abas FID vērtības (HC un CH4) jānovēro un jāreģistrē. Nošķīrējupirms testa raksturo 600 K (327 °C) vai augstākā temperatūrā, ievērojot tā katalītisko efektu uz CH4 un C2H6 atbilstīgi H2O vērtībām, kas ir reprezentatīvas izplūdes gāzu plūsmas nosacījumos. Jāzina parauga izplūdes gāzu plūsmas rasas punkts un O2 koncentrācija. Jāreģistrē FID relatīvā reakcija uz CH4 (skatīt III pie- likuma 5. papildinājuma 1. 8. 2. iedaļu). 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 383 10. attēls Plūsmas shēma metāna analīzei ar gāzu, izņemot metānu, nošķīrēju (NMC) Komponenti 10. attēlā Gāzu, izņemot metānu, nošķīrējs Lieto, lai oksidētu visus ogļūdeņražus, izņemot metānu. HC Karsējams liesmas jonizācijas detektoru (HFID) lieto, lai izmērītu HC un CH4 koncentrāciju. Temperatūru uztur no 453 K līdz 473 K (no 180 °C līdz 200 °C). V1 pārslēgšanas vārsts Lieto, lai ieslēgtu parauga, nulles vai standarta gāzes režīmu. V1 ir idents V2 8. attēlā. V2, V3 solenoīda vārsts Lieto, lai radītu NMC apvadu. V4 adatvārsts Lieto, lai vienādotu caurplūdumu NMC un apvadā. R1 spiediena regulators Lieto, lai regulētu spiedienu parauga ņemšanas vadā un plūsmu uz HFID. R1 ir idents R3 8. attēlā. FL1 caurplūduma mērītājs Lieto, lai mērītu parauga caurplūdumu apvadā. FL1 ir idents FL1 8. attēlā. 384 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. IZPLŪDES GĀZU ATŠĶAIDĪŠANA UN MAKRODAĻIŅU NOTEIKŠANA 2. 1. Ievads Ieteicamās atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmas ir sīki aprakstītas 2. 2. , 2. 3. un 2. 4. iedaļā un parā- dītas 11. un 22. attēlā. Tā kā dažādas konfigurācijas var dot līdzvērtīgus rezultātus, precīza atbilstība šiem attēliem nav vajadzīga. Lai nodrošinātu papildu informāciju un koordinētu komponentu sistēmu funkcijas, var lietot tādas papildu ierīces kā vārstus, solenoīdus, sūkņus un slēdžus. Var atteikties no dažiem kompo- nentiem, kas nav vajadzīgi dažu sistēmu precizitātes uzturēšanai, ja atteikšanās pamatojas uz labu inženie- rijas apsvērumu. 2. 2. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Atšķaidīšanas sistēma, pamatojoties uz daļējas izplūdes gāzu plūsmas atšķaidīšanu, ir aprakstīta 11. līdz 19. attēlā. Izplūdes gāzu plūsmu var sadalīt un pēc tam atšķaidīt ar dažādu veidu atšķaidīšanas sistēmām. Turpmākās makrodaļiņu savākšanas nolūkā uz makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu novada visu atšķai- dīto izplūdes gāzi vai tikai atšķaidīto izplūdes gāzu daļu (2. 4. iedaļa, 21. attēls). Pirmo metodi sauc par pilno paraugu ņemšanu, otro metodi par dalīto paraugu ņemšanu. Atšķaidījuma pakāpes aprēķins ir atkarīgs no lietojamās sistēmas veida. Ieteicamie veidi ir šādi: Izokinētiskās sistēmas (11. , 12. attēls) Ar šīm sistēmām plūsmu pārvades caurulē pieskaņo kopējai izplūdes gāzu plūsmai gāzes ātruma un/vai spie- diena izteiksmē, tā panākot netraucētu un vienādu izplūdes gāzu plūsmu paraugu ņemšanas zondē. To para- sti sasniedz, izmantojot rezonatoru un taisnu cauruli augšpus parauga ņemšanas vietas. Sadalījuma attiecību aprēķina pēc tādām viegli izmērāmām vērtībām kā cauruļu diametriem. Jāievēro, ka izokinēzi izmanto tikai, lai pieskaņotu plūsmas nosacījumus, nevis lai pieskaņotu lieluma sadalījumu. Tā kā makrodaļiņas ir pietie- kami mazas, lai iekļautos šķidruma plūsmās, pēdējais parasti nav vajadzīgs. Sistēmas ar plūsmas kontroli un koncentrācijas mērīšanu (13. līdz 17. attēls) Šajās sistēmās paraugu ņem no kopējās izplūdes gāzu plūsmas, noregulējot atšķaidīšanas gaisa plūsmu un kopējo atšķaidīto atgāzu plūsmu. Atšķaidījuma pakāpi noteic pēc tādu marķiergāzu koncentrācijām kā CO2 vai NOx, kas pašas par sevi ir motora izplūdes gāzēs. Koncentrācijas atšķaidītajās izplūdes gāzēs un atšķai- dīšanas gaisā izmēra, bet koncentrāciju neapstrādātajā izplūdes gāzē var izmērīt tieši vai noteikt pēc degvie- las caurplūduma un oglekļa bilances vienādojuma, ja degvielas sastāvs ir zināms. Sistēmas var kontrolēt pēc aprēķinātās atšķaidījuma pakāpes (13. , 14. attēls) vai pēc ieplūdes pārvades caurulē (12. , 13. , 14. attēls). Sistēmas ar plūsmas kontroli un caurplūduma mērīšanu (18. , 19. attēls) Šajās sistēmās paraugu ņem no kopējās izplūdes gāzu plūsmas, iestatot atšķaidīšanas gaisa plūsmu un kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu. Atšķaidījuma pakāpi noteic pēc starpības starp abiem caurplūdumiem. Tā kā abu caurplūdumu relatīvā vērtība var radīt nozīmīgas kļūdas augstākās atšķaidījuma pakāpēs (15 un aug- stākās), caurplūduma mērītāji attiecībā viens pret otru precīzi jākalibrē. Caurplūdumu regulē vienkārši, uztu- rot atšķaidītas izplūdes gāzu caurplūdumu nemainīgu un pēc vajadzības mainot atšķaidīšanas gaisa caurplū- dumu. Lietojot daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas, jānovērš iespējamie makrodaļiņu zudumi pārvades caurulē, nodrošinot reprezentatīva parauga paņemšanu no motora izplūdes gāzēm un sadalījuma attiecības noteik- šanu. Aprakstītajās sistēmās pievērš uzmanību šīm būtiskajām jomām. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 385 11. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar izokinētisko zondi un dalītu paraugu ņemšanu (SB regulēšanu) Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa pārvades cau- ruli TT ar izokinētisko paraugu ņemšanas zondi ISP. Izplūdes gāzu diferenciālo spiedienu starp izplūdes cau- ruli un zondes ieplūdes atveri mēra ar spiediena devēju DPT. Šo signālu pārraida uz plūsmas regulatoru FC1, kas regulē velkmes ventilatoru SB, lai zondes galā uzturētu nulles diferenciālo spiedienu. Ar šiem nosacīju- miem izplūdes gāzu ātrumi EP un ISP ir vienādi un plūsma pa ISP un TT ir izplūdes gāzu plūsmas (sadalī- juma) nemainīga daļa. Sadalījuma attiecību noteic pēc EP un ISP šķērsgriezumu laukumiem. Atšķaidīšanas gaisa caurplūdumu izmēra ar plūsmas mērīšanas ierīci FM1. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc atšķaidīšanas gaisa caurplūduma un sadalījuma attiecības. 12. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar izokinētisko zondi un dalītu paraugu ņemšanu (PB regulēšanu) Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa pārvades cau- ruli TT ar izokinētisko paraugu ņemšanas zondi ISP. Izplūdes gāzu diferenciālo spiedienu starp izplūdes cau- ruli un zondes ieplūdes atveri mēra ar spiediena devēju DPT. Šo signālu pārraida uz plūsmas regulatoru FC1, kas regulē spiedventilatoru PB, lai zondes galā uzturētu nulles diferenciālo spiedienu. To izdara, ņemot mazu daļu atšķaidīšanas gaisa, kura caurplūdums jau izmērīts ar plūsmas mērīšanas ierīci FM1, un padodot to uz TT ar pneimatisko diafragmu. Ar šiem nosacījumiem izplūdes gāzu ātrumi EP un ISP ir vienādi un plūsma pa ISP un TT ir izplūdes gāzu plūsmas (sadalījuma) nemainīga daļa. Sadalījuma attiecību noteic pēc 386 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. EP un ISP šķērsgriezumu laukumiem. Atšķaidīšanas gaisu iesūc pa DT ar velkmes ventilatoru SB un caurplū- dumu izmēra ar FM1 pie DT ieplūdes atveres. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc atšķaidīšanas gaisa caur- plūduma un sadalījuma attiecības. 13. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar CO2 vai NOx koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu Neapstrādātas izplūdes gāzu pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT. Marķiergāzes (CO2 vai NOx) koncentrāciju izmēra neapstrādātās un atšķaidītās izplūdes gāzēs, kā arī atšķaidīšanas gaisā ar izplūdes gāzu analizatoru EGA. Šos signālus pārraida uz plūsmas regulatoru FC2, kas regulē spiedventilatoru PB vai velkmes ventilatoru SB, lai uzturētu vēlamo izplūdes gāzu sadalījumu un atšķaidījuma pakāpi atšķaidīšanas kanālā DT. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc marķiergāzes koncentrācijas neapstrādātajās izplūdes gāzēs, atšķaidītajās izplūdes gāzēs un atšķaidīšanas gaisā. 14. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar CO2 koncentrācijas mērīšanu, oglekļa bilanci un pilnu paraugu ņemšanu 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 387 Neapstrādātu izplūdes gāzu pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT. CO2 koncentrācijas izmēra atšķaidītajās izplūdes gāzēs un atšķaidī- šanas gaisā ar izplūdes gāzu analizatoru EGA. CO2 un degvielas plūsmas GFUEL signālus pārraida uz plūsmas regulatoru FC2 vai makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas plūsmas regulatoru FC3 (skatīt 21. attēlu). FC2 regulē spiedventilatoru PB, FC3 paraugu ņemšanas sūkni P (skatīt 21. attēlu), regulējot sistēmā ieplūstošās plūsmas un no tās izplūstošās plūsmas tā, ka uztur vēlamo izplūdes gāzu sadalījumu un atšķaidījuma pakāpi atšķaidīšanas kanālā DT. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc CO2 koncentrācijām un GFUEL, izmantojot oglekļa bilances pieņēmumu. 15. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar vienu Venturi cauruli, koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu Neapstrādātu izplūdes gāzu pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT ar negatīvo spiedienu, ko atšķaidīšanas kanālā rada Venturi caurule. Gāzes caurplūdums pa TT ir atkarīgs no momenta apmaiņas Venturi caurules zonā, un tāpēc to ietekmē gāzes absolūtā temperatūra pie TT izejas. Tāpēc izplūdes gāzu sadalījums atbilstīgi caurplūdumam kanālā nav nemainīgs, un atšķaidījuma pakāpe mazas slodzes apstākļos ir nedaudz mazāka nekā lielas slodzes apstāk- ļos. Marķiergāzes (CO2 vai NOx) koncentrācijas izmēra neapstrādātajās izplūdes gāzēs, atšķaidītajās izplūdes gāzēs un atšķaidīšanas gaisā ar izplūdes gāzu analizatoru EGA un atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc tā izmē- rītajām vērtībām. 388 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 16. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar sapārotām Venturi caurulēm vai divām/sapārotām diafragmām, koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT ar plūsmas dalītāju, kurā ir diafragmu vai Venturi cauruļu komplekts. Pirmais (FD1) atrodas izplūdes caurulē EP, otrais (FD2) atrodas pārvades caurulē TT. Turklāt, lai uzturētu nemainīgu izplūdes gāzu sadalījumu, regulējot EP pretspiedienu un DT spiedienu, ir vajadzīgi divi spiediena regulēšanas vārsti (PCV1 un PCV2). PCV1 atrodas lejpus SP izplūdes caurulē EP, PCV2 atrodas starp spied- ventilatoru PB un DT. Marķiergāzes (CO2 vai NOx) koncentrācijas mēra neapstrādātajās izplūdes gāzēs, atšķai- dītajās izplūdes gāzēs un atšķaidīšanas gaisā ar izplūdes gāzu analizatoriem EGA. Tie ir vajadzīgi izplūdes gāzu sadalījuma pārbaudei, un tos var izmantot PCV1 un PCV2 regulēšanai, lai precīzi noregulētu sadalī- jumu. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc marķiergāzes koncentrācijām. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 389 17. attēls Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar dalīšanu pa vairākām caurulēm, koncentrācijas mērīšanu un dalītu paraugu ņemšanu Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa pārvades cau- ruli TT ar plūsmas dalītāju FD3, kas sastāv no vairākām vienāda izmēra (vienāda diametra, garuma un lie- kuma rādiusa) caurulēm, kuras uzstādītas EP. Izplūdes gāzes pa vienu no šīm caurulēm novada uz DT, un izplūdes gāzes pa pārējām caurulēm laiž caur slāpēšanas kameru DC. Tā izplūdes sadalījumu noteic cauruļu kopējais skaits. Pastāvīgai dalījuma regulēšanai ir vajadzīgs nulles diferenciālais spiediens starp DC un TT izeju, ko mēra ar diferenciālā spiediena devēju DPT. Marķiergāzes (CO2 vai NOx) koncentrācijas mēra neap- strādātajās izplūdes gāzēs, atšķaidītajās izplūdes gāzēs un atšķaidīšanas gaisā ar izplūdes gāzu analizatoriem EGA. Tie ir vajadzīgi izplūdes sadalījuma pārbaudei, un tos var izmantot iesmidzināmā gaisa caurplūduma regulēšanai, lai precīzi noregulētu sadalījumu. Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc marķiergāzes koncentrāci- jām. 390 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar plūsmas kontroli un pilnu paraugu ņemšanu 18. attēls Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT. Kopējo plūsmu pa kanālu regulē ar plūsmas regulatoru FC3 un makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas sūkni P (skatīt 18. attēlu). Atšķaidīšanas gaisa plūsmu regulē ar plūs- mas regulatoru FC2, kuram par vēlamā izplūdes sadalījuma komandsignāliem var lietot GEXHW, GAIRW vai GFUEL. Parauga ieplūde atšķaidīšanas kanālā DT ir kopējās plūsmas un atšķaidīšanas gaisa plūsmas starpība. Atšķaidīšanas gaisa caurplūdumu mēra ar caurplūduma mērīšanas ierīci FM1, kopējo caurplūdumu ar makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas caurplūduma mērīšanas ierīci FM3 (skatīt 21. attēlu). Atšķaidījuma pakāpi aprēķina pēc šiem diviem caurplūdumiem. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma ar plūsmas kontroli un dalītu paraugu ņemšanu 19. attēls 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 391 Neapstrādātas izplūdes gāzes pārvada no izplūdes caurules EP uz atšķaidīšanas kanālu DT pa paraugu ņem- šanas zondi SP un pārvades cauruli TT. Izplūdes sadalījumu un ieplūdi atšķaidīšanas kanālā DT regulē ar plūs- mas regulatoru FC2, kas saskaņo spiedventilatora PB un velkmes ventilatora SB plūsmas (vai ātrumus). Tas ir iespējams tāpēc, ka paraugu, kas ir ņemts ar makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu, novada atpakaļ atšķai- dīšanas kanālā. Par FC2 komandsignāliem var izmantot GEXHW, GAIRW vai GFUEL. Atšķaidīšanas gaisa caur- plūdumu mēra ar caurplūduma mērīšanas ierīci FM1, kopējo plūsmu ar plūsmas mērīšanas ierīci FM2. Atšķai- dījuma pakāpi aprēķina pēc šiem diviem caurplūdumiem. 2. 2. 1. Komponenti 11. līdz 19. attēlā EP izplūdes caurule Izplūdes cauruli var izolēt. Lai samazinātu izplūdes caurules siltuma inerci, ieteicamā biezuma attiecība pret diametru ir 0,015 vai mazāka. Lokanu daļu lietošanu ierobežo ar garuma attiecību pret diametru, kas ir 12 vai mazāka. Liekumus samazina līdz minimumam, lai samazinātu nosēdumu veidošanos inerces dēļ. Ja sis- tēmā ir izmēģinājumu stenda trokšņa slāpētājs, trokšņa slāpētāju arī var izolēt. Izokinētiskā sistēmā izplūdes caurulei jābūt bez līkumiem, liekumiem un straujām diametra maiņām vismaz 6 caurules diametrus augšpus un 3 caurules diametrus lejpus zondes gala. Gāzes ātrumam parauga ņemša- nas zonā jābūt lielākam par 10 m/s, izņemot brīvgaitas režīmu. Izplūdes gāzu spiediena svārstības nedrīkst pārsniegt vidēji ± 500 Pa. Neviens spiediena svārstību samazināšanas pasākums, kas pārsniedz šasijas veida izplūdes sistēmas izmantošanu (tai skaitā trokšņa slāpētājs un pēcapstrādes ierīces), nedrīkst mainīt motora darbību un izraisīt makrodaļiņu nosēšanos. Sistēmās bez izokinētiskās zondes ir ieteicama taisna caurule sešu caurules diametru garumā augšpus un triju caurules diametru garumā lejpus zondes gala. SP makrodaļiņu paraugu ņemšanas zonde (10. , 14. , 15. , 16. , 18. , 19. attēls) Iekšējam diametram jābūt vismaz 4 mm. Izplūdes caurules un zondes diametra attiecībai jābūt vismaz 4. Zondei jābūt vaļējai caurulei, kas vērsta pret plūsmu pa izplūdes caurules centra līniju, vai zondei ar daudzām atverēm, kā aprakstīts pie SP1 1. 2. 1. iedaļā 5. attēlā. ISP izokinētiskā paraugu ņemšanas zonde (11. , 12. attēls) Izokinētiskā parauga ņemšanas zonde jāuzstāda pretī plūsmai pa izplūdes caurules centra līniju, lai izpildītu EP iedaļā minētos plūsmas nosacījumus, un zonde ir jākonstruē tā, lai iegūtu neapstrādātās izplūdes gāzu pro- porcionālu paraugu. Minimālais iekšējais diametrs ir 12 mm. Izokinētiskai izplūdes sadalīšanai, uzturot nulles diferenciālo spiedienu starp EP un ISP, ir vajadzīga regulē- šanas sistēma. Ar šiem nosacījumiem izplūdes gāzu ātrumi EP un ISP ir vienādi un masas plūsma pa ISP ir izplūdes gāzu plūsmas nemainīga daļa. ISP jāsavieno ar diferenciālā spiediena devēju DPT. Nulles diferen- ciālo spiedienu starp EP un ISP nodrošina ar plūsmas regulatoru FC1. FD1, FD2 plūsmas dalītājs (16. attēls) Attiecīgi izplūdes caurulē EP un pārvades caurulē TT uzstāda Venturi cauruļu vai diafragmu komplektu, lai nodrošinātu neapstrādātās izplūdes gāzu proporcionālu paraugu. Proporcionālai sadalīšanai, regulējot spie- dienus EP un DT, ir vajadzīga regulēšanas sistēma, kas sastāv no diviem spiediena regulēšanas vārstiem PCV1 un PCV2. FD3 plūsmas dalītājs (17. attēls) Izplūdes caurulē EP uzstāda cauruļu komplektu (vairāku cauruļu mezglu), lai iegūtu neapstrādātu izplūdes gāzu proporcionālu paraugu. Pa vienu no caurulēm izplūdes gāzes ievada atšķaidīšanas kanālā DT, bet pa pārējām caurulēm izplūdes gāzes izvada uz slāpēšanas kameru DC. Tām jābūt vienāda izmēra (vienāda dia- metra, garuma, liekuma rādiusa) caurulēm, lai izplūdes sadalījums būtu atkarīgs no kopējā cauruļu skaita. Proporcionālai sadalīšanai, uzturot nulles diferenciālo spiedienu starp vairāku cauruļu mezgla izeju slāpēša- nas kamerā DC un TT izeju, ir vajadzīga regulēšanas sistēma. Ar šiem nosacījumiem izplūdes gāzu ātrumi EP 392 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. un FD3 ir proporcionāli, un plūsma pa TT ir izplūdes gāzu plūsmas nemainīga daļa. Abi punkti ir jāpievieno diferenciālā spiediena devējam DPT. Nulles diferenciālo spiedienu regulē ar plūsmas regulatoru FC1. Izplūdes gāzu analizators EGA (13. , 14. , 15. , 16. , 17. attēls) Var izmantot CO2 vai NOx (ar oglekļa bilances metodi tikai CO2) analizatorus. Analizatorus kalibrē tāpat kā analizatorus gāzveida emisijas mērīšanai. Lai noteiktu koncentrācijas starpības, var lietot vienu analizatoru vai vairākus analizatorus. Mērīšanas sistēmu precizitātei jābūt tādai, lai GEDFW, i precizitāte ir ± 4 % robežās. TT pārvades caurule (11. līdz 19. attēlam) Pārvades caurulei jābūt: — iespējami īsai un ne garākai par 5 m, — ar tādu diametru, kas ir vienāds ar zondes diametru vai lielāks, bet nepārsniedz 25 mm, — ar izeju pa atšķaidīšanas kanāla centra līniju virzienā lejup pa plūsmu. Ja caurule ir 1 metru gara vai īsāka, tad tā jāizolē ar materiālu, kura maksimālā siltumvadītspēja ir 0,05 W/m*K, un izolācijas radiālajam biezumam jāatbilst zondes diametram. Ja caurule ir garāka par 1 metru, tā jāizolē un jāsakarsē vismaz līdz sienas 523 K (250 °C) temperatūrai. DPT diferenciālā spiediena devējs (11. , 12. , 17. attēls) Diferenciālā spiediena devēja diapazonam jābūt ± 500 Pa vai mazākam. FC1 plūsmas regulators (11. , 12. , 17. attēls) Izokinētiskās sistēmās (11. , 12. attēls) ir vajadzīgs plūsmas regulators, lai uzturētu nulles diferenciālo spiedienu starp EP un ISP. Regulēt var: a) regulējot velkmes ventilatora SB ātrumu vai plūsmu un katrā režīmā uzturot spiedventilatora PB ātrumu nemainīgu (11. attēls) vai b) pieskaņojot velkmes ventilatoru SB atšķaidītās izplūdes gāzu nemainīgai masas plūsmai un regulējot spiedventilatora PB plūsmu un tātad izplūdes parauga plūsmu pārvades caurules TT gala zonā (12. attēls). Regulējama spiediena sistēmas gadījumā paliekošā kļūda regulēšanas kontūrā nedrīkst pārsniegt ± 3 Pa. Spie- diena svārstības atšķaidīšanas kanālā nedrīkst pārsniegt vidēji ± 250 Pa. Vairāku cauruļu sistēmā (17. attēls) ir vajadzīgs plūsmas regulators izplūdes proporcionālai sadalīšanai, lai uztu- rētu nulles diferenciālo spiedienu starp vairāku cauruļu mezgla izeju un TT izeju. Regulēšanu veic, regulējot atšķaidīšanas kanālā iesmidzināmā gaisa caurplūdumu pie TT izejas. PCV1, PCV2 spiediena regulēšanas vārsti (16. attēls) Sapārotu Venturi cauruļu/sapārotu diafragmu sistēmai ir vajadzīgi divi spiediena regulēšanas vārsti propor- cionālai plūsmas sadalīšanai, regulējot EP pretspiedienu un spiedienu atšķaidīšanas kanālā DT. Vārstus novieto EP lejpus SP un starp PB un DT. DC slāpēšanas kamera (17. attēls) Slāpēšanas kameru uzstāda pie vairāku cauruļu mezgla izejas, lai līdz minimumam samazinātu spiediena svārstības izplūdes caurulē EP. VN Venturi caurule (15. attēls) Venturi cauruli uzstāda atšķaidīšanas kanālā DT, lai radītu negatīvu spiedienu pārvades caurules TT izejas zonā. Gāzes caurplūdumu pa TT nosaka momenta apmaiņa Venturi caurules zonā, un šis caurplūdums lie- lākoties ir proporcionāls spiedventilatora PB caurplūdumam, kas rada nemainīgu atšķaidījuma pakāpi. Tā kā 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 393 momenta apmaiņu ietekmē temperatūra pie TT izejas un spiedienustarpība starp EP un DT, tad mazai slo- dzei atbilst nedaudz mazāka faktiskā atšķaidījuma pakāpe nekā lielai slodzei. FC2 plūsmas regulators (13. , 14. , 18. , 19. attēls, pēc izvēles) Plūsmas regulatoru var izmantot, lai regulētu spiedventilatora PB un/vai velkmes ventilatora SB plūsmu. To var pievienot izplūdes, ieplūdes gaisa vai degvielas plūsmas signāliem un/vai CO2 vai NOx diferenciālsignā- liem. Izmantojot saspiesta gaisa padevi (18. attēls), FC2 tieši regulē gaisa plūsmu. FM1 plūsmas mērīšanas ierīce (11. , 12. , 18. , 19. attēls) Gāzes mērītājs vai cits plūsmas mērierīce atšķaidīšanas gaisa plūsmas mērīšanai. FM1 nav obligāts, ja spied- ventilators PB ir kalibrēts plūsmas mērīšanai. FM2 plūsmas mērīšanas ierīce (19. attēls) Gāzes mērītājs vai cits plūsmas mērierīce atšķaidītas izplūdes gāzu plūsmas mērīšanai. FM2 nav obligāts, ja velkmes ventilators SB ir kalibrēts plūsmas mērīšanai. PB spiedventilators (11. , 12. , 13. , 14. , 15. , 16. , 19. attēls) Lai regulētu atšķaidīšanas gaisa caurplūdumu, PB var pievienot plūsmas regulatoram FC1 vai FC2. PB nav vajadzīgs, ja lieto droseļvārstu. Ar PB var mērīt atšķaidīšanas gaisa plūsmu, ja tas ir kalibrēts. SB velkmes ventilators (11. , 12. , 13. , 16. , 17. , 19. attēls) Tikai dalītas paraugu ņemšanas sistēmām. Ar SB var mērīt atšķaidītas izplūdes gāzu plūsmu, ja tas ir kali- brēts. DAF atšķaidīšanas gaisa filtrs (11. līdz 19. attēlam) Lai atbrīvotos no fona ogļūdeņražiem, ir ieteicams atšķaidīšanas gaisu filtrēt un attīrīt ar kokogles skruberi. Pēc motora izgatavotāja lūguma atšķaidīšanas gaisa paraugus ņem saskaņā ar labu inženierijas praksi, lai noteiktu fona makrodaļiņu koncentrāciju, ko pēc tam var atskaitīt no atšķaidītajās izplūdes gāzēs izmērīta- jām vērtībām. DT atšķaidīšanas kanāls (11. līdz 19. attēlam) Atšķaidīšanas kanālam jābūt: — jābūt pietiekami garam, lai radītu izplūdes un atšķaidīšanas gaisa pilnīgu sajaukšanos turbulentas plūs- mas apstākļos; — jābūt izgatavotam no nerūsējoša tērauda, kura: — biezuma attiecība pret diametru ir 0,025 vai mazāka, ja atšķaidīšanas kanālu iekšējais diametrs pār- sniedz 75 mm; — nominālais biezums nav mazāks par 1,5 mm, ja atšķaidīšanas kanālu iekšējais diametrs ir 75 mm vai mazāks; — jābūt vismaz ar 75 mm diametru, ja izmanto dalīto paraugu ņemšanu; — ieteicams būt vismaz ar 25 mm diametru, ja izmanto pilno paraugu ņemšanu; — karsējams ne vairāk kā līdz 325 K (52 °C) sienas temperatūrai, karsējot tieši vai ar atšķaidīšanas gaisa iepriekšēju karsēšanu, ar nosacījumu, ka gaisa temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C) pirms izplūdes ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā; — izolējams. Motora izplūdi rūpīgi sajauc ar atšķaidīšanas gaisu. Dalītas paraugu ņemšanas sistēmām sajaukšanas kvalitāti pārbauda pēc izmantošanas sākuma ar kanāla CO2 profilu, motoram darbojoties (vismaz četros mērījumu punktos vienādos atstatumos). Vajadzības gadījumā var izmantot sajaukšanas diafragmu. 394 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Piezīme: Ja apkārtējā temperatūra atšķaidīšanas kanāla (DT) tuvumā ir zemāka par 293 K (20 °C), tad jāveic piesardzības pasākumi, lai izvairītos no makrodaļiņu zudumiem uz atšķaidīšanas kanāla vēsajām sienām. Tāpēc ir ieteicams sakarsēt un/vai izolēt kanālu iepriekš norādītajās robežās. Ja motora slodze ir liela, tad kanālu var dzesēt ar tādiem neagresīviem līdzekļiem kā cirkulācijas ventilatoru, ja dzesētājvides temperatūra nav zemāka par 293 K (20 °C). HE siltummainis (16. , 17. attēls) Siltummainim jābūt ar pietiekamu ietilpību, lai temperatūru pie velkmes ventilatora SB ieplūdes atveres uztu- rētu ± 11 K robežās no testā novērojamās vidējās darba temperatūras. 2. 3. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Še aprakstīta atšķaidīšanas sistēma, kas redzama 20. attēlā un kas pamatojas uz kopējo izplūdes atšķaidīša- nu, izmantojot CVS (nemainīga tilpuma paraugu ņemšanas) metodi. Izplūdes un atšķaidīšanas gaisa kopējais tilpums jāizmēra. Var izmantot PDP vai CFV sistēmu. Lai turpmāk savāktu makrodaļiņas, atšķaidīto izplūdes gāzu paraugu laiž uz makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu (2. 4. iedaļa, 21. un 22. attēls). Ja to dara tieši, tad to sauc par vienkāršo atšķaidīšanu. Ja paraugu vēl- reiz atšķaida otrējās atšķaidīšanas kanālā, tad to sauc par divkāršo atšķaidīšanu. Tā noder, ja ar vienkāršo atšķaidīšanu nevar izpildīt prasību par filtra virsmas temperatūru. Lai gan daļēji tā ir atšķaidīšanas sistēma, divkāršās atšķaidīšanas sistēma ir aprakstīta 2. 4. iedaļā, 22. attēlā kā makrodaļiņu paraugu ņemšanas sis- tēma, jo daudzas tās daļas ir kopīgas ar tipisku makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu. 20. attēls Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Visu neatšķaidīto izplūdes gāzu daudzumu atšķaidīšanas kanālā DT sajauc ar atšķaidīšanas gaisu. Atšķaidītās izplūdes gāzu caurplūdumu mēra ar pozitīvā darba tilpuma sūkni PDP vai ar kritiskās plūsmas Venturi cau- ruli CFV. Proporcionālu makrodaļiņu paraugu var ņemt plūsmu noteikt ar siltummaini HE vai elektronisko plūsmas kompensāciju EFC. Tā kā makrodaļiņu masas noteikšana pamatojas uz kopējo atšķaidītās izplūdes gāzu plūsmu, atšķaidījuma pakāpe nav jāaprēķina. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 395 2. 3. 1. Komponenti 20. attēlā EP izplūdes caurule Izplūdes caurules garums no motora izplūdes kolektora izejas, turbokompresora izplūdes atveres vai pēcap- strādes ierīces līdz atšķaidīšanas kanālam nedrīkst pārsniegt 10 m. Ja izplūdes caurules garums lejpus motora izplūdes kolektora, turbokompresora izplūdes atveres vai pēcapstrādes ierīces pārsniedz 4 m, tad visa cau- rule, kas pārsniedz 4 m, jāizolē, izņemot iekšvada dūmmēru, ja to lieto. Izolācijas radiālajam biezumam jābūt vismaz 25 mm. Izolācijas materiāla siltumvadītspējas vērtība nedrīkst pārsniegt 0,1 W/mK 673 K tempera- tūrā. Lai samazinātu izplūdes caurules siltuma inerci, ieteicamā biezuma attiecība pret diametru ir 0,015 vai mazāka. Lokanu daļu lietošanu ierobežo ar garuma attiecību pret diametru, kas ir 12 vai mazāka. PDP pozitīvā darba tilpuma sūknis PDP mēra kopējo atšķaidīto izplūdes plūsmu no sūkņa apgriezienu skaita un sūkņa darba tilpuma. Izplūdes sistēmas pretspiedienu nedrīkst mākslīgi pazemināt ar PDP vai atšķaidīšanas gaisa ieplūdes sistēmu. Statiska- jam izplūdes pretspiedienam, ko mēra, PDP sistēmai darbojoties, jāpaliek ± 1, 5 kPa robežās no statiskā spie- diena, kuru mēra atbilstīgi identiem motora apgriezieniem un slodzei bez savienojuma ar PDP. Gāzu maisī- juma temperatūrai tieši pirms PDP jābūt ± 6 K robežās no testā novērotās vidējās darba temperatūras, neizmantojot plūsmas kompensāciju. Plūsmas kompensāciju var izmantot tikai tad, ja temperatūra pie PDP ieplūdes atveres nepārsniedz 323 K (50 ˚C). CFV kritiskās plūsmas Venturi CFV mēra kopējo atšķaidīto izplūdes plūsmu, uzturot plūsmu robežstāvoklī (kritiskā plūsma). Statiskajam izplūdes pretspiedienam, ko mēra, CFV sistēmai darbojoties, jāpaliek ± 1, 5 kPa robežās no statiskā spie- diena, kuru mēra atbilstīgi identiem motora apgriezieniem un slodzei bez savienojuma ar PDP. Gāzu maisī- juma temperatūrai tieši pirms CFV jābūt ± 11 K robežās no testā novērotās vidējās darba temperatūras, neiz- mantojot plūsmas kompensāciju. HE siltummainis (pēc izvēles, ja izmanto EFC) Siltummaiņa ietilpībai jābūt pietiekamai, lai uzturētu temperatūru še iepriekš noteiktajās robežās. EFC elektroniskā plūsmas kompensācija (pēc izvēles, ja lieto HE) Ja temperatūru pie PDP vai CFV ieplūdes atveres neuztur iepriekš noteiktajās robežās, tad ir vajadzīga plūs- mas kompensācijas sistēma, lai nepārtraukti mērītu caurplūdumu un regulētu proporcionālo paraugu ņem- šanu makrodaļiņu sistēmā. Šajā nolūkā nepārtraukti mērītā caurplūduma signālus izmanto, lai attiecīgi koriģētu parauga caurplūdumu makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas makrodaļiņu filtros (skatīt 2. 4. ieda- ļu, 21. , 22. attēlu). DT atšķaidīšanas kanāls Atšķaidīšanas kanālam jābūt: — ir ar pietiekami mazu diametru, lai radītu turbulentu plūsmu (Reinoldsa skaitlis lielāks par 4 000), un pie- tiekami garš, lai notiktu pilnīga izplūdes gāzu un gaisa sajaukšanās. Vajadzības gadījumā var izmantot sajaukšanas diafragmu; — vismaz ar 460 mm diametru un vienkāršās atšķaidīšanas sistēmu; — vismaz ar 210 mm diametru un divkāršās atšķaidīšanas sistēmu; — izolējams. Motora izplūdes gāzi virza lejup uz punktu, kur tās ievada atšķaidīšanas kanālā un labi sajauc. 396 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Izmantojot vienkāršo atšķaidīšanu, paraugu no atšķaidīšanas kanāla pārvada uz makrodaļiņu paraugu ņem- šanas sistēmu (2. 4. iedaļa, 21. attēls). PDP vai CFV caurlaidībai jābūt pietiekamai, lai atšķaidītās izplūdes gāzes tieši pirms pirmējā makrodaļiņu filtra uzturētu 325 K (52 °C) vai zemākā temperatūrā. Izmantojot divkāršo atšķaidīšanu, paraugu no atšķaidīšanas kanāla pārvada uz otrējās atšķaidīšanas kanālu, kur to vēlreiz atšķaida, un pēc tam laiž cauri paraugu ņemšanas filtriem (2. 4. iedaļa, 22. attēls). PDP vai CFV caurlaidībai jābūt pietiekamai, lai atšķaidīšanas kanālā, paraugu ņemšanas zonā, uzturētu tādu atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas temperatūru, kas ir 464 K (191 °C) vai mazāka. Otrējās atšķaidīšanas sistēmai jāno- drošina pietiekams otrējās atšķaidīšanas gaisa daudzums, lai uzturētu tādu divkārt atšķaidīto izplūdes plūs- mas temperatūru, kas tieši pirms galvenā makrodaļiņu filtra ir 325 K (52 °C) vai mazāka. DAF atšķaidīšanas gaisa filtrs Lai atbrīvotos no fona ogļūdeņražiem, ir ieteicams atšķaidīšanas gaisu filtrēt un attīrīt ar kokogles skruberi. Pēc motora izgatavotāja lūguma atšķaidīšanas gaisa paraugus ņem saskaņā ar labu inženierijas praksi, lai noteiktu fona makrodaļiņu koncentrāciju, ko pēc tam var atskaitīt no atšķaidītajās izplūdes gāzēs izmērīta- jām vērtībām. PSP makrodaļiņu paraugu ņemšanas zonde Zonde ir PTT priekšējā daļa, un: — to uzstāda pret plūsmu vietā, kur atšķaidīšanas gaiss ir labi sajaukts ar izplūdes gāzēm, t. i. , uz atšķaidī- šanas kanāla (DT) centra līnijas aptuveni 10 kanāla diametru atstatumā plūsmas virzienā lejpus vietas, kur izplūdes gāzes ieplūst atšķaidīšanas kanālā; — tai jābūt vismaz ar 12 mm iekšējo diametru; — karsējams ne vairāk kā līdz 325 K (52 °C) sienas temperatūrai, karsējot tieši vai ar atšķaidīšanas gaisa iepriekšēju karsēšanu, ar nosacījumu, ka gaisa temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C) pirms izplūdes gāzu ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā; — izolējams. 2. 4. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma ir vajadzīga, lai makrodaļiņas savāktu uz makrodaļiņu filtra. Pilnai paraugu ņemšanai ar daļēju plūsmas atšķaidīšanu, visu atšķaidīto izplūdes gāzu paraugu laižot caur filtriem, atšķaidīšanas (2. 2. iedaļa, 14. , 18 attēls) un paraugu ņemšanas sistēma parasti ir apvienots mezgls. Dalītai paraugu ņemšanai ar daļējās plūsmas atšķaidīšanu vai pilnās plūsmas atšķaidīšanu, laižot caur filtriem tikai daļu atšķaidīto izplūdes gāzu, atšķaidīšanas sistēma (2. 2. iedaļa, 11. , 12. , 13. , 15. , 16. , 17. , 19 attēls; 2. 3. iedaļa, 20. attēls) un paraugu ņemšanas sistēma parasti ir atsevišķi mezgli. Šajā direktīvā pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas divkāršo atšķaidīšanas sistēmu DDS (22. attēls) uzskata par 21. attēlā parādītās parastās makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas īpašu paveidu. Divkāršā atšķaidī- šanas sistēma ietver visas makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas svarīgās sastāvdaļas, tādas kā filtru turē- tāji un paraugu ņemšanas sūknis, un papildus daži atšķaidīšanas elementi, tādi kā atšķaidīšanas gaisa piegāde un otrās pakāpes atšķaidīšanas kanāls. Lai izvairītos no regulēšanas kontūru ietekmes, ir ieteicams paraugu ņemšanas sūkni darbināt visā testa laikā. Izmantojot viena filtra metodi, parauga laišanai caur parauga ņemšanas filtriem vēlamajos laikos izmanto apvada sistēmu. Līdz minimumam jāsamazina pārslēgšanas procedūras ietekme uz regulēšanas kontūriem. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 397 21. attēls Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma Atšķaidītu izplūdes gāzu paraugu ņem no parciālās plūsmas atšķaidīšanas kanāla DT vai no pilnās plūsmas atšķaidīšanas sistēmas caur makrodaļiņu parauga ņemšanas zondi PSP un makrodaļiņu pārvades cauruli PTT, izmantojot parauga ņemšanas sūkni P. Paraugu laiž caur filtru turētājiem FH, kuros ir makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri. Parauga caurplūdumu regulē ar plūsmas regulatoru FC3. Ja izmanto elektronisko plūsmas kompensāciju EFC (skatīt 20. attēlu), tad par FC3 komandsignālu izmanto atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu. 22. attēls Divkāršās atšķaidīšanas sistēma (tikai pilnas plūsmas sistēmā) Atšķaidīto izplūdes gāzu paraugu no pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas atšķaidīšanas kanāla DT pa makrodaļiņu paraugu ņemšanas zondi PSP un makrodaļiņu pārvades cauruli PTT novada uz otrējās atšķai- dīšanas kanālu, kur to vēlreiz atšķaida. Paraugu pēc tam laiž caur filtra turētāju FH, kurā ir makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri. Atšķaidīšanas gaisa caurplūdums parasti ir nemainīgs, bet parauga caurplūdumu regulē ar plūsmas regulatoru FC3. Ja izmanto elektronisko plūsmas kompensāciju EFC (skatīt 20. attēlu), par FC3 komandsignālu izmanto kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu. 398 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. 4. 1. Komponenti 21. un 22. attēlā PTT makrodaļiņu pārvades caurule (21. , 22. attēls) Makrodaļiņu pārvades caurule nedrīkst būt garāka par 1 020mm, un tās garums jāsamazina līdz minimu- mam, ja tas ir iespējams. Attiecīgos gadījumos (tas ir, daļējas plūsmas atšķaidīšanas dalītas paraugu ņemša- nas sistēmās un pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmās) ieskaita paraugu ņemšanas zondi (attiecīgi skatīt SP, ISP, PSP 2. 2. un 2. 3. iedaļu) garumu. Šie izmēri ir spēkā: — daļējas plūsmas atšķaidīšanas dalītas paraugu ņemšanas un pilnas plūsmas vienkāršas atšķaidīšanas sistēmās no zondes (attiecīgi SP, ISP, PSP) gala līdz filtra turētājam; — daļējas plūsmas atšķaidīšanas pilnas parauga ņemšanas sistēmās no atšķaidīšanas kanāla gala līdz filtra turē- tājam; — pilnas plūsmas divkāršas atšķaidīšanas sistēmās no zondes (PSP) gala līdz otrējās atšķaidīšanas kanālam. Pārvades caurule: — var būt karsējama ne vairāk kā līdz 325 K (52 °C) sienas temperatūrai, karsējot tieši vai ar atšķaidīšanas gaisa iepriekšēju karsēšanu ar nosacījumu, ka gaisa temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C) pirms izplū- des gāzu ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā; — izolējams. SDT otrējās atšķaidīšanas kanāls (22. attēls) Otrējās atšķaidīšanas kanālam jābūt vismaz ar 75 mm diametru un pietiekami garam, lai nodrošinātu to, ka divkārt atšķaidītais paraugs tajā atrodas vismaz 0,25 sekundes. Pirmējā filtra turētājs FH jānovieto 300 mm robežās no SDT izejas. Otrējās atšķaidīšanas kanāls var būt: — karsējams ne vairāk kā līdz 325 K (52 °C) sienas temperatūrai, karsējot tieši vai ar atšķaidīšanas gaisa iepriekšēju karsēšanu, ar nosacījumu, ka gaisa temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C) pirms izplūdes gāzu ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā; — izolējams. FH filtra turētājs (21. , 22. attēls) Pirmējais filtrs un palīgfiltrs var būt vienā korpusā vai katrs savā korpusā. Jānodrošina atbilstība III pielikuma 4. papildinājuma 4. 1. 3. iedaļas prasībām. Filtra turētājs var būt: — karsējams ne vairāk kā līdz 325 K (52 °C) sienas temperatūrai, karsējot tieši vai ar atšķaidīšanas gaisa iepriekšēju karsēšanu, ar nosacījumu, ka gaisa temperatūra nepārsniedz 325 K (52 °C) pirms izplūdes gāzu ievadīšanas atšķaidīšanas kanālā; — izolējams. P paraugu ņemšanas sūknis (21. , 22. attēls) Makrodaļiņu paraugu ņemšanas sūkni novieto pietiekami tālu no kanāla, lai ieplūstošās gāzes temperatūru uzturētu nemainīgu (± 3 K), ja neizmanto plūsmas korekciju ar FC3. DP atšķaidīšanas gaisa sūknis (22. attēls) Atšķaidīšanas gaisa sūkni novieto tā, lai padotā otrējās atšķaidīšanas gaisa temperatūra ir 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C), ja atšķaidīšanas gaisu iepriekš nekarsē. FC3 plūsmas regulators (21. , 22. attēls) Plūsmas regulatoru lieto, lai kompensētu makrodaļiņu parauga caurplūduma temperatūras un pretspiediena svārstības, kas rodas parauga ceļā, ja citi līdzekļi nav pieejami. Plūsmas regulators ir vajadzīgs, ja izmanto elek- tronisko plūsmas kompensāciju EFC (skatīt 20. attēlu). 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 399 FM3 plūsmas mērīšanas ierīce (21. , 22. attēls) Gāzes skaitītāju vai plūsmas mērierīci makrodaļiņu parauga plūsmai novieto pietiekami tālu no paraugu ņem- šanas sūkņa P, lai ieplūdes gāzes temperatūra paliek nemainīga (± 3 K), ja plūsmu nekoriģē ar FC3. FM4 plūsmas mērīšanas ierīce (22. attēls) Gāzes skaitītāju vai plūsmas mērierīci atšķaidīšanas gaisa plūsmai novieto tā, lai ieplūdes gāzes temperatūra paliek 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C) robežās. BV lodvārsts (pēc izvēles) Lodvārsta iekšējais diametrs nedrīkst būt mazāks par makrodaļiņu pārvades caurules PTT iekšējo diametru, un pārslēgšanas laikam jābūt īsākam par 0,5 sekundēm. Piezīme: Ja apkārtējā temperatūra PSP, PTT, SDT un FH tuvumā ir zemāka par 293 K (20 °C), jāveic piesar- dzības pasākumi, lai novērstu makrodaļiņu zudumus uz šo daļu vēsās sienas. Tāpēc ir ieteicams karsēt un/vai izolēt šīs daļas attiecīgajos aprakstos norādītajās robežās. Ieteicams arī nepieļaut to, ka filtra virsmas temperatūra parauga ņemšanas laikā nav zemāka par 293 K (20 °C). Lielas motora slodzes laikā iepriekšminētās daļas var dzesēt ar tādiem neagresīviem līdzekļiem kā cirkulācijas ventilatoru, dzesētājvides temperatūra nav zemāka par 293 K (20 °C). 3. DŪMU NOTEIKŠANA 3. 1. Ievads Sīki izstrādāti ieteicamo dūmmēru sistēmu apraksti ir 3. 2. un 3. 3. iedaļā un 23. un 24. attēlā. Tā kā dažādas konfigurācijas var dot līdzvērtīgus rezultātus, precīza atbilstība 23. un 24. attēlam nav vajadzīga. Lai nodro- šinātu papildu informāciju un koordinētu komponentu sistēmu funkcijas, var lietot tādas papildu ierīces kā vārstus, solenoīdus, sūkņus un slēdžus. Var atteikties no dažiem komponentiem, kas nav vajadzīgi dažu sis- tēmu precizitātes uzturēšanai, ja atteikšanās pamatojas uz labu inženierijas apsvērumu. Mērīšanas princips ir tas, ka gaismu laiž caur noteikta biezuma dūmu slāni, un krītošo gaismu, kas sasniedz uztvērēju, izmanto, lai novērtētu vides gaismas dzēšanas īpašības. Atkarībā no aparāta konstrukcijas dūmus var mērīt izplūdes caurulē (ar pilnas plūsmas iekšvada dūmmēru), izplūdes caurules galā (ar pilnas plūsmas vada gala dūmmēru) vai, ņemot paraugu no izplūdes caurules (lietojot daļējas plūsmas dūmmēru). Lai pēc dūmainības signāla noteiktu gaismas absorbcijas koeficientu, ierīces optiskā ceļa garumu norāda ierīces izga- tavotājs. 3. 2. Pilnas plūsmas dūmmērs Var lietot divu vispārīgu veidu pilnas plūsmas dūmmērus (23. attēls). Ar iekšvada dūmmēru pilna izplūdes gāzu staba dūmainību mēra izplūdes caurules iekšpusē. Šā veida dūmmēru lietderīgā optiskā ceļa garums ir dūmmēra konstrukcijas funkcija. Ar vada gala dūmmēru pilna izplūdes gāzu staba dūmainību mēra pie izplūdes caurules izejas. Šā veida dūm- mēra lietderīgā optiskā ceļa garums ir funkcija, kas izsaka izplūdes caurules konstrukciju un attālumu no izplūdes caurules gala līdz dūmmēram. 400 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 23. attēls Pilnas plūsmas dūmmērs 3. 2. 1. Komponenti 23. attēlā EP izplūdes caurule Ja lieto iekšvada dūmmēru, tad izplūdes caurules diametram jābūt vienādam 3 izplūdes caurules diametru garumā augšpus vai lejpus mērīšanas zonas. Ja mērīšanas zonas diametrs ir lielāks par izplūdes caurules dia- metru, tad ieteicama caurule ar pakāpenisku pāreju pirms mērīšanas zonas. Ja lieto vada gala dūmmēru tad izplūdes caurules pēdējo 0,6 m šķērsgriezumam jābūt apaļam un brīvam no līkumiem un liekumiem. Izplūdes caurules galam jābūt taisnam. Dūmmēru uzstāda pret staba centru 25 ± 5 mm no izplūdes caurules gala. OPL optiskā ceļa garums Dūmu aptumšotā optiskā ceļa garumu no dūmmēra gaismas avota līdz uztvērējam pēc vajadzības koriģē atbilstīgi nevienmērīgumam, ko rada blīvuma novirzes un blakusefekts. Optiskā ceļa garumu norāda ierīces izgatavotājs, ņemot vērā visus pasākumus pret apkvēpšanu (piemēram, gaisa izpūšanu/tīrīšanu). Ja optiskā ceļa garums nav zināms, tad tas jānoteic saskaņā ar ISO IDS 1161411. 6. 5. iedaļu. Lai optiskā ceļa garumu noteiktu pareizi, izplūdes gāzu ātrumam jābūt vismaz 20 m/s. LS gaismas avots Gaismas avots ir kvēlspuldze ar krāsu temperatūru no 2 800 līdz 3 250K vai zaļas gaismas diode (LED) ar spektra maksimumu no 550 līdz 570 nm. Gaismas avots no apkvēpšanas jāaizsargā ar tādiem līdzekļiem, kas neietekmē optiskā ceļa garumu, pārsniedzot izgatavotāja specifikācijas. LD gaismas detektors Detektors ir fotoelements vai fotodiode (ar filtru, ja vajadzīgs). Ja gaismas avots ir kvēlspuldze, tad uztvērēja signāla spektra maksimumam jābūt līdzīgam cilvēka acs fotoperiodiskajai līknei (signāla maksimumam) dia- pazonā no 550 līdz 570 nm, līdz mazāk nekā 4 % no šā signāla maksimuma zem 430 nm un virs 680 nm. Gaismas detektors no apkvēpšanas jāaizsargā ar tādiem līdzekļiem, kas neietekmē optiskā ceļa garumu, pārs- niedzot izgatavotāja specifikācijas. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 401 CL kolimējoša lēca Izejošā gaisma jākolimē staru kūlī, kura maksimālais diametrs ir 30 mm. Staru kūlī stariem jābūt paralēliem, pielaidei nepārsniedzot 3o no optiskās ass. T1 temperatūras devējs (pēc izvēles) Izplūdes gāzu temperatūru var kontrolēt visu testa laiku. 3. 3. Daļējas plūsmas dūmmērs Ar daļējas plūsmas dūmmēru (24. attēls) no izplūdes caurules ņem reprezentatīvu izplūdes gāzu paraugu un pārvades cauruli laiž uz mērīšanas kameru. Šā veida dūmmēru lietderīgā optiskā ceļa garums ir dūmmēra konstrukcijas funkcija. Nākamajā iedaļā minētie reakcijas laiki attiecas uz dūmmēra minimālo caurplūdumu, ko norādījis ierīces izgatavotājs. 24. attēls Daļējas plūsmas dūmmērs 3. 3. 1. Komponenti 24. attēlā EP izplūdes caurule Izplūdes caurulei jābūt taisnai caurulei vismaz 6 caurules diametrus augšpus un 3 caurules diametrus lejpus zondes gala. SP paraugu ņemšanas zonde Paraugu ņemšanas zondei jābūt vaļējai caurulei, kas vērsta pret plūsmu pa vai ap izplūdes caurules centra līniju. Līdz izplūdes caurules sienai jābūt vismaz 5 mm atstarpei. Zondes diametram jānodrošina raksturīga parauga paņemšana un pietiekama plūsma caur dūmmēru. TT pārvades caurule Pārvades caurulei jābūt: — pēc iespējas īsai un jānodrošina 373 ± 30 K (100 °C ± 30 °C) izplūdes gāzu temperatūra pie ieejas mērī- šanas kamerā; — ar tādu sienas temperatūru, kas ir pietiekami augstu virs izplūdes gāzu rasas punkta, lai novērstu kon- densēšanos; — pēc diametra vienādai ar paraugu ņemšanas zondi visā garumā; 402 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. — ar tādu reakcijas laiku, kas ir mazāks par 0,05 s III pielikuma 4. papildinājuma 5. 2. 4. iedaļā noteiktās minimālās plūsmas apstākļos; — tādai, kas nozīmīgi neietekmē dūmu maksimumu. FM plūsmas mērīšanas ierīce Plūsmas mērīšanas ierīce, ar ko noteic pareizo ieplūdi mērīšanas kamerā. Minimālo un maksimālo caurplū- dumu norāda ierīces izgatavotājs, un tam jābūt tādam, kas atbilst TT reakcijas laika prasībai un optiskā ceļa garuma specifikācijām. Plūsmas mērīšanas ierīce var būt tuvu pie paraugu ņemšanas sūkņa P, ja tādu lieto. MC mērīšanas kamera Mērīšanas kameras iekšējai virsmai jābūt neatstarojošai vai līdzvērtīgai optiskajai videi. Tāda atstarotas gais- mas iedarbība uz detektoru, kas rodas no difūzijas efektu iekšējiem atstarojumiem, jāsamazina līdz minimu- mam. Gāzes spiediens mērīšanas kamerā nedrīkst atšķirties no atmosfēras spiediena vairāk par 0,75 kPa. Ja kon- strukcija ir tāda, ka tas nav iespējams, tad dūmmēra nolasījums jāpārrēķina atmosfēras spiedienā. Mērīšanas kameras sienas temperatūra jānoregulē ± 5 K robežās no 343 K (70 °C) līdz 373 K (100 °C), bet noteikti pietiekami augstu virs izplūdes gāzu rasas punkta, lai novērstu kondensēšanos. Mērīšanas kamera jāaprīko ar attiecīgām ierīcēm temperatūras mērīšanai. OPL optiskā ceļa garums Dūmu aptumšotā optiskā ceļa garumu no dūmmēra gaismas avota līdz uztvērējam pēc vajadzības koriģē atbilstīgi nevienmērīgumam, ko rada blīvuma novirzes un blakusefekts. Optiskā ceļa garumu norāda ierīces izgatavotājs, ņemot vērā visus pasākumus pret apkvēpšanu (piemēram, gaisa izpūšanu/tīrīšanu). Ja optiskā ceļa garums nav zināms, tad to noteic saskaņā ar ISO IDS 1161411. 6. 5. iedaļu. LS gaismas avots Gaismas avots ir kvēlspuldze ar krāsu temperatūru no 2 800līdz 3 250K vai zaļas gaismas diode (LED) ar spektra maksimumu no 550 līdz 570 nm. Gaismas avots no apkvēpšanas jāaizsargā ar tādiem līdzekļiem, kas neietekmē optiskā ceļa garumu, pārsniedzot izgatavotāja specifikācijas. LD gaismas detektors Detektors ir fotoelements vai fotodiode (ar filtru, ja vajadzīgs). Ja gaismas avots ir kvēlspuldze, tad uztvērēja signāla spektra maksimumam jābūt līdzīgam cilvēka acs fotoperiodiskajai līknei (signāla maksimumam) dia- pazonā no 550 līdz 570 nm, līdz mazāk nekā 4 % no šā signāla maksimuma zem 430 nm un virs 680 nm. Gaismas detektors no apkvēpšanas jāaizsargā ar tādiem līdzekļiem, kas neietekmē optiskā ceļa garumu, pārs- niedzot izgatavotāja specifikācijas. CL kolimējoša lēca Izejošā gaisma jākolimē staru kūlī, kura maksimālais diametrs ir 30 mm. Staru kūlī stariem jābūt paralēliem, pielaidei nepārsniedzot 3o no optiskās ass. T1 temperatūras devējs To lieto, lai kontrolētu izplūdes gāzu temperatūru pie ieejas mērīšanas kamerā. P paraugu ņemšanas sūknis (pēc izvēles) Paraugu ņemšanas sūkni lejpus mērīšanas kameras var lietot, lai parauga gāzi izvadītu cauri mērīšanas kamerai. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 403 VI PIELIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS 404 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Papildinājums 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 405 VII PIELIKUMS APRĒĶINĀŠANAS PROCEDŪRAS PIEMĒRS 1. ESC TESTS 1. 1. Gāzveida emisija Mērījumu dati atsevišķo režīmu rezultātu aprēķināšanai ir parādīti še turpmāk. Šajā piemērā CO un NOx ir mērīti sausā stāvoklī, HC mitrā stāvoklī. HC koncentrācija ir norādīta propāna ekvivalentā (C3) un jārei- zina ar 3, lai iegūtu C1 ekvivalentu. Aprēķināšanas procedūra ir identa pārējo režīmu aprēķināšanas procedūrai. P (kW) 82,9 Ta (K) Ha (g/kg) GEXH (kg) GAIRW (kg) GFUEL (kg) HC (ppm) 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 CO (ppm) 41,2 NOx (ppm) 495 Korekcijas koeficienta KW, r aprēķins, kas vajadzīgs, lai pārrēķinātu no sausa stāvokļa mitrā (skatīt III pielikuma 1. papildinājuma 4. 2. iedaļu): FFH = 1,969 (1+ 18,09 545,29) = 1,9058 un KW2 = 1,608*7,81 1000+(1,608*7,81) = 0,0124 KW,r = (1–1,9058* 18,09 541,06)–0,0124 = 0,9239 Koncentrāciju aprēķins mitram stāvoklim: CO = 41,2*0,9239 = 38,1 ppm NOx = 495*0,9239 = 457 ppm. NOx mitruma korekcijas koeficienta KH, D aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 3. iedaļa): A = 0,309*18,09/541,06–0,0266 = –0,0163, B = –0,209*18,09/541,06 + 0,00954 = 0,0026, KH,D = 1 1–0,0163*(7,81–10,71)+0,0026*(294,8–298) = 0,9625 Emisijas masas caurplūdumu aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 4. iedaļa): NOx = 0,001587*457*0,9625*563,38 = 393,27 g/h, CO = 0,000966*38,1*563,38 = 20,735 g/h, HC = 0,000479*6,3*3*563,38 = 5,100 g/h. Īpatnējās emisijas aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 5. iedaļa): Šis aprēķina piemērs attiecas uz CO; pārējo sastāvdaļu aprēķina procedūra ir identa. Emisijas masas caurplūdumus atsevišķajos režīmos reizina ar attiecīgajiem svēruma koeficientiem, kas norādīti III pielikuma 1. papildinājuma 2. 7. 1. iedaļā, un summē, lai iegūtu vidējo emisijas masas caur- plūdumu visā ciklā. 406 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. CO = (6,7*0,15) + (24,6*0,08) + (20,5*0,10) + (20,7*0,10) + (20,6*0,05) + (15,0*0,05) + (19,7*0,05) + (74,5*0,09) + (31,5*0,10) + (81,9*0,08) + (34,8*0,05) + (30,8*0,05) + (27,3*0,05) = 30,91 g/h Motora jaudu atsevišķajos režīmos reizina ar attiecīgajiem svēruma koeficientiem, kas norādīti III pieli- kuma 1. papildinājuma 2. 7. 1. iedaļā, un summē, lai iegūtu vidējo jaudu ciklā: P(n) = (0,1*0,15) + (96,8*0,08) + (55,2*0,10) + (82,9*0,10) + (46,8*0,05) + (70,1*0,05) + (23,0*0,05) + (114,3*0,09) + (27,0*0,10) + (122,0*0,08) + (28,6*0,05) + (87,4*0,05) + (57,9*0,05) = 60,006 kW CO = 30,91 60,006 = 0,0515 g/kWh Īpatnējās NOx emisijas aprēķins nejaušajā punktā (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 6. 1. iedaļa): Pieņem, ka nejaušajā punktā ir noteiktas šādas vērtības: nZ MZ = 1 600 min-1, = 495 Nm NOx masa, Z = 487,9 g/h (aprēķināta saskaņā ar iepriekšējām formulām), P(n)Z NOx, Z = 83 kW, = 487,9/83 = 5,878 g/kWh. Emisijas vērtības noteikšana pēc testa cikla (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 6. 2. iedaļa): Pieņem, ka četru ESC režīmu vērtības ir šādas: nRT nSU ER ES ET EU MR 1 368 1 785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 MS 460 MT 681 MU 610 ETU = 5,889 + (4,973–5,889)*(1600–1368)/(1785–1368) = 5,377 g/kWh ERS = 5,943 + (5,565–5,943)*(1600–1368)/(1785–1368) = 5,732 g/kWh MTU = 681 + (601–681)*(1600–1368)/(1785–1368) = 641,3 Nm MRS = 515 + (460–515)*(1600–1368)/(1785–1368) = 484,3 Nm EZ = 5,732 + (5,377–5,732)*(495–484,3)/(641,3–484,3) = 5,708 g/kWh NOx emisijas vērtību salīdzinājums (III pielikuma 1. papildinājuma 4. 6. 3. iedaļa): NOxdiff = 100*(5,878–5,708)/5,708 = 2,98 %. 1. 2. Makrodaļiņu emisija Makrodaļiņu mērījums pamatā ir princips, ka makrodaļiņu paraugus ņem visā ciklā, bet parauga un plūs- mas caurplūdumu (MSAM un GEDF) noteic atsevišķajos režīmos. GEDF aprēķins ir atkarīgs no tā, kādu sis- tēmu lieto. Šajos piemēros ir lietota sistēma ar CO2 mērīšanas un oglekļa bilances metodi un sistēma ar plūsmas mērīšanu. Ja lieto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, tad GEDF mēra tieši ar CVS aprīkojumu. GEDF aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 5. 2. 3. un 5. 2. 4. iedaļa): Pieņem, ka 4. režīmā ir šādi mērījumu dati. Aprēķināšanas procedūra ir identa tai, kuru izmanto pārējos režīmos. GEXH (kg/h) 334,02 GFUEL (kg/h) 10,76 GDILW (kg/h) 5,4435 GTOTW (kg/h) 6,0 CO2D % 0,657 CO2A % 0,040 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 407 a) oglekļa bilances metode: b) plūsmas mērīšanas metode: GEDFW = 206,5*10,76 0,657–0,040 = 3 601,2 kg/h q = 6,0 (6,0–5,4435) = 10,78 GEDFW = 334,02*10,78 = 3 600,7 kg/h. Caurplūduma masas aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 5. 4. iedaļa): GEDFW caurplūdumus atsevišķajos režīmos reizina ar attiecīgajiem svēruma koeficientiem, kas norādīti III pielikuma 1. papildinājuma 2. 7. 1. iedaļā, un summē, lai iegūtu vidējo GEDF visā ciklā. Kopējo paraugu ņemšanas normu MSAM iegūst, summējot paraugu ņemšanas normas atsevišķajos režīmos.  = (3567*0,15) + (3592*0,08) + (3611*0,10) + (3600*0,10) + (3618*0,05) + (3600*0,05) GEDFW + (3640*0,05) + (3614*0,09) + (3620*0,10) + (3601*0,08) + (3639*0,05) + (3582*0,05) + (3635*0,05) =3 3604,6 kg/h, MSAM = 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 =1,515 kg. Pieņemot, ka makrodaļiņu masa filtros ir 2,5 mg, PTmass = 2,5 1,515 * 3 604,6 1000 = 5,948 g/h Fona korekcija (pēc izvēles) Pieņem, ka vienā fona mērījumā ir šādas vērtības. Atšķaidījuma pakāpes DF aprēķins ir idents aprēķinam šā pielikuma 3. 1. iedaļā un te nav parādīts. Md = 0,1mg; MDIL = 1,5 kg Sum of DF = [(1–1/119,15)*0,15] + + + + [(1–1/12,59)*0,05] [(1–1/10,10)*0,10] [(1–1/32,18)*0,05] [(1–1/6,12)*0,08] + + + + [(1–1/8,89)*0,08] [(1–1/18,02)*0,05] [(1–1/6,94)*0,09] [(1–1/20,87)*0,05] + + + + [(1–1/14,75)*0,10] [(1–1/12,33)*0,05] [(1–1/25,19)*0,10] [(1–1/8,77)*0,05] = 0,923 PTmass = 2,5 1,515 –(0,1 1,5 *0,923)* 3 604,6 1000 = 5,726 g/h Īpatnējās emisijas aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 5. 5. iedaļa): P(n) = (0,1*0,15) + (96,8*0,08) + (55,2*0,10) + (82,9*0,10) + (46,8*0,05) + (70,1*0,05) + (23,0*0,05) + (114,3*0,09) + (27,0*0,10) + (122,0*0,08) + (28,6*0,05) + (87,4*0,05) + (57,9*0,05) =60,006 kW, PT = 5,948 60,006 = 0,099 g/kWh ja pēc fona korekcijas PT = 5,726 60,006 = 0,095 g/kWh, 408 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Īpatnējā svēruma koeficienta aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 5. 6. iedaļa): Pieņemot, ka vērtības ir tādas kā še iepriekš 4. režīmam aprēķinātās, WFE,i = 0,152*3 604,6 1,515*3 600,7 = 0,1004 Šī vērtība ir vajadzīgajās 0,10 ± 0, 003 vērtības robežās. 2. ELR TESTS Tā kā Besela filtrēšana ir pilnīgi jauna vidējā noteikšanas procedūra Eiropas tiesību aktos, kas attiecas uz izplūdes gāzēm, še turpmāk ir Besela filtra skaidrojums, Besela algoritma sastādīšanas piemērs un galīgās dūmu vērtības aprēķina piemērs. Besela algoritma konstantes ir atkarīgas tikai no dūmmēra konstrukci- jas un datu ieguves sistēmas paraugu ņemšanas frekvences. Dūmmēra izgatavotājam ieteicams norādīt galīgās Besela filtra konstantes dažādām paraugu ņemšanas frekvencēm un pasūtītājam ieteicams izman- tot šīs konstantes Besela algoritma sastādīšanā un dūmu vērtību aprēķināšanā. 2. 1. Vispārīgas piezīmes par Besela filtru Augstfrekvences traucējumu ietekmē neapstrādātais dūmainības signāls parasti uzrāda stipri izkliedētas zīmes. Lai novērstu šādus augstfrekvences traucējumus, ELR testā ir vajadzīgs Besela filtrs. Pats Besela filtrs ir rekursīvs otrās kārtas zemo frekvenču caurlaidības filtrs, kas nodrošina ātrāko signāla došanu bez pārsnieguma. Pieņemot neapstrādāto reālā laika izplūdes stabu izplūdes caurulē, katrs dūmmērs rāda aizkavētas un dažādi mērītas dūmainības zīmes. Izmērītās dūmainības zīmju lielums un aizkavēšana ir galvenokārt atkarīga no dūmmēra mērīšanas kameras ģeometrijas, ieskaitot izplūdes gāzes parauga vadus, un no lai- ka, kas vajadzīgs signāla elektroniskajai apstrādei dūmmērā. Vērtības, kas raksturo šos divus efektus, sauc par fizikālās un elektriskās reakcijas laiku, un attiecīgi katra veida dūmmēram vajadzīgs individuāls filtrs. Besela filtra lietošanas mērķis ir nodrošināt visai dūmmēra sistēmai vienotu vispārīgo filtra raksturojumu, kurā ietilpst: — dūmmēra fizikālās reakcijas laiks (tp), — dūmmēra elektriskās reakcijas laiks (te), — lietojamā Besela filtra reakcijas laiks (tF). Iegūto kopējo sistēmas reakcijas laiku tAver izsaka tā: tAver = √tF 2 +tp 2 +te 2 un tam jābūt vienādam visu veidu dūmmēriem, lai iegūtu vienādu dūmu vērtību. Tāpēc Besela filtrs jāveido tā, lai filtra reakcijas laiks (tF) kopā ar attiecīgā dūmmēra fizikālās (tp) un elektriskās reakcijas laiku (te) dod vajadzīgo kopējo reakcijas laiku (tAver). Tā kā katra dūmmēra tp un te ir zināmas vērtības un šajā direktīvā ir noteikts, ka tAver ir 1,0 s, tF var aprēķināt šādi: tF = √tAver 2 +tp 2 +te 2 Pēc definīcijas filtra reakcijas laiks (tF) ir filtrēta izvades signāla došanas laiks starp 10 % un 90 % pakā- pienveida ievades signāla. Tāpēc Besela filtra atslēgšanās frekvence jāatkārto tā, lai Besela filtra reakcijas laiks iekļaujas vajadzīgajā signāla došanas laikā. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 409 a) attēls Pakāpienveida ievades signāla un filtrētā izvades signāla zīmes Pakāpienveida ievades signāla un Besela filtra izvades signāla zīmes, kā arī Besela filtra (tF) reakcijas laiks ir parādīts a) attēlā. 410 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Galīgā Besela filtra algoritma sastādīšana ir daudzpakāpju process, kurā vajadzīgi vairāki atkārtošanas cikli. Atkārtošanas procedūras shēma ir parādīta še turpmāk. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 411 2. 2. Besela algoritma aprēķināšana Šajā piemērā Besela algoritms ir sastādīts vairākās pakāpēs saskaņā ar iepriekš aprakstīto atkārtošanas procedūru, kas pamatojas uz III pielikuma 1. papildinājuma 6. 1. iedaļu. Pieņem, ka dūmmēram un datu ieguves sistēmai ir šādi parametri: — fizikālās reakcijas laiks tp 0,15 s, — elektriskās reakcijas laiks te 0,05 s, — kopējais reakcijas laiks tAver 1,00 s (kā noteikts šajā direktīvā), — paraugu ņemšanas frekvence 150 Hz. 1. pakāpe Nosaka vajadzīgo Besela filtra reakcijas laiku tF: tF = √1 2 –(0,15 2 +0,05 2) = 0,987421 s 2. pakāpe Aprēķina atslēgšanās frekvenci un Besela konstantes E, K pirmajam atkārtojumam: fc = 3,1415/(10*0,987421) = 0,318152 Hz Δt = 1/150 = 0,006667 s, Ω = 1/[tan (3,1415*0,006667*0,318152)] = 150,076644 E = 1 1+150,076644*√3*0,618034+0,618034*150,076644 2 = 7,07948 E –5 K = 2*7,07948E –5*(0,618034*150,076644 –1)–1 = 0,970783 2 Iegūst Besela algoritmu: Yi = Yi–1 + 7,07948E –5*(Si + 2*Si–1 + Si–2–4*Yi–2) + 0,970783*(Yi–1–Yi–2) kur Si ir pakāpienveida ievades signāla vērtības (“0” vai “1”) un Yi ir filtrētā izvades signāla vērtības. 3. pakāpe Besela filtru piemēro pakāpjveida ievadei: Pēc definīcijas Besela filtra reakcijas laiks tF ir filtrēta izvades signāla došanas laiks starp 10 % un 90 % pakāpjveida ievades signāla. Lai noteiktu izvades signāla 10 % (t10) un 90 % (t90) laikus, Besela filtru pie- mēro pakāpjveida ievadei, izmantojot iepriekšminētās fc, E un K vērtības. Indeksi, laiks un pakāpienveida ievades signāla vērtības, un iegūtās filtrētā izvades signāla vērtības pir- majam un otrajam atkārtojumam ir noteiktas B tabulā. Punkti, kas ir tieši blakus t10 un t90, ir atzīmēti ar resninātiem cipariem. Pirmajā atkārtojumā B tabulā 10 % vērtība ir starp indeksu 30 un 31, un 90 % vērtība ir starp indeksu 191 un 192. Lai aprēķinātu tF, iter, atkārtoti noteic precīzās t10 un t90 vērtības, lineāri interpolējot starp blakus esošiem mērījumu punktiem: t10 = tlower + Δt *(0,1–outlower)/(outupper–outlower) t90 = tlower + Δt *(0,9–outlower)/(outupper–outlower) kur outupper un outlower punkts attiecīgi ir Besela filtrētā izvades signāla blakus punkti un tlower ir laika blakus punkta laiks, kas norādīts B tabulā. t10 = 0,200000 + 0,006667*(0,1–0,099208)/(0,104794–0,099208) = 0,200945 s t90 = 0,273333 + 0,006667*(0,9–0,899147)/(0,901168–0,899147) = 1,276147 s 4. pakāpe Noteic filtra reakcijas laiku pirmā atkārtojuma ciklā: tF,iter = 1,276147–0,200945 = 1,075202 s 412 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 5. pakāpe Noteic iegūtā filtra reakcijas laika novirzi no vajadzīgā pirmā atkārtojuma ciklā: Δ = (1,075202—0,987421)/0,987421 = 0,081641 6. pakāpe Pārbauda atkārtojuma kritēriju: |Δ| ≤ 0,01 ir vajadzīgais. Tā kā 0,081641 0,01, atkārtojuma kritērijs nav izpildīts, un jāsāk nākamais atkārtojuma cikls. Šim atkārtojuma ciklam pēc fc un Δ šādi no jauna aprēķina atslēgšanās frekvenci: fc,new = 0,318152*(1 + 0,081641) = 0,344126 Hz No jauna aprēķināto atslēgšanās frekvenci otrajā atkārtojuma ciklā izmanto, atkal sākot ar otro pakāpi. Atkārtojumu turpina, līdz panāk atbilstību atkārtojuma kritērijam. Pirmajā un otrajā atkārtojuma ciklā iegūtās vērtības ir apkopotas A tabulā. A tabula Pirmā un otrā atkārtojuma vērtības Parametrs fc E K t10 t90 tF, iter Δ fc, new (Hz) (-) (-) (s) (s) (s) (-) (Hz) 1. atkārtojums 0,318152 7,07948 E-5 0,970783 0,200945 1,276147 1,075202 0,081641 0,344126 2. atkārtojums 0,344126 8,272777 E-5 0,968410 0,185523 1,179562 0,994039 0,006657 0,346417 7. pakāpe Iegūst galīgo Besela algoritmu: Tiklīdz sasniedz atkārtojuma kritēriju, saskaņā ar 2. pakāpi aprēķina galīgās Besela filtra konstantes un galīgo Besela algoritmu. Šajā piemērā atkārtojuma kritērijs ir sasniegts pēc otrā atkārtojuma (Δ = 0,006657 ≤ 0,01). Pēc tam galīgo algoritmu izmanto, lai noteiktu vidējās dūmu vērtības (skatīt nāka- mo2. 3. iedaļu). Yi = Yi–1 + 8,272777E –5*(Si + 2*Si–1 + Si–2–4*Yi–2) + 0,968410*(Yi–1–Yi–2) 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 413 Pakāpjveida ievades signāla un Besela filtrētā izvades signāla vērtības pirmajā un otrajā atkārtojuma ciklā B tabula Indekss I (-) – 2 – 1 0 1 2 3 4 5 ~ 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 ~ 175 176 177 178 179 180 181 182 183 184 185 186 187 188 189 190 191 192 193 194 195 ~ Laiks (-) – 0,013333 – 0,006667 0,000000 0,006667 0,013333 0,020000 0,026667 0,033333 ~ 0,160000 0,166667 0,173333 0,180000 0,186667 0,193333 0,200000 0,206667 0,213333 0,220000 0,226667 0,233333 0,240000 0,246667 ~ 1,166667 1,173333 1,180000 1,186667 1,193333 1,200000 1,206667 1,213333 1,220000 1,226667 1,233333 1,240000 1,246667 1,253333 1,260000 1,266667 1,273333 1,280000 1,286667 1,293333 1,300000 ~ Pakāpjveida ievades signāls Si (-) Filtrētais izvades signāls Yi (-) 1. atkārtojums 2. atkārtojums 0 0 1 1 1 1 1 1 ~ 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 ~ 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 ~ 0,000000 0,000000 0,000071 0,000352 0,000908 0,001731 0,002813 0,004145 ~ 0,067877 0,072816 0,077874 0,083047 0,088331 0,093719 0,099208 0,104794 0,110471 0,116236 0,122085 0,128013 0,134016 0,140091 ~ 0,862416 0,864968 0,867484 0,869964 0,872410 0,874821 0,877197 0,879540 0,881849 0,884125 0,886367 0,888577 0,890755 0,892900 0,895014 0,897096 0,899147 0,901168 0,903158 0,905117 0,907047 ~ 0,000000 0,000000 0,000083 0,000411 0,001060 0,002019 0,003278 0,004828 ~ 0,077876 0,083476 0,089205 0,095056 0,101024 0,107102 0,113286 0,119570 0,125949 0,132418 0,138972 0,145605 0,152314 0,159094 ~ 0,895701 0,897941 0,900145 0,902312 0,904445 0,906542 0,908605 0,910633 0,912628 0,914589 0,916517 0,918412 0,920276 0,922107 0,923907 0,925676 0,927414 0,929121 0,930799 0,932448 0,934067 ~ 414 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 2. 3. Dūmu vērtību aprēķināšana Še turpmāk iekļautajā shēmā ir parādīta galīgās dūmu vērtības noteikšanas vispārīgā procedūra. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 415 Izmērītās neapstrādātās dūmainības signāla zīmes un nefiltrētās un filtrētās gaismas absorbcijas koefi- cienti (k vērtība) ELR testa pirmajā slodzes pakāpē ir iekļauti b) attēlā, norādot filtrētās k zīmes maksi- mālo vērtību Ymax1, A (maksimumu). Attiecīgi C tabulā ir indeksa i, laika (150 Hz parauga ņemšanas fre- kvence), neapstrādātās gāzes dūmainības, nefiltrētā k un filtrētā k skaitliskās vērtības. Filtrēšanā izmantotas šā pielikuma 2. 2. iedaļā sastādītā Besela algoritma konstantes. Tā kā datu ir daudz, tabulā ir iekļautas tikai tās dūmu zīmju daļas, kas atrodas ap sākumu un maksimumu. b) attēls Nefiltrētu dūmu k un filtrētu dūmu k izmērītās dūmainības N zīmes Maksimuma vērtību (i = 272) aprēķina, pieņemot šādus C tabulas datus. Tāpat aprēķina visas pārējās atse- višķās dūmu vērtības. Lai sāktu algoritmu, S– 1, S– 2, Y– 1 un Y– 2 jābūt uz nulles. LA(m) Indekss i N (%) S271 (m-1) S270 (m-1) Y271 (m-1) Y270 (m-1) 0,430 272 16,783 0,427392 0,427532 0,542383 0,542337 k vērtības aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 6. 3. 1. iedaļa): k = – 1 0,430 *ln(1– Šī vērtība atbilst S272 šādā vienādojumā. 16,783 100 ) = 0,427252m -1 Besela vidējās dūmu vērtības aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 6. 3. 2. iedaļa): Šajā vienādojumā izmanto iepriekšējās iedaļas 2. 2. minētās Besela konstantes. Faktiskā nefiltrētā k vēr- tība, ko aprēķina, kā iepriekš aprakstīts, atbilst S272 (Si), S271 (Si-1) un S270 (Si-2) ir abas iepriekšējās nefil- trētās k vērtības, Y271 (Yi-1) un Y270 (Yi-2) ir abas iepriekšējās filtrētās k vērtības. 416 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Y272 = 0,542383 + 8,272777E –5*(0,427252 + 2*0,427392 + 0,427532–4*0,542337) -1 + 0,968410*(0,542383–0,542337) = 0,542389m Šī vērtība atbilst Ymax1, A šādā vienādojumā. Galīgās dūmu vērtības aprēķins (III pielikuma 1. papildinājuma 6. 3. 3. iedaļa): Katras dūmu zīmes maksimālo filtrēto k vērtību izmanto turpmākajā aprēķinā. Pieņem šādas vērtības: Apgriezieni A B C cikls1. 0,5424 0,5596 0,4912 Ymax (m-1) cikls2. 0,5435 0,5400 0,5207 cikls3. 0,5587 0,5389 0,5177 -1 SVA = (0,5424 + 0,5435 + 0,5587)/3 = 0,5482m , -1 SVB = (0,5596 + 0,5400 + 0,5389)/3 = 0,5462m , -1 SVC = (0,4912 + 0,5207 + 0,5177)/3 = 0,5099m , -1 SV = (0,43*0,5482) + (0,56*0,5462) + (0,01*0,5099) = 0,5467m. Cikla validācija (III pielikuma 1. papildinājuma 3. 4. iedaļa) Pirms SV aprēķināšanas cikls jāvalidē, aprēķinot dūmu relatīvās standartnovirzes visos trijos ciklos atbil- stīgi visiem apgriezieniem. Apgriezieni Vidējais SV (m-1) Absolūtā standartnovirze Relatīvā standartnovirze (%) A B C 0,5482 0,5462 0,5099 0,0091 0,0116 0,0162 1,7 2,1 3,2 Šajā piemērā 15 % validācijas kritērijs ir izpildīts atbilstīgi visiem apgriezieniem. 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 417 C tabula Dūmainības N vērtības, nefiltrētā un filtrētā k vērtība slodzes pakāpes sākumā Indekss i [-] – 2 – 1 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 ~ Laiks [s] 0,000000 0,000000 0,000000 0,006667 0,013333 0,020000 0,026667 0,033333 0,040000 0,046667 0,053333 0,060000 0,066667 0,073333 0,080000 0,086667 0,093333 0,100000 0,106667 0,113333 0,120000 0,126667 0,133333 0,140000 0,146667 0,153333 0,160000 0,166667 0,173333 0,180000 0,186667 0,193333 0,200000 0,206667 0,213333 0,220000 0,226667 0,233333 0,240000 0,246667 0,253333 0,260000 0,266667 ~ Dūmainība N [ %] Nefiltrētā k vērtība [m-1] Filtrētā k vērtība [m-1] 0,000000 0,000000 0,000000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,192000 0,212000 0,212000 0,212000 0,343000 0,566000 0,889000 0,929000 0,929000 1,263000 1,455000 1,697000 2,030000 2,081000 2,081000 2,424000 2,475000 2,475000 2,808000 3,010000 3,253000 3,606000 3,960000 4,455000 4,818000 5,020000 ~ 0,000000 0,000000 0,000000 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,004469 0,004935 0,004935 0,004935 0,007990 0,013200 0,020767 0,021706 0,021706 0,029559 0,034086 0,039804 0,047695 0,048906 0,048906 0,057067 0,058282 0,058282 0,066237 0,071075 0,076909 0,085410 0,093966 0,105983 0,114836 0,119776 ~ 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000001 0,000002 0,000002 0,000003 0,000004 0,000005 0,000006 0,000008 0,000009 0,000011 0,000012 0,000014 0,000018 0,000022 0,000028 0,000036 0,000047 0,000061 0,000082 0,000109 0,000143 0,000185 0,000237 0,000301 0,000378 0,000469 0,000573 0,000693 0,000827 0,000977 0,001144 0,001328 0,001533 0,001758 0,002007 0,002283 0,002587 ~ 418 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. Dūmainības N vērtības, nefiltrētā un filtrētā k vērtība ap Ymax1, A (maksimuma vērtība, kas norādīta ar resninātu numuru) Indekss i [-] ~ 259 260 261 262 263 264 265 266 267 268 269 270 271 272 273 274 275 276 277 278 279 280 281 282 283 284 285 286 287 288 289 290 291 292 293 294 295 296 297 298 299 300 ~ Laiks [s] ~ 1,726667 1,733333 1,740000 1,746667 1,753333 1,760000 1,766667 1,773333 1,780000 1,786667 1,793333 1,800000 1,806667 1,813333 1,820000 1,826667 1,833333 1,840000 1,846667 1,853333 1,860000 1,866667 1,873333 1,880000 1,886667 1,893333 1,900000 1,906667 1,913333 1,920000 1,926667 1,933333 1,940000 1,946667 1,953333 1,960000 1,966667 1,973333 1,980000 1,986667 1,993333 2,000000 ~ Dūmainība N [ %] Nefiltrētā k vērtība [m-1] Filtrētā k vērtība [m-1] ~ 17,182000 16,949000 16,788000 16,798000 16,788000 16,798000 16,798000 16,788000 16,788000 16,798000 16,798000 16,793000 16,788000 16,783000 16,780000 16,798000 16,778000 16,808000 16,768000 16,010000 16,010000 16,000000 16,010000 16,000000 16,010000 16,394000 16,394000 16,404000 16,394000 16,394000 16,384000 16,010000 16,010000 16,000000 16,010000 16,212000 16,394000 16,394000 16,192000 16,000000 16,000000 16,000000 ~ ~ 0,438429 0,431896 0,427392 0,427671 0,427392 0,427671 0,427671 0,427392 0,427392 0,427671 0,427671 0,427532 0,427392 0,427252 0,427168 0,427671 0,427112 0,427951 0,426833 0,405750 0,405750 0,405473 0,405750 0,405473 0,405750 0,416406 0,416406 0,416685 0,416406 0,416406 0,416128 0,405750 0,405750 0,405473 0,405750 0,411349 0,416406 0,416406 0,410794 0,405473 0,405473 0,405473 ~ ~ 0,538856 0,539423 0,539936 0,540396 0,540805 0,541163 0,541473 0,541735 0,541951 0,542123 0,542251 0,542337 0,542383 0,542389 0,542357 0,542288 0,542183 0,542043 0,541870 0,541662 0,541418 0,541136 0,540819 0,540466 0,540080 0,539663 0,539216 0,538744 0,538245 0,537722 0,537175 0,536604 0,536009 0,535389 0,534745 0,534079 0,533394 0,532691 0,531971 0,531233 0,530477 0,529704 ~ 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 419 3. 3. 1. ETC TESTS Gāzveida emisija (dīzeļmotoriem) PDP-CVS sistēmai pieņem šādus testa rezultātus. V0 (m3/apgr) Np (apgr) pB (kPa) p1 (kPa) T (K) Ha (g/kg) NOx conce (ppm) NOx concd (ppm) COconce (ppm) COconcd (ppm) HCconce (ppm) HCconcd (ppm) CO2, conce (%) Wact (kWh) 0,1776 23 073 98,0 2,3 322,5 12,8 53,7 0,4 38,9 1,0 9,00 3,02 0,723 62,72 Atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 1. iedaļa): MTOTW = 1,293*0,1776*23073*(98,0–2,3)*273/(101,3*322,5) =44 237,2 kg. NOx korekcijas koeficienta aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 2. iedaļa): KH,D = 1 1–0,0182*(12,8–10,71) = 1,039 Fona koriģēto koncentrāciju aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. 1. iedaļa): Pieņem C1H1,8 sastāva dīzeļdegvielu. FS = 100* 1 1+(1,8/2)+[3,76*(1+(1,8/4))] = 13,6 DF = 13,6 0,723+(9,00+38,9)*10 -4 = 18,69 NOxconc = 53,7–0,4*(1–(1/18,69)) = 53,3 ppm COconc = 38,9–1,0*(1–(1/18,69)) = 37,9 ppm HCconc = 9,00–3,02*(1–(1/18,69)) = 6,14 ppm Emisijas masas plūsmas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. iedaļa): NOxmass = 0,001587*53,3*1,039*4237,2 = 372,391 g COmass = 0,000966*37,9*4237,2 = 155,129 g HCmass = 0,000479*6,14*4237,2 = 12,462 g Īpatnējās emisijas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 4. iedaļa):  = 372,391/62,72 = 5,94 g/kWh NOx PT = 155,129/62,72 = 2,47 g/kWh HC = 12,462/62,72 = 0,199 g/kWh 420 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. 3. 2. Makrodaļiņu emisija (dīzeļmotoriem) PDP-CVS sistēmai ar divkāršo atšķaidīšanu pieņem šādus testa rezultātus: MTOTW (kg) 4 237,2 Mf, p (mg) Mf, b (mg) MTOT (kg) MSEC (kg) Md (mg) MDIL (kg) DF Wact (kWh) 3,030 0,044 2,159 0,909 0,341 1,245 18,69 62,72 Emisijas masas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 5. 1. iedaļa): Mf = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg MSAM = 2,159–0,909 = 1,250 kg PTmass = 3,074 1,250 * 4 237,2 1000 = 10,42 g Fona koriģētās emisijas masas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 5. 1. iedaļa): PTmass = [3,074 1,250 –(0,341 1,245 *(1– 1 18,69))]* 4237,2 1000 = 9,32 g Īpatnējās emisijas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 5. 2. iedaļa):  = 10,42/62,72 = 0,166 g/kWh CH2 PT = 9,32/62,72 = 0,149 g/kWh, ja fons koriģēts. 3. 3. Gāzveida emisija (CNG motoriem) PDP-CVS sistēmai ar divkāršo atšķaidīšanu pieņem šādus testa rezultātus: MTOTW (kg) Ha (g/kg) NOx conce (ppm) NOx concd (ppm) COconce (ppm) COconcd (ppm) HCconce (ppm) HCconcd (ppm) CH4 conce (ppm) CH4 concd (ppm) CO2, conce (%) Wact (kWh) 4 237,2 12,8 17,2 0,4 44,3 1,0 27,0 3,02 18,0 1,7 0,723 62,72 NOx korekcijas koeficienta aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 2. iedaļa): KH,G = 1 1–0,0329*(12,8–10,71) = 1,074 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 421 NMHC koncentrācijas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. iedaļa): a) GC metode: b) NMC metode: NMHCconce = 27,0–18,0 = 9,0 ppm Pieņem 0,04 metāna efektivitāti un 0,98 etāna efektivitāti (sk. III pielikuma 5. papildinājuma 1. 8. 4. iedaļu): NMHCconce = 27,0*(1–0,04)–18,0 0,98–0,04 = 8,4 ppm Fona koriģēto koncentrāciju aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. 1. iedaļa): Pieņem G20 standarta C1H4 sastāva degvielu (100 % metāns): FS = 100* 1 1+(4/2)+[3,76*(1+(4/4))] = 9,5 DF = 9,5 0,723+(27,0+44,3)*10 -4 = 13,01 NMHC fona koncentrācija ir starpība starp HCconcd un CH4concd. : NOxconc = 17,2–0,4*(1–(1/13,01)) = 16,8 ppm COconc = 44,3–1,0*(1–(1/13,01)) = 43,4 ppm NMHCconc = 8,4—1,32*(1—(1/13,01)) = 7,2 ppm CH4conc = 18,0–1,7*(1–(1/13,01)) = 16,4 ppm Emisijas masas plūsmas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 3. 1. iedaļa): NOxmass = 0,001587*16,8*1,074*4237,2 = 121,330 g COmass = 0,000966*43,4*4237,2 = 177,642 g NMHCmass = 0,000502*7,2*4237,2 = 15,315 g CH4mass = 0,000554*16,4*4237,2 = 38,498 g Īpatnējās emisijas aprēķins (III pielikuma 2. papildinājuma 4. 4. iedaļa):  = 121,330/62,72 = 1,93 g/kWh NOx CO = 177,642/62,72 = 2,83 g/kWh NMHC = 15,315/62,72 = 0,244 g/kWh  = 38,498/62,72 = 0,614 g/kWh CH4 4. 4. 1. λ-NOBĪDES KOEFICIENTS (Sλ) λ-nobīdes koeficienta (Sλ) aprēķins (1) Sλ = 2 (1– inertuma % 100 )(n + m 4)– O2* 100 kur Sλ = λ-nobīdes koeficients, inertuma % = inerto gāzu tilpuma % degvielā (t. i. , N2, CO2, He u. c. ), O2* = sākotnējā skābekļa tilpuma % degvielā, (1) Motoru degvielas stehiometriskās gaisa pret degvielu attiecības — SAE J1829, 1987. gada jūnijs. John B. Heywood, Internal combustion engine fundamentals, McGraw-Hill, 1988, 3. 4. nodaļa “Combustion stoichiometry” (68. līdz 72. lpp. ). 422 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/24. sēj. n un m attiecinājums pret vidējo CnHm, kas norāda ogļūdeņražus degvielā, t. i. : n = m = 1×[CH4% 100 ]+2×[C2% 100]+3×[C3% 100]+4×[C4% 100]+. 100]+5×[C5% 1– atskaiditaja % 100 4×[CH4% 100 ]+4×[C2H4% 100 ]+6×[C2H6% 100 ]+. 100 ]+∙ ∙ ∙ 8×[C3H8% 1– atskaiditaja % 100 kur CH4 C2 C3 C4 C5 = metāna tilpuma % degvielā, = visu C2 ogļūdeņražu (piemēram, C2H6, C2H4 u. c. ) tilpuma % degvielā; = visu C3 ogļūdeņražu (piemēram, C3H8, C3H6 u. c. ) tilpuma % degvielā; = visu C4 ogļūdeņražu (piemēram, C4H10, C4H8 u. c. ) tilpuma % degvielā; = visu C5 ogļūdeņražu (piemēram, C5H12, C5H10 u. c. ) tilpuma % degvielā; atšķaidītāja % = atšķaidīšanas gāzu (t. i. , O2*, N2, CO2, He u. c. ) tilpuma % degvielā. 4. 2. λ-nobīdes koeficienta Sλ aprēķina piemēri: 1. piemērs: G 2 5: CH 4 = 8 6 %, N 2 = 14 % (tilpuma). n = 1×[CH4% 100]+. 100 ]+2×[C2% 1– atšķaidītāja % 100 = 0,86 0,86 = 1 = 1×0,86 1– 14 100 4×[CH4% 100 ]+. 100 ]+4×[C2H4% m = = 4×0,86 0,86 = 4 atšķaidītāja % 100 1– 2 Sλ = (1– inertuma % 100 )(n + m 4)– O2* 100 = 2 (1– 14 100)×(1+ 4 4) = 1,16 2. piemērs: G x y: CH 4 = 87 %, C 2H 6 = 1 3 % (tilpuma). n = 1×[CH4% 100]+. 100 ]+2×[C2% 1– atšķaidītāja % 100 = 1×0,87+2×0,13 1– 0 100 = 1,13 1 = 1,13 4×[CH4% 100 ]+. 100 ]+6×[C2H6% m = 1– atšķaidītāja % 100 2 = 4,26 = 4×0,87+6×0,13 1 2 Sλ = (1– inertuma % 100 )(n + m 4)– O2* 100 (1– 0 100)×(1,13+ 4,26 4 ) = = 0,911 13/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 423 3. piemērs: ASV: CH 4 = 89 %, C 2H 6 = 4, 5 %, C 3H 8 = 2, 3 %, C 6H 1 4 = 0, 2 %, O 2 = 0, 6 %, N 2 = 4 % n = 1×[CH4% 100]+. 100 ]+2×[C2% 1– atšķaidītāja % 100 = 1×0,89+2×0,045+3×0,023+4×0,002 (0,64+4) 100 1– = 1,11 m = = 4×[CH4% 100 ]+4×[C2H4% 100 ]+6×[C2H6% 100 ] 100 ]+. +8×[C3H8% 1– atšķaidītāja % 100 4×0,89+4×0,045+8×0,023+14×0,002 1– 0,6+4 100 = 4,24 Sλ = 2 (1– inertuma % 100 )(n + m 4)– O2* 100 = 2 (1– 4 100)×(1,11+ 4,24 4 )– 0,6 100 = 0,96