title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/92/EF af 16. december 1999 om minimumsforskrifter vedrørende forbedring af sikkerhed og sundhedsbeskyttelse for arbejdstagere, der kan blive udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmosfære (femtende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)

eurovoc_concepts:
environmental risk prevention
explosive
mining extraction
occupational health
safety standard

formats: html pdf print

text: 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 23/57 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/92/EF af 16. december 1999 om minimumsforskrifter vedrørende forbedring af sikkerhed og sundhedsbeskyttelse for arbejdsta- gere, der kan blive udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmosfære (femtende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 137, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), fremsat efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen samt af Det Stående Udvalg for Bedriftssikkerhed og Sundhedsforhold i Kulminer og i Anden Udvindingsindustri, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), efter høring af Regionsudvalget, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 og på baggrund af det fælles udkast godkendt af Forligsudvalget den 21. oktober 1999 (3), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) (5) I henhold til traktatens artikel 137 kan Rådet ved udste- delse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik på at forbedre navnlig arbejdsmiljøet for at sikre et højere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed; i henhold til nævnte artikel skal det i disse direktiver undgås, at der pålægges administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder; forbedring af arbejdstagernes sikkerhed, hygiejne og sundhed under arbejdet er et mål, der ikke bør under- ordnes rent økonomiske hensyn; forbedring af overholdelse af minimumsforskrifter til sikkerhed og sundhedsbeskyttelsen for arbejdstagere, der kan blive udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmo- sfære, arbejdstagernes sikkerhed og sundhed; er nødvendig til sikring af dette direktiv er et særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (4); bestemmelserne i nævnte direktiv, især bestemmelserne foranstaltninger til (1) EFT C 332 af 9. 12. 1995, s. 10 og EFT C 184 af 17. 6. 1997, s. 1. (2) EFT C 153 af 28. 5. 1996, s. 35. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. juni 1996 (EFT C 198 af 8. 7. 1996, s. 160), bekræftet den 4. maj 1999 (EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 55), Rådets fælles holdning af 22. december 1998 (EFT C 55 af 25. 2. 1999, s. 45) og Europa-Parlamentets afgørelse af 6. maj 1999 (EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 386). Europa-Parlamentets afgørelse af 2. december 1999 og Rådets afgørelse af 6. december 1999. (4) EFT L 183 af 29. 6. 1989, s. 1. om underretning af arbejdstagerne, høring af arbejdsta- gerne og arbejdstagerdeltagelse samt oplæring af arbejds- tagerne, finder derfor også i fuldt omfang anvendelse i tilfælde, hvor arbejdstagere kan blive udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmosfære, dog kun for så vidt der ikke er fastsat strengere eller mere specifikke bestem- melser i nærværende direktiv; (6) dette direktiv udgør et konkret bidrag til gennemførelsen af den sociale dimension inden for det indre marked; (7) (8) (9) i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF af 23. marts 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta- ternes lovgivning om materiel og sikringssystemer til anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfære (5) er det anført, supplerende direktiv på at der grundlag af traktatens artikel 137, som især skal omfatte eksplosionsfare i forbindelse med brug og/eller installati- onsform eller -metode for udstyr; skal udarbejdes et eksplosionssikring er særlig relevant for sikkerheden; i tilfælde af eksplosioner er arbejdstagernes liv og sundhed i fare på grund af ukontrollerede konsekvenser af forekomst af skadelige flamme- og trykpåvirkninger, reaktionsprodukter og forbrug af den til vejrtrækningen nødvendige ilt i den omgivende luft; der supplerer foranstaltninger, organisatoriske de tekniske foranstaltninger, som træffes på arbejdsstedet, er nødvendige for at udvikle en sammenhængende stra- tegi til forebyggelse af eksplosioner; i henhold til direktiv 89/391/EØF skal arbejdsgiveren være i besiddelse af en vurdering af de risici for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, der findes på arbejdsstedet; arbejdsgiverens forpligtelse efter nærværende direktiv til at udarbejde et en række doku- eksplosionssikringsdokument eller menter, som opfylder dette direktivs minimumsfor- skrifter, og til løbende at ajourføre disse, skal således ses som en præcisering af arbejdsgiverens forpligtelse i henhold til ovennævnte direktiv; eksplosionssikringsdo- kumentet skal omfatte identifikation af de foreliggende farer, vurdere risici og fastlægge de særlige foranstalt- ninger, der skal træffes for at beskytte sundhed og sikkerhed for de arbejdstagere, der er udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmosfære i henhold til artikel 9 i direktiv 89/391/EØF; disse eksplosionssikringsdoku- menter kan indgå i vurderingen af risici for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen i henhold til artikel 9 i direktiv 89/391/EØF; (5) EFT L 100 af 19. 4. 1994, s. 1. L 23/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 (10) (11) (12) (13) (14) (15) det kan i henhold til andre fællesskabsretsakter kræves, at der foretages en vurdering af eksplosionsrisici; for at undgå unødvendigt dobbeltarbejde bør arbejdsgiveren i overensstemmelse med national praksis kunne kombi- nere dokumenter, dele af dokumenter eller andre tilsva- rende rapporter, som er udarbejdet i henhold til andre fællesskabsretsakter, med henblik på udarbejdelsen af en samlet »sikkerhedsrapport«; forekomsten af eksplosive atmosfærer forebyggelse af indebærer også anvendelse af substitutionsprincippet; der bør sikres koordinering, når arbejdstagere fra flere virksomheder befinder sig på samme arbejdssted; foranstaltninger forebyggende skal om nødvendigt suppleres med yderligere foranstaltninger, der træder i funktion i tilfælde af antændelse; den største grad af sikkerhed kan opnås ved, at kombinere forebyggende foranstaltninger med supplerende foranstaltninger, der begrænser de skadelige virkninger af en eksplosion for arbejdstagerne; Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om mini- mumsforskrifter forbindelse med for signalgivning i sikkerhed og sundhed under arbejdet (niende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF (1) finder fuldt ud anvendelse på områder, der støder umid- delbart op til eksplosionsfarlige områder, og hvor rygning, skæring, svejsning og andre aktiviteter, der fremkalder flammer eller gnister, kan få indvirkning på det eksplosionsfarlige område; i direktiv 94/9/EF opdeles det materiel og de sikringssy- stemer, det omfatter, i materielgrupper og kategorier; nærværende direktiv indeholder bestemmelser om, at klassificere de områder, hvor arbejdsgiveren skal eksplosiv atmosfære kan forekomme, i zoner og fast- lægge, hvilke grupper og kategorier af materiel og sikringssystemer der skal anvendes i de enkelte zoner — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: AFDELING 1 GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1 Formål og anvendelsesområde 1. Ved dette direktiv, som er det femtende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF, fastsættes minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed for arbejdsta- (1) EFT L 245 af 26. 8. 1992, s. 23. gere, der kan blive udsat for fare hidrørende fra eksplosiv atmosfære som defineret i artikel 2. 2. Dette direktiv gælder ikke for: a) områder, der anvendes direkte i forbindelse med samt under medicinsk patientbehandling b) anvendelse af gasapparater i overensstemmelse med direktiv 90/396/EØF (2) c) fremstilling, håndtering, brug, oplagring og transport af sprængstoffer eller ustabile kemiske stoffer d) udvindingsindustri, som falder 91/EØF (3) eller 92/104/EØF (4) ind under direktiv 92/ e) benyttelse af land-, sø- og lufttransportmidler, for hvilke de relevante bestemmelser i internationale aftaler (f. eks. ADNR, ADR, ICAO, IMO OG RID) samt EF-direktiverne om iværk- sættelse af disse aftaler finder anvendelse. Transportmidler til brug i potentiel eksplosiv atmosfære er ikke undtaget. Direktiv 89/391/EØF samt relevante særdirektiver finder i 3. fuld udstrækning anvendelse på hele det i stk. 1 nævnte område, dog med forbehold af strengere og/eller mere speci- fikke bestemmelser i nærværende direktiv. Artikel 2 Definition I dette direktiv forstås ved eksplosiv atmosfære en blanding af luft og brændbare gasser, dampe, tåger eller brændbart støv under atmosfæriske betingelser, hvor forbrændingsprocessen efter antændelsen breder sig til hele den del af blandingen, der endnu ikke er forbrændt. AFDELING 2 ARBEJDSGIVERENS FORPLIGTELSER Artikel 3 Forebyggelse af og beskyttelse mod eksplosioner tekniske og/eller organisatoriske For som angivet i artikel 6, stk. 2, i direktiv 89/391/EØF at hindre og yde beskyttelse mod eksplosioner skal arbejdsgiveren træffe i tilstrækkeligt omfang i forhold til det arbejde, der er tale om, i prioriteret rækkefølge og på grundlag af følgende generelle principper: — forhindre, at der dannes eksplosive atmosfærer, eller hvis det på grund af aktivitetens særlige art ikke er muligt foranstaltninger, — undgå antændelse af eksplosive atmosfærer, og — begrænse de skadelige virkninger af en eksplosion for at sikre arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. foranstaltninger kombineres og/eller Disse suppleres om nødvendigt med foranstaltninger, der hindrer, at eksplosioner breder sig, og de skal jævnligt tages op til revision og under alle omstændigheder, hvis der sker væsentlige ændringer. (2) EFT L 196 af 26. 7. 1990, s. 15. Direktivet er ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1). (3) EFT L 348 af 28. 11. 1992, s. 9. (4) EFT L 404 af 31. 12. 1992, s. 10. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 23/59 Artikel 4 Vurdering af eksplosionsrisici Under opfyldelsen af de forpligtelser, der er fastsat i 1. artikel 6, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF skal arbejdsgiveren vurdere de særlige risici, der hidrører fra i hvert fald under hensyntagen til: eksplosiv atmosfære, — sandsynligheden for, at eksplosiv atmosfære vil forekomme, samt varigheden heraf — sandsynligheden for, at antændelseskilder, herunder elektro- statiske udladninger, vil være til stede og vil kunne blive aktive og fungere som tændkilde — anlæggene, de anvendte stoffer, processerne og deres mulige vekselvirkning — de forventede konsekvensers omfang. Eksplosionsrisici skal vurderes som en helhed. Områder, som gennem åbninger er eller kan komme i 2. forbindelse med andre områder, hvor eksplosive atmosfærer kan forekomme, skal også inddrages ved vurderingen af eksplo- sionsrisici. Artikel 5 Almindelige forpligtelser For at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed og i overens- stemmelse med de grundlæggende principper om risikovurde- ring og de i artikel 3 fastlagte principper træffer arbejdsgiveren de fornødne foranstaltninger, således at: — arbejdsområder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmo- sfære i sådanne mængder, at det kan udgøre en risiko for arbejdstagernes eller andres sundhed og sikkerhed, indrettes på en sådan måde, at arbejdet kan udføres uden risiko — der, når arbejdstagerne opholder sig i arbejdsområder, hvor der kan forekomme sådanne mængder, at det kan udgøre en risiko for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, sikres passende tilsyn i overensstem- melse med risikovurderingen ved anvendelse af passende teknisk udstyr. eksplosiv atmosfære i Artikel 6 Koordineringspligt Når arbejdstagere fra flere virksomheder er til stede på samme arbejdssted, er hver arbejdsgiver ansvarlig for alle forhold, der er undergivet hans kontrol. Uden at dette berører den enkelte arbejdsgivers individuelle ansvar, jf. direktiv 89/391/EØF, koordinerer den arbejdsgiver, der lovgivning og/eller iværksættelsen af alle praksis har ansvaret for arbejdsstedet, i overensstemmelse med national vedrørende sikkerhed og foranstaltninger sundhed og angiver nøjagtigt i det i artikel 8 nævnte eksplosi- onssikringsdokument målene for denne koordination samt de nærmere foranstaltninger og regler for iværksættelsen heraf. arbejdstagernes Artikel 7 Områder, hvor eksplosiv atmosfære kan forekomme 1. Arbejdsgiveren klassificerer de områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, i zoner i overensstemmelse med bilag I. 2. Arbejdsgiveren sikrer, at de i bilag II anførte minimums- forskrifter finder anvendelse for de under stk. 1 omhandlede områder. 3. Om fornødent skal områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære i sådanne mængder, at det kan udgøre en risiko for arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, mærkes med skilte ved deres indgange i overensstemmelse med bilag III. Artikel 8 Eksplosionssikringsdokument I forbindelse med opfyldelsen af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 4, skal arbejdsgiveren sikre, at der udarbejdes et doku- ment, i det følgende benævnt »eksplosionssikringsdokumentet«, og at dette løbende ajourføres. Af eksplosionssikringsdokumentet skal det navnlig fremgå: — at eksplosionsrisiciene er blevet kortlagt og vurderet — at der træffes tilstrækkelige foranstaltninger til opfyldelse af formålene med nærværende direktiv — hvilke områder, der i overensstemmelse med bilag I er klassificeret som zoner — på hvilke områder, minimumskravene i bilag II finder anvendelse — at udformningen, anvendelsen og vedligeholdelsen af arbejdssteder og arbejdsudstyr, herunder advarselsanord- ninger, er sikkerhedsmæssigt forsvarlig — at der i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/ 655/EØF (1) er truffet foranstaltninger til sikker brug af arbejdsudstyr. Eksplosionssikringsdokumentet inden arbejdet påbegyndes, og det skal revideres, når der foretages væsentlige ændringer, udvidelser eller ombygninger af arbejds- stedet, arbejdsudstyr eller arbejdets tilrettelæggelse. skal være udarbejdet, Arbejdsgiveren kan kombinere eksisterende dokumenter om vurdering af eksplosionsrisici eller andre tilsvarende rapporter, som er udarbejdet i henhold til andre fællesskabsretsakter. Artikel 9 Særlige forskrifter for arbejdsudstyr og arbejdssteder 1. Arbejdsudstyr, der anvendes i områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, og som allerede er i brug eller stilles til rådighed for første gang i virksomheden eller bedriften inden den 30. juni 2003, skal fra denne dato være i overens- stemmelse med de minimumsforskrifter, der er anført i bilag II, del A, når der ikke gælder andre fællesskabsdirektiver eller disse kun gælder delvis. (1) EFT L 393 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er ændret ved direktiv 95/63/EF (EFT L 335 af 30. 12. 1995, s. 28). L 23/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Arbejdsudstyr, som anvendes i områder, hvor der kan 2. forekomme eksplosiv atmosfære, og som udleveres for første gang i virksomheden eller bedriften efter den 30. juni 2003, skal opfylde minimumsforskrifterne i bilag II, del A og B. Arbejdssteder med områder, hvor der kan forekomme 3. eksplosiv atmosfære, og som tages i brug første gang efter den 30. juni 2003, skal være i overensstemmelse med minimums- forskrifterne i dette direktiv. Arbejdssteder med områder, hvor der kan forekomme 4. eksplosiv atmosfære, som allerede anvendes før den 30. juni 2003, skal senest tre år efter denne dato opfylde minimums- forskrifterne i dette direktiv. Såfremt der efter den 30. juni 2003 foretages ændring, 5. udvidelse eller ombygning af arbejdssteder med områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, skal arbejdsgiveren træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at denne ændring, udvidelse eller ombygning opfylder minimumsforsk- rifterne i dette direktiv. AFDELING 3 DIVERSE BESTEMMELSER Artikel 10 Tilpasning af bilagene Rent tekniske tilpasninger af bilagene som følge af: — vedtagelse af direktiver om teknisk harmonisering og stan- dardisering på eksplosionssikringsområdet, og/eller — den tekniske internationale forskrifter eller specifikationer samt nye oplysninger om forebyggelse af og beskyttelse mod eksplosioner udvikling, ændringer i ningen, når de udformer deres nationale politikker for beskyt- telse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. Artikel 12 Information til virksomheder Medlemsstaterne bestræber sig på, efter anmodning, at stille relevante oplysninger til rådighed for arbejdsgivere, jf. artikel 11, navnlig ved at henvise til vejledningen for god praksis. Artikel 13 Afsluttende bestemmelser 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini- strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2003. De underretter straks Kommissionen herom. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvis- ningen fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de allerede har udstedt, eller som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. hvert 3. Medlemsstaterne år forelægger Kommissionen en rapport om den praktiske gennemførelse af dette direktiv med anførelse af de af arbejdsmarkedets parter fremførte synspunkter. Kommissionen underretter Europa- Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbe- skyttelse på Arbejdspladsen herom. femte vedtages efter proceduren i artikel 17 i direktiv 89/391/EØF. Artikel 14 Artikel 11 Vejledning for god praksis Kommissionen udarbejder en vejledning for god praksis med ikke-bindende praktiske retningslinjer. Vejledningen skal vedrøre emnerne i artikel 3, 4, 5, 6, 7 og 8, bilag I og II, del A. Kommissionen skal først høre Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen i overensstemmelse med Rådets afgørelse 74/325/EØF (1). forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv skal I medlemsstaterne i videst muligt omfang tage hensyn til vejled- Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 15 Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 1999. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne N. FONTAINE Formand K. HEMILÄ Formand (1) EFT L 185 af 9. 7. 1974, s. 15. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 23/61 KLASSIFICERING AF OMRÅDER, HVOR DER FOREKOMME EXPLOSIV ATMOSFÆRE BILAG I Indledende bemærkning Følgende klassificeringssystem finder anvendelse på områder, hvor der i henhold til artikel 3, 4, 7 og 8 skal træffes sikkerhedsforanstaltninger. 1. Områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære Et område, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære i sådanne mængder, at det er nødvendigt at træffe særlige foranstaltninger til beskyttelse af de berørte arbejdstageres sikkerhed og sundhed, anses for at være et eksplosionsfarligt område i dette direktivs forstand. Et område, hvor der ikke kan forventes at forekomme eksplosiv atmosfære i sådanne mængder, at det er nødvendigt at træffe særlige foranstaltninger, anses for at være et ikke-farligt område i dette direktivs forstand. Antændelige og/eller brændbare stoffer anses for at kunne danne eksplosiv atmosfære, medmindre det gennem undersøgelser af deres egenskaber har vist sig, at de i blandinger med luft ikke er i stand til selvstændigt at frembringe en eksplosion. 2. Klassificering af eksplosionsfarlige områder Eksplosionsfarlige områder klassificeres i zoner på grundlag af hyppigheden og varigheden af forekomsten af eksplosiv atmosfære. Denne klassificering er bestemmende for omfanget af de foranstaltninger, der skal træffes i henhold til bilag II, del A. Zone 0 Område, hvor der uafbrudt eller i lange perioder eller ofte forekommer eksplosiv atmosfære bestående af en blanding af brændbare stoffer i form af gas, dampe eller tåge med luft. Zone 1 Område, hvor det kan forventes, at der ved normal drift lejlighedsvis forekommer eksplosiv atmosfære bestående af en blanding af brændbare stoffer i form af gas, dampe eller tåge med luft. Zone 2 Område, hvor det ikke forventes, at der ved normal drift forekommer eksplosiv atmosfære bestående af en blanding af brændbare stoffer i form af gas, dampe eller tåge med luft, eller hvis dette sker, da kun i korte perioder. Zone 20 Område, hvor der uafbrudt eller i lange perioder eller ofte forekommer eksplosiv atmosfære i form af en sky af brændbart støv i luft. Zone 21 Område, hvor det kan forventes, at der ved normal drift lejlighedsvis forekommer eksplosiv atmosfære i form af en sky af brændbart støv i luft. Zone 22 Område, hvor det ikke forventes, at der ved drift forekommer eksplosiv atmosfære i form af en sky af brændbart støv i luft, eller hvor forekomsten, hvis det sker, kun er af kort varighed. Bemærkninger: 1. Aflejringer, ophobninger og bunker af brændbart støv behandles som enhver anden kilde, der kan skabe en eksplosiv atmosfære. 2. Normal drift betyder den tilstand, hvor et anlæg anvendes inden for dets beregnede anvendelsesområde. L 23/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 BILAG II A. MINIMUMSFORSKRIFTER FOR FORBEDRING AF SIKKERHED OG SUNDHED FOR ARBEJDSTAGERE, DER KAN BLIVE UDSAT FOR FARE HIDRØRENDE FRA EKSPLOSIV ATMOSFÆRE Indledende bemærkning Kravene i dette bilag gælder: — for områder, der er klassificeret som farlige i henhold til bilag I, når det er påkrævet som følge af karakteren af arbejdssteder, arbejdspladser, det anvendte udstyr eller de anvendte stoffer eller af den fare, der skyldes den aktivitet, der er forbundet med risiciene fra eksplosiv atmosfære — for udstyr, som befinder sig i et ikke-eksplosionsfarligt område, men som er nødvendigt for eller medvirker til sikker drift af udstyr, der er placeret i et eksplosionsfarligt område. 1. Organisatoriske foranstaltninger 1. 1. Oplæring af arbejdstagere Arbejdsgiveren skal sørge for, at arbejdstagere, der arbejder i områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, får tilstrækkelig og hensigtsmæssig oplæring med hensyn til eksplosionsbeskyttelse. 1. 2. Skriftlige instrukser, arbejdstilladelser Hvis det kræves i henhold til eksplosionssikringsdokumentet: — skal arbejde i eksplosionsfarlige områder udføres på grundlag af skriftlige instrukser udarbejdet af arbejdsgiveren — skal der anvendes et system med arbejdstilladelser for såvel arbejde, der medfører særlig fare eller arbejde, der kan få indvirkning på andet arbejde og medføre fare. Arbejdstilladelsen udstedes af en person med særskilt ansvar herfor forud for påbegyndelsen af arbejdet. 2. Foranstaltninger til beskyttelse mod eksplosioner 2. 1. Ethvert udslip og/eller enhver frigørelse af brændbare gasser, dampe, tåge eller brændbart støv, som sker forsætligt eller af anden årsag, og som kan medføre eksplosioner, skal afledes eller bortledes til et sikkert sted, eller, hvis dette ikke er muligt, indesluttes eller uskadeliggøres på anden passende måde. 2. 2. Hvis en eksplosiv atmosfære indeholder flere typer antændelige og/eller brændbare gasser, dampe, tåger eller støv, skal beskyttelsesforanstaltningerne være tilpasset den største risiko. 2. 3. Ved forebyggelse af faren for antændelse i henhold til artikel 3, skal der også tages hensyn til mulig antændelse hidrørende fra udladninger af statisk elektricitet, hvor arbejdstagere eller arbejdsstedet fungerer som ladningsbærere eller ladningsgeneratorer. Arbejdstagerne skal udstyres med passende arbejdstøj, der består af materialer, der ikke kan medføre elektrostatiske udladninger, som kan antænde eksplosive atmosfærer. 2. 4. Anlæg, materiel, sikringssystemer og eventuelle tilhørende tilslutningsanordninger må kun tages i brug, hvis det fremgår af eksplosionsbeskyttelsesdokumentet, at de kan bruges på sikker måde i eksplosiv atmosfære. Dette gælder også for arbejdsudstyr og tilhørende tilslutningsanordninger, som ikke er materiel eller sikringssystemer i henhold til direktiv 94/9/EF, hvis dette udstyrs og disse anordningers driftstekniske tilslutning til et anlæg i sig selv kan medføre, at der opstår fare for antændelse. Der skal træffes de nødvendige foranstaltninger til at undgå forveksling af tilslutningsanordninger. 2. 5. Der bør træffes alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at arbejdsstedet, arbejdsudstyret og enhver tilhørende tilslutningsanordning, som stilles til rådighed for arbejdstagerne, er udformet, konstrueret, samlet og installeret samt vedligeholdes og benyttes på en sådan måde, at risikoen for eksplosioner bliver så lille som mulig, og at en eksplosion, hvis en sådan forekommer, ikke breder sig eller breder sig mindst muligt på arbejdsstedet og/eller i arbejdsudstyret. For sådanne arbejdssteder skal der træffes passende foranstaltninger med henblik på at minimere risikoen for skader hidrørende fra en eksplosions fysiske konsekvenser. 2. 6. Om nødvendigt skal arbejdstagerne i sådanne tilfælde advares optisk og/eller akustisk og forlade arbejdsstedet, inden betingelserne for en eksplosion er til stede. 2. 7. Hvis det ifølge eksplosionssikringsdokumentet er påkrævet, skal der forefindes vedligeholdte flugtfaciliteter, så det sikres, at arbejdstagerne i tilfælde af fare hurtigt og sikkert kan forlade det farlige område. 2. 8. Før arbejdssteder med områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, tages i brug første gang, skal anlæggets eksplosionssikkerhed som helhed kontrolleres. Alle forhold, der er nødvendige for at sikre eksplosionsbe- skyttelsen skal opretholdes. 28. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 23/63 En sådan kontrol skal udføres af personer med fornøden kompetence på eksplosionssikringsområdet hidrørende fra erfaring og/eller faglig uddannelse. 2. 9. Når risikovurderingen viser, at det er nødvendigt: — og når afbrydelse af energitilførslen kan medføre, at der opstår nye farer, skal materiel og sikringssystemer kunne holdes i sikker drift uafhængigt af det øvrige driftssystem i tilfælde af afbrydelse af energitilførslen — skal materiel og sikringssystemer med automatisk drift kunne standses manuelt, hvis der opstår afvigelser fra den normale drift, forudsat at det ikke mindsker sikkerheden. Sådanne indgreb må kun udføres af sagkyndige arbejdstagere — og når nødstopsystemet aktiveres, skal akkumuleret energi ledes bort så hurtigt og sikkert som muligt eller isoleres, således at det ikke længere udgør nogen fare. B. KRITERIER FOR VALG AF UDSTYR OG SIKRINGSSYSTEMER Hvis ikke andet fremgår af eksplosionssikringsdokumentet, baseret på en risikovurdering, skal udstyr og sikringssystemer i alle områder, hvor eksplosiv atmosfære kan forekomme, vælges på basis af kategorierne i direktiv 94/9/EF. Navnlig skal følgende kategorier af udstyr anvendes i de angivne zoner, forudsat at de er egnede for gasser, dampe eller tåge og/eller støv afhængigt af forholdene: — i zone 0 eller zone 20, udstyr fra kategori 1 — i zone 1 eller zone 21, udstyr fra kategori 1 eller 2 — i zone 2 eller zone 22, udstyr fra kategori 1, 2 eller 3. L 23/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 2000 Advarselsskilt til områder, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære, jf. artikel 7, stk. 3. BILAG III Område, hvor der kan forekomme eksplosiv atmosfære. Særlige kendetegn: — trekantet form — sorte bogstaver på gul bund, sort kant (den gule farve skal dække mindst 50 % af skiltets overflade). Medlemsstaterne kan tilføje yderlige forklarende elementer, hvis de ønsker det


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-2456/99 di Sergio Berlato (UEN) e Mauro Nobilia (UEN) alla Commissione. New Holland ‐ Case.

eurovoc_concepts:
Italy
agricultural machinery
competition law
competition policy
demerger
dominant position
harvester
intellectual property
merger control
multinational enterprise
trust

text: C 225 E/136 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 8. 8. 2000 Se la scelta di un solo organismo per ciascun prodotto non possa arrecare gravi danni alle imprese 3. produttrici di beni Dop e Igp, le quali sono costrette ad accettare clausole economiche e servizi senza avere alcuna possibilit(cid:224) di opzione e senza che vi siano regole precise in materia di fissazione dei prezzi e di definizione dei processi di certificazione che oggi sono a totale discrezione dell(cid:146)unica societ(cid:224) privata autorizzata? (1) GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 1. Risposta data dal sig. Fischler in nome della Commissione (11 gennaio 2000) Alla luce di quanto gi(cid:224) illustrato nelle risposte alle interrogazioni scritte P-1845/99 (1) e P-2334/99 (2) dell(cid:146)onorevole parlamentare, la Commissione conferma che il regolamento (CEE) n. 2081/92 del Consiglio, del 14 luglio 1992 relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d(cid:146)origine dei prodotti agricoli ed alimentari (3) prevede che «una struttura di controllo pu(cid:242) essere composta da una o piø autorit(cid:224) di controllo designate e/o da uno o piø organismi privati autorizzati a tal fine dallo Stato membro». Lo Stato membro in cui Ł situata la zona geografica della denominazione d(cid:146)origine protetta (DOP) o dell(cid:146)indicazione geografica protetta (IGP) ha la facolt(cid:224) di decidere la composizione e il numero delle strutture di controllo. Inoltre, l(cid:146)articolo 10, paragrafo 4 del regolamento citato prevede che qualora «constatino che un prodotto agricolo o alimentare recante una denominazione protetta originaria del suo Stato membro non risponde ai requisiti del disciplinare, le autorit(cid:224) di controllo prendono i necessari provvedimenti per assicurare il rispetto del regolamento summenzionato. Esse informano lo Stato membro delle misure adottate nell(cid:146)e- sercizio dei controlli». Comunque sia, disciplinare. i produttori interessati devono ricorrere alla struttura di controllo contemplata nel Quanto agli organismi di controllo, l(cid:146)articolo precitato prevede che essi devono adempiere le condizioni stabilite nella norma EN 45011 (Criteri generali per gli organismi di certificazione) che Ł stata modificata il 18 febbraio 1998. Spetta agli Stati membri verificare che gli organismi di controllo scelti rispettino perfettamente le condizioni fissate da tale norma. (1) V. pag. 27. (2) V. pag. 105. (3) GU L 208 del 24. 7. 1992. (2000/C 225 E/147) INTERROGAZIONE SCRITTA E-2456/99 di Sergio Berlato (UEN) e Mauro Nobilia (UEN) alla Commissione Oggetto: New Holland (cid:129) Case (16 dicembre 1999) La commissione Antitrust presieduta dal commissario Mario Monti ha dato l(cid:146)assenso all(cid:146)acquisizione da parte del gruppo Fiat (cid:129) New Holland del gruppo americano Case, leader nella produzione di macchine agricole. La Commissione, ravvisando un rafforzamento della posizione dominante da parte del nuovo gruppo avrebbe condizionato l(cid:146)assenso all(cid:146)acquisto di Case alla dismissione di alcune produzioni e alcuni stabilimenti siti in Inghilterra, Germania, Austria e Italia. 8. 8. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 225 E/137 Lo stabilimento di Breganze Ł l(cid:146)unico in Italia a produrre mietitrebbie e vanta una storia di presenza sul mercato caratterizzata da alta qualit(cid:224) e affidabilit(cid:224) a prezzo concorrenziale ma, a causa della ristruttura- zione da parte della multinazionale Fiat (cid:129) New Holland, nonostante un bilancio in utile e uno stabilimento nuovo, ha perso 1000 posti di lavoro negli ultimi dieci anni. Pu(cid:242) dire la Commissione se: (cid:129) il disinvestimento richiesto come condizione necessaria dalla commissione Antitrust sia inteso come vendita degli stabilimenti alla concorrenza; (cid:129) la concorrenza Ł stata gi(cid:224) individuata e se la Commissione ha il dovere o il potere di controllare i futuri accordi; (cid:129) la cessione delle imprese alla concorrenza Ł comprensiva delle ricchezze e della peculiarit(cid:224) delle produzioni in termini di propriet(cid:224) intellettuale, personale, know-how e dei contratti di fornitura; (cid:129) in particolare per lo stabilimento italiano di Breganze, non andrebbe tutelata la peculiarit(cid:224) della produzione dei macchinari specifici progettati, studiati e prodotti interamente a Breganze, denominati «barre per la raccolta del mais», la cui produzione Ł stata recentemente trasferita in Polonia in uno stabilimento acquistato dalla New Holland, e mietitrebbia, di cui la New Holland di Breganze Ł l(cid:146)unica produttrice in Italia? Risposta data dal sig. Monti in nome della Commissione (24 gennaio 2000) AllorchØ, in sede di valutazione della notifica di una concentrazione, la Commissione esprime dei forti dubbi circa la compatibilit(cid:224) dell(cid:146)operazione con il mercato comune, le imprese in questione possono trasmettere un documento con cui assumono degli impegni al fine di sciogliere le riserve sollevate in materia di concorrenza. Tali impegni possono permettere alla Commissione di dichiarare la compatibilit(cid:224) della concentrazione con il mercato comune, (articolo 6, paragrafo 1, lettera b, e paragrafo 2 e articolo 8, paragrafo 2 del regolamento n. 4064/89 del Consiglio, del 21 dicembre 1989, relativo al controllo delle operazioni di concentrazione tra impres (1), noto come regolamento sulle concentrazioni). Quando la Commissione autorizza una concentrazione, subordinando la propria decisione all(cid:146)attuazione di alcune modifiche, essa designa, su proposta delle parti, un curatore indipendente avente il compito di assicurare tra l(cid:146)altro che le attivit(cid:224) di cui Ł prevista la dismissione siano gestite secondo la buona prassi imprenditoriale fino al momento della loro vendita e dell(cid:146)entrata in vigore degli accordi, e che le dismissioni siano realmente attuate entro le scadenze specificate. Nella fattispecie della concentrazione New Holland/Case, per ottenere l(cid:146)autorizzazione della Commissione entro sei settimane, la New Holland si Ł impegnata tra l(cid:146)altro a dismettere la produzione di varie categorie e marche di trattori, di mietitrebbiatrici, delle presseraccoglitrici Case di balle quadrate di grandi dimensioni impianti e di terne. Tale dismissione comporta la cessione dei diritti di propriet(cid:224) intellettuale, degli produttivi e del personale adibito o impegnato nella produzione e/o nella ricerca e sviluppo del prodotto oggetto della dismissione, nonchØ dei contratti di fornitura. Inoltre, negli impegni assunti rientra l(cid:146)apertura delle reti dei distributori di Case e/o New Holland nello Spazio economico europeo, per tutti i prodotti dismessi. In particolare per quanto riguarda le mietitrebbiatrici, l(cid:146)impresa New Holland ha proposto di cedere a terzi la produzione delle mietitrebbie Laverda non specifiche per collina. Quest(cid:146)operazione comporta la cessione di tutte le conoscenze tecnologiche e dei diritti di propriet(cid:224) intellettuale (cid:129) compresi i diritti relativi all(cid:146)impiego del marchio Laverda (cid:129) per le mietitrebbie Laverda della New Holland non specifiche per collina, nonchØ la cessione di tutte le attivit(cid:224) dello stabilimento produttivo Laverda di Breganze (Italia) con le relative maestranze e contratti di fornitura. In base alla decisione della Commissione, la New Holland Ł tenuta a garantire il mantenimento al livello imprenditoriale, delle attivit(cid:224) oggetto di dismissione, compresa la attuale, secondo la buona prassi produzione delle trebbiatrici per impiego in pianura, fino alla loro vendita a terzi. (1) GU L 395 del 30. 12. 1989; versione rettificata GU L 257 del 21. 9. 1990


title: Rapport til AVS/EF-ambassadørudvalget fra Kommissionen om situationen med hensyn til behandlingen for anvendelsesåret 1998 af samtlige overførsler i henhold til den ordning til stabilisering af eksportindtægterne, som blev indført ved fjerde AVS/EF-konvention som revideret ved den aftale, der blev undertegnet på Mauritius den 4. november 1995

eurovoc_concepts:
ACP countries
Stabex
export revenue
fourth Lomé Convention

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 16. 12. 1999 KOM(1999) 696 endelig RAPPORT TIL AVS/EF-AMBASSADØRUDVALGET FRA KOMMISSIONEN om situationen med hensyn til behandlingen for anvendelsesåret 1998 af samtlige overførsler i henhold til den ordning til stabilisering af eksportindtægterne, som blev indført ved fjerde AVS/EF-konvention som revideret ved den aftale, der blev undertegnet på Mauritius den 4. november 1995. RAPPORT TIL AVS/EF-AMBASSADØRUDVALGET FRA KOMMISSIONEN om situationen med hensyn til behandlingen for anvendelsesåret 1998 af samtlige overførsler i henhold til den ordning til stabilisering af eksportindtægterne, som blev indført ved fjerde AVS/EF-konvention som revideret ved den aftale, der blev undertegnet på Mauritius den 4. november 1995. STABEX, anvendelsesåret 1998 Rapport udarbejdet af Kommissionen i henhold til artikel 207, stk. 4, i den reviderede fjerde AVS/EF-konvention. Artikel 207, stk. 4, i den reviderede fjerde AVS/EF-konvention fastsætter følgende: «Den 30. september … aflægger Kommissionen rapport til Ambassadørudvalget om, hvor langt behandlingen af samtlige overførsler er nået. » Nærværende rapport, der aflægges i henhold til denne bestemmelse, vedrører overførslerne for anvendelsesåret 1998. Kommissionen har konstateret, at der for anvendelsesåret 1998 kunne foretages 18 overførsler til 13 AVS-stater i henhold til den ordning til stabilisering af eksportindtægterne (Stabex), som blev indført ved den reviderede fjerde AVS/EF-konvention. samlede overførselsbeløb andrager efter eventuelle konsultationer Det konventionens artikel 202 og 203 i alt 74 728 228 EUR. i henhold til Situationen for anvendelsesåret 1998 med hensyn til ordningens finansielle midler ser således ud: - Årlig rate for anvendelsesåret 1998 - Restbeløb for anvendelsesåret 1995 overført til 1998 - Restbeløb for anvendelsesåret 1996 overført til 1998 - Restbeløb for anvendelsesåret 1997 overført til 1998 - Anslåede renter pr. 30. 6. 1999 I alt EUR 360 000 000 271 251 306 286 415 194 295 207 178 33 729 441 1 246 603 119 2 Dette beløb gør det muligt at dække alle overførsler vedrørende anvendelsesåret 1998. Bilaget til denne rapport indeholder en liste over de forskellige overførsler, der er vedtaget af Kommissionen pr. 26. juli 1999. For tre AVS-staters vedkommende (Mauretanien, Sudan, Tanzania) er konsultationerne vedrørende bl. a. de statistiske oplysninger endnu ikke afsluttet, og derfor vil overførslerne til disse lande blive fastlagt på et senere tidspunkt. Overførslerne vil under alle omstændigheder langt fra overstige de midler, der er til rådighed efter fradrag af det samlede beløb, der er anført i denne afgørelse. 3 BILAG STABEX – anvendelsesåret 1998 Land Vare Reference- niveau Faktiske indtægter Tab Franchise Overførsels- grundlag efter franchise Nedsættelse efter konsulta- tioner Overførsels- grundlag efter konsultationer Nedsæt- telse art. 194, stk. 2 Nedsæt- telse art. 194, stk. 4 OVER- FØRSEL Senegal Jordnøddeprodukter 49 988 812 41 405 030 8 583 782 2 249 497 Togo Kakaobønner 8 498 132 7 414 132 1 084 000 0 6 334 285 1 084 000 0 589 609 Rå eller brændt kaffe 18 011 177 13 567 811 4 443 366 180 112 4 263 254 2 258 118 Bomuld, ikke kartet, ikke kæmmet 66 189 826 59 746 401 6 443 425 661 898 5 781 527 2 748 769 Olieholdige foderkager 3 617 330 3 192 820 424 510 0 424 510 0 Cameroun Rå eller brændt kaffe 106 162 158 87 367 520 18 794 638 4 777 297 14 017 341 2 162 876 Rwanda Rå eller brændt kaffe 37 490 781 35 418 717 2 072 064 72 064 2 000 000 Pyrethrum Rå huder Rå huder Bomuld, ikke kartet, ikke kæmmet Friske bananer Burundi Malawi Dominica 279 032 0 279 032 2 528 067 2 133 969 394 098 1 230 862 154 360 1 076 502 307 712 160 100 147 612 0 0 0 0 279 032 394 098 139 820 232 554 73 590 1 076 502 872 699 147 612 0 25 736 206 22 508 902 3 227 304 968 191 2 259 113 671 905 6 334 285 494 391 2 005 136 3 032 758 424 510 11 854 465 1 860 180 46 478 320 508 203 803 147 612 1 587 208 4 096 556 Saint Lucia Friske bananer 60 627 284 52 239 885 8 387 399 2 516 220 5 871 179 1 774 623 Salomonøerne Træ 151 070 128 107 739 205 43 330 923 1 510 701 41 820 222 0 41 820 222 Kiribati Vanuatu Samoa Haiti Kopra Kakaobønner 2 820 200 2 779 132 41 068 1 506 979 1 255 945 251 034 Olieholdige foderkager 188 548 155 491 33 057 Kakaobønner 3 014 516 2 736 483 278 033 0 0 0 0 41 068 251 034 33 057 278 033 9 132 93 944 0 0 31 936 157 090 33 057 278 033 4 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 6 334 285 494 391 2 005 136 3 032 758 424 510 11 854 465 1 860 180 46 478 320 508 203 803 147 612 1 587 208 4 096 556 41 820 222 31 936 157 090 33 057 278 033 74 728 228


title: WRITTEN QUESTION E-2435/99 by Astrid Thors (ELDR) to the Commission. Possible misuse of European Union funding.

eurovoc_concepts:
EU financing
Netherlands
United Kingdom
drug addiction

text: C 203 E/172 Official Journal of the European Communities EN 18. 7. 2000 (c) against direct subsidies for nuclear energy, (d) against indirect subsidies for nuclear energy? If no action has been taken, can the Commission say in what time frame practical steps will be 2. taken? 3. Can the Commission explain why numerous complaints about direct and indirect subsidisation of nuclear energy, e. g. the complaint about EdF and untaxed reserves of the German nuclear industry and references to unnotified aid, are not followed up and penalised by the Commission? Does the Commission agree that continued failure to meet 4. to terminate the subsidisation of coal and nuclear energy will signify a distortion of competition and an infringement of the Treaty and that the public are beginning to feel that the Commission is deliberately making the conditions of competition difficult for renewable energy? the requirement Answer given by Mrs de Palacio on behalf of the Commission (20 December 1999) With regard to coal, on 28 December 1993 the Commission approved the Community rules for State aid industry (Decision No 3632/93/ECSC) (1) which lay down for the period 1994-2002 a to the coal reduction of aid as part of plans for restructuring and reducing activity. In most cases, the pace of restructuring is governed by the need to find solutions to the associated social and regional problems. Indirect aid systems have been abolished. With regard to nuclear energy, the Euratom Treaty has no provisions concerning competition and State aid. Complaints about State aid being awarded for electricity production using nuclear energy within the Community have never been substantiated. The Commission is aware of the need to strengthen the promotion of renewable energy in order for the Community to reach its indicative target of 12 % for the contribution from renewable sources of energy to the Community(cid:146)s energy consumption by 2010. The Commission recently launched the campaign for take- off aiming to stimulate private investment in this sector with an emphasis on near-market technologies, notably solar, wind and biomass. The Commission is currently considering further initiatives for promoting renewable energy, in particular measures related to the operation of the internal market for electricity. As indicated in the White Paper on renewable sources of energy (2), mentioned by the Honourable Member, a significantly increased market penetration for renewable energy is of key importance for achieving the Kyoto commitments on greenhouse emissions. As announced in the White Paper, the Commission is currently considering modifications to the Community guidelines for State aid for environmental protection so that they can take appropriate account of the need to strengthen the competitive position of renewable energy sources and their specific characteristics. (1) OJ L 329, 30. 12. 1993. (2) COM(97) 599 final. (2000/C 203 E/223) WRITTEN QUESTION E-2435/99 by Astrid Thors (ELDR) to the Commission (16 December 1999) Subject: Possible misuse of European Union funding According to an article published in the Sunday Times on 7 November 1999, young ravers are to be sent to Amsterdam, courtesy of the National Health Service and the European Union, for what critics claim is a course on drug cocktails. 18. 7. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 203 E/173 The NHS and John Moores University, Liverpool, are jointly paying £ 10 000 to send 40 lecturers and 20 students to attend a conference on drug culture and clubs in the Dutch city this week. The EU is also subsidising the visitors. Apart from lectures about the supposed health benefits of drug-induced (cid:145)trance dancing(cid:146) the programme also includes visits to nightclubs where drugs illegal in Britain are tested for purity at the door rather than confiscated. What does the Commission know about this, and is it true that EU funds are being used to cofinance the project? Answer given by Mrs Reding on behalf of the Commission (13 January 2000) Following detailed internal involvement in the activities cited by the Honourable Member. inquires, the Commission has been unable to discover any Community (2000/C 203 E/224) WRITTEN QUESTION P-2442/99 by Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) to the Commission (13 December 1999) Subject: Beijing + 5 UN conference Will the Commission financially support NGOs which will want to attend Beijing + 5 meetings next year in New York? What criteria will these NGOs have to fulfil to receive such support? Answer given by Mrs Diamantopoulou on behalf of the Commission (5 January 2000) The special United Nations (UN) session (cid:145)Women 2000, Gender equality, development and peace for the twenty-first century (cid:129) Beijing 2000(cid:146) will serve as a forum to reaffirm the commitment and assess the progress achieved by governments in the implementation of the forward-looking strategies from 1985 and the Beijing declaration and platform for action from 1995. The Member States of the UN appoint their delegations for participation at UN world conferences and meetings. Governments are not requested formally to include non-governmental organisations (NGOs) in their national delegations but, in view of the unanimous recognition of the important role played by women(cid:146)s NGOs in the Beijing follow-up process, NGO representatives are increasingly included in national delegations. The responsibility for funding NGOs(cid:146) participation lies first of all with the voluntary sector itself and then with government at national level. The Commission does not have at its disposal resources for funding NGOs wanting to attend the Beijing + 5 meeting. The Community, represented by the Commission, in spite of being a signatory of the Beijing declaration and platform for action, has the status of observer before the UN


title: A Bizottság 1999. december 16-i határozata a hűtőgépekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról (az értesítés a C(1999) 4522. dokumentummal történt)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
European standard
eco-label
environmental protection
household electrical appliance
product quality

text: 15/5. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11 32000D0040 L 13/22 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2000. 1. 19. A BIZOTTSÁG 1999. december 16-i HATÁROZATA a hűtőgépekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról (az értesítés a C(1999) 4522. dokumentummal történt) (EGT vonatkozású szöveg) (2000/40/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a közösségi ökocímke odaítélési rendszeréről szóló 1992. március 23-i 880/92/EGK tanácsi rendeletre (1), és különö- sen annak 5. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére, (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) mivel a 880/92/EGK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének első albekezdése úgy rendelkezik, hogy a közösségi öko- címke odaítélésének feltételeit termékcsoportonként kell meghatározni; mivel a 880/92/EGK rendelet 10. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a termékek környezeti teljesítményét a termékcsoportokra vonatkozó sajátos kritériumok alapján kell megállapítani; mivel szükséges kidolgozni azokat a kritériumokat, ame- lyek meghatározzák az energiafogyasztás vizsgálati mód- szereit és osztályozását, összhangban a háztartási elektro- mos hűtőgépek, kombinációi energiafogyasztásának megjelöléséről szóló 92/75/EGK tanácsi irányelvet végrehajtó 1994. január 21-i (2), továbbá az energiafogyasztásra vonatkozó követelményeket a műszaki haladáshoz és a piaci fejlődéshez hozzáigazítani; fagyasztók ezek és mivel a Bizottság az 96/703/EK határozatával (3) megha- tározta a közösségi ökocímke hűtőgépeknek való odaíté- lése ökológiai kritériumait, amelyek e határozat 3. cikké- nek megfelelően 1999. november 27-én érvényüket vesztik; mivel egy olyan új határozatot szükséges meghozni, amely megállapítja az e termékcsoportra vonatkozó ökológiai kritériumokat, hogy a hűtőgépgyártók és -importőrök részt vehessenek a közösségi ökocímke odaítélési rendsze- rében; mivel a 880/92/EGK rendelet 6. cikkének megfelelően a Bizottság egy konzultációs fórum keretében tanácskozott a fő érdekcsoportokkal; mivel e határozat intézkedései összhangban vannak a 880/92/EGK rendelet 7. cikke alapján felállított bizottság véleményével, 1. cikk A „hűtőgépek” termékcsoport (a továbbiakban „a termékcsoport”) jelentése: Elektromos, hálózatról működő háztartási hűtőgépek, fagyasztott élelmiszer- tároló mélyhűtők és ezek kombinációi. szekrények, élelmiszert Azok a készülékek, amelyek más energiaforrásokat, például akku- mulátorokat is használhatnak, nem tartoznak ide. 2. cikk A termékcsoport környezeti teljesítményét és használatra való alkalmasságát a mellékletben foglalt kritériumok alapján állapítják meg. 3. cikk A termékcsoport-meghatározás és a termékcsoportra vonatkozó kritériumok az e határozatról szóló értesítéstől 2002. december 1-jéig érvényesek. Ha azonban 2002. december 1-jéig nem fogadják el a termékcsoport-meghatározásra és a termékcsoportra vonatkozó kritériumok megállapításáról szóló új határozatot, akkor a kritériumok érvényességi időszaka az új határozat elfogadásának időpontjáig, de legkésőbb 2003. december 1-jéig meghosszabbodik. 4. cikk Adminisztratív célokra termékcsoport-kód „012”. az e termékcsoportnak adott Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. 5. cikk Kelt Brüsszelben, 1999. december 16-án. a Bizottság részéről Margot WALLSTRÖM a Bizottság tagja (1) HL L 99. , 1992. 4. 11, 1. o. (2) 94/2/EK bizottsági irányelvvel HL L 45. , 1994. 2. 17, 1. o. (3) HL L 323. , 1996. 12. 13. , 34. o. 12 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/5. kötet MELLÉKLET ÖKOLÓGIAI KRITÉRIUMOK KERET Az ökocímke elnyeréséhez a készüléknek meg kell felelnie e melléklet kritériumainak, amelyeknek célja a következők ösztönzése: – – – az energiafogyasztás csökkentésével az energia-felhasználással kapcsolatos környezetkárosodás és kockázatok (globális felmelegedés, savasodás, nem megújuló energiaforrások kimerülése) csökkentése; az olyan anyagok, amelyek potenciális ózonlebontók és más veszélyes anyagok használatának csökkentésével az ilyen anyagok használatával kapcsolatos környezetkárosodás és kockázatok csökkentése; az olyan anyagok használatával kapcsolatos környezetkárosodás és kockázatok csökkentése, amelyek hozzájárulhatnak a globális felmelegedéshez. Mindezeken kívül a kritériumok elősegítik a legjobb gyakorlat alkalmazását (optimális környezethasználat) és mozgósítják a fogyasztókat a környezet védelmére. Továbbá a műanyag elemek megjelölésével a készülékek újrafeldolgozását ösztönzik. Az illetékes testületek számára ajánlott, hogy a kérelmek elbírálásánál és az e mellékletben szereplő kritériumok betartásának ellenőrzése során vegyék figyelembe az olyan elismert környezetgazdálkodási rendszerek alkalmazását, mint az EMAS vagy az ISO 14001 (megjegyzés: ezeknek a rendszereknek az alkalmazása nem kötelező). ALAPVETŐ KRITÉRIUMOK 1. Energia-megtakarítás A készüléknek 42 %-nál alacsonyabb energiahatékonysági mutatóval kell rendelkeznie a 94/2/EK irányelv (1) V. mellékletében meghatározottak szerint, ugyanazt az EN 153 vizsgálati módszert és ugyanazt a 10 kategóriás besorolást használva. A kérelmezőnek be kell nyújtania a 94/2/EK bizottsági irányelv 2. cikke (1) bekezdésében említett műszaki dokumentáció egy másolatát. Ez a dokumentáció az EN 153-nak megfelelően elvégzett, legalább három, energiafogyasztás-mérésről szóló jelentést tartalmaz. E mérések számtani átlagának a fent jelzett értéknél kisebbnek vagy azzal egyenlőnek kell lennie. Az energiafogyasztási címkén feltüntetett érték nem lehet kisebb, mint ez az átlagérték, és az energiafogyasztási címkén feltüntetett energia-hatékonysági osztálynak meg kell felelnie ennek az átlagértéknek. Ellenőrzés esetén – amely a kérelmezéskor nem követelmény – az illetékes testületeknek alkalmazniuk kell az EN 153 szabványban megállapított megengedett eltéréseket és ellenőrzési módszereket. 2. A hűtőközegek és a habképzők ózonlebontó potenciáljának (ODP) csökkentése A hűtőkörben lévő hűtőközegeknek és a készülék hőszigeteléséhez felhasznált habképző szereknek nullával egyenlő ózonlebontó potenciállal kell rendelkezniük A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a termék megfelel e követelményeknek. A kérelmező és/vagy szállítója vagy szállítói megfelelően közlik az alkalmazást vizsgáló illetékes testülettel, hogy milyen hűtőközeget és habképző szert használtak és részadatokat ezek ózonlebontó potenciáljáról. 3. A hűtőközegek és a habképző szerek globális felmelegedési potenciáljának (GWP) csökkentése A hűtőkörben lévő hűtőközegeknek és a készülék hőszigeteléséhez felhasznált habképző szereknek 15-nél kisebb vagy azzal egyenértékű globális felmelegedési potenciállal kell rendelkezniük (C02-egyenértékben minősítve 100 éves időszak alatt). A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a termék megfelel e követelményeknek. A kérelmező és/vagy szállítója vagy szállítói megfelelően közlik az alkalmazást vizsgáló illetékes testülettel, hogy milyen hűtőközeget és habképző szert használtak és részadatokat ezek globális felmelegedési potenciáljáról. KIEGÉSZÍTŐ KRITÉRIUMOK 4. Az élettartam meghosszabbítása A gyártó kereskedelmi garanciát nyújt arra, hogy a készülék legalább három évig működőképes lesz. A garancia a készülék vevőnek történő leszállításának napjától érvényes. (1) HL L 45. , 1994. 2. 17, 1. o. 15/5. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13 A gyártás leállításától számított 12 évig garantáltak a kompatibilis pótalkatrészek és a szerviz elérhetősége. A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a termék megfelel e követelményeknek. 5. Visszavétel és újrahasznosítás A gyártó újrafelhasználás céljából díjmentes visszavételt kínál a készülékre és kicserélt alkatrészeire, a felhasználó által szennyezett darabok kivételével (például gyógyászati vagy nukleáris létesítményekből származó hűtőgépek). Ezenkívül a hűtőgépnek a következő kritériumoknak kell megfelelnie: 1. A gyártó számításba veszi a hűtőgép szétszerelését, és szétszerelési jelentést készít. Egyebek mellett e jelentés igazolja azt, hogy – – – – a csatlakozások könnyen megtalálhatók és hozzáférhetők, az elektronikai összeszerelések könnyen megtalálhatók és szétszerelhetők, a termék könnyen szétszerelhető általánosan használt szerszámokkal, az inkompatibilis és veszélyes anyagok elkülöníthetők. 2. Az 50 g-nál nehezebb műanyag alkatrészeknek állandó anyagazonosító jelzése van az ISO 11 469-nak megfelelően. A kritérium alól ki vannak zárva az extrudált műanyag alkatrészek. 3. A 25 g-nál nehezebb műanyag alkatrészek nem tartalmaznak a következő gyulladásgátló szereket: Megnevezés dekabróm-difenil monobróm-difenil-éter dibróm-difenil-éter tribróm-difenil-éter tetrabróm-difenil-éter pentabróm-difenil-éter hexabróm-difenil-éter heptabróm-difenil-éter oktabróm-difenil-éter nonabróm-difenil-éter dekabróm-difenil-éter 10–13 szénatom lánchosszúságú klórparafinok, klór- tartalom > 50 tömegszázalék CAS-szám 13654-09-6 101-55-3 2050-47-7 49690-94-0 40088-47-9 32534-81-9 36483-60-0 68928-80-3 32536-52-0 63936-56-1 1163-19-5 85535-84-8 4. A 25 g-nál nehezebb műanyag alkatrészek nem tartalmaznak olyan gyulladásgátló szereket, vagy olyan anyagokat tartalmazó készítményeket, amelyek hozzárendeltek vagy amelyeket hozzá lehetne rendelni bármely kockázati mondathoz R45 (rákot okozhat), R46 (öröklődő genetikai károsodást okozhat), R50 (vízi szervezetekre nagyon mérgező), R51 (vízi szervezetekre mérgező), R52 (vízi szervezetekre ártalmas), R53 (a vízi környezetben hosszan tartósan károsíthatja), R60 (a fogamzó- vagy nemzőképességet károsíthatja) vagy R61 (a magzatot károsíthatja) vagy bármely fent említett kockázati mondatot tartalmazó kockázati mondat bármelyik kombinációját, ahogy irányelvben (2) azokat a legutóbb a 98/98/EGK bizottsági meghatározták. irányelvvel (1) módosított 67/548/EGK tanácsi Ez a követelmény nem alkalmazható olyan gyulladásgátló szerekre, amelyek az alkalmazás során megváltoztatják kémiai jellegüket, és ezt követően már nem tartoznak a fent felsorolt bármely R-mondat osztályába, és akkor sem, ha a kezelt részben a gyulladásgátló szer kevesebb mint 0,1 %-a őrzi meg az alkalmazása előtti formáját. 5. Az alkalmazott hűtőközeg és a hőszigeteléshez felhasznált habképző szer típusát feltüntetik a készüléken a típustáblán vagy annak közelében, hogy megkönnyítsék az esetleges későbbi újrahasznosítást. A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a készülék megfelel e követelményeknek. A kérelmező ellátja az alkalmazást vizsgáló illetékes testületet a szétszerelési jelentés egy példányával. A kérelmező és/vagy szállítója vagy szállítói megfelelően jelzik az illetékes testületnek, hogy milyen hűtőközeget és habképző szert alkalmaztak, és milyen gyulladásgátló szert, ha bármennyit is felhasználtak a 25 g-nál nehezebb műanyag alkatrészekben, vagy alkatrészeken. (1) HL L 355. , 1998. 12. 30. , 1. o. (2) HL L 196. , 1967. 8. 16, 1. o. 14 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/5. kötet 6. Felhasználói utasítások A készüléket használati utasítással adják el, amely tanácsokat tartalmaz a környezetet tiszteletben tartó használatra, különösen: 1. a fedőlapon vagy az első oldalon a következő szöveget: „Ez az útmutató információkat tartalmaz a környezeti hatások minimalizálásának módjáról”; 2. ajánlásokat az optimális energiafelhasználáshoz a készülék üzemeltetésekor, beleértve: 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. útmutatásokat a hűtőgép elhelyezésével, illetve telepítésével kapcsolatban, többek között megadva a minimális üres tér méreteit a készülék körül a megfelelő levegő-cirkuláció biztosításához, és azt is feltünteti, hogy ahol a fogyasztónak lehetősége van, jelentős energiamegtakarítás érhető el, ha a készüléket fűtetlen vagy kevéssé fűtött helyre állítja; tanácsot, hogy a fogyasztó ne tegye a készüléket valamely hőforrás (mint például sütő, fűtőtest, stb. ) mellé vagy közvetlen napsugárzásba; tanácsot arra, hogy adott esetben a fogyasztó szigetelje el a készüléket a fali vagy a padló alatti hőforrásoktól; tanácsot arról, hogy a termosztát beállítása függ a környezet hőmérsékletétől, és ezért a hőmérséklet beállítását megfelelő hőmérővel ellenőrizzék (magyarázat arról, hogyan kell ezt elvégezni); tanácsot, amely szerint az ajtót vagy a fedelet nem szabad gyakrabban és hosszabban kinyitni, mint ahogy az szükséges, különösen a fagyasztószekrények esetében; tanácsot, hogy a forró ételeket hagyni kell lehűlni a készülékbe helyezésük előtt, mivel az ételekből távozó gőz hozzájárul a párologtató egység eljegesedéséhez, és hogy a lehűtési idő egészségi és higiéniai okokból is a lehető legrövidebb legyen; 2. 6. tanácsot, hogy kerüljék vastag jégréteg kialakulását a párologtató egységen, és hogy a gyakori leolvasztás megkönnyíti a jégborítás eltávolítását; 2. 7. tanácsot, hogy az ajtó tömítését ki kell cserélni, ha nem zár megfelelően; 2. 8. tanácsot, hogy a készülék áthelyezésekor elegendő időt kell hagyni mielőtt újra bekapcsolják; 2. 9. tanácsot, hogy a készülék hátoldalán lévő kondenzátort és a készülék alatti teret portól és konyhai gőzöktől tisztán kell tartani; 2. 10. információt, hogy a fent említettek be nem tartása nagyobb energiafogyasztáshoz vezethet; 3. 4. tanácsot, hogy a készülék hátoldalán lévő kondenzátor (hőcserélő) bármely sérülése és egyéb események, amelyek a hűtőközeg környezetbe jutásához vezetnek, kerülendők a lehetséges környezeti és egészségi kockázat miatt; a használati utasításnak kifejezetten meg kell említenie, hogy éles tárgyakat (mint például kések, csavarhúzók, stb. ) nem szabad használni a jég eltávolítására, mert ezek megsérthetik a párologtató egységet; információt, hogy a készülék folyadékokat tartalmaz, valamint olyan részekből és anyagokból áll, amelyek újrafelhasználhatók és/vagy újrahasznosíthatók; 5. közlést arra nézve, hogy a fogyasztó hogyan használhatja a gyártó visszavételi ajánlatát. A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a termék megfelel e követelményeknek. A kérelmező ellátja az alkalmazást vizsgáló illetékes hatóságot a használati utasítás egy másolatával. 7. A zajkibocsátás korlátozása A készülék által kibocsátott légzaj hangteljesítményben számolva nem haladhatja meg a 42 dB(A) értéket (l pW-ra vonatkoztatva). A készülék zajszintjére vonatkozó információknak világosan láthatóknak kell lenni a fogyasztó számára. Ezeket az információkat a hűtőgép energia-felhasználási címkéjén is feltüntetik. A zajszintet és a zajszintre vonatkozó információkat a 86/594/EGK tanácsi irányelvnek (1) megfelelően jelzik, az EN 28960 szabvány szerint. Ez a követelmény a 94/2/EK irányelv IV. mellékletében a 9-es kategóriába tartozóként feltüntetett „háztartási élelmiszerfagyasztó-ládára” nem alkalmazható. A kérelmező nyilatkozik arról, hogy a termék megfelel e követelményeknek. (1) HL L 344. , 1986. 12. 6, 24. o. 15/5. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15 8. Vevőtájékoztatás Az alábbi szöveget a fogyasztók számára világosan látható módon (ha lehetséges, a címke mellett) jelzik: – Ez a termék megfelel az Európai Unió ökocímke-odaítélési követelményeinek, mert energatakarékos, óvja az ózonréteget, és csak minimálisan járul hozzá a globális felmelegedéshez


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2461/99 af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet. Rådets holdning til projektet om Europamuseet.

eurovoc_concepts:
European Parliament
European social policy
museum
promotion of the European idea

text: C 303 E/66 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 24. 10. 2000 Kommissionen kan derfor bekr(cid:230)fte, at den vil sikre, at WTO-medlemmernes rettigheder til at regulere og indfłre nye bestemmelser vedrłrende levering af tjenesteydelser p(cid:229) deres respektive territorier for at realisere nationale politiske m(cid:229)l som anerkendt i pr(cid:230)amblen til GATS tilgodeses under WTO-drłftelser om spłrgsm(cid:229)let. Det er en foruds(cid:230)tning for et vellykket udfald af forhandlinger om tjenesteydelser baseret p(cid:229) gensidig tillid mellem alle WTO-medlemmer. Det er op til WTO-medlemmerne selv at fastl(cid:230)gge deres nationale politiske m(cid:229)l. GATS byder p(cid:229) en r(cid:230)kke instrumenter til gradvis at mindske eventuelle hindringer af mange forskellige bestemmelser eller uegnet regulering, som til fulde respekterer WTO-medlemmernes reguleringsfrihed. Medlemmerne kan udvikle discipliner for nationale bestemmelser for at sikre, at nationale bestemmelser ikke skaber unłdvendige hindringer for handelen med tjenesteydelser. De har ogs(cid:229) mulighed for at forhandle eller anerkende andre medlemmers bestemmelser. Kommissionen kan bekr(cid:230)fte, at fleksibiliteten med hensyn til at p(cid:229)tage sig specifikke forpligtelser vedrłrende markedsadgang og national behandling, som er et grundl(cid:230)ggende tr(cid:230)k ved GATS, ogs(cid:229) vil blive beskyttet. Medlemmerne p(cid:229)tager sig p(cid:229) basis af deres nationale bestemmelser specifikke forpligtelser, som de skal overholde, og som ikke m(cid:229) undermineres af nye eller anderledes bestemmelser. De har dog mulighed for at forhandle om (cid:230)ndringer af deres forskellige tilsagn, som det passer dem. Endelig kan de p(cid:229) grundlag af de generelle undtagelser i artikel XIV vedtage alle nłdvendige foranstaltninger til at beskytte den offentlige s(cid:230)delighed eller grundl(cid:230)ggende samfundsinteresser eller menneskers, dyrs og planters liv og sundhed. (2000/C 303 E/058) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2461/99 af Bart Staes (Verts/ALE) til R(cid:229)det (16. december 1999) Om: R(cid:229)dets holdning til projektet om »Europamuseet« Under et symposium om »Europamuseet«, som fandt sted den 21. (cid:141)22. oktober i n(cid:230)rv(cid:230)relse af Kommis- sionens formand, Romano Prodi, har visse politikere givet tilsagn om deres stłtte til etablering af et museum i Europa-Parlamentet. Prisen ansl(cid:229)s til 1 mia BFR, hvoraf Europa-Parlamentet, Den Belgiske Fłderation og den private sektor efter forlydender vil yde en tredjedel hver. Det historiske udgangspunkt for den permanente udstilling skal v(cid:230)re Karl den Stores Rige. Er R(cid:229)det bekendt med intitiativet fra foreningen bag »Europamuseet« om at lade Europa-Parlamentet tilstedev(cid:230)relsen af Kommissionens formand under 1. huse et s(cid:229)dant museum, som det kan sluttes af symposiet? I bekr(cid:230)ftende fald, hvorn(cid:229)r og af hvem er R(cid:229)det underrettet om projektet? 2. a) Hvilke m(cid:229)ls(cid:230)tninger med hensyn til museets etablering og indholdsm(cid:230)ssige koncept har R(cid:229)det f(cid:229)et meddelelse om fra foreningen bag »Europamuseet«? b) Hvem er ifłlge museumsforeningen ansvarlig for museets drift og tilrettel(cid:230)ggelse? Har R(cid:229)det givet tilsagn om finansiel eller materiel stłtte til museumsforeningen i forbindelse med 3. tanken om at lade Europa-Parlamentet huse et museum? I bekr(cid:230)ftende fald, hvilke konkrete tilsagn er der tale om (stłtte, lokaler, m. m. ) og hvad er R(cid:229)dets begrundelse for denne stłtte? I ben(cid:230)gtende fald, hvorfor łnsker R(cid:229)det ikke at stłtte foreningen bag »Europamuseet«? 4. G(cid:229)r R(cid:229)det ind for beslutningen om at betragte Karl den Stores Rige som det historiske udgangspunkt for museets permanente udstilling? I bekr(cid:230)ftende fald, tilsides(cid:230)tter man ikke derved de vigtige bidrag, som den gr(cid:230)sk-romerkse kultur og Byzans har ydet til den europ(cid:230)iske begrebsverden, som det blev p(cid:229)peget af den gr(cid:230)ske kulturminister? I ben(cid:230)gtende fald, hvilken indholdsm(cid:230)ssig koncept anser R(cid:229)det for hensigts- m(cid:230)ssig for at give et Europamuseum et korrekt og alsidigt indhold? 24. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 303 E/67 Vil R(cid:229)det opfordre initiativtagerne til at sikre, at Den Belgiske Fłderations sproglove overholdes 5. korrekt of fuldst(cid:230)ndigt i museet, eftersom disse love kan betragtes som en form for gensidig respekt for sprog og kultur? I ben(cid:230)gtende fald, hvorfor ikke, da manglende overholdelse af sproglovene skader den gensidige respekt for sprog og kultur i Den Belgiske Fłderation? Svar (10. /11. april 2000) P(cid:229) samlingen den 23. november 1999 orienterede den gr(cid:230)ske delegation R(cid:229)det om projektet om etablering af et Europamuseum. R(cid:229)det noterede sig ved den lejlighed de bet(cid:230)nkeligheder, som den gr(cid:230)ske delegation havde med hensyn til projektets m(cid:229)l og prioriteringer, s(cid:229)ledes som den privatretlige belgiske forening, som st(cid:229)r bag, har forestillet sig dem. R(cid:229)det har aldrig haft direkte kontakter med den p(cid:229)g(cid:230)ldende nonprofitorganisation. R(cid:229)det erindrer det (cid:230)rede medlem om, at F(cid:230)llesskabet i henhold til traktaten bidrager til, at medlems- staternes kulturer kan udfolde sig, idet de respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremh(cid:230)ver den f(cid:230)lles kulturarv. Det er inden for rammerne af denne bestemmelse i traktaten, at R(cid:229)det vil fastl(cid:230)gge en passende holdning, hvis det f(cid:229)r sagen forelagt direkte. (2000/C 303 E/059) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2479/99 af Luigi Vinci (GUE/NGL) og Fiorella Ghilardotti (PSE) til Kommissionen (16. december 1999) Om: Direktiv 96/67/EF (transport), den italienske regering sine forbehold med hensyn til 1. Med skrivelse af 7. september 1999 meddelte Robert Coleman, generaldirektłr for Kommissionens foreneligheden af visse GD VIII bestemmelser i lovdekret nr. 18 af 13. januar 1999 med EU-bestemmelserne. Efter hans mening var artikel 13, 14 og 20 i lovgivningsdekretet om krav til egnetheden af leverandłrer af ground handling-ydelser og om social beskyttelse en hindring for den (cid:229)bning af markedet, som R(cid:229)dets direktiv 96/67/EF tilsigter. I henvisning 6 i R(cid:229)dets direktiv bekr(cid:230)ftes imidlertid medlemsstaternes ret 2. til p(cid:229) baggrund af n(cid:230)rhedsprincippet at tage hensyn til sektorens s(cid:230)rlige nationale karakter. I betragtning 10 bekr(cid:230)ftes medlemsstaternes ret til at gennemfłre direktivet gradvis. I betragtning 8 bekr(cid:230)ftes nłdvendigheden af at tage hensyn til arbejdsforholdene, dvs. de g(cid:230)ldende vilk(cid:229)r i I betragtning 24 bekr(cid:230)ftes medlemsstaternes ret til at sikre et passende socialt beskyttelsesniveau for de ansatte i de virksomheder, der leverer ground handling-ydelser. Endelig bekr(cid:230)ftes i artikel 18 medlemsstaternes ret til at tr(cid:230)ffe de nłdvendige foranstaltninger for at beskytte arbejdstagernes rettigheder. lufthavnene. Det er velkendt, at p(cid:229) baggrund af den store arbejdslłshed hłrer beskyttelse af besk(cid:230)ftigelsen og af 3. arbejdstagerne til de v(cid:230)sentligste bekymringer hos EU(cid:146)s hovedinstitutioner (cid:129) R(cid:229)det, Kommissionen og Parlamentet. Vil Kommissionen p(cid:229) baggrund af ovenst(cid:229)ende og den (cid:229)benlyst vilk(cid:229)rlige karakter af Robert Colemans skrivelse af 7. september 1999 til den italienske regering oplyse, om den agter at tr(cid:230)ffe foranstaltninger med henblik p(cid:229), at denne sag behandles under meget nłje overholdelse af EU-direktivets bogstav og principper, og endvidere oplyse, hvilken holdning den agter at indtage over for tjenestem(cid:230)nd, der i lighed med Robert Coleman, som arbejder for Kommissionen selv, i den grad overskrider gr(cid:230)nserne for deres kompetence?


title: Decyzja Komisji z dnia 16 grudnia 1999 r. zmieniająca załącznik B do dyrektywy Rady 90/429/EWG ustanawiającej wymagania dotyczące zdrowia zwierząt mające zastosowanie w handlu wewnątrzwspólnotowym oraz przywozie nasienia trzody chlewnej (notyfikowana jako dokument nr C(2000) 4507)Tekst mający znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
artificial reproduction
health control
import
intra-EU trade
swine

text: 172 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 28 32000D0039 19. 1. 2000 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 13/21 DECYZJA KOMISJI z dnia 16 grudnia 1999 r. zmieniająca załącznik B do dyrektywy Rady 90/429/EWG ustanawiającej wymagania dotyczące zdrowia zwierząt mające zastosowanie w handlu wewnątrzwspólnotowym oraz przywozie nasienia trzody chlewnej (notyfikowana jako dokument nr C(2000) 4507) (Tekst mający znaczenie dla EOG) (2000/39/WE) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 90/429/EWG z dnia 26 czerwca 1990 r. ustanawiającą wymagania dotyczące zdrowia zwierząt mające zastosowanie w handlu wewnątrzwspólnotowym oraz przywozie nasienia trzody chlewnej (1), ostatnio zmienioną decyzją 1999/608/WE (2), w szczególności jej art. 17, a także mając na uwadze, co następuje: (1) W przypadku choroby Aujeszkyego za bezpieczny uważa się 30-dniowy okres po zakończeniu czyszczenia i dezynfekcji gospodarstwa po wyeliminowaniu podejrzanej przesyłki. (2) (3) Załącznik B rozdział I pkt 4 lit. b) do dyrektywy 90/429/EWG należy dlatego zmienić. Środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu Weterynaryjnego, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 W załączniku B rozdział I pkt 4 dyrektywy 90/429/EWG lit. b) otrzymuje brzmienie: „nie zanotowano klinicznego, patologicznego ani serologicznego dowodu obecności choroby Aujesz- kyego w czasie ostatnich 30 dni”. Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Artykuł 2 Sporządzono w Brukseli, dnia 16 grudnia 1999 r. W imieniu Komisji David BYRNE Członek Komisji (1) Dz. U. L 224 z 18. 8. 1990, str. 62. (2) Dz. U. L 242 z 14. 9. 1999, str. 20


title: PREGUNTA ESCRITA P-2464/99 de Dominique Souchet (UEN) a la Comisión. Redes de enmalle de deriva.

eurovoc_concepts:
aid for restructuring
fishing net
fishing regulations
fishing vessel
sea fish

text: C 219 E/170 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 1. 8. 2000 para los viajeros que posean armas de fuego durante un viaje a travØs de dos o mÆs Estados miembros. Por principio, las autorizaciones previas de dichos Estados miembros se harÆn constar en la tarjeta europea de armas de fuego. Excepcionalmente, los cazadores, para las armas de fuego clasificadas, de conformidad con el anexo I de la Directiva, en las categor(cid:237)as C y D, y los tiradores deportivos, para las armas de fuego clasificadas en las categor(cid:237)as B, C y D, podrÆn poseer sin autorizaci(cid:243)n previa una o varias de dichas armas de fuego durante un viaje a travØs de dos o mÆs Estados miembros a fin de practicar sus actividades, siempre y cuando estØn en posesi(cid:243)n de la tarjeta europea de armas de fuego que mencione dicha o dichas armas y puedan probar el motivo del viaje, en particular mediante la presentaci(cid:243)n de una invitaci(cid:243)n. La Comisi(cid:243)n debe recordar que el objetivo de la tarjeta europea de armas de fuego es distinto del de los documentos expedidos por las autoridades nacionales de los Estados miembros en relaci(cid:243)n con la utilizaci(cid:243)n de las armas de fuego, principalmente las armas de caza, como los que menciona Su Seæor(cid:237)a. Efectivamente, la tarjeta europea de armas de fuego tiene por objeto facilitar el desplazamiento de ciudadanos comunitarios entre dos o mÆs Estados miembros en posesi(cid:243)n de sus armas. Los documentos nacionales exigidos por los Estados miembros hacen referencia a la tenencia y, especialmente, a la utilizaci(cid:243)n de dichas armas en cada Estado miembro, siempre que los ciudadanos en cuesti(cid:243)n practiquen sus actividades en el territorio de un Estado miembro. En el contexto de las consultas que ha realizado œltimamente la Comisi(cid:243)n, tanto con las autoridades de los Estados miembros como con los medios afectados, y en la perspectiva del informe que la Comisi(cid:243)n remitirÆ al Parlamento y al Consejo en el curso del aæo 2000, se aprecia que la tarjeta europea de armas de fuego constituye un elemento fundamental del dispositivo establecido por la Directiva 91/477/CEE, que ha sido bien recibido por el conjunto de los medios afectados con objeto principalmente de facilitar los desplazamientos intracomunitarios de cazadores y tiradores deportivos. El informe anteriormente mencio- nado dedicarÆ una parte de su desarrollo al funcionamiento de la tarjeta europea de armas de fuego. (1) DO L 256 de 13. 9. 1991. (2000/C 219 E/217) PREGUNTA ESCRITA P-2464/99 de Dominique Souchet (UEN) a la Comisi(cid:243)n (16 de diciembre de 1999) Asunto: Redes de enmalle de deriva La Uni(cid:243)n Europea ha decidido prohibir el uso de redes de enmalle de deriva a partir de 31 de diciembre de 2001 para la pesca de tœnidos en el AtlÆntico y el MediterrÆneo. Dentro de este marco normativo, la Uni(cid:243)n Europea ha previsto una serie de ayudas financieras para posibilitar la adaptaci(cid:243)n de las embarcaciones a otras tØcnicas pesqueras. Ahora bien, segœn diversos estudios realizados por los profesionales de la mar, parece ser que las embarcaciones equipadas para la pesca del atœn con redes de enmalle de deriva son dif(cid:237)cilmente adaptables a otras tØcnicas pesqueras, por lo que los pescadores se ven obligados a contemplar la construcci(cid:243)n de nuevas embarcaciones mejor adaptadas a la evoluci(cid:243)n normativa de su oficio. En este caso particular, )no podr(cid:237)a prever la Comisi(cid:243)n, para la construcci(cid:243)n de embarcaciones adaptadas, una cantidad espec(cid:237)fica de kilovatios destinada a t(cid:237)tulo excepcional a los equipos afectados, como medida adicional y complementaria del programa clÆsico de construcci(cid:243)n de barcos pesqueros? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (5 de enero de 2000) El 22 de noviembre de 1999, el Consejo de Pesca lleg(cid:243) a un acuerdo sobre el Reglamento que establece las normas y condiciones de las medidas estructurales en el sector pesquero. Este Reglamento regula, entre otros aspectos, las condiciones en las que los Estados miembros pueden renovar y modernizar su flota de pesca, con o sin la intervenci(cid:243)n de ayudas pœblicas


title: PREGUNTA ESCRITA E-2378/99 de Juan Izquierdo Collado (PSE) a la Comisión. Seguridad en los autobuses.

eurovoc_concepts:
bus
common transport policy
road safety

text: 24. 10. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 303 E/55 construcci(cid:243)n de cortafuegos, dep(cid:243)sitos de agua y estaciones hidrÆulicas, y trabajos de prevenci(cid:243)n de incendios (pistas cortafuegos, puestos de lucha contra los incendios, puestos de observaci(cid:243)n, suministros y equipos, dep(cid:243)sitos de agua). El Fondo de Cohesi(cid:243)n financia tambiØn el 85 % del proyecto de «Protecci(cid:243)n del medio natural y forestal» griego, cuyo coste total es de 37 M€. Las medidas financiadas son medidas de prevenci(cid:243)n de los incendios (instalaci(cid:243)n de los equipos necesarios) y de construcci(cid:243)n, mejora y equipa- miento de los centros de lucha contra los incendios, as(cid:237) como la construcci(cid:243)n de 150 dep(cid:243)sitos de agua. Por otro lado, en virtud del Reglamento (CEE) no 2158/92 del Consejo, de 23 de julio de 1992, relativo a la protecci(cid:243)n de los bosques comunitarios contra los incendios (1), la Comisi(cid:243)n aport(cid:243) 19,85 M€ de ayuda (el 50 % del total) entre 1992 y 1999 a la financi(cid:243)n de 86 proyectos de silvicultura preventiva, de mejora de las infraestructuras de protecci(cid:243)n (pistas, cortafuegos, tomas de agua), y de vigilancia (construcci(cid:243)n de torres de vigilancia y formaci(cid:243)n de personal especializado). Igualmente, se cre(cid:243) un sistema de informaci(cid:243)n regionalizada que es un instrumento valioso de prevenci(cid:243)n y anÆlisis de las necesidades. Para repoblaciones forestales se asignaron al sector forestal 298,7 M€ de fondos pœblicos en virtud del segundo MCA y de las iniciativas comunitarias, de los que 224 millones han sido financiados por la Secci(cid:243)n de Orientaci(cid:243)n del Fondo Europeo de Orientaci(cid:243)n y Garant(cid:237)a Agr(cid:237)cola. PrÆcticamente la totalidad de estos fondos estÆ comprometida y gracias a ellos se estÆ realizando en todos los macizos griegos un gran nœmero de obras forestales de protecci(cid:243)n, repoblaci(cid:243)n forestal y desarrollo forestal. Como se puede ver por las cifras, el esfuerzo en favor del sector forestal griego es grande. En relaci(cid:243)n con los planes para mejorar la situaci(cid:243)n del Kifisos, la Comisi(cid:243)n ha pedido varias veces a las autoridades griegas informaci(cid:243)n sobre el problema de la contaminaci(cid:243)n del agua. Esta cuesti(cid:243)n se trat(cid:243), en particular, en la reuni(cid:243)n que la Comisi(cid:243)n mantuvo los d(cid:237)as 9 y 10 de diciembre de 1999 con dichas autoridades, que le comunicaron las medidas tomadas y los controles efectuados. La Comisi(cid:243)n no estaba informada de las modificaciones de los cursos de los r(cid:237)os, por lo que volverÆ a dirigirse a las citadas autoridades para solicitarles esclarecimientos al respecto. En principio, el Fondo Europeo de Desarrollo Regional podr(cid:237)a cofinanciar las obras subvencionables que se lleven a cabo en las zonas afectadas por las inundaciones, siempre y cuando las autoridades griegas lo soliciten. (1) DO L 217 de 31. 7. 1992. (2000/C 303 E/049) PREGUNTA ESCRITA E-2378/99 de Juan Izquierdo Collado (PSE) a la Comisi(cid:243)n (16 de diciembre de 1999) Asunto: Seguridad en los autobuses El pasado d(cid:237)a 19 de septiembre, 29 personas perdieron la vida y 25 resultaron gravemente heridas como consecuencia de un accidente de autocar ocurrido en las cercan(cid:237)as de Zaragoza (Espaæa). En los œltimos aæos, han perdido la vida en Espaæa 398 personas, de las cuales 91 eran menores en edad escolar. A la luz de estas informaciones, ¿piensa la Comisi(cid:243)n adoptar alguna medida orientada a aumentar la seguridad del transporte en autobœs? ¿Considera la Comisi(cid:243)n oportuno endurecer las normas de inspecci(cid:243)n tØcnica de veh(cid:237)culos, limitaciones de velocidad, paradas en trayectos de larga duraci(cid:243)n, controles de alcoholemia, etc. ? ¿QuØ opina la Comisi(cid:243)n de la implantaci(cid:243)n de medidas tales como el cintur(cid:243)n de seguridad obligatorio o el airbag en los asientos de pasajeros? Respuesta de la Sra. de Palacio en nombre de la Comisi(cid:243)n (27 de enero de 2000) La Comunidad ya ha tomado varias iniciativas legislativas a nivel europeo para aumentar la seguridad de los autobuses. Entre Østas cabe mencionar el Reglamento (CEE) no 3820/85 del Consejo, de 20 de diciembre de 1985, relativo a la armonizaci(cid:243)n de determinadas disposiciones en materia social en el sector de los transportes por carretera (1); el Reglamento (CEE) no 3821/85 del Consejo, de 20 de diciembre de 1985, relativo al aparato de control en el sector de los transportes por carretera (1); la Directiva 92/6/ CEE del Consejo, de 10 de febrero de 1992, relativa a la instalaci(cid:243)n y a la utilizaci(cid:243)n de dispositivos de C 303 E/56 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 24. 10. 2000 limitaci(cid:243)n de velocidad en determinadas categor(cid:237)as de veh(cid:237)culos de motor en la Comunidad (2); Directiva 96/36/CE de la Comisi(cid:243)n, 17 de junio de 1996, por la que se adapta al progreso tØcnico la Directiva 77/ 541/CEE del Consejo relativa a la aproximaci(cid:243)n de las legislaciones de los Estados miembros sobre los cinturones de seguridad y los sistemas de retenci(cid:243)n de los veh(cid:237)culos a motor (3); la Directiva 96/37/CE de la Comisi(cid:243)n, de 17 de junio de 1996, por la que se adapta al progreso tØcnico la Directiva 74/408/CEE del Consejo relativa a la aproximaci(cid:243)n de las legislaciones de los Estados miembros sobre el acondiciona- miento interior de los veh(cid:237)culos a motor (resistencia de los asientos y de su anclaje) (4); la Directiva 96/38/ CE de la Comisi(cid:243)n, de 17 de junio de 1996, por la que se adapta al progreso tØcnico la Directiva 76/115/ CEE del Consejo relativa a la aproximaci(cid:243)n de las legislaciones de los Estados miembros sobre los anclajes de los cinturones de seguridad de los veh(cid:237)culos a motor (5); la directiva 91/439/CE del Consejo, de 29 de julio de 1991, sobre el permiso de conducci(cid:243)n (6), en su versi(cid:243)n modificada por la Directiva 97/26/CE del Consejo, de 2 junio de 1997 (7); y la Directiva 96/96/CE del Consejo, de 20 de diciembre de 1996, sobre la aproximaci(cid:243)n de las legislaciones de los Estados miembros relativas a la inspecci(cid:243)n tØcnica de los veh(cid:237)culos a motor y de sus remolques (8). AdemÆs, la Comisi(cid:243)n ha presentado una propuesta de directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a las disposiciones especiales aplicables a los veh(cid:237)culos utilizados para el transporte de viajeros con mÆs de ocho plazas ademÆs del asiento del conductor y por la que se modifica la Directiva 70/156/CEE del Consejo (9) que obliga a los autobuses a resistir ensayos de vuelco, a inclinarse lateralmente un cierto la ubicaci(cid:243)n y el Ængulo m(cid:237)nimo y que impone asimismo prescripciones en relaci(cid:243)n con el tamaæo, nœmero de las salidas de emergencia. Pr(cid:243)ximamente se adoptarÆ una segunda propuesta de la Comisi(cid:243)n que obligarÆ a todos los Estados miembros a llevar a cabo inspecciones peri(cid:243)dicas en carretera de autobuses y camiones para garantizar la seguridad de los veh(cid:237)culos. En cuanto a la petici(cid:243)n de Su Seæor(cid:237)a de que se adopte legislaci(cid:243)n europea que obligue a llevar cinturones de seguridad abrochados en los autocares, la Comisi(cid:243)n no tiene previsto de momento cambiar la directiva actual. Si bien la Comisi(cid:243)n reconoce los aspectos de seguridad positivos de los cinturones de seguridad de los autocares y apoya su uso, ser(cid:237)a prematuro imponer por ley su uso obligatorio hasta tanto una proporci(cid:243)n significativa de la flota de autocares de la Comunidad no vaya equipada con cinturones de seguridad conformes a las normas comunitarias. En lo que respecta a los cojines hinchables para autocares, la Comisi(cid:243)n seæala que en la actualidad ninguna empresa comunitaria fabrica autocares equipados con cojines hinchables en todos los asientos. Por tanto, no ser(cid:237)a adecuado imponer ese requisito legal en este momento. (1) DO L 370 de 31. 12. 1985. (2) DO L 57 de 2. 3. 1992. (3) DO L 178 de 17. 7. 1996. (4) DO L 186 de 25. 7. 1996. (5) DO L 187 de 26. 7. 1996. (6) DO L 237 de 24. 8. 1991. (7) DO L 162 de 19. 6. 1997. (8) DO L 46 de 17. 2. 1997. (9) DO C 17 de 20. 1. 1998. (2000/C 303 E/050) PREGUNTA ESCRITA E-2398/99 de Bart Staes (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (16 de diciembre de 1999) Asunto: Utilizaci(cid:243)n de lodos de depuraci(cid:243)n como fertilizantes en el sector agr(cid:237)cola En diversos Estados miembros de la UE, incluida la Federaci(cid:243)n Belga, se utilizan como fertilizantes en el sector agr(cid:237)cola lodos procedentes de instalaciones de depuraci(cid:243)n de aguas residuales. Estos lodos estÆn en la mayor parte de los casos seriamente contaminados con metales pesados. Los estudios cient(cid:237)ficos (Adeline Montcharmont, «Les risques sanitaires liØs (cid:224) l(cid:146)Øpandage des boues de stations d(cid:146)Øpuration urbaines», Escuela Nacional Veterinaria de Lyon, tesis no 31, 1999) seæalan asimismo que los lodos de depuraci(cid:243)n pueden estar contaminados con bacterias, virus y parÆsitos. Ambas constataciones exigen una investigaci(cid:243)n mÆs detallada y un enfoque adaptado a todos los niveles pol(cid:237)ticos. ¿En quØ Estados miembros de la UE se utilizan lodos procedentes de instalaciones de depuraci(cid:243)n de 1. aguas residuales como fertilizantes en el sector agr(cid:237)cola? ¿En quØ Estados miembros de la UE estÆn en vigor disposiciones que limitan el uso de tales lodos 2. como fertilizantes?