title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Periaatteita ja suuntaviivoja yhteisön audiovisuaalipolitiikalle digitaaliaikkaa varten

eurovoc_concepts:
EU action
EU programme
application of EU law
audiovisual communications policy
new technology

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 14. 12. 1999 KOM(1999) 657 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE PERIAATTEITA JA SUUNTAVIIVOJA YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLITIIKALLE DIGITAALIAIKAA VARTEN KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE PERIAATTEITA JA SUUNTAVIIVOJA YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLITIIKALLE DIGITAALIAIKAA VARTEN Tiivistelmä audiovisuaalialalle. On erittäin Digitaalitekniikka merkitsee voimakkaita muutoksia todennäköistä, että sekä sääntelyä että alan hyväksi sovellettavia eri tukimenetelmiä on mukautettava muutoksiin. Sen vuoksi on tärkeää, että alalla toimivat operaattorit ja muut osapuolet tuntevat komission kaavaileman strategian seuraaville viidelle vuodelle. sekä uusia keinoja tuottamiseen Audiovisuaalialalle ennustetaan myös nopeaa kasvua. Kasvuun liittyy uusia audiovisuaalisen sisällön muotoja kuin merkittäviä sen mahdollisuuksia korkeaa koulutusta vaativien työpaikkojen luomiseen. On olennaista varmistaa, että kasvu koituu Euroopan av-sektorin hyödyksi eikä vain lisää tuontia. (Yhteisön av-alan kauppavaje USA:n kanssa on jo nyt 7 miljardia euroa vuodessa. ) Huomattava on myös alan sosiaaliset Jo 98 prosentilla eurooppalaisista kotitalouksista on televisio, ja keskivertoeurooppalainen katsoo televisiota yli kolme tuntia päivässä. Audiovisuaaliset viestimet ovat keskeisiä sosiaalisten ja kulttuuristen arvojen välittäjiä, joten pelissä on merkittäviä yleisiä etuja. ja kulttuuriset vaikutukset. samoin Av-sektorin sääntelyllä pyritään turvaamaan tietyt yleiset edut, kuten kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus, alaikäisten suojelu ja kuluttajansuoja. Tekninen kehitys ei aseta niitä kyseenalaisiksi, mutta viime vuosina käytyjen laajojen kuulemisten perusteella vaikuttaa, että tulevaa varten tarvitaan uudenlaista sääntelyfilosofiaa ja -tekniikkaa. kuin mullistamiseen. Sääntelyn osalta komissio ehdottaa, että välitysinfrastruktuurin ja toisaalta sisällön sääntelyä lähestytään eri tavoin: audiovisuaalista sisältöä tarjoavia palveluja olisi säänneltävä niiden luonteen eikä niiden välittämistavan mukaan. Muutoksen pitäisi perustua pikemminkin kehittymiseen lähestyttävä Julkista tasapainotetulla tavalla, ja itsesääntely voi hyvinkin lisätä panostaan yleishyödyllisten tavoitteitten saavuttamisessa. Tekniikan kehityksen perusteella komissio arvioi, että eräät sääntelyyn liittyvät kysymykset aiheuttavat todennäköisesti ongelmia lähitulevaisuudessa, joten niitä on analysoitava tarkemmin jo nyt. Tällaisia kysymyksiä ovat mm. kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus, audiovisuaalisen sisällön saatavuus, alaikäisten suojelu sekä mainonta. yleisradiotoimintaa on Tukijärjestelmien osalta todetaan, että jäsenvaltioiden ja yhteisön tason toimien täydentävyys, yhteisön lisäarvo sekä järjestelmien mukautettavuus ovat periaatteita, joita olisi sovellettava. Ne sisältyvät komission ehdotukseen uudeksi Media-ohjelmaksi. Ehdotetussa Media Plus -ohjelmassa otetaan huomioon myös digitaaliajan haasteet ja mahdollisuudet. Koordinaatio tämän ja muiden yhteisön toimien – kuten tutkimuksen ja kehittämisen viidennen puiteohjelman sekä e-Europe-aloitteen – välillä varmistetaan. Ulkosuhteissa ja WTO:n tulevissa kauppaneuvotteluissa on olennaista, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot säilyttävät av-sektorin toimintavapautensa ja sen avulla Euroopan kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden. Vastaavasti on tärkeää, että yhteisön jäsenyyttä hakeneet maat saattavat yhteisön av-lainsäädännön ripeästi osaksi omaa lainsäädäntöään. 2 TOIMINTA-AIKATAULU Toiminta Arviointikertomus alaikäisten suojelua audiovisuaali- ja tietopalveluissa koskevan suosituksen vaikutuksista Määräaika syyskuu 2000 Raportti Televisio ilman rajoja -direktiivin soveltamisesta joulukuu 2000 Mahdolliset uudet elokuva- ja tv- tuotannon valtiontukea koskevat ohjeet Tiedonanto elokuva-alaan liittyvistä oikeudellisista näkökohdista 2000 2000 Väliraportti yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta lokakuu 2002 Riippumaton tutkimus Televisio ilman rajoja -direktiivin 4 ja 5 artiklan (sisältövaatimukset) vaikutuksista kesäkuu 2002 Selvitys uusista tv-mainostekniikoista kesäkuu 2002 Televisio ilman rajoja -direktiivin tarkistaminen joulukuu 2002 Loppuraportti yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta huhtikuu 2005 Media plus -ohjelma tammikuu 2001–joulukuu 2005 3 SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO. 5 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. AUDIOVISUAALIALAN MERKITYS. 6 YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLITIIKAN TAVOITTEET JA KEINOT. 8 AUDIOVISUAALIALAN SÄÄNTELYN PERIAATTEET DIGITAALIAIKANA. 9 SÄÄNTELYYN LIITTYVÄT TOIMET. 14 YHTEISÖN TUKIVÄLINEIDEN KEHITTÄMISEN PERIAATTEET. 19 TUKIJÄRJESTELMIIN LIITTYVÄ TOIMINTA. 20 YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLIITIIKAN ULKOINEN ULOTTUVUUS. 21 PÄÄTELMÄT. 23 4 JOHDANTO Audiovisuaalialalla tapahtuu digitaalitekniikan käyttöönoton myötä voimakkaita muutoksia. On erittäin todennäköistä, että sekä sääntelyä että alalla sovellettavia jäsenvaltioiden ja yhteisön eri tukimenetelmiä on mukautettava muutoksiin. Sen vuoksi on välttämätöntä, että alan osapuolet voivat suunnitella investointejaan ja kehittää liikestrategioitaan selkeässä ja ennustettavassa poliittisessa ympäristössä. Vain näin ne pystyvät parhaiten hyödyntämään ne mahdollisuudet, joita digitaalinen lähetys- ja uudentyyppiset ja tuotantotekniikka sekä uudet toimintamuodot tarjoavat esimerkiksi Internetin kautta. jakelumenetelmät Tämän tiedonannon tarkoituksena on lisätä tuota ennustettavuutta: tiedonannossa Euroopan komissio asettaa painopisteensä seuraaviksi viideksi vuodeksi ja esittää yhteisön audiovisuaalipolitiikan tavoitteet ja periaatteet keskipitkällä aikavälillä. Tiedonannon taustalla on komission kahtena viime vuotena toteuttama laaja tarkastelu alan tilanteesta. Tarkastelun tuloksia esitellään tarkemmin osassa 3. Kesäkuun 28. päivänä 1999 kokoontunut ministerineuvosto totesi lähentymistä koskevaan vihreään kirjaan1 liittyneen julkisen kuulemisen tuloksista antamissaan ja pani päätelmissä, että tulokset ovat audiovisuaalialan kannalta merkittäviä, tyytyväisenä merkille, että komissio aikoo esittää myöhemmässä tiedonannossaan yksityiskohtaisempia periaatteita alan sääntelylle. jo aiheuttaa sosiaalisia, kulttuurisia nyt merkittäviä ja Digitaalitekniikka koulutukseen liittyviä muutoksia, ja vastaisuudessa muutokset ovat vielä suurempia. Digitointi merkitsee kansalaisten saatavilla olevan audiovisuaalisen sisällön ja informaation huikeaa kasvua, mutta lisäksi se tarjoaa mitä moninaisimmille uusille tulokkaille mahdollisuuden osallistua audiovisuaalisen sisällön ja informaation tuotantoon ja levittämiseen maailmanlaajuisesti. Audiovisuaalialalla on jo käynnissä mittavia muutoksia: on mahdollista, että kymmenen vuoden kuluessa monissa jäsenvaltioissa analogiset lähetykset on lopetettu ja täysin korvattu digitaalisilla. Digitoinnin esimerkiksi kaapelitelevisioverkot pystyvät analogisen siirtotekniikan avulla yleensä välittämään noin 30–40 kanavaa, digitaaliset kaapeliverkot voivat tarjota satoja tv-kanavia – ja lisäksi interaktiivisia palveluja, puhelinyhteyden ja nopean Internet-yhteyden. Samat toiminnot tulevat pian saataville myös satelliittipalvelujen kautta, ja Internetiä ja sähköpostipalveluja voi käyttää jo jopa matkapuhelimen kautta. Markkinoilla on tv- joiden avulla Internetiä voi käyttää vastaanottimeen liitettäviä kotipäätteitä, television kautta muutaman sadan euron hintaan. Myöhemmin katsojat voivat todellisista lähetysajoista riippumatta päättää itse, milloin ohjelmia katsovat. havainnollistaa. vaikutuksia helppo Kun on Internetin kautta Digitaalisen vallankumouksen konkretisoi selvimmin Internet. pääsee yhä pienemmin kustannuksin käsiksi käytännössä rajattomaan määrään sähköistä tahansa maailmassa. Audiovisuaalialalla avautuu koko joukko uusia mahdollisuuksia sisällöntarjoajille: periaatteessa mistä informaatiota ja – 1 Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymistä koskevaan vihreään kirjaan liittyneen julkisen kuulemisen tulokset. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle (KOM (1999) 108). 5 sisällön tekijöille, tuottajille ja jakelijoille. Tässä suhteessa keskeiseen asemaan noussee digitaalitelevisio: kotipäätteen tai digitaalisen dekooderitelevision kautta välitetyt digitaaliset tv-palvelut voivat hyvinkin olla kotitalouksien tärkein kanava online-sisällön valtaosaan samoin kuin sähköiseen kaupankäyntiin. Tämä kehitys voi linjaavat vaikuttaa perusteellisesti siihen, miten sekä yhteisö että jäsenvaltiot toimintaansa audiovisuaalialalla. Erityisen haasteen eteen joutuu sääntely, ja yleishyödyllisten sääntelykeinoja joudutaankin pohtimaan uudestaan. saavuttamiseen tavoitteitten käytettyjä 1. AUDIOVISUAALIALAN MERKITYS Talouskasvu ja työllisyys Euroopan audiovisuaalialalle voi syntyä satoja tuhansia korkeaa ammattitaitoa vaativia työpaikkoja. Komission vuonna 1997 teettämän selvityksen mukaan alan kokonaistulot kasvaisivat 70 prosenttia vuoteen 2005 mennessä, minkä ansiosta voisi syntyä jopa 350 000 korkean ammattitaidon työpaikkaa. 2 Ala työllisti suoraan 950 000 ihmistä vuonna 1995, ja vuonna 1997 määrä oli jo 1 030 000. 3 innovatiivisiin palveluihin. Esimerkiksi komission Alan kasvupotentiaali perustuu suurelta osin kehitettyihin digitaalitekniikka- pohjaisiin kertomuksessa televisiopalvelumarkkinoiden kehityksestä Euroopan unionissa pantiin merkille digitaalitelevision nopea kasvu keskeisillä maksu-tv-markkinoilla. 4 Myös DVD- levyjen markkinat laajentuvat ripeästi, mikä on yhteisön kannalta erityisen kiintoisaa, sillä DVD-levylle voidaan tallentaa useita erikielisiä versioita samasta teoksesta. On kuitenkin erityisen tärkeää, ettei uusien audiovisuaalisen sisällön välittämiseen käytettävien palvelujen – esim. maksu-tv:n, ohjelmakohtaisesti veloitettavien palvelujen (pay-per-view) tai tilausvideopalvelun esiasteen (NVOD, Near-Video-on- Demand) – kehittyminen tapahdu nykyisten kanavien kuten elokuvan ja videoiden (kasettien ja DVD:n) markkinoiden kustannuksella. Sen sijaan että nykyiset audiovisuaalisen tietosisällön välittämiseen käytettävät menetelmät korvattaisiin uusilla, menetelmät näyttävät täydentävän toisiaan. Erityisesti elokuva näyttää kokevan jonkinlaisen jälleensyntymisen Euroopassa: elokuvissakäynnit lisääntyivät vuoden 1994 yhteensä 760,45 miljoonasta 814 miljoonaan käyntiin vuonna 1998. 5 Lisäys näyttää ainakin jossain määrin olevan sen ansiota, että elokuvasalien määrä (monisaliset teatterikompleksit) on lisääntynyt ja elokuvateatterien tilat ja laitteet ovat parantuneet. Myös Euroopan videomarkkinat ja edelleen. Lisäksi markkinoitaan erityisesti videokasettien myynti kasvavat 2 3 4 5 590 lopullinen: Kertomus Eurooppa-neuvostolle Norcontel: Economic Implications of new Communication Technologies on the Audiovisual Markets. http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/new_comm/index. html. KOM (98) – tietoyhteiskunnassa: informaatiovallankumouksen mahdollisuuksien hyödyntäminen. KOM (1999) 540. Kertomus perustuu televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24. lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/47/EY 6 artiklaan (EYVL L 281, 23. 11. 1995, s. 51–54). Screen Digest, syyskuu 1999. Vuonna 1988 elokuvissa käytiin Euroopassa yhteensä vain 592,72 miljoonaa kertaa. Työllisyysmahdollisuudet 6 kasvattavat videopelit. räjähdysmäisesti sekä tietokoneen että television kautta pelattavat Alan kasvu tuo mukanaan kaksi haastetta. Ensinnäkin on varmistettava, että lainsäädäntö sallii audiovisuaalialan koko kasvu- ja työllistämismahdollisuuksien hyödyntämisen Euroopassa – kuitenkin niin, että yleishyödylliset tavoitteet turvataan. Lisäksi yhteisön on maksimoitava eurooppalaisen audiovisuaalialan kilpailukyky ja siten huolehdittava, ettei digitoinnin tuloksena ole pelkkä ulkomailta tuotavan tai arkistomateriaalin (uusintojen) vyöry. Euroopan audiovisuaalialan on pystyttävä edelleen tuottamaan laadukasta audiovisuaalista aineistoa, jolla on merkitystä eurooppalaisille ihmisille. Tässä yhteydessä on muistettava, että Euroopan audiovisuaalimarkkinoita hallitsee ylivoimaisesti amerikkalainen tuotanto. EU:n kauppavaje Yhdysvaltoihin nähden on tällä alalla pian 7 miljardia euroa6. Amerikkalainen tuotanto hallitsee EU-maiden audiovisuaalimarkkinoista 60–90 prosenttia (elokuvalippujen tuotto, videokasettien myynti- ja vuokraustulot sekä television fiktio-ohjelmien myyntitulot), kun EU:n osuus sikäläisistä markkinoista on prosentin–kahden luokkaa. Taloudellisen merkityksensä lisäksi näillä luvuilla on myös kulttuurista merkitystä. Euroopan kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttäminen edellyttää muiden seikkojen ohella sitä, että tuotetaan ja levitetään sellaista laadukasta audiovisuaalista aineistoa, joka heijastaa Euroopan kulttuurista ja kielellistä identiteettiä sen eri muodoissa. Eurooppalaiset televisionkatsojat suosivatkin selvästi – silloin kuin sitä on saatavilla – sellaisia av-tuotteita, jotka on tehty heidän omalla kielellään ja jotka heijastavat heidän omaa kulttuuriaan ja omia huolenaiheitaan. Haasteena onkin sen varmistaminen, että tämäntyyppisiä – usein tuontitavaraa kalliimpia – ohjelmia on saatavana vastakin. Audiovisuaalialan yhteiskunnalliset, kulttuuriset ja koulutusvaikutukset taloudelliset seikat ja alan työllistämispotentiaali on selvästikin Edellä esitetyt otettava huomioon yhteisön politiikkaa muotoiltaessa, mutta lähtökohtana siinä on kuitenkin audiovisuaalisten viestinten yhteiskunnallinen ja kulttuurinen rooli. Audiovisuaalisten viestinten yhteiskunnalliset vaikutukset ovat mitä merkittävimmät: ne muodostavat näiden viestinten ytimen, ja sen vuoksi niiden on oltava keskeisellä sijalla myös tämän alan politiikassa. Yhteiskunnalliset vaikutukset näkyvät jo television asemasta. Noin 98 prosentilla Euroopan kotitalouksista on televisio, ja keskivertoeurooppalainen katseli vuonna 1998 televisiota noin 205 minuuttia päivässä eli 6 minuuttia kauemman kuin edellisvuonna. 7 Lapsilla luku on vielä suurempi. Televisio on tärkein tiedon ja viihteen lähde Euroopassa. Ei kuitenkaan pidä sivuuttaa sitä, että radio on edelleen tärkeä viestin. Eurooppalaiset kuuntelevat radiota yhtä paljon kuin katsovat televisiota ja käyttävät radiota jatkossakin tärkeänä tiedonlähteenä – huomattakoon, että ihmiset pitävät radiota luotettavampana viestimenä kuin televisiota tai painettua sanaa. 8 6 7 8 [Käänt. huom. : englanninkielisen alkuperäistekstin alaviite on aiheeton suomenkielisessä versiossa. ] Vuosianalyysi, IP, 1998. Eurobarometri 48, loka–marraskuu 1997. 7 viestimillä on keskeinen rooli modernin Audiovisuaalisilla demokraattisen toimia ilman vapaata yhteiskunnan toiminnassa. Tällainen yhteiskunta ei voi tiedonvälitystä. Lisäksi audiovisuaaliset viestimet ovat keskeisessä asemassa yhteiskunnan arvojen kehityksessä ja välittymisessä. Tämä ei johdu pelkästään niiden vahvasta vaikutusvallasta siihen, mitä tietoja ja millaisia kuvia maailmasta ihmisille välitetään, vaan myös siitä, että tietojen ja kuvien hahmottamiseen käytettävät etniset, – maantieteelliset, psykologiset jne. – saadaan juuri näiden viestinten kautta. Näin ollen ne osaltaan määrittävät paitsi sen, mitä ihmiset maailmasta näkevät, myös sen, miten he maailman näkevät. poliittiset, yhteiskunnalliset, luokitukset käsitteet ja Audiovisuaaliala ei siis ole toimiala toimialojen joukossa, eikä se pelkästään tuota tuotteita myytäväksi markkinoilla muiden tuotteitten tapaan. Se on itse asiassa kulttuuritoimintaa tyypillisimmillään. Audiovisuaaliala vaikuttaa voimakkaasti siihen, mitä kansalaiset tietävät, uskovat ja tuntevat. Ala on ratkaisevassa osassa kulttuuri-identiteetin välittämisessä ja kehittymisessä ja jopa sen rakentumisessa. Tämä koskee erityisesti lapsia. 2. YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLITIIKAN TAVOITTEET JA KEINOT Radio- ja tv-lähetystoimintaa, keskeisistä audiovisuaalisen sisällön välittäjää, on edellä esitetyistä syistä alusta lähtien tarkoin säännelty yleisen edun nimissä. Sääntelyn perustana ovat yhteiset periaatteet, jotka puolestaan perustuvat yhteisiin arvoihin – ilmaisunvapauteen, vastineenanto-oikeuteen, moniarvoisuuteen, tekijöiden ja heidän teostensa suojaan, kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden edistämiseen, kuluttajansuojaan jne. Kaikki jäsenvaltiot ovat määritelleet julkisen palvelun velvoitteita, joiden toimeenpanosta vastaavat erityisesti yleisradioyhtiöt. Alan sääntelystä huolehtivat yhä laajemmin valtiosta riippumattomat elimet. Lisäksi jäsenvaltiot ovat joilla edistetään audiovisuaalisten teosten luomista, tuotantoa ja jakelua. taloudellisia ja muita tukivälineitä, luoneet ja yhteiset Nämä periaatteet tavoitteet on sisällytetty Euroopan yhteisön audiovisuaalipolitiikkaan. Yhteisö on lisäksi luonut oman toimivaltansa puitteissa omia toimintakeinoja, jotka liittyvät erityisesti palvelujen tarjoamisen vapauteen ja alan toiminnan tukemiseen. Ns. Televisio ilman rajoja -direktiivillä9 luotiin lainsäädännölliset puitteet sen varmistamiseksi, että televisiopalveluja voidaan vapaasti tarjota yhteisön alueella – kuitenkin niin, että otetaan huomioon tietyt selkeästi määritellyt yleisen edun (erityisesti alaikäisten suojelu, kulttuurisen monimuotoisuuden mukaiset seikat kuluttajansuoja). Euroopan tason tukitoimista mainittakoon ja edistäminen jäsenvaltioiden toimia täydentäneet ja niihin pohjautuneet Media I- ja Media II joilla tuettiin koulutusta, projektien laatimista sekä eurooppalaisten -ohjelmat, teosten levittämistä. Lisäksi yhteisö on aina korostanut teknisen innovoinnin tukemista audiovisuaalialalla. Esimerkkinä mainittakoon televisiosignaalien lähetystä 9 Neuvoston direktiivi 89/552/ETY televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY (EYVL L 202, 30. 7. 1997, s. 60). 8 asianmukainen koskevien standardien käytöstä annettu direktiivi 95/47/EY,10 jonka tavoitteena oli digitaalitelevisiopalvelujen luoda käynnistämisvaihetta hyväksi 16:9) varten. Laajakuvatelevision toteutettu toimintaohjelma11 puolestaan vauhditti laajakuvatelevisiomarkkinoitten -ohjelmissa oli uuteen tekniikkaan käynnistymistä, kohdistettuja erityistoimia. sääntelyjärjestelmä ja Media II ja Media I- (kuvasuhde uusien Digitaalinen vallankumous esittää Euroopan unionin audiovisuaalipolitiikalle uusia haasteita, mutta politiikan perustavoitteet säilyvät entisinä: eurooppalaisten teosten tuotantoa ja jakelua on edistettävä. On luotava varma ja vakaa sääntely-ympäristö vapaan audiovisuaalisten palvelujen tarjoamiseen varmistamiseksi, ja toisaalta tarvitaan asianmukaisia tukimenetelmiä. Alan kehityksen vuoksi yhteisön politiikan periaatteet ja tavoitteet on kuitenkin asetettava entistä täsmällisemmin. Ei riitä, että mukana ovat vain alan perinteiset toimijat (elokuva, radio ja televisio): alalla on uusia osapuolia, ja heidän panostaan tarvitaan, jotta digitaalivallankumous palvelisi unionin kansalaisia. Panosta tarvitaan esimerkiksi uudenlaisen audiovisuaalisen sisällön tuottajilta, erityisesti kun kyse on tiedotuksesta, kasvatuksesta ja kulttuurisesta monimuotoisuudesta. 3. AUDIOVISUAALIALAN DIGITAALIAIKANA SÄÄNTELYN PERIAATTEET Äskettäinen audiovisuaalipolitiikan laaja kuulemisia ja analyyseja, joista mainittakoon seuraavat: tarkastelu sisälsi eräitä merkittäviä • Joulukuussa 1997 julkaistiin televiestinnän, komission tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn. 12 Vihreän kaksivaiheinen pohjalta antamassa kuulemismenettely, tiedonannossa. 13 esitetään komission asiasta tulokset käytiin vihreä kirjan jonka laaja kirja • Komissio ja EU:n puheenjohtajana toiminut Yhdistynyt kuningaskunta järjestivät audiovisuaalialan Birminghamissa eurooppalaisen 1998 huhtikuussa konferenssin. 14 • Komission jäsen Marcelino Oreja perusti vuonna 1997 audiovisuaalipolitiikkaa käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän. Ryhmä julkaisi raporttinsa nimeltä The Digital Age lokakuussa 1998. 15 10 11 12 13 14 15 tehty 22. heinäkuuta 1993 toimintasuunnitelmasta kehittyneiden Ks. alaviite 4. Neuvoston päätös 93/424/ETY, televisiopalvelujen ottamiseksi käyttöön Euroopassa (EYVL L 196, 5. 8. 1993, s. 48). Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn, KOM (97) 623, 3. 12. 1997. Ks. alaviite 1. Konferenssin tuloksista ks. http://europa. eu. int/eac/bg-intro_en. html. The Digital Age: Report of the High Level Group on Audiovisual Policy. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg. (ISBN 92-828-4690-3). Julkaisua ei ole saatavana suomeksi. Ks. http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/hlg_en. html. 9 Edellisten toimien lisäksi komissio käynnisti 10. marraskuuta 1999 laajan selvityksen sähköisen viestinnän infrastruktuurin sääntelystä. Tiedonannossaan Kohti sähköisen viestinnän perusrakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta järjestelmää – uudelleentarkastelu16 Vuoden uutta järjestelmää, joka kattaisi kaiken viestintäinfrastruktuurin ja siihen liittyvät palvelut. Tiedonannossa ei käsitellä audiovisuaaliseen sisältöön liittyviä kysymyksiä. Siinä esitetään seuraavat viisi sääntelyä koskevaa periaatetta: viestintäalan komissio ehdottaa 1999 • Sääntelyn olisi perustuttava selkeästi määritettyihin politiikan tavoitteisiin. • Markkinoita olisi säänneltävä vain siinä määrin kuin se on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. • Sääntelyllä olisi parannettava edelleen oikeusvarmuutta muuttuvilla markkinoilla. • Sääntelyn olisi oltava riippumatonta yksittäisistä tekniikoista. 17 • Sääntely tulisi panna täytäntöön niin lähellä säänneltyä toimintaa kuin on käytännöllistä. Nämä periaatteet pätevät myös audiovisuaalisen sisällön sääntelyyn. Niissä on kuitenkin otettava huomioon alan erityisluonne seuraavassa esitettävällä tavalla. 1. Suhteellisuusperiaate tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaiset ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan Perustamissopimuksessa määritellyt yhteisöjen ja suhteellisuusperiaate ovat audiovisuaalialalla ja yleisemmin tietoyhteiskunnassa käytettävien yhteisön sääntelyvälineiden perusta. Suhteellisuusperiaatteen mukaan tarvitaan kulloisenkin tavoitteen sääntelyssä olisi tässä saavuttamiseksi. Esimerkkejä suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta ovat käsiteltävään asiaan liittyvät yhteisön välineet: tv-lähetyspalvelut kuuluvat Televisio ilman rajoja -direktiivin tai muiden henkistä omaisuutta ja salattujen lähetysten taas muihin suojaamista audiovisuaalisiin ja tietopalveluihin kuin lähetystoimintaan sovelletaan vuonna 1983 soveltamisalaan,18 välttämättömyys- siihen, mitä rajoituttava välineiden koskevien kun 16 17 18 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Kohti sähköisen viestinnän perusrakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta järjestelmää – Vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelu. KOM(1999) 539 lopullinen, 10. 11. 1999. Teknologinen lähentyminen merkitsee sitä, että kun tiettyjen palvelujen välittämiseen oli aiemmin käytettävissä suppea määrä tietoverkkoja, siihen on nykyään useita, keskenään kilpailevia verkkoja. Sen vuoksi sääntelyn on oltava käytetyn tekniikan kannalta neutraalia: samanlaisia palveluja olisi periaatteessa säänneltävä samalla tavalla välityskanavasta riippumatta. Direktiivi tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta (Neuvoston direktiivi 93/83/ETY, EYVL L 248, 6. 10. 1993, s. 15) sekä direktiivi ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/84/EY, EYVL L 320, 28. 11. 1998, s. 54–57). 10 hyväksyttyä sääntelyn avoimuuden mekanismia,19 sähköisestä kaupankäynnistä annettavalla direktiivillä. 20 jota piakkoin täydennetään Jotta toimien suhteellisuus voitaisiin tarkistaa, kukin palvelu on analysoitava perinpohjaisesti. Huomioon on otettava esimerkiksi se, missä määrin yksittäinen käyttäjä voi valita vastaanottamaansa sisällön ja kontrolloida sitä. Näin ollen vaikkapa alaikäisten suojeluun tähtäävän sääntelyn olisi oltava maksuttomien ohjelmakohtaisesti televisiolähetysten ja palvelujen veloitettavien suoraveloitusjärjestelmää. käyttäjätunnusta edellytetään toisenlaista salattujen, kohdalla, kohdalla jolloin kuin tulosten tähänastisten luoda audiovisuaaliselle Kuulemisten lainkaan sääntelykehystä. tarpeellisena Komission mukaan yhteisö selviytyy muutoksista parhaiten olemassa olevien välineittensä tarvittaessa itsesääntelypyrkimyksiä. komissio täysin uutta perusteella sisällölle periaatteittensa tukemalla ei pidä pohjalta ja ja 2. Välityksen ja sisällön sääntelyn erottaminen toisistaan lähentymistä käsittelevän vihreän kirjan yhteydessä Tarkastelun ja erityisesti käytyjen kuulemisten perusteella syntyi yksimielisyys siitä, että sähköisten signaalien välittämisen ja siihen käytettävän infrastruktuurin sääntely ja toisaalta sisällön – siis myös audiovisuaalisen sisällön – sääntely on erotettava toisistaan. Komission näkemyksen mukaan tämä tarkoittaa seuraavaa: • On varmistettava, että sisällön sääntelyssä otetaan huomioon yksittäisten sisältöön liittyvien palvelujen ominaispiirteet ja että se vastaa näihin palveluihin liittyviä yleisiä tavoitteita. • On varmistettava, että sisällön sääntelyssä otetaan huomioon audiovisuaalialan erityisluonne ja että pohjana käytetään nykyisiä rakenteita. • Uusiin audiovisuaalipalveluihin on sovellettava asianmukaista sääntelyä, joka ottaa huomioon markkinoitten epävarmuustekijät sekä palvelujen käynnistämiseen tarvittavat alkuinvestoinnit ja joka samalla säilyttää riittävän kuluttajansuojan. Välityksen ja sisällön erottelussa on käytännössä otettava huomioon erityisesti seikat, jotka liittyvät kuluttajien mahdollisuuksiin saada sisältöä käyttöönsä. Näitä ovat esimerkiksi elektroniset ohjelmaoppaat sekä siirtovelvollisuussäännöt. 21 3. Yleishyödylliset tavoitteet ja sääntely yhteisön tasolla Yhteisön lainsäädännön periaatteet ja menetelmät ovat erittäin tärkeitä vakaan ja oikeusturvaltaan vahvan sääntelyjärjestelmän luomisessa. Tällainen järjestelmä on ehdoton edellytys audiovisuaalisen sisällön markkinoiden tehokkaalle toiminnalle ja 19 20 21 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/48/EY teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34/EY muuttamisesta. Yhteinen kanta vahvistettu 7. joulukuuta 1999. Ks. kohta 4. 2. 11 turvataan tehokkaasti – näitä etuja ovat mm. kehittämiselle yhteisössä. Sääntelyjärjestelmän on lisäksi taattava, että yhteiskunnan ilmaisunvapaus, yleiset edut ja vastineenanto-oikeus, suoja, moniarvoisuus, kuluttajien ja alaikäisten suojelu, ihmisarvon turvaaminen sekä kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden edistäminen. tekijöiden teostensa heidän Komission näkemyksen mukaan digitaalinen vallankumous ei aseta kyseenalaiseksi sitä, että audiovisuaalipolitiikassa on määriteltävä siihen kuuluvat yleiset edut ja tarvittaessa suojeltava niitä sääntelyn avulla. Teknisen kehityksen johdosta on kuitenkin jatkuvasti arvioitava käytettäviä keinoja, jotta ne ovat varmasti koko ajan oikeassa suhteessa tavoitteisiin. Audiovisuaalipolitiikassa on tarkasteltava palveluja, jotka tarjoavat sisältöä yleiselle vastaanottajakunnalle. Tällöin kyse on sisällön ”välittämisestä yleisölle”,22 jolloin palvelut saattavat vaikuttaa tiettyihin koko viestintäalaan liittyviin yleisiin etuihin taideteosten loukkaamattomuuden (esimerkiksi tekijänoikeuden ja lähioikeuksien, suojan, alaikäisten ja kuluttajien suojelun tai kulttuurisen monimuotoisuuden kannalta). tv- ja radiolähetykset – tai Käytetty tekninen väline (ryhmälähetykset – esim. kaksipisteyhteydet, kuten tilausvideot) on selvästikin edelleen keskeinen tekijä arvioitaessa sääntelytoimien tarpeellisuutta ja suhteellisuutta. Eräiden uusien palvelutyyppien kohdalla on ehkä kuitenkin otettava huomioon muitakin tekijöitä. Sääntelyn on oltava asteittaista, sillä on otettava huomioon ne yleiset edut, joihin kulloinkin tarkasteltava palvelutyyppi vaikuttaa. Sääntelyn lähtökohtana olisi oltava tilanne, jossa markkinat eivät todellisuudessa tai mahdollisesti pysty saavuttamaan tekijänoikeuden näitä yleisiä tavoitteita (lukuun ottamatta eräitä alaikäisten tai suojelun kaltaisia tapauksia, kun markkinavoimat eivät ole mukautuneet tällaisten tavoitteitten saavuttamiseen). Sääntelyssä olisi otettava huomioon palvelujen välittämisen ja vastaanoton kaupallisuus tai ei-kaupallisuus sekä käyttäjien kontrolli- ja valintamahdollisuudet. 4. Yleisradiopalvelujen aseman tunnustaminen ja niiden rahoituksen välttämätön avoimuus televisiotoiminnalla Julkisella yhteisön on merkittävä jäsenvaltioissa. Sillä on merkitystä kulttuuriselle ja kielelliselle monimuotoisuudelle, ja lisäksi yleisradioyhtiöt tarjoavat opetusohjelmia, välittävät puolueetonta tietoa kansalaisille, takaavat moniarvoisuuden sekä lähettävät maksutta laatuohjelmia. Kun julkinen yleisradiotoiminta tuodaan osaksi uutta digitaalista audiovisuaaliympäristöä, se on tehtävä tasapainoisella tavalla. Lähetyksiä välittävät Euroopassa sekä julkiset että yksityiset yhtiöt, ja tämän kaksitahoisen järjestelmän tulevaisuus riippuu siitä, Euroopan asema 22 ”Yleisölle välittämisen” käsite on jo nyt osa yhteisön lainsäädäntöä: se sisältyy esim. tekijänoikeutta käsitteleviin eri direktiiveihin. Televisio ilman rajoja -direktiivin 1 artiklan a kohdassa olevan televisiolähetysten määritelmän perustana on ”yleisön vastaanotettavaksi tarkoitettujen televisio- ohjelmien” käsite. Olennaisesti yksityistä viestintää varten tarjottavat palvelut (esim. sähköposti) eivät toisaalta vaikuta tällaisiin yleisiin etuihin. Yksityisyyden suojaa voidaankin oikeutetusti rajoittaa vain silloin, kun kyse on rikoslaissa kielletystä toiminnasta (esimerkiksi lapsipornon välittämisestä). 12 miten julkisten yhtiöiden asema sovitetaan yhteen reilun kilpailun ja markkinoiden vapaan toiminnan periaatteitten kanssa, perustamissopimuksen mukaisesti – siten kun sitä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 32. Tämä merkitsee seuraavaa: yleisradiotoiminnasta jäsenvaltioiden julkisesta tulkitaan – Jäsenvaltiot voivat vapaasti antaa, määritellä ja järjestää julkisen palvelun tehtävän ja päättää julkisen palvelun yleisradiojärjestelmänsä rahoituksesta (lupamaksu, valtion rahoitus, julkis-yksityinen rahoitus jne. ). – Julkisen palvelun tehtävän on vastattava yleisten taloudellisten etujen mukaisiin palveluihin liittyviä yhteisön etuja (arvioinnin tekee komissio). – Jäsenvaltioiden rahoitusjärjestelmän valitseman eikä noudatettava suhteellisuusperiaatetta, ja kauppa- saa kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa että se olisi yleisen edun vastaista. Tässä on noudatettava perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohtaa, sellaisena kuin sitä tulkitaan pöytäkirjassa N:o 32 (huomioon on otettava, miten kyseinen julkisen palvelun tehtävä on täytetty) ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä. on yhteisön vaikuttaa se – Julkisen tehtävän palvelun liittyvästä rahoitusjärjestelmästä päättäminen kuuluu jäsenvaltioille. Komission on kuitenkin varmistettava, että nämä vastaavat perustamissopimuksen määräyksiä, siten kuin niitä sekä valtiontukimääräysten että palvelujen tarjoamisen vapauden kannalta. oikeuskäytännössä, tuomioistuimen määrittäminen yhteisöjen tulkitaan siihen ja On olennaista varmistaa edellä kuvattu tasapaino niin yksittäisissä maissa kuin koko yhteisössä. Erityisen tärkeää se on siksi, että eurooppalaiset julkiset yleisradioyhtiöt voisivat täysin hyödyntää uuden tietotekniikan tarjoamat mahdollisuudet ja toisaalta myös täyttää entistä tehokkaammin julkisen palvelun tehtävänsä – joiden määritteleminen kuuluu joka tapauksessa jäsenvaltioille. 5. Itsesääntely täydentävänä toimintana Kun nopeasti kehittyvään ympäristöön pyritään luomaan vakaa sääntelykehys, on viranomaisten itsesääntely pohdittava sääntelyjärjestelmää. Asiasta tähän mennessä käydyissä keskusteluissa23 on todettu seuraavaa: tarkemmin, miten täydentää voisi • Viranomaiset määrittelevät yleishyödylliset tavoitteet, päättävät niiden suojan tasoa säätelevistä vaatimuksista sekä siihen tarvittavasta sääntelystä. Operaattorit ja käyttäjät voivat kuitenkin edesauttaa samojen yleishyödyllisten tavoitteitten saavuttamista kehittämällä itsesääntelytoimia yleisen oikeudellisen kehyksen yhteyteen. Tällaiset toimet voivat ehkäistä yksityiskohtaisen sääntelyn tarvetta. 23 Saksa järjesti puheenjohtajakaudellaan Saarbrückenissä 20. –21. huhtikuuta 1999 seminaarin viestinten itsesääntelystä. Seminaarin tulokset ovat nähtävissä www-osoitteessa http://www. eu-seminar. de/. uusien antoi Syyskuun joukkoviestintäpalvelujen kehittyessä (EYVL C 283, 6. 10. 1999, s. 2). itsesäätelyn päätelmät tehtävistä neuvosto päivänä 1999 27. 13 • Jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla toteutettavaa itsesääntelyä voidaan pitää hyvänä tapana toteuttaa toissijaisuusperiaatetta, kunhan sillä ei pirstota sisämarkkinoita. Toisaalta olisikin tuettava pyrkimyksiä sopia koko yhteisössä noudatettavista menettelysäännöistä. • Itsesääntely sopii aloille joillekin toisille. Esimerkiksi tekijänoikeuksien kohdalla itsesääntely ei liene yhtä suotavaa eikä yhtä hyvin toteutettavissa kuin joillakin muilla aloilla, sillä tekijänoikeuksiin liittyy niin edelleen merkittäviä taloudellisia etuja, lakisääteistä turvaa. että oikeudenomistajat tarvitsevat paremmin kuin • Suuret, asemansa vakiinnuttaneet yritykset eivät saa voida määritellä omaan etuunsa parhaiten sopivia pelisääntöjä pienempien tai uusien kilpailijoiden kustannuksella. 6. Sääntelyelimet Koko Euroopan tasolla käytyjen kuulemisten perusteella komissio on päätynyt esittämään audiovisuaalialan sääntelyelimiä olisi kehitettävä: joiden mukaan seuraavia yhteisiä ohjeita, • Sääntelyelinten olisi oltava riippumattomia valtiosta ja operaattoreista. • Sisältökysymykset ovat perusluonteeltaan maakohtaisia, sillä ne liittyvät suoraan ja tiiviisti kunkin yhteiskunnan kulttuurisiin, sosiaalisiin ja demokraattisiin tarpeisiin. Läheisyysperiaatteen mukaisesti sisällön sääntely kuuluu siten ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle. • Teknologisen lähentymisen vuoksi on lisättävä eri sääntelyelinten yhteistyötä (viestinnän peruspalvelujen suhteen ja audiovisuaalialalla sekä kilpailuasioissa). • Sääntelyelimet voivat osallistua itsesääntelyn kehittämiseen ja toteuttamiseen. Komissio selvittää, olisiko paikallaan perustaa erityinen eurooppalainen foorumi audiovisuaalialan sääntelijöiden, operaattorien ja kuluttajien yhteistyötä varten. 4. SÄÄNTELYYN LIITTYVÄT TOIMET Edellä esitettyjen periaatteitten pohjalta komissio suunnittelee seuraavassa kuvattavia toimia. 4. 1 Televisio ilman rajoja -direktiivi Direktiivi annettiin vuonna 1989, ja vuonna 1997 sitä tarkistettiin tekniikan ja markkinoitten kehityksen vuoksi. Jäsenvaltioiden oli pantava direktiivi täytäntöön 30. 12. 1998 mennessä. Komission ensisijaisena tavoitteena on perustamissopimuksen valvojana varmistaa, että direktiivi pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja että sen noudattamista valvotaan tiukasti. Direktiivi on alusta lähtien tarjonnut vakaan ja varman lainsäädäntökehyksen radio- ja joutua muuttamaan tekniikan ja markkinoitten kehittyessä, mutta se on edelleen tehokas yhteisössä. Direktiivin tv-lähetystoiminnalle säännöksiä voidaan 14 keino sovellettavaksi ryhmälähetyksiin ja sopii hyvin markkinoitten ja tekniikan nykytilaan. niistä tutkimuksista, jotka komissio Direktiivin täytäntöönpanosta on annettava kertomus vuoden 2000 loppuun mennessä. Direktiivin 26 artiklassa edellytetään toista kertomusta kahta vuotta myöhemmin. Siinä otetaan huomioon tekniikan kehittyminen alalla samoin kuin tulokset alaikäisten suojelemisesta ja alaikäisille suunnatusta mainonnasta. 24 Ehdotukset direktiiviin tehdään tässä yhteydessä. Direktiivin mahdollisesti 25 a artiklassa edellytetään lisäksi, että eurooppalaisten teosten edistämistä koskevien direktiivin säännösten vaikutuksista tehdään riippumaton tutkimus kesäkuuhun 2002 mennessä. Tuloksia hyödynnetään vuoden 2002 loppuun tarjoaa mahdollisuuden mennessä kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden edistämiseen käytettävien sääntely- ja tukivälineitten yleistarkasteluun audiovisuaalialan osalta. kertomuksessa. Lisäksi on teettänyt tarkistuksiksi annettavassa tarvittaviksi se 4. 2 Audiovisuaalisen sisällön käyttöönsaanti Audiovisuaalialaan on perinteisesti sovellettu sääntöjä, joilla on pyritty takaamaan ihmisille mahdollisuus saada käyttöönsä tietyntyyppistä sisältöä, jonka saatavuus ei välttämättä ole aina varmaa, mikäli asia jätetään pelkästään markkinoitten hoidettavaksi. Näitä ja markkinoitten kehityksen mukaan. korjailemaan tekniikan saatetaan sääntöjä joutua on välitettävä yleisradioyhtiöiden kaapeli-tv-operaattorien julkisten joiden Esimerkiksi kaapeliverkkoihin sovelletaan ns. siirtovelvollisuussääntöjä, televisiokanavia, perusteella useimmiten järjestelmien kaapelikapasiteetin rajallisuuden vuoksi siirtovelvollisuussäännöissä on jouduttu tasapainoilemaan kahden tekijän välillä: yhtäältä olisi tärkeitä yleishyödyllisiä vähemmistökielillä ja toisaalta kaapelissa olisi oltava riittävästi vapaata tuotettavat ohjelmat kapasiteettia muita palveluja varten. Tätä kysymystä käsitellään Vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelu -tiedonannossa. 25 taattava moniarvoisuus, kanavia. Analogisten tavoitteita jne. ), saavutettava tiettyjä (on Digitaaliympäristössä audiovisuaalisen sisällön käyttöönsaanti ei riipu pelkästään siitä, onko jokin tietosisältö saatavissa, vaan myös siitä, onko se helposti saatavissa. Luoviessaan digitaaliympäristössä tarjottavan sisältöpaljouden lomassa katsoja tarvitsee elektronista ohjelmaopasta (Electronic Programme Guide, EPG). Tämän ruutuoppaan avulla katsoja voi selata tarjolla olevia kanavia ja palveluja mutta saa myös nähtäväkseen välähdyksiä tv-ohjelmien sisällöstä. Opas helpottaa maksu-tv- ja tilausvideopalvelujen toimittamista ja soveltuu myös mainontaan. Se tukee pitkälle kehitettyjä ja luotettavia alaikäisten suojeluun käytettäviä suodatinjärjestelmiä. Ohjelmaoppaitten sekä toiminta audiovisuaalisen sisällön esitysmuotoon että sen saatavuuteen. Sen vuoksi ne luonnollisesti vaikuttavat rakenne ja 24 25 Tutkimus vanhempien suorittamasta televisiolähetysten valvonnasta, maaliskuu 1999, http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/parental_control/index. html. Tarjouspyyntö: tutkimus televisiomainonnan ja etäostosten vaikutuksista alaikäisiin, EYVL 99/S 139– 102855. Ks. alaviite 15 kohdassa 4. 2. 4. 15 ratkaisee, mitä sovellusliittymällä26 (Application Programme herättävät merkittäviä moniarvoisuuteen, kulttuuriseen monimuotoisuuteen ja muihin yleishyödyllisiin tavoitteisiin liittyviä kysymyksiä. Merkittävä rooli on vastaavasti myös juuri sovellusliittymä ja digitaalisiin tv-vastaanottimiin voidaan asentaa. 27 Tekniikan kehityksen myötä tilanne voi kuitenkin muuttua siten, että katsojat voisivat valita usean ohjelmaoppaan välillä, ja arvioitava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Koska markkinoitten ja tekniikan kehitystä tee on näin varhaisessa vaiheessa erittäin vaikea ennustaa, komissio ei täsmällistä toimintaehdotusta av-sektoria varten vaan toteaa, että tilannetta on tältä osin seurattava tarkasti. Interface, API): salauksenpurkulaitteisiin välttämättömyys- ohjelmaoppaita uudelleen sääntelyä jolloin olisi liittyä myös kysymyksiä kustannustasosta: kun Sisällön käyttöönsaantiin voi olemassa on sosiaalisen syrjäytymisen vaara (yhteiskunnan jakautuminen niihin joilla on tietoa ja niihin joilla sitä ei ole), kuluttajien olisi saatava kyseinen sisältö käyttöönsä kohtuulliseen hintaan. Esimerkiksi Televisio ilman rajoja -direktiivin mukaan jäsenvaltioilla on oikeus varmistaa, että yhteiskunnallisesti merkittävät tapahtumat ovat nähtävissä maksuttomina tv-lähetyksinä. 4. 3 Tekijänoikeussuoja ja piratismin vastaiset toimet kuitenkaan Internet tarjoaa uusia keinoja audiovisuaalisten teosten jakeluun, ja digitaalitekniikan avulla teoksista voidaan tehdä täydellisiä kopioita. Sen vuoksi tekijänoikeuksien ja niiden lähioikeuksien suojelun sekä piratismintorjunnan on oltava keskeinen osa audiovisuaalipolitiikkaa. Piratismi on jo saavuttanut sellaiset mittasuhteet, että se todennäköisesti aiheuttaa audiovisuaalisten teosten oikeudenhaltijoille vakavia taloudellisia menetyksiä. Kansallisen tason oikeudelliset piratisminvastaiset toimet vastaan. 28 eivät Immateriaalioikeuksien kunnioittaminen Internetissä on varmistettava yhteisön tason tai kansainvälisen järjestelmän avulla. (Tällainen on esimerkiksi komission ehdotus direktiiviksi tekijänoikeuksiin ja niiden lähioikeuksiin liittyvien tiettyjen näkökohtien yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa,29 jolla vahvistetaan tekijöiden, esittävien taiteilijoiden ja äänitetuottajien suojaa sekä pannaan täytäntöön joulukuussa 1996 tehdyt WIPO:n tekijänoikeussopimus ja WIPO:n esitys- ja äänitesopimus. ) Komissio että ehdotettu tekijänoikeutta ja niiden pitää äärimmäisen tärkeänä, lähioikeuksia koskeva direktiivi annetaan nopeasti. tehokkaaseen taisteluun vitsausta riitä tätä 26 27 28 29 Sovellusliittymää voisi verrata tietokoneen käyttöjärjestelmään: se huolehtii ohjelmasovellusten hallinnasta ja esitystavasta. Siirtovelvollisuussäännöt, sovellusliittymät ja ohjelmaoppaat herättävät merkittäviä kysymyksiä myös infrastruktuurin käyttömahdollisuuksista tarjoavista palveluista. Näitä kysymyksiä on analysoitu Vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelu -tiedonannossa (ks. alaviite 15 ja kohta 4. 2. 5) ja komission kertomuksessa televisiopalvelumarkkinoiden kehityksestä Euroopan unionissa (ks. alaviite 4). Tämä kävi ilmi mm. komission maaliskuussa 1999 Münchenissä järjestämässä kuulemistilaisuudessa, jonka aiheena oli vihreä kirja Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta sisämarkkinoilla. KOM (97) 628 lopullinen. tällaisia yhteyksiä ja 16 4. 4 Alaikäisten suojelu Digitaalitekniikka voi joissakin tapauksissa tehdä alaikäisten suojelun perinteisistä menetelmistä tehottomia. Kun käytössä on esimerkiksi kiintolevyllä varustettu vastaanotin, lähetysaika ei enää ole niin tehokas keino suojella alaikäisiä – erityisesti kun yhä useammalla lapsella on televisio ja tietokone omassa huoneessaan. Internetin välityksellä pääsee tietysti mihin aikaan tahansa käsiksi kaikkeen World Wide Webissä olevaan sisältöön samoin kuin uutis- ja keskusteluryhmiin. pyrittäessä suojelemaan ja estotekniikka nousee väistämättä Onkin siis todennäköistä, että suodatin- keskeisempään haitalliselta alaikäisiä asemaan audiovisuaaliselta sisällöltä. 30 Tämä ei millään muotoa vähennä lähettäjän eikä minkään muunkaan osapuolen vastuuta. Audiovisuaalisen sisällön ikäluokitus on lisäksi tehtävä nykyistä avoimemmin ja johdonmukaisemmin; täsmälliset ja selkeät ikäluokitukset ovat nykyisin harvinainen poikkeus. Lopuksi on mainittava vielä ja opettaminen: Aikuisille on tiedotettava sekä haitallisen sisällön tiedotus vaikutuksista lapsiin että keinoista heidän suojelemiseensa. Lapset taas olisi opetettava tämänhetkistä paremmin käyttämään mediaa. Heitä on opastettava hyödyllisten tietojen etsimisessä, ja toisaalta heille on neuvottava, kuinka haitallisen sisällön kanssa olisi parhaiten toimittava. Sääntely ei aina ole kaikissa suhteissa tehokas tapa edellä mainittujen tavoitteitten toteuttamiseen. Menettelysäännöt voivat joustavampina ja muokattavampina olla tehokkaampia. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että yleiset lainsäädäntöpuitteet lisäävät itsesääntelyn tehokkuutta. itsesääntelytoimet vastaavat ja Havainnollistava esimerkki sääntelyn ja itsesääntelyn täydentävyydestä on neuvoston suositus alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta. 31 Suosituksen pohjalta voitaisiin testata, kuinka tällainen menettely toimii käytännössä. Suositus kattaa lähetystoiminnan samoin kuin audiovisuaaliset Internet-palvelut (online-palvelut) –, ja siinä kehotetaan jäsenvaltioita sekä alalla toimivia ja muita osapuolia luomaan kuhunkin maahan itsesääntelyjärjestelmä, joka tukee voimassa olevaa sääntelyjärjestelmää. ja tiedotuspalvelut – erityisesti neuvoston esittää Euroopan Kuten parlamentille ja neuvostolle arviointikertomuksen suosituksen vaikutuksista vuoden 2000 kolmen viimeisen kuukauden aikana. suosituksessa kehotetaan, komissio 30 31 tutkimus vanhempien suorittamasta televisiolähetysten Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskeva yhteisön toimintasuunnitelma Lisätietoja ja asiasta käytyä keskustelua: valvonnasta, joka löytyy englanniksi Internet-osoitteesta http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/parental_control/index. html. Ks. myös (englanniksi Internet-osoitteessa http://www2. echo. lu/iap/). Neuvoston suositus, annettu 24. syyskuuta 1998, Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa ala-ikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle (EYVL L 270, 7. 10. 1998, s. 48). 17 4. 5 Mainonta ja sponsorointi Televisio ilman rajoja -direktiivissä on eräitä mainontaan liittyviä säännöksiä, joilla pyritään suojelemaan kuluttajia sekä toisaalta turvaamaan audiovisuaalisten teosten loukkaamattomuus ja toimituksellinen riippumattomuus. Direktiivissä esimerkiksi asetetaan kielletään tietyntyyppisten ohjelmien keskeyttäminen mainoksilla. Mainokset on lisäksi selvästi erotettava muusta ohjelmasta eikä piilomainontaa sallita. 32 kokonaismainonta-ajalle tuntikohtaiselle rajoituksia ja kehitys tuo muassaan Tekniikan nk. virtuaalimainonnasta. Sen avulla voidaan esimerkiksi ”vaihtaa” urheilutapahtumien mainostaulut toisiin digitaalisesti, katsojan tätä huomaamatta. Lisäksi on kysyttävä, miten suhtaudutaan mainontaan, jota lähetetään tv-ohjelman yhteydessä mutta joka ei täytä koko kuvaruutua. kysymyksiä esimerkiksi uusia aivan runsaasti uudenlaisia mainonta- Digitaalitekniikka avaakin ja joita ei vielä kyetä ennustamaankaan. Erityisesti markkinointimahdollisuuksia, Internetin av-palvelut tarjoavat kosolti mahdollisuuksia ja herättävät sen vuoksi koko joukon kysymyksiä siitä, miten kuluttajalle varmistetaan riittävä suoja. Sekä digitaalitelevision että Internetin av-palvelujen kohdalla on tärkeää, ettei uuden mainontatekniikan kehitystä rajoiteta vaan että taataan perusperiaatteitten – kuten piilomainontakiellon sekä mainonnan erottamisen selvästi muusta ohjelmasta – pysyminen tutkimuksen uudesta tekee jotta Televisio ilman rajoja -direktiivin säännöksiä mainontatekniikasta, interaktiivisuuden ja voidaan tarvittaessa arvioida uudelleen erityisesti tuotteitten sijoittamisen kannalta. Näin voitaisiin selvittää keinot taata, että mainonta erottuu selvästi muusta sisällöstä. voimassa. Sen komissio vuoksi 4. 6 Elokuva- ja tv-tuotannon valtiontuki: elokuva-alan oikeudelliset puitteet Ranskan elokuvatuotannon tukijärjestelmästä 9. 6. 1998 tekemässään päätöksessä komissio asetti eräitä täsmällisiä kriteerejä, joiden perusteella se aikoo arvioida valtiontukea, jota myönnetään elokuva- ja tv-tuotantoon EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa olevan kulttuuritoimintaa koskevan poikkeuksen tarkastelemaan näiden kriteerien nojalla. Samassa päätöksessä komissio sitoutui tukijärjestelmiä. Tarkastelun valossa kaikkien jäsenvaltioiden vastaavanlaisia valmistuttua komissio arvioi vuonna 2000, olisiko elokuva- ja tv-tuotannon valtiontuista annettava täsmällisemmät ohjeet. Lisäksi komissio esittää vuonna 2000 tiedonannon elokuva-alaan liittyvistä oikeudellisista näkökohdista. Siinä käsitellään mm. eurooppalaisen teoksen määritelmää. 32 Audiovisuaalialalla harjoitettavaan mainontaan sovelletaan muitakin yhteisön oikeusvälineitä, kuten harhaanjohtavasta mainonnasta annettua direktiiviä 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna jolla lokakuuta 1997 antamalla direktiivillä 97/55/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston 6. sisällytettiin muutettavaan direktiiviin vertaileva mainonta (EYVL L 290, 23. 10. 1997, s. 18–23). 18 5. YHTEISÖN TUKIVÄLINEIDEN KEHITTÄMISEN PERIAATTEET Tuleva digitaaliaika tarjoaa uusia mahdollisuuksia tuottajille ja jakelijoille. Se asettaa kuitenkin myös haasteita, jotka liittyvät erityisesti markkinoitten pirstoutumiseen ja siihen, miten tämä mahdollisesti vaikuttaa tuotannon rahoitukseen. Niin jäsenvaltioiden kuin yhteisönkin nykyisillä tukijärjestelmillä on tässä suhteessa merkittävä tehtävä säilyttää eurooppalaisen luovan työn monimuotoisuus ja parantaa alan kilpailukykyä. Globaalistumisen myötä eurooppalaisten tuottajien ja jakelijoiden on väistämättä otettava huomioon av-markkinoitten kansainvälisyys. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että yhteisössä käytettävien tukijärjestelmien on tarjottava tuottajille ja jakelijoille mahdollisuus hyödyntää sekä Euroopan että globaaleja markkinoita. Tämä huomioon ottaen voidaan suositella, että EU:n toiminta tukeutuu seuraavassa esitettäviin kolmeen periaatteeseen. 5. 1 Kansallisten ja yhteisön tukijärjestelmien täydentävyys Vaikka sekä jäsenvaltioiden omat että yhteisön tason tukijärjestelmät osaltaan vahvistavat Euroopan audiovisuaalialaa, niillä on usein eri tavoitteet. Kansallisella tasolla painotetaan luovan työn ja tuotannon kannustamista, kun taas EU:n tasolla tukitoimilla pyritään siihen, että alalla pystyttäisiin tehokkaammin hyödyntämään että sisämarkkinoitten jäsenvaltioiden järjestelmiin sisällytetään yhä laajemmin toimialan taloudellisia realiteetteja – erityisesti kun kyse on automaattisista tukijärjestelmistä. 33 tarjoamat mahdollisuudet. On todettava, kuitenkin Yhteisön tasolla on kaikkien osapuolten kesken pohdittava syvemmin, miten eri tukijärjestelmien täydentävyyttä voitaisiin vahvistaa. Tämän pohjalta luotaisiin yhtenäinen tapa lähestyä asiaa. 5. 2 Yhteisön lisäarvo on tukitoimissa audiovisuaalialalla (myös keskitytty Yhteisön tuotantoyhtiöiden kehittämiseen samoin kuin markkinointiin), projektien ja ammatilliseen koulutukseen. Media II -ohjelman arvioinnissa nämä painotukset vahvistettiin suurimmalta osaltaan. Kohdentamalla yhteisön tuki sekä tuotannon alku- tehokkaasti tuki sen loppupäähän varmistetaan, jäsenvaltioiden omia toimia ja tuottaa merkittävää lisäarvoa. täydentää jakeluun että että Yhteisön tason toimilla haetaan lisäarvoa myös siten, että pyritään varmistamaan joilla edistetään entistä voimakkaampi synergia niiden eri välineiden välillä, ja tiedottava sisällöntuotantoa tietoyhteiskunnassa (audiovisuaalinen, 33 Automaattisissa järjestelmissä tuottajalle (tai jakelijalle) myönnetään taloudellista tukea (muodosta riippumatta eli avustuksina, lainoina tms. ) automaattisesti joko elokuvakohtaisesti tai tietylle määrälle elokuvia (tai ohjelmia) objektiivisin perustein. Yksinkertainen esimerkki: kun tietty elokuva saavuttaa miljoonan katsojan rajan ja järjestelmässä myönnetään tukea vaikkapa yksi ecu katsojaa kohti, seuraavaan elokuvaan. jakeluyhtiö saa miljoona ecua investoitavaksi elokuvan tuotanto- Automaattiset tukijärjestelmät palkitsevat menestymisen. tai 19 opetusmultimedia, kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta ilmentävä sisältö jne. ), tai toisaalta tuetaan suoraan alan pieniä ja keskisuuria yrityksiä. 5. 3 Tukitoimien mukautettavuus ja joustavuus Kaikkien tukiohjelmien on oltava riittävän joustavia, jotta ne voivat ottaa huomioon uudet sisältötyypit ja uudet keinot audiovisuaalisen sisällön hyödyntämiseen samoin esimerkiksi käynnistämään kuin alan nopean kehityksen. Olisi pystyttävä yhteisön olisi kokemuksia niistä pilottihankkeita, tukijärjestelmien muokkaamiseen. käytettävä saatavia ja 6. TUKIJÄRJESTELMIIN LIITTYVÄ TOIMINTA Edellä esitettyihin periaatteisiin nojaten komissio aikoo kehittää toimintaansa seuraavassa esitettävillä osa-alueilla: 6. 1 Kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus Kuten tiedonannossa edellä todettiin, kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus on yhteisön av-politiikan keskeinen tavoite. Toimialan kehitys korostaa tarvetta arvioida tämän tavoitteen saavuttamiseen käytettäviä toimia. vaikuttaisi Digitaaliympäristöön niin jäsenvaltioiden kuin yhteisönkin tasolla. Se kattaisi sekä lähetystoiminnan kehityksen jossa katsojien käytössä oleva kanavavalikoima (erityisesti siirtymisen malliin, laajenee mutta vaikuttaa paremmin katsomisajankohtaan) että myös uudet audiovisuaalisen sisällön muodot. lähestymistapa voi myös laajempi sopivan katsoja entistä jossa – Koska tulevasta kehityksestä ei vielä ole selvyyttä, olisi tässä vaiheessa ennenaikaista valita yhtä tiettyä lähestymistapaa. Tarvitaan lisää analyyseja ja lisää tietoa. Erittäin tärkeää olisikin, että neuvoston päätös audiovisuaalialan ja sen lähialojen teollisuutta ja markkinoita koskevien yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta34 pannaan ripeästi ja tehokkaasti täytäntöön. Komission tavoite on kuitenkin selkeä: Euroopan kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus on turvattava, ja sen vuoksi se on otettava osaksi tietoyhteiskunnan kehittämistä. 6. 2 Uusi Media Plus -ohjelma Media II -ohjelma päättyy vuoden 2000 lopussa. Komissio ehdottaa, että asiassa edetään muokkaamalla ja vahvistamalla tuota ohjelmaa siten, että otetaan huomioon digitaalitekniikan haasteet ja mahdollisuudet. Komission ehdotus uudeksi Media II -ohjelmaksi esitetään [date] annetussa komission tiedonannossa. Media-ohjelma on Euroopan av-sektorin kannalta olennaisen tärkeä. Media Plus -ohjelma ottaa kaikilla edistämistoimissa) kehittämisessä, toiminta-aloilla (koulutuksessa, jakelussa, 34 Neuvoston päätös 1999/297/EY, tehty 26. huhtikuuta 1999 audiovisuaalialan ja sen lähialojen teollisuutta ja markkinoita koskevien yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta, EYVL L 117, 5. 5. 1999, s. 39–41. 20 huomioon uuden digitaalisen ympäristön. Joustavuuden kannalta ohjelma avaa joita voidaan kehittää ja arvioida mahdollisuuksia käynnistää pilottihankkeita, ohjelmakauden kuluessa. 6. 3 e-Europe-aloite Jotta tietoyhteiskunnan esittämiin haasteisiin – investointipääoman saantiin, koulutukseen, tutkimukseen jne. – voitaisiin vastata, komission puheenjohtaja Romano Prodi käynnisti laajan eurooppalaista tietoyhteiskuntaa koskevan e-Europe- aloitteen. On selvää, että ”yhteiskunta” on tietoyhteiskunnassa vähintään yhtä merkittävä tekijä kuin ”tieto”. Sen vuoksi e-Europe-aloitteessa puututaan myös haastavaan on audiovisuaalista sisältöä – sen kaikissa muodoissa –, joka vastaa heidän tarpeitaan ja jossa kuvastuu Euroopan kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus. eurooppalaisten varmistaa, ulottuvilla tehtävään että 6. 4 Tutkimus ja kehitys Eräät tutkimuksen ja kehityksen viidennen puiteohjelman toimintamuodot liittyvät myös audiovisuaalialaan. Esimerkiksi Multimedian sisältö ja työkalut -toimessa35 käsitellään vuorovaikutteisia sähköisiä julkaisuja, digitaalista kulttuurisisältöä, opetusta ja koulutusta, puhuttuun ja kirjoitettuun kieleen liittyvää tekniikkaa sekä sisällön saatavuutta koskevia kysymyksiä. Tarvitaan lisää tällaista tutkimusta, jotta ala voisi vastaisuudessakin hyvin. 6. 5 Yhteisön toimintamuotojen koordinointi Komissio varmistaa, että nykyisten ja kehitettävinä olevien yhteisön ohjelmien tahot voisivat hyötyä, eivät ole toimintamuodot, keskenään päällekkäisiä vaan täydentävät toisiaan parhaalla mahdollisella tavalla. Erityisesti korostetaan tuoreen ja kiinnostavan tiedon välittämistä sitä haluaville sekä toimintamuotojen mukauttamista toimialan realiteetteihin. joista av-sektorilla toimivat 6. 6 Jäsenvaltioiden kokemustenvaihto Komissio helpottaa tietojen ja kokemusten vaihtoa jäsenvaltioiden tukijärjestelmistä vastaavien tahojen välillä. Tavoitteena on edistää parhaitten toimintatapojen leviämistä ja saada kansalliset täydentämään toisiaan optimaalisesti. Ensi vaiheessa on perustettava epävirallinen jäsenvaltioiden edustajien työryhmä, joka vaihtaa tietoja jäsenvaltioiden järjestelmien toiminnasta ja koskevista kysymyksistä, erityisesti kansallisten ja yhteisön tukijärjestelmien nivomisesta toisiinsa. ja yhteisön mekanismit arvioinnista. Ryhmä voisi myöhemmin keskustella kaikkia 7. YHTEISÖN AUDIOVISUAALIPOLIITIIKAN ULKOINEN ULOTTUVUUS Yhteisön av-politiikan ulkoisen ulottuvuuden kehityksessä on kaksi keskeistä osatekijää: Euroopan unionin laajentuminen sekä Maailman kauppajärjestön 35 Ks. http://europa. eu. int/comm/dg12/rtdinf21/en/key/09. html. 21 puitteissa käytävä uusi monenvälisten kauppaneuvottelujen kierros. Lisäksi on käsiteltävä yhteisön ja sen ulkopuolisten maiden tai alueellisten organisaatioiden yhteistyötä audiovisuaalialalla. • Euroopan unionin laajentuminen EU:n laajentuminen avaa runsaasti mahdollisuuksia yhteisön av-alalle ja laajemmin Euroopan kulttuuriselle ja kielelliselle monimuotoisuudelle. Meneillään olevassa liittymistä edeltävässä vaiheessa keskeisellä sijalla on se, miten hakijamaat saattavat yhteisön lainsäädännön osaksi omaa lainsäädäntöään. Tässä yhteydessä erityisen merkittäviä ovat Televisio ilman rajoja -direktiivi sekä henkiseen omaisuuteen liittyvät direktiivit. Tekeillä on 500 miljoonan ihmisen yhteinen ”audiovisuaalinen alue”, jossa televisiopalvelujen tarjoamisen vapaus on taattu. ovat yhteisön edistyneet lainsäädännön Hakijamaat osaksi lainsäädäntöään siinä määrin, että se tukee Media Plus -ohjelman avaamista kaikkien hakijamaiden täydelle osallistumiselle. Paikallisen av-toiminnan turvaaminen ja kehittäminen samoin kuin EU:n ja hakijamaiden välisen audiovisuaalialan ja kulttuurivaihdon virittäminen edellyttää sekä kulttuurisia että liiketoiminnallisia painotuksia. Komissio selvittää, missä määrin kunkin hakijamaan tilanne oikeuttaisi erityistoimiin liittymistä valmistelevien välineiden yhteydessä. saattamisessa Näiden jäsenyyttä valmistelevan strategian ytimessä olevien kahden seikan ohella on tärkeää, että hakijamaiden kanssa tehdään tiivistä yhteistyötä kansainvälisillä foorumeilla ja vuoropuhelua kaikkien näistä maista tulevien osapuolten kanssa vahvistetaan. ja sääntelyviranomaiset ja alan yritykset niin jäsenvaltioissa kuin hakijamaissa saataisiin lisäämään kokemustenvaihtoaan. toimenpiteillä harkitsee, Komissio hallinto- millä • Monenväliset kauppaneuvottelut Uruguayn-kierroksen av-alaa koskevien neuvottelujen tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: • Audiovisuaaliset palvelut kuuluvat GATS-sopimuksen piiriin. • Yhteisö jäsenvaltioineen ei tehnyt GATSin yhteydessä mitään av-palveluihin liittyviä sitoumuksia. Valtaosa WTO:hon kuuluvista kauppakumppaneista toimi samoin. • Yhteisö jäsenvaltioineen sai viisi poikkeusta suosituimmuustullilausekkeeseen. (Lausekkeessa on nyt 8 poikkeusta, jotka liittyvät yhteisön 15:tä jäsenvaltiota koskeviin kansallisiin ja yhteisön toimenpiteisiin). Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot säilyttivät siten vapautensa päättää sekä nykyisistä että tulevista kansallisen ja yhteisön tason toimista. Toimintavapaus vaikuttaa entistäkin tärkeämmältä sen vuoksi, ettei nykyisin voida ennustaa niitä kysymyksiä ja haasteita, joita Internetin nopea kehitys epäilemättä tuo muassaan. On syytä tähdentää, ettei tämä kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämiseen ja edistämiseen tähtäävä lähestymistapa ole millään muotoa sulkenut EU:n markkinoita yhteisön ulkopuolisilta palveluilta tai sisällöltä. Yhteisön markkinat kuuluvat 22 päinvastoin edelleen avoimimpiin maailmassa, ja yhteisön ulkopuolisten maiden av- yritykset hyötyvät merkittävästi yhteisön markkinoitten kasvusta. Komissio valmistautui WTO:n tuleviin kauppaneuvotteluihin (erityisesti GATS 2000:een) järjestämällä yksityiskohtaiset kuulemiset kaikilla asianomaisilla toimialoilla. Av- sektorin organisaatioita ja yrityksiä pyydettiin kertomaan kiinnostuksistaan ja näkökannoistaan kyselylomakkeella, jossa käsiteltiin av-palveluiden kaupallisia näkökohtia. Tähän mennessä saatujen vastausten perusteella vastaajat näyttävät selvästi toivovan, että Uruguayn-kierroksella neuvoteltu liikkumavara säilyisi sekä nykyisten toimien että tulevan kehityksen osalta. Komissio jatkaa vuoropuhelua alan yritysten kanssa ja laajentaa sitä tarvittaessa kattamaan muita av-sektoriin todennäköisesti vaikuttavia alueita, kuten investoinnit tai tuet. • Yhteistyön kehittäminen av-sektorilla Audiovisuaalialalla olisi edelleen huomattavasti varaa kehittää yhteistyötä yhteisön ja sen ulkopuolisten maiden samoin kuin alueellisten ja kansainvälisten organisaatioitten välillä. jotta varmistettaisiin Euroopan Euroopan unionin ja Euroopan neuvoston yhteistyöhön kiinnitetään erityistä huomiota, harmoninen kehittyminen ja sujuva toiminta unionin rajojen ulkopuolella. Komissio selvittää, olisiko yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ryhdyttävä eräiden Euroopan neuvoston välineiden osapuoliksi (näitä ovat mm. eurooppalaiset yleissopimukset elokuvien yhteistuotannosta sekä rajatylittävistä televisiolähetyksistä). audiovisuaalialueen Monessakin suhteessa hyödylliseksi voi osoittautua myös kahdenvälinen tai alueellinen yhteistyö niiden yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, jotka ovat yhtä mieltä EU:n kanssa av-sektorin erityisluonteesta ja jotka tukevat kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta vastaavalla tavalla kuin EU. Yhteistyöllä voidaan päästä hedelmälliseen kulttuurinen keinoista, monimuotoisuus ja kehitetään sitä globaalistuvassa toimintaympäristössä. Komissio selvittää, miten tätä yhteistyötä voitaisiin lisätä mm. yhteisön ohjelmien kautta. tietojenvaihtoon turvataan joilla • Kansainvälinen keskustelu Globaalistumisen edetessä yhteisön on yhä tärkeämpää kehittää kansainvälistä keskustelua yritysten ja kuluttajien kanssa. Sopivia foorumeja ovat esim. sähköisestä kaupasta käytävä maailmanlaajuinen liike-elämän vuoropuhelu ja eräät muut yritysten ja kuluttajien vuoropuhelut, joita käydään EY:n ja sen ulkopuolisten maiden välillä. PÄÄTELMÄT joille yhteisön audiovisuaalipolitiikka Komissio vahvistaa ne perusperiaatteet, rakentuu. Yhteisön olisi kehitettävä tätä politiikkaa nykyisten sääntely- ja tukitoimien pohjalta. On seurattava tarkasti tekniikan ja markkinoitten kehitystä ja varmistettava, että käytettäviä menetelmiä tarkistetaan tarvittaessa. Tässä suhteessa kiinnitetään seuraavien viiden vuoden aikana erityistä huomiota Televisio ilman rajoja -direktiiviin, Euroopan kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta kuvastavan 23 audiovisuaalisen sisällön saatavuuden varmistamiseen, alaikäisten suojelemiseen sekä kuluttajansuojaan mainonnassa. Yhteisön av-sektorin tukijärjestelmiä on vahvistettava, ja niitä on muokattava kehityksen ja tarpeiden edellyttämällä tavalla. 24


title: Förslag till rådets förordning om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av furfuraldehyd med ursprung i Folkrepubliken Kina

eurovoc_concepts:
China
anti-dumping duty
chemical alcohol
chemical compound
import

text: SV EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 14. 12. 1999 KOM(1999) 685 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av furfuraldehyd med ursprung i Folkrepubliken Kina EN (framlagt av kommissionen) 1. 2. 3. 4. 5. 6. MOTIVERING Genom rådets förordning (EG) nr 95/95 infördes en slutgiltig antidumpningstull på import av furfuraldehyd med ursprung i Kina. Den tillämpliga tullsatsen var 352 ecu per ton. En kinesisk exportör, Sinochem, ingav därefter en begäran om en interimsöversyn av åtgärderna enligt artikel 11. 3 i grundförordningen. I begäran om översyn hävdades att de förhållanden som låg till grund för de gällande åtgärderna hade förändrats avsevärt och att den skadevållande dumpning som tidigare konstaterats hade upphört. Kommissionen ansåg att det fanns tillräckliga bevis för att det skulle vara motiverat att inleda en interimsöversyn. Kommissionen undersökte vid översynen om den skadevållande dumpning som konstaterats vid den tidigare undersökningen verkligen hade upphört. Det bör noteras att den exportör som samarbetade vid översynen endast stod för en mindre del av den importen till gemenskapen från Kina och att sammanlagda rapporterade samarbetsviljan alltså var ifrån 100 % som vid den ursprungliga långt undersökningen. Undersökningen visade att förhållandena i fråga om dumpning och skada inte hade förändrats sedan den tidigare undersökningen; den dumpade importen fortsatte att vålla gemenskapsindustrin skada, och det framkom inga tvingande skäl mot att bibehålla åtgärderna. Därför dras slutsaten att åtgärderna bör bibehållas i nuvarande form och på samma nivå. Det anses emellertid att giltighetstiden för de åtgärder som är föremål för översyn bör begränsas till fyra år. Detta är lämpligt mot bakgrund av översynens längd. Eftersom det var svårt för kommissionen att komma fram till sina slutsatser i detta ärende (på grund av den låga samarbetsnivån och avsaknaden av tillförlitliga uppgifter) överskreds den normala tolvmånadersperioden för avslutande av undersökningen. Den föreslagna antidumpningstullen utgörs av en särskild tull som hänför sig till priset fritt gemenskapens gräns och uppgår till 352 euro/ton. Kommissionen föreslår att rådet antar det bifogade förslaget införande av slutgiltiga antidumpningsåtgärder. till förordning om 2 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av furfuraldehyd med ursprung i Folkrepubliken Kina EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om i Europeiska skydd mot dumpad import gemenskapen1, särskilt artikel 9 i denna, från länder som inte är medlemmar med beaktande av det förslag som lämnats av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: 1. (1) 2. (2) A. FÖRFARANDE Tidigare undersökning I januari 1995 infördes genom rådets förordning (EG) nr 95/952 en slutgiltig antidumpningstull på import av furfuraldehyd med ursprung i Kina. Den tillämpliga tullsatsen var 352 ecu per ton. Begäran om översyn En kinesisk exportör, China National Chemical Import and Export Corp. ingav den 5 juli 1996 en begäran om en (nedan kallad "Sinochem"), interimsöversyn av åtgärderna enligt artikel 11. 3 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). Till grund för begäran om översyn låg följande påståenden: eftersom priserna för import med ursprung i Kina stigit skulle en antidumpningstull inte längre vara nödvändig för att motverka dumpning; den sökande exporterade endast små kvantiteter till gemenskapen; en avsevärd förändring av gemenskapsindustrins struktur hade ägt rum till följd av Österrikes anslutning och av att det därigenom tillkom en ny gemenskapstillverkare, vilket skulle ha förbättrat gemenskapsindustrins situation totalt sett. 1 2 GT L 56, 6. 3. 1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30. 4. 1998, s. 18). GT L 15, 21. 1. 1995, s. 11. 3 (3) 3. (4) (5) (6) (7) Kommissionen ansåg mot bakgrund av ovanstående att det fanns tillräckliga bevis för att det skulle vara motiverat att inleda en interimsöversyn avseende dumpning, skada och gemenskapens intresse. tillkännagivande Kommissionen meddelade därför i maj 1997 genom ett (nedan kallat "tillkännagivande om inledande") i Europeiska gemenskapernas officiella tidning3 att en interimsöversyn skulle inledas beträffande åtgärderna i fråga om import av furfuraldehyd med ursprung i Kina, och påbörjade en undersökning. som offentliggjordes Den aktuella undersökningen i gemenskapen, de Kommissionen underrättade officiellt tillverkare/exportörer, importörer och användarindustrier som man visste berördes och deras intresseorganisationer samt företrädarna för exportlandet. inom den tid som anges i Alla direkt berörda parter gavs möjlighet att tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. tillverkarna Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som bedömdes som nödvändiga av av gemenskapsindustrins situation och gjorde kontrollbesök hos följande företag: fastställandet dumpning analysen och för a) Gemenskapstillverkare – – b) – Furfural Español, Spanien Lenzing AG, Österrike Användarindustrin Repsol Petroleo, Spanien Undersökningen av dumpning omfattade perioden från och med den 1 maj 1996 till och med den 30 april 1997 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Analysen av gemenskapsindustrins situation omfattade perioden från och med den 1 januari 1994 till och med den 30 april 1997. På grund av de många svårigheterna i samband med denna undersökning, särskilt det faktum att det samtidigt pågick ett förfarande i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt som bl. a. gällde klargörande av definitionen av den berörda produkten, tog undersökningen betydligt längre tid än de tolv månader som rekommenderas i artikel 11. 5 i grundförordningen. 3 GT C 156, 24. 5. 1997, s. 3. 4 1. (8) 2. (9) B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT Produkt som är föremål för undersökning lukt, Den produkt som är föremål för undersökning är furfuraldehyd (även känd som 2-furaldehyd eller furfural), en ljusgul vätska med en karakteristisk stickande slags jordbruksavfall. Furfuraldehyd har två huvudsakliga användningsområden; den används som selektivt lösningsmedel vid oljeraffinering för framställning av smörjoljor och som råmaterial för bearbetning till furfurylalkohol, som används vid framställning av konstharts för gjutformar. genom bearbetning som framställs olika av Undersökningen visade att den produkt som exporteras från Kina tillverkas främst av risskal och axspindlar från majs. Likadan produkt förstainstansrätten4, Sinochem upprepade vad som redan hävdats inför nämligen att den furfuraldehyd som importeras från Kina inte är en likadan produkt som den som framställs av gemenskapsindustrin, eftersom de har olika användningsområden och därmed säljs på två olika marknader. Det har gjorts gällande att en gemenskapstillverkare är den viktigaste leverantören av furfuraldehyd för användning vid oljeraffinering, medan den kinesiska produkten säljs som råmaterial för bearbetning till furfurylalkohol. Det hävdades därför att gemenskapsindustrin inte kunde vållas någon skada, eftersom de kinesiska exportörerna inte konkurrerar på samma marknad. (10) Den furfuraldehyd som tillverkas i gemenskapen och den som tillverkas i Kina har samma fysiska egenskaper och specifikationer och är inte uteslutande avsedd för något särskilt användningsområde. Detta innebär att furfuraldehyd tillverkad i gemenskapen respektive i Kina, i enlighet med förstainstansrättens dom av den 29 januari 1998, är sinsemellan utbytbara och kan användas för vilket som helst av ändamålen. Sinochems påstående avvisades därför, och det slogs fast att furfuraldehyd tillverkad i Kina är likadan, enligt artikel 1. 4 i grundförordningen, av gemenskapstillverkarna. tillverkas säljs som som den och C. DUMPNING (11) Sinochem, den enda samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkaren, begärde att en interimsöversyn skulle inledas med motiveringen att de förhållanden som låg till grund för de gällande antidumpningsåtgärderna hade förändrats avsevärt sedan den ursprungliga undersökningen genomfördes. 4 ål T-97/95, Sinochem mot rådet, angående en talan om ogiltigförklaring av rådets förordning (EG) nr 95/95, REG 1995, s. II-85. 5 (12) Eftersom Kina i den ursprungliga undersökningen inte betraktades som en marknadsekonomi skulle det, för att det skulle kunna visas att förhållandena hade förändrats, krävas bevis för att samtliga berörda produkter, eller åtminstone en representativ mängd av dessa, som exporterades från Kina såldes till ett pris som återspeglade en annan dumpningsnivå. För att det skulle vara möjligt att bedöma om förhållandena verkligen hade förändrats var det därför nödvändigt att göra en analys av all export från Kina, eller åtminstone en representativ del av denna. (13) Det konstaterades emellertid i detta fall att Sinochems export av den berörda produkten enligt tillgänglig statistik från Eurostat endast utgjorde en liten del av den sammanlagda kinesiska exporten under undersökningsperioden. Det bör i detta sammanhang dessutom noteras att det inte var möjligt att bestämma den sammanlagda volym som faktiskt exporterades från Kina, eftersom det fanns uppgifter som tydde på att den ovannämnda statistiken från Eurostat avseende importen från Kina under undersökningsperioden var ofullständig. (14) (15) (16) För det första skedde, efter det att antidumpningstullar införts på import från Kina, en kraftig ökning av importen från Thailand, ett tredje land som inte omfattas av den aktuella undersökningen. Samtidigt visar den kinesiska exportstatistiken en liknande trend för exporten från Kina till Thailand. Denna utveckling är av särskilt intresse i detta fall, eftersom tillgängliga uppgifter tyder på att det inte finns någon ny tillverkningskapacitet i Thailand som skulle kunna förklara denna exportökning och den thailändska kapaciteten under alla omständigheter är otillräcklig för att det skall vara möjligt att tillverka de mängder av den berörda produkten som enligt uppgift exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden. För det andra har kommissionen tagit del av uppgifter som tyder på att det uppgivna thailändska ursprunget för importen av den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden sannolikt är felaktigt. Det finns skäl att misstänka att en betydande del av de varor som uppgivits ha thailändskt ursprung i själva verket kommer från Kina. Kommissionen anser därför att importen till gemenskapen av den berörda produkten från Kina, enligt Eurostats uppgifter, är betydligt underskattad, vilket innebär att Sinochems andel av den sammanlagda importen från Kina är mycket liten och att graden av bristande samarbete underskattats. i på artikel uppgifter, tillgängliga enlighet med Eftersom det saknas andra tillförlitliga uppgifter grundades avgörandena om dumpning i grundförordningen. Det ansågs att Eurostats uppgifter om importen från Kina inte kunde användas, eftersom det fanns uppgifter som starkt tydde på att denna statistik var ofullständig. Eurostats uppgifter lämades därför utan beaktande vid fastställandet av en dumpningsmarginal för Kina. De uppgifter som lämnats av Sinochem kunde inte heller användas för att fastställa en landsomfattande dumpningsmarginal för Kina, eftersom det inte var möjligt att fastställa om Sinochems import var tillförlitliga uppgifter som fanns tillgängliga för denna undersökning ansågs därför vara den dumpningsmarginal som fastställts vid den tidigare undersökningen. representativ. De mest 18 6 (17) Vad dumpningsmarginalen beträffar undersökningsresultaten inte gav något förhållandena förändrats avsevärt sedan den ursprungliga undersökningen. slogs det att därför stöd för påståendet om att fast (18) Ett slutligt utlämnande av samtliga avgöranden till alla berörda parter har ägt rum, och dessa parter har givits tillfälle att lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Ingen berörd part lämnade några nya uppgifter och inga nya välgrundade argument framfördes som skulle kunna leda till en ändring av ovanstående avgöranden. (19) Följaktligen fastställdes vid den aktuella översynen en dumpningsmarginal på 62,6 % för Kina. 1. Gemenskapsindustrin D. SKADA (20) Vid den tidigare undersökningen bestod gemenskapsindustrin av en tillverkare. Sedan tre nya medlemsstater anslöt sig till gemenskapen 1995 ingår nu ytterligare en tillverkare i gemenskapsindustrin. För att en konsekvent jämförelse skall kunna göras och betydelsefulla utvecklingstendenser kunna fastslås omfattar uppgifterna nedan även uppgifter avseende den andra gemenskapstillverkaren från och med 1994. Under loppet av översynen begärde och mottog kommissionen uppgifter från de två tillverkarna i gemenskapen. Dessa två tillverkare står för 100 % av den sammanlagda tillverkningen i gemenskapen och utgör gemenskapsindustrin enligt artiklarna 4. 1 och 5. 4 i grundförordningen. 2. Inledande anmärkning (21) sätt samma som för På vid dumpningen undersökningen avgöra om förhållandena rörande gemenskapsindustrins situation hade förändrats i sådan utsträckning att det skulle vara motiverat att dra en annan slutsats än vid den tidigare undersökningen. kommissionen försökte 3. Analys av situationen på gemenskapsmarknaden 3. 1. Förbrukning i gemenskapen (22) Mönstret för den synliga förbrukningen dvs. gemenskapsindustrins försäljning på gemenskapsmarknaden plus importen från alla tredje länder, enligt Eurostat, visar att förbrukningen av furfuraldehyd i gemenskapen ökade från 35 442 ton 1994 till 46 474 ton 1995 och nådde sin högsta nivå, 49 694 ton, under 1996. Förbrukningen minskade till 40 127 ton under undersökningsperioden, och därmed var den sammanlagda ökningen 13,2 % mellan 1994 och undersökningsperioden. gemenskapen, i 3. 2. Volym och priser för importen till gemenskapen (23) Vad beträffar vid priserna undersökningen i första hand uppgifter från Eurostat. Eftersom det finns användes importen volymen och för 7 uppgifter som starkt tyder på att statistiken är ofullständig av de skäl som anges ovan, drogs emellertid slutsatsen att Eurostat endast kunde ge en allmän bild av hur importen i fråga utvecklades. (24) Volymen av importen av den berörda produkten från Kina minskade från 1933 ton 1994 till 413 ton 1995, ökade avsevärt till 5 650 ton 1996 och låg kvar på ungefär samma nivå under undersökningsperioden, då den var 5 285 ton. Undersökningen har visat att den extremt låga importvolymen 1995 förklaras av en brist på lämpligt jordbruksavfall i Kina på grund av en mycket dålig skörd det året. Importen från Kina, enligt Eurostat, utgjorde minst 15 % av den sammanlagda importen under undersökningsperioden och ökade med 173 % under den undersökta perioden. (25) importen från Kina hade minskat I begäran om översyn hävdades att kontinuerligt mellan 1994 och 1995 och att gemenskapsindustrin därmed inte vållades någon skada. Undersökningen har emellertid visat att importen visserligen minskade från 1 933 ton 1994 till 413 ton 1995, men att den ökade kraftigt mellan 1993 och undersökningsperioden, då den var 5 285 ton. Denna ökning har fortsatt efter undersökningsperioden. Mot bakgrund av påståendena om importnivån om importvolymen efter undersökningsperioden. Det noteras i detta sammanhang att volymen av importen i fråga under 1998 uppgick till 10 502 ton, nästan dubbelt som den importvolym som registrerades under undersökningsperioden. om översyn så mycket granskades uppgifter begäran i (26) Marknadsandelen för importen från Kina ökade på ett liknande sätt under den undersökta perioden och låg på 5,5 % 1994, 0,9 % 1995, 11,4 % 1996 och 13,2 % under undersökningsperioden, ungefär samma nivå som den som vid den tidigare undersökningen fastställdes för 1992. Mot denna bakgrund dras slutsatsen att det inte, såsom hävdades i Sinochems begäran om översyn, är endast små mängder av den berörda produkten som importeras från Kina. (27) Priserna cif vid gemenskapens gräns enligt Eurostats uppgifter steg från 500 ecu/ton 1994 till 1 300 ecu/ton 1995, sjönk sedan till 946 ecu/ton 1996 och steg igen till 919 ecu/ton under undersökningsperioden. Priserna för den kinesiska exporten steg med 83 % under den undersökta perioden, dvs. mindre än gemenskapstillverkarnas priser som steg med sammanlagt 90 %. Priserna för den kinesiska exporten började sjunka 1996, och prisfallet fortsatte under och efter undersökningsperioden. Denna prisutveckling från slutet av 1995 och framåt står i skarp kontrast mot påståendena i begäran om översyn, enligt vilka importen från Kina inte kunde vålla gemenskapsindustrin någon skada eftersom prisnivån var så hög. 3. 3. Prisunderskridande (28) Undersökningen visat prisunderskridandemarginaler, har fortfarande om gemenskapsindustrins existerar avsevärda priser det att oavsett 8 jämförs med den enda samarbetsvilliga kinesiska exportörens priser eller med importpriserna enligt Eurostat, som bara ger en allmän bild. 4. Gemenskapsindustrins ekonomiska situation 4. 1. Allmänt (29) Vid analysen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation togs hänsyn till det faktum att det endast finns två gemenskapstillverkare av den berörda produkten och att de konfidentiella uppgifter som lämnats därmed måste skyddas. De konfidentiella uppgifter som lämnats presenteras därför vid behov i indexerad form med 1994 som bas för fastställande av utvecklingstendenser. 4. 2. Tillverkning (30) Gemenskapsindustrins tillverkning av den berörda produkten minskade kontinuerligt, från index 100 under 1994 till 91 under 1995 och sedan till 86 under 1996 och till 81 under undersökningsperioden. Detta motsvarar en minskning på 19 % under den undersökta perioden. 4. 3. Kapacitet och kapacitetsutnyttjande (31) Gemenskapsindustrins tillverkningskapacitet förblev i stort sett oförändrad under den undersökta perioden. En avsevärd minskning av gemenskapsindustrins kapacitetsutnyttjande kan konstateras under den undersökta perioden. Kapacitetsutnyttjandet minskade från 81 % 1994 till 74 % 1995, till 70 % 1996 och till 66 % under undersökningsperioden. Detta motsvarar en sammanlagd minskning på 15 procentenheter under perioden. 4. 4. Gemenskapsindustrins försäljningsvolym (32) Gemenskapstillverkarnas försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden ökade något mellan 1994 och 1995 och minskade därefter. Försäljningen ökade från index 100 under 1994 till 106 under 1995, minskade till 86 under 1996 och till 80 under undersökningsperioden. Detta motsvarar en minskning av försäljningsvolymen på 20 % under den undersökta perioden. 4. 5. Lagerhållning (33) Gemenskapstillverkarnas lager av furfuraldehyd minskade mellan 1994 och 1995 från index 100 till 16, vilket är en extremt låg nivå för lagerhållningen. Denna låga nivå för lagerhållningen beror på att importen från Kina tillfälligt gynnade försvann gemenskapstillverkarna. Nivån för lagerhållningen ökade därefter till index 72 under 1996 och till 90 under undersökningsperioden. gemenskapsmarknaden under 1995, vilket från 4. 6. Prisutveckling 9 (34) Gemenskapsindustrins försäljningspriser steg kraftigt från index 100 under 1994 till 129 under 1995 och 216 under 1996 och sjönk därefter till 194 under undersökningsperioden. Dessa prishöjningar sammanföll med kraftigt förhöjda råmaterialkostnader. Råmaterialkostnadernas andel av de rörliga kostnaderna var 46 % 1994, och andelen ökade till 56 % under undersökningsperioden 4. 7. Lönsamhet (35) Gemenskapsindustrins lönsamhet under den undersökta perioden utvecklades på följande sätt (indexerade siffror): 100 under 1994, 105 under 1995, 109 under 1996 och 103 under undersökningsperioden. 4. 8. Sysselsättning (36) Sysselsättningen inom gemenskapsindustrin låg på ungefär samma nivå under hela den undersökta perioden; 1995 låg sysselsättningen på index 100 och under undersökningsperioden något lägre, på index 97. 4. 9 Slutsats beträffande gemenskapsindustrins situation (37) På grundval av en övergripande bedömning av de viktigaste ekonomiska indikatorerna avseende gemenskapsindustrin drogs slutsatsen att påståendena beträffande gemenskapsindustrins situation i begäran om översyn inte bekräftades av undersökningsresultaten. Undersökningen har tvärtom visat att gemenskapsindustrin fortfarande befinner sig i en svag situation. 5. Faktorer som påverkar gemenskapsindustrins situation 5. 1. Verkan av den berörda importen (38) Det finns ett klart samband mellan de låga priser och den ökande import från Kina som konstaterats under den berörda perioden å ena sidan och gemenskapsindustrins svaga situation å andra sidan. Beviset för detta utgörs av gemenskapsindustrins minskade försäljningsvolym och avsevärt försämrade lönsamhet under undersökningsperioden. (39) Gemenskapsindustrins ekonomiska situation var svag vid inledningen av den undersökta perioden och förbättrades sedan avsevärt. Denna förbättring sammanföll med att antidumpningsåtgärder infördes och med att importen från Kina tillfälligt försvann från gemenskapsmarknaden under 1995. När importen från Kina återkom i stora mängder och till låga priser, särskilt från och med 1996, tvingades gemenskapsindustrin emellertid att sänka sina priser samtidigt som dess försäljningsvolym minskade under från den dumpade importen, och dess ekonomiska situation försämrades därmed. trycket (40) Mot bakgrund av analysen ovan finns det klara bevis för att påståendena i begäran om översyn saknar grund och för att den skada som konstaterades vid den tidigare undersökningen inte har undanröjts samt för att förhållandena inte har förändrats på något betydande sätt. 10 5. 2. Verkan av andra faktorer (41) Andra faktorer av betydelse för situationen på gemenskapsmarknaden har också granskats. Framför allt undersökte kommissionen hur importen från andra tredje länder utvecklats samt verkan av denna import och av det förhöjda råmaterialpriset. (42) När det gäller importen från andra tredje länder som inte berörs av denna översyn bör det noteras att denna import visserligen innehade en avsevärd andel av gemenskapsmarknaden men att volymen av denna import minskade under den undersökta perioden, vilket även var fallet vid den tidigare undersökningen. (43) Vad beträffar importen från Dominikanska republiken hävdade en kinesisk exportör att denna import alltid haft en dominerande ställning på marknaden (en marknadsandel på över 60 %) och att priserna för denna import alltid varit mycket låga. Det undersöktes i detta avseende om förhållandena förändrats på något sätt i fråga om importen av den berörda produkten från Dominikanska republiken. Det är för det första viktigt att understryka att den samarbetsvilliga kinesiska exportören i samband med den aktuella undersökningen har medgivit att importen från Dominikanska republiken alltid haft en stark ställning. Det är också viktigt att betona att eventuella förändringar när det gäller denna import skulle behöva vara mycket betydande för att leda till slutsatsen att det skulle vara motiverat att avsluta den aktuella översynen utan fortsatt tillämpning av åtgärder. En undersökning av hur volymen av importen från Dominikanska republiken utvecklats visar att importen ökade från 24 429 ton 1994 till 33 209 ton 1995 och därefter minskade till 29 765 ton 1996 och till 24 331 ton under Importen från Dominikanska republiken (enligt undersökningsperioden. Eurostats uppgifter) utgjorde 82,6 % av den sammanlagda importen 1994, 82,4 % 1995, 66,6 % 1996 och 68,6 % under undersökningsperioden. (44) Vad beträffar importpriserna för furfuraldehyd med ursprung i Dominikanska republiken, enligt Eurostat, kan följande utveckling konstateras för det vägda genomsnittliga priset cif vid gemenskapens gräns: 973 ecu/ton 1993, 1 040 ecu/ton 1994, 905 ecu/ton 1995, 708 ecu/ton 1996 och 599 ecu/ton under undersökningsperioden. (45) Det konstaterades vid den tidigare undersökningen att importen av den berörda produkten med ursprung i Dominikanska republiken inte var orsaken till den skada som gemenskapsindustrin vållades. (46) Det bör noteras att rådets avgöranden i den tidigare undersökningen i fråga om denna imports betydelse som skadevållande faktor utgjorde en av de grunder som anfördes mot förordning (EG) nr 95/95 och som, såsom nämns ovan, ogillades av förstainstansrätten5. 5 ål T-97/95, Sinochem mot rådet, se fotnot 4. 11 Rätten konstaterade i sin bedömning att gemenskapsinstitutionerna inte gjort sig skyldiga till en uppenbart felaktig bedömning när de ansåg att importen av furfuraldehyd från Dominikanska republiken, som inte var dumpad, inte var sådan att den kunde bryta det orsakssamband som förelåg mellan den dumpade som vållades importen av furfuraldehyd från Kina och den skada gemenskapsindustrin. (47) Vid den aktuella översynen ansågs det att situationen när det gäller importen av den berörda produkten med ursprung i Dominikanska republiken inte sedan den tidigare undersökningen hade förändrats i sådan utsträckning att avgörandena beträffande importen med ursprung i Kina skulle kunna påverkas. Volymen av denna import minskar i själva verket under den senare delen av den undersökta perioden. (48) Vad beträffar import från andra tredje länder än Kina och Dominikanska republiken var det endast importen från Thailand som var av någon betydande volym. Det bör dock noteras att det, såsom förklaras ovan, råder allvarliga tvivel om det verkliga ursprunget hos den produkt som importeras från Thailand. (49) Det konstaterades att volymen av importen från andra tredje länder ökade från 2 705 ton 1994 till 2 941 ton 1995 och därefter minskade till 1 759 ton under undersökningsperioden. Priserna för denna import konstaterades dessutom vara betydligt högre än priserna för importen från Kina. Därför gjordes bedömningen att resultatet av analysen av priserna för och volymen av denna import inte motiverade att den aktuella översynen avslutades utan forsatt tillämpning av åtgärder. 5. 3. Slutsats (50) Undersökningen har visat försäljningsvolym minskade importerades stora volymer gemenskapstillverkarnas. att gemenskapsindustrins och Samtidigt undersökningsperioden. från Kina till priser som låg långt under tillverkning under 12 E. SANNOLIK VERKAN AV ATT ANTIDUMPNINGSTULLARNA UPPHÄVS (51) (52) Eftersom den aktuella översynen pågick då giltighetstiden för de åtgärder som införts genom rådets förordning (EG) nr 95/95 löpte ut, omfattade översynen, i enlighet med artikel 11. 7 i grundförordningen, också de förhållanden som anges i artikel 11. 2 i grundförordningen. I samband med undersökningen av de förhållanden som anges i artikel 11. 2 i grundförordningen är det av särskild vikt att understryka att ingen tillverkare av den berörda produkten samarbetade vid undersökningen. En part samarbetade visserligen vid undersökningen, men endast i egenskap av exportör. Det var följaktligen inte möjligt att få fram några uppgifter avseende tillverkningen, t. ex. uppgifter om kapacitet och kapacitetsutnyttjande vilka anses som nyckelindikatorer vid undersökningar av de förhållanden som anges i artikel 11. 2 i grundförordningen. (53) Med hänsyn till detta och såsom konstateras ovan har undersökningen visat att det fortfarande förekommer dumpning, trots att åtgärder tillämpas. Vidare konstaterades det att gemenskapsindustrin fortfarande befinner sig i en prekär situation. Dess tillverkning, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym och marknadsandel har minskat under den undersökta perioden. Det slås därför fast att den aktuella undersökningen har visat att förhållandena i fråga om dumpning och skada inte har förändrats i någon betydande utsträckning. (54) Vad beträffar sannolikheten för att den skadevållande dumpningen fortsätter om åtgärderna tillåts upphöra att gälla har undersökningen för det första visat att en avsevärd ökning av tillverkningskapaciteten i Kina tycks ha ägt rum under den undersökta perioden. I begäran om interimsöversynen uppskattades tillverkningskapaciteten i Kina till omkring 20 000 ton/år, medan de uppgifter loppet av den aktuella undersökningen visar att som inhämtats under tillverkningen hos en enda kinesisk tillverkare 1998 uppgick till 50 000 ton. Den sammanlagda kapaciteten i Kina, fastställd på grundval av de uppgifter som inhämtats under loppet av den aktuella undersökningen, är omkring 90000 ton/år. (55) (56) andra visar de uppgifter För det av undersökningen att priserna för kinesisk furfuraldehyd på flera tredje länders marknader där inga antidumpningsåtgärder tillämpas var betydligt lägre än priserna under undersökningsperioden. som inhämtats under gemenskapen importen loppet Kina från för till För det tredje finns det skäl att tro att en stor del av den furfuraldehyd som under undersökningsperioden deklarerades ha thailändskt ursprung i själva verket hade kinesiskt ursprung, vilket tydligt visar vilken exportpotential Kina fortfarande förfogar över. Mot bakgrund av allt detta anses det att den kinesiska exporten av furfuraldehyd till gemenskapen skulle fortsätta i avsevärd mängd och till om dumpade antidumpningsåtgärderna inte skulle bibehållas. Den skadliga verkan av den berörda importen på gemenskapsindustrins situation skulle fortsätta och med gemenskapsindustrins, betydligt priser, lägre än 13 största sannolikhet också öka, och därmed skulle gemenskapsindustrin vållas ytterligare väsentlig skada. F. GEMENSKAPENS INTRESSE 1. Allmänna överväganden (57) Med utgångspunkt i de uppgifter som lämnats undersöktes om det, trots avgörandena i den aktuella undersökningen, fanns tvingande skäl som skulle leda till slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att bibehålla åtgärderna i det aktuella fallet. För att de gällande åtgärdernas verkan skulle kunna bedömas sändes frågeformulär där uppgifter om gemenskapens intresse begärdes till alla parter som var kända för kommissionen när undersökningen inleddes. (58) Det bör erinras om att det vid den tidigare undersökningen inte ansågs strida mot gemenskapens intresse att vidta åtgärder. Det bör dessutom noteras att den aktuella undersökningen är en översyn och därmed består i en analys av en situation där antidumpningsåtgärder redan har varit i kraft. Tidpunkten för och arten av den aktuella undersökningen gör det följaktligen möjligt att bedöma eventuella negativa, oönskade effekter för de berörda parterna av de antidumpningsåtgärder som införts. 2. Gemenskapens furfuraldehydindustri att och detta 1996 sammanföll med (59) Det har konstaterats att gemenskapsindustrin kunde höja sina priser och därmed förbättra sin lönsamhet från en svag situation 1994 till en betydligt starkare preliminära antidumpningstullar infördes i juli 1994 och att importen från Kina tillfälligt försvann från gemenskapsmarknaden under 1995. De höga priser som gemenskapstillverkarna kunde ta ut under 1996 måste dock betraktas som ett undantag, eftersom de var resultatet av en ovanligt stor efterfrågan i kombination med vad som visade sig vara en endast tillfällig minskning av importen av den berörda produkten med ursprung i Kina. Detta bekräftades under den period som följde, då priserna inte kunde hållas uppe på grund av de stora kvantiter som importerades från Kina till låga priser. Trycket från denna import tvingade gemenskapsindustrin att sänka sina priser, vilket påverkade industrins ekonomiska situation negativt. att (60) Mot bakgrund av ovanstående kommer gemenskapsindustrin sannolikt att kunna förbättra sin ekonomiska situation om tillämpningen av åtgärderna fortsätter. Om tillämpningen kan gemenskapsindustrin situation däremot förväntas försämras, vilket på lång sikt skulle kunna leda till att tillverkningsanläggningar stängs och arbetstillfällen därmed går förlorade. åtgärderna fortsätter inte av 14 3. Användarindustrin (61) Användarindustrin i gemenskapen utgörs av två huvudsakliga sektorer, vilka motsvarar de två viktigaste användningsområdena för furfuraldehyd, dvs. som selektivt lösningsmedel i oljeindustrin och för framställning av konstharts för gjutformar (kemisk industri). (62) Endast en användare inom oljeindustrin samarbetade vid undersökningen. De uppgifter som denna användare lämnade om verkan av priset för furfuraldehyd på kostnaderna i den tidigare undersökningen, dvs. att furfuraldehyd, när den används som katalysator, endast påverkar tillverkningskostnaden i försumbar utsträckning. En fortsatt tillämpning av åtgärderna kommer därför att ha liten inverkan, om någon alls, på denna sektor av användarindustrin. smörjoljor bekräftar avgörandena för (63) Vad det andra huvudsakliga användningsområdet beträffar mottogs inga uppgifter som tydde på att avgörandena i den tidigare undersökningen inte längre gällde. Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att det inte är sannolikt att eventuella åtgärder får någon betydande inverkan på den kemiska industrins situation. 4. Slutsats beträffande gemenskapens intresse (64) Med hänsyn till ovanstående dras slutsatsen att det vad gemenskapens intresse inte bibehålla de gällande inte finns några tvingande skäl att beträffar antidumpningsåtgärderna. H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER (65) Mot bakgrund av ovanstående och med hänsyn till att det inte kunnat slås fast att förhållandena i fråga om dumpning och skada har förändrats på något betydande sätt sedan den ursprungliga undersökningen dras slutsatsen att åtgärderna bör bibehållas i nuvarande form och på samma nivå. Den föreslagna antidumpningstullen utgörs av en särskild tull som hänför sig till priset fritt gemenskapens gräns och uppgår till 352 euro/ton. (66) Det anses också att giltighetstiden för de åtgärder som är föremål för översyn bör begränsas till fyra år. På grund av de många svårigheterna i samband med denna undersökning, särskilt det faktum att det samtidigt pågick ett förfarande i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt som bl. a. gällde klargörande av definitionen av den berörda produkten, tog det betydligt längre tid att avsluta undersökningen än de i grundförordningen. Med hänsyn till denna exceptionella situation, som inte beror på de kinesiska exportörernas avsevärt bristande samarbetsvilja, bör åtgärdernas giltighetstid förkortas. tolv månader artikel 11. 5 som anges i 15 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. 2. 3. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av 2-furaldehyd (även känd som furfuraldehyd eller furfural) med ursprung i Kina som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 2932 12 00. Den tillämpliga tullsatsen skall vara 352 euro/ton. I fall där tullvärdet sänks enligt artikel 145 andra stycket i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/936 skall den tullsats för den särskilda tullen som avses i punkt 2 också sänkas proportionellt mot denna sänkning. Antidumpningstullen skall införas för en period på fyra år från och med den dag då denna förordning träder i kraft. Artikel 2 Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. Artikel 3 Artikel 4 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 6 GT L 253, 11. 10. 1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 502/99 (EGT L 65, 12. 3. 1999, s. 1). 16