title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/94/EÜ, 13. detsember 1999, milles käsitletakse kütusesäästuga ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmete tarbijale kättesaadavust uute sõiduautode turustamisel

eurovoc_concepts:
air quality
consumer information
energy consumption
greenhouse gas
motor car
motor fuel
motor vehicle pollution
reduction of gas emissions

text: 15/5. kd ET Euroopa Liidu Teataja 3 31999L0094 L 12/16 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 18. 1. 2000 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/94/EÜ, 13. detsember 1999, milles käsitletakse kütusesäästuga ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmete tarbijale kättesaadavust uute sõiduautode turustamisel EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3) ning arvestades, et: (1) (2) (3) (4) (5) asutamislepingu artiklis 174 nähakse ette loodusressurs- side kaalutletud ja mõistlikku kasutamist; energiavarude mõistlik kasutamine on üks põhilistest abinõudest, mis aitab saavutada kõnealust eesmärki ja vähendada keskkon- nareostust; ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni lõppeesmärk on saavutada kasvuhoonegaasi kontsentratsiooni stabiliseeru- mine atmosfääris tasemeni, mis võimaldab vältida inimte- gevusest tulenevaid ohtlikke kliimasüsteemi häireid; 1997. aastal Kyoto konverentsil sõlmitud ÜRO kliima- muutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli alusel sea- dis ühendus eesmärgiks vähendada aastatel 2008—2012 kasvuhoonegaaside heitmete üldkogust kaheksa protsendi võrra võrreldes 1990. aastaga; komisjon, tunnistades sõiduautode osa süsinikdioksiidi heitmete allikana, on teinud ettepaneku sõiduautode süsi- nikdioksiidi heitmete vähendamist ja kütusesäästu suuren- damist hõlmava ühenduse strateegia rakendamiseks; 25. juuni 1996. aasta resolutsioonis tervitas nõukogu komisjoni lähenemisviisi; teave on turujõudude toimimisel määrava tähtsusega; täp- sed, asjassepuutuvad ja võrreldavad andmed sõiduautode kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmete kohta võivad kal- lutada tarbija valiku vähem kütust kasutavate ning seetõttu (1) EÜT C 305, 3. 10. 1998, lk 2 ja EÜT C 83, 25. 3. 1999, lk 1. (2) EÜT C 40, 15. 2. 1999, lk 45. (3) Euroopa Parlamendi 17. detsembri 1998. aasta arvamus (EÜT C 98, 9. 4. 1999, lk 252), nõukogu 23. veebruari 1999. aasta ühine seisu- koht lk 1) ning Euroopa Parlamendi 4. novembri 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). (EÜT C 123, 4. 5. 1999, (6) (7) (8) (9) vähem süsinikdioksiidi tekitavate autode kasuks, õhutades sel viisil ettevõtjaid võtma meetmeid ehitatavate autode kütusekulu vähendamiseks; märgised müügikohas olevatel kasutatud autodel võiksid mõjutada uute sõiduautode ostjaid otsustama väikese kütu- sekuluga autode kasuks, sest kõnealust näitajat võetakse arvesse auto edasimüügi korral; seetõttu on vaja käesoleva direktiivi esimesel läbivaatamisel kaaluda reguleerimisala laiendamist, et hõlmata kasutatud autod, mis kuuluvad komisjoni 17. detsembri 1993. aasta direktiivi 93/116/EÜ (millega kohandatakse mootorsõidukite kütusekulu käsit- levat nõukogu direktiivi 80/1268/EMÜ tehnika arengu- ga) (4) reguleerimisalasse; seetõttu on vaja välja töötada kütusesäästu märgis kõigile müügikohas väljapandud uutele sõiduautodele; kütusesäästu märgisel peaksid olema andmed kütusekulu ja süsinikdioksiidi eriheitmete kohta, mis on kindlaks mää- ratud ühtlustatud standardite ning mootorsõidukite süsi- nikdioksiidi heitmeid ja kütusekulu käsitlevas nõukogu 16. detsembri 1980. aasta direktiivis 80/1268/EMÜ sätes- tatud meetodite alusel; (5) on vaja, et nõuetekohases vormis täiendavad standardand- med oleksid kõigi turustatavate uute autode versioonide kütusekulu ja süsinikdioksiidi eriheitmete kohta kättesaa- davad nii müügikohas kui ka vastavas volitatud asutuses igas liikmesriigis; sellised andmed võivad olla kasulikud tarbijatele, kes kujundavad oma ostuotsuse välja enne väl- japanekusaali külastamist, või nendele, kes sõiduauto ost- misel ei soovi kasutada vahendaja teenuseid või käia välja- panekusaalis; (10) on tähtis, et võimalikud kliendid saaksid müügikohas tea- da, millised on kõnealuse müügikoha kaudu kättesaadavad kõige väiksema kütusekuluga sõiduautomudelid; (11) kõik uute autode turustamisel kasutatavad reklaamväljaan- ded ning vajaduse korral kõik muud reklaammaterjalid peaksid sisaldama asjakohaseid andmeid nendes reklaami- tavate automudelite kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmete kohta, (4) EÜT L 329, 30. 12. 1993, lk 39. (5) EÜT L 375, 31. 12. 1980, lk 36. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 93/116/EÜ. 4 ET Euroopa Liidu Teataja 15/5. kd ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada, et andmed ühenduses müügiks pakutavate või rendile antavate uute sõiduautode kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete kohta oleksid tarbijatele kättesaadavaks tehtud, võimaldamaks neil teha teabel põhinevaid otsuseid. Artikkel 2 Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. 2. 3. sõiduauto — direktiivi 70/156/EMÜ (1) II lisas määratletud ning direktiivi 80/1268/EMÜ reguleerimisalasse kuuluv M1-kategooria mootorsõiduk. Siia ei kuulu direktiiviga 92/61/EMÜ (2) direktiivi 70/156/EMÜ artikli 4 lõike 1 punkti a teises taandes määrat- letud erisõidukid; hõlmatavad sõidukid ja uus sõiduauto — sõiduauto, mida ei ole varem müüdud isiku- le, kes on selle ostnud muul eesmärgil, v. a müük või edasi- toimetamine; vastavustunnistus — direktiivi 70/156/EMÜ artiklis 6 nimeta- tud tunnistus; 4. müügikoht — autode väljapanekusaal või -plats, kus uued sõi- duautod on võimalikele tarbijatele tutvumiseks või müügiks välja pandud. Käesolev mõiste hõlmab ka üldsusele uusi sõi- duautosid esitlevad messid; 5. ametlik kütusekulu — kütusekulu, mis on tüübikinnitusasutuse poolt tüübikinnituse saanud direktiivi 80/1268/EMÜ sätete kohaselt, mida on mainitud direktiivi 70/156/EMÜ VIII lisas ning mis on märgitud EÜ tüübikinnitustunnistusele või vas- tavustunnistusele. Ühe mudeliga hõlmatava mitme variandi ja/või versiooni rühma puhul võetakse kõnealuse mudeli ettenähtud kütusekulu väärtuse määramisel aluseks selle rühma kõige suurema ametliku kütusekuluga variant ja/või versioon; 6. süsinikdioksiidi ametlikud eriheitmed — direktiivi 80/1268/EMÜ kohaselt mõõdetud, direktiivi 70/156/EMÜ VIII lisas maini- tud ning EÜ tüübikinnitustunnistusele või vastavustunnistu- sele märgitud süsinikdioksiidi heitmed. Ühe mudeliga hõlmatava mitme variandi ja/või versiooni rühma puhul võetakse kõnealuse mudeli ettenähtud kütuse- kulu väärtuse määramisel aluseks selle rühma kõige suurema ametliku kütusekuluga variant ja/või versioon; (1) Nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiiv 70/156/EMÜ mootorsõi- dukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 42, 23. 2. 1970, lk 1). Direk- tiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktii- viga 98/91/EÜ (EÜT L 11, 16. 1. 1999, lk 25). (2) Nõukogu 30. juuni 1992. aasta direktiiv 92/61/EMÜ kahe- või kol- merattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta (EÜT L 225, 10. 8. 1992, lk 72). Direktiivi on muudetud 1994. aasta ühinemisak- tiga. 7. 8. 9. kütusesäästu märgis — märgis tarbijale mõeldud andmetega selle auto ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete kohta, millele märgis on kinnitatud; kütusesäästu teatmik — ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmetega seotud andmete kokkuvõte iga mudeli kohta uute autode turul; reklaamväljaanded — kõik trükised, mida kasutatakse sõidu- kite turustamisel, ostjaskonnale reklaamimisel ja müügieden- duses. Reklaamväljaanded hõlmavad vähemalt sellised trüki- sed nagu tehnilised juhendid, kataloogid, reklaam ajalehtedes, ajakirjades ja kaubandusajakirjanduses ning plakatitel. 10. mark — tootja kaubanimi, mis on märgitud vastavustunnis- tusele ja tüübikinnitusdokumentidele; 11. mudel — sõiduauto margi, tüübi ning vajaduse korral variandi ja versiooni kaubanduslik kirjeldus; 12. tüüp, variant ja versioon — tootja poolt määratud teatavat marki sõidukite alaliigid, mis vastavad direktiivi 70/156/EMÜ II lisa B osas esitatud kirjeldusele ning on selgesti identifitsee- ritavad tüüpi, varianti ja versiooni tähistavate tärkide abil. Artikkel 3 tagavad, ja süsinikdioksiidi heitmete I Liikmesriigid kütusesäästu- nõuetele vastavad märgised selgesti nähtavalt sõiduauto mudelile või asetatakse mudeli lähedale. igas müügikohas et kinnitatakse lisas ettenähtud igale uuele Artikkel 4 Piiramata komisjoni tegevust Internetiteatmiku sisseseadmisel ühenduse tasandil, hoolitsevad liikmesriigid kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmeid sisaldava teatmiku väljaandmise eest, mis on koostatud tootjatega nõu pidades ning ilmub vähemalt kord aastas II lisa nõuete kohaselt. Teatmik peab olema kaasaskantav, kompaktne ja sellest huvitatud tarbijatele tasuta kättesaadav nii müügikohas kui ka vastavas volitatud asutuses igas liikmesriigis. Artiklis 8 nimetatud asutus või asutused võivad teatmiku koostamisel koostööd teha. Artikkel 5 Liikmesriigid tagavad, et iga automarki esindaks plakat (või kuva), millel on andmed asjaomases müügikohas või selle müügikoha kaudu väljapandud, müügiks pakutava või rendile antava iga uue sõiduautomudeli ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete kohta. Kõnealused andmed tuleb asetada nähtavale kohale ning esitada III lisas ettenähtud vormis. 15/5. kd ET Euroopa Liidu Teataja 5 Artikkel 6 Liikmesriigid tagavad, et kõik reklaamväljaanded sisaldavad IV lisa nõuetega ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete andmeid, millele kõnealustes väljaannetes viidatakse. sõiduautomudelite kooskõlas nende korral kindlustavad et muud Vajaduse reklaammaterjalid, v. a eespool nimetatud reklaamväljaanded, sisaldaksid andmeid nende automudelite ametlike süsinikdioksiidi heitmete ja ametliku kütusekulu kohta, millele kõnealuses materjalis viidatakse. liikmesriigid, Artikkel 7 Liikmesriigid tagavad, et artiklites 3, 4, 5 ja 6 nimetatud märgistel, teatmikes, plakatitel või reklaamväljaannetes või -materjalis oleks keelatud selliste kütusekulu või süsinikdioksiidi heitmete andmeid sisaldavate muude märkide, tähiste või siltide kasutamine, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele, kui need võivad osutuda uute sõiduautode võimalikke tarbijaid eksitavateks. Artikkel 8 Liikmesriigid teevad komisjonile teatavaks pädeva asutuse või pädevad asutused, kes vastutavad tarbija käesolevas direktiivis kirjeldatud teavitamiskava rakendamise ja toimimise eest. Artikkel 9 Komisjon võtab kõik lisade käesoleva direktiiviga kohandamiseks vajalikud muudatused vastu artiklis 10 ettenähtud korras, pärast nõupidamist ja muude huvitatud pooltega. tarbijaorganisatsioonide kaasa kõnealusele kohandamisele, edastavad Aitamaks liikmesriigid komisjonile 31. detsembriks 2003 aruande, milles analüüsitakse käesoleva direktiivi sätete tõhusust ajavahemikus 18. jaanuarist 2001 kuni 31. detsembrini 2002. Aruande näidisvorm kehtestatakse artiklis 10 nimetatud korras hiljemalt 18. jaanuaril 2001. Peale selle võtab komisjon artiklis 10 sätestatud korras meetmed, mille eesmärk on: a) täpsustada artiklis 3 nimetatud märgise näidisformaati, muu- tes I lisa; b) täpsustada artiklis 4 nimetatud teatmikuga seotud nõudeid, mis võimaldab uute automudelite liigitamise kaudu koostada mudelite loetelud konkreetsete liikide süsinikdioksiidi heit- mete ja kütusekulu järgi, sealhulgas loetelu kõige kütusesääst- likumatest uutest automudelitest; c) välja töötada soovitused, mis võimaldavad artikli 6 esimeses lõigus nimetatud reklaamväljaandeid käsitlevates sätetes sisal- duvaid põhimõtteid rakendada ka muudes massiteabevahen- dites ja muus teabematerjalis. Artikkel 10 Komitee Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille eesistuja määrab lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artiklis 205 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta. Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu. Artikkel 11 Liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise korral. Need sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Artikkel 12 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajali- kud õigus- ja haldusnormid 18. jaanuariks 2001. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti. 6 ET Euroopa Liidu Teataja 15/5. kd Direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Artikkel 13 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, 13. detsember 1999 Artikkel 14 Euroopa Parlamendi nimel president N. FONTAINE Nõukogu nimel eesistuja S. HASSI 15/5. kd ET Euroopa Liidu Teataja 7 I LISA KÜTUSESÄÄSTU JA SÜSINIKDIOKSIIDI HEITMETE MÄRGISE KIRJELDUS Liikmesriigid peavad tagama, et kõik nende territooriumil kasutatavad kütusesäästu märgised vastavad vähemalt järgmistele nõuetele: 1. vastavad standardvormile, mis võimaldab tarbijatel neid kergemini ära tunda; 2. on mõõtmetega 297 mm × 210 mm (A4 formaadis); 3. sisaldavad viidet selle sõiduauto mudelile ja kütusetüübile, millele need on kinnitatud; 4. 5. 6. sisaldavad ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete arvväärtust. Ametlikku kütusekulu väljendatakse kas liitrites 100 kilomeetri kohta (l/100 km), kilomeetrites liitri kohta või kõnealuste mõõtühikute asjakohase kombinatsiooni abil, esitatult ühe kümnendkoha täpsusega. Süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete koguseid väljendatakse grammides kilomeetri kohta (g/km), ümardatuna lähima täisarvuni. Neid väärtusi saab väljendada teistes ühikutes (gallonites ja miilides) direktiivi 80/181/EMÜ (1) sätetele vastavalt; sisaldavad seoses kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmete andmeid sisaldava teatmikuga järgmist teksti: “Kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete teatmik, mis sisaldab andmeid kõigi uute sõiduautomudelite kohta, on tasuta saadaval kõigis müügikohtades. ”; sisaldavad järgmist teksti: “Auto kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmete puhul etendavad peale kütusesäästlikkuse tähtsat osa ka sõidustiil ning muud tegurid, mis ei ole tehnilist laadi. Süsinikdioksiid on põhiline kliima globaalset soojenemist põhjustav kasvuhoonegaas. ” (1) Nõukogu 20. detsembri 1979. aasta direktiiv 80/181/EMÜ mõõtühikuid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise ja direktiivi 71/354/EMÜ (EÜT L 39, 15. 2. 1980, lk 40) kehtetuks tunnistamist kohta. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 89/617/EMÜ (EÜT L 357, 7. 12. 1989, lk 28). 8 ET Euroopa Liidu Teataja 15/5. kd II LISA KÜTUSESÄÄSTU JA SÜSINIKDIOKSIIDI HEITMETE TEATMIKU KIRJELDUS Liikmesriigid peavad tagama, et kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete teatmik sisaldaks vähemalt järgmisi andmeid: 1. 2. liikmesriikides aasta jooksul müügilolevate uute automudelite loetelu mudelite kaupa tähestikulises järjekorras. Liikmesriigis rohkem kui kord aastas ajakohastatud teatmikus peaks olema kõigi kõnealuse teatmiku väljaandmise kuupäeval müügilolevate uute sõiduautomudelite loetelu; iga teatmikus sisalduva mudeli kütusetüüp, ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete arvväärtus. Ametlikku kütusekulu väljendatakse kas liitrites 100 kilomeetri kohta (l/100 km), kilomeetrites liitri kohta (km/l) või kõnealuste mõõtühikute asjakohase kombinatsiooni abil, esitatult ühe kümnendkoha täpsusega. Süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete koguseid väljendatakse grammides kilomeetri kohta (g/km), ümardatuna lähima täisarvuni. Neid väärtusi saab väljendada teistes ühikutes (gallonites ja miilides) direktiivi 80/181/EMÜ sätetele vastavalt; 3. iga kütusetüübi kohta märgatavale kohale paigutatud loetelu kümnest kõige kütusesäästlikumast uuest sõiduauto mudelist kasvavas süsinikdioksiidi eriheitmete järjestuses. Loetelus peab olema märgitud mudel, ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete arvväärtus; 4. nõuanne mootorsõidukite kasutajatele, et sõiduki õige kasutamine, regulaarne korrashoid ning õige sõidustiil, näiteks hoidumine agressiivsest sõidustiilist, sõit väiksemate kiirustega, ennetav pidurdamine, nõuetekohaselt täispumbatud rehvid, lühemad seisuajad, ülemäärase koormatuse vältimine, vähendavad sõiduauto kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmeid; 5. selgitus kasvuhoonegaaside mõju, võimaliku kliimamuutuse ning mootorsõidukite osa kohta selles ning viimastel teaduse saavutustel ning õigusnormidel põhinev viide tarbijale kättesaadavate erisuguste kütuste kasutamise võimaluste ning nende keskkonda mõjutavale toime kohta; 6. viide ühenduse eesmärgi kohta seoses uute sõiduautode süsinikdioksiidi heitmete keskmise kogusega ning eesmärgile jõudmise kuupäeva kohta; 7. viide komisjoni kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete teatmiku Internetiväljaandele, kui see on olemas. 15/5. kd ET Euroopa Liidu Teataja 9 III LISA MÜÜGIKOHAS VÄLJAPANDAVA PLAKATI KIRJELDUS Liikmesriigid peavad tagama, et plakat vastab (plakatid vastavad) vähemalt järgmistele nõuetele: 1. plakati väikseim suurus peab olema 70 cm × 50 cm; 2. teave plakatil peab olema kergesti loetav; 3. 4. sõiduautode mudelid peavad olema kütuse (näiteks bensiin või diislikütus) tüübi järgi eraldi rühmitatud ja loetletud. Mudelid on vastavalt igale kütusetüübile esitatud kasvavas süsinikdioksiidi heitmete järjestuses, kusjuures loetelu alustatakse väikseima ametliku kütusekuluga mudelist; iga loetelus sisalduva sõiduauto kohta andmed seoses kõnesoleva mudeli, ametliku kütusekulu ning süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete arvväärtustega. Ametlikku kütusekulu väljendatakse kas liitrites 100 kilomeetri kohta (l/100 km), kilomeetrites liitri kohta (km/l) või kõnealuste mõõtühikute asjakohase kombinatsiooni abil, esitatult ühe kümnendkoha täpsusega. Süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete koguseid väljendatakse grammides kilomeetri kohta (g/km), ümardatuna lähima täisarvuni. Neid väärtusi võib väljendada teistes ühikutes (gallonites ja miilides) direktiivi 80/181/EMÜ sätetele vastavalt. Andmed soovitatakse esitada järgmises vormis: 5. plakatil peab seoses kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete teatmiku kättesaadavusega olema järgmine tekst: “Kütusesäästu ja süsinikdioksiidi heitmete teatmik, mis sisaldab andmeid kõigi uute sõiduautomudelite kohta, on tasuta saadaval kõigis müügikohtades. ”; 6. plakatil peab olema järgmine tekst: “Auto kütusekulu ja süsinikdioksiidi heitmete puhul etendavad peale kütusesäästlikkuse tähtsat osa ka sõidustiil ning muud tegurid, mis ei ole tehnilist laadi. Süsinikdioksiid on peamine kliima globaalset soojenemist põhjustav kasvuhoonegaas. ”; 7. plakatit tuleb tervikuna ajakohastada vähemalt iga kuue kuu tagant. Ajakohastamisel lisatakse loetelu lõppu uued autod. 10 ET Euroopa Liidu Teataja 15/5. kd IV LISA KÜTUSEKULU JA SÜSINIKDIOKSIIDI HEITMETEGA SEOTUD ANDMETE ESITAMINE REKLAAMVÄLJAANNETES Liikmesriigid peavad tagama, et kõik reklaamväljaanded sisaldavad andmeid nende sõidukite ametliku kütusekulu ja süsinikdioksiidi ametlike eriheitmete kohta, millele nendes väljaannetes viidatakse. Teave peaks vastama vähemalt järgmistele nõuetele: 1. andmed peavad olema kergesti loetavad ega tohi olla reklaamväljaannete põhiandmetest silmatorkavamad; 2. andmed peavad olema kergesti arusaadavad ka põgusal tutvumisel; 3. ametliku kütusekulu andmed peavad olema esitatud kõigi reklaammaterjalis sisalduvate automudelite kohta. Kui nimetatud mudeleid on mitu, siis esitatakse ametliku kütusekulu andmed kas kõigi mudelite kohta või märgitakse kõige suurema ja kõige väiksema kütusekulu vahemik. Kütusekulu väljendatakse kas liitrites 100 kilomeetri kohta (l/100 km), kilomeetrites liitri kohta (km/l) või nende mõõtühikute asjakohase kombinatsiooni abil. Kõik arvandmed esitatakse ühe kümnendkoha täpsusega. Neid väärtusi võib väljendada teistes ühikutes (gallonites ja miilides) direktiivi 80/181/EMÜ sätetele vastavalt. Kui reklaamväljaannetes viidatakse ainult margile, mitte mudelile, ei ole kütusekulu andmeid vaja esitada


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2358/99 af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen. Hjælp og overvågning på psykiatriske hospitaler.

eurovoc_concepts:
European social policy
Italy
appeals by private individuals
competence of the Member States
patient's rights
psychiatric institution

formats: html pdf print

text: 18. 7. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 203 E/167 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af David Byrne (17. december 1999) Det (cid:230)rede medlem henvises til Kommissionens svar p(cid:229) skriftlig forespłrgsel E-2042/99 fra Lennart SacrØdeus (1). (1) Se side 121. (2000/C 203 E/215) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2358/99 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (13. december 1999) Om: Hj(cid:230)lp og overv(cid:229)gning p(cid:229) psykiatriske hospitaler P(cid:229) det psykiatriske hospital Santa Maria della Piet(cid:224) i Rom fik to patienter for nylig alvorlige kv(cid:230)stelser (en med deraf fłlgende permanent invaliditet) som fłlge af et slagsm(cid:229)l, der var opst(cid:229)et p(cid:229) et tidspunkt uden passende overv(cid:229)gning fra hospitalets specialuddannede personales side. I december 1998 afviste dommeren med ansvaret for undersłgelsen anmeldelsen fra de s(cid:229)rede patienters familier mod de myndigheder, som er ansvarlige for overv(cid:229)gningen og sikkerheden i afdelingerne p(cid:229) Santa Maria della Piet(cid:224)-hospitalet, og anmodede om henl(cid:230)ggelse af sagen. Vil Kommissionen oplyse fłlgende: (cid:129) Udgłr den mangelfulde hj(cid:230)lp, som de alvorlige fysiske fłlger af slagsm(cid:229)let nłdvendigvis m(cid:229) tilskrives, ikke en kr(cid:230)nkelse af det enkelte menneskes umistelige rettigheder og patientens v(cid:230)rdighed, og afspejler den ikke en forvaltning, som er uvidende om de mest element(cid:230)re behov hos patienter, der (cid:129) navnlig som fłlge af, at de kommer fra afdelinger for psykiatriske kriminelle (cid:129) nłdvendiggłr łget omsorg og overv(cid:229)gning? (cid:129) Er der ikke grundlag for, at patienternes familier p(cid:229) baggrund af ovenst(cid:229)ende henvender sig til EF- Domstolen for at f(cid:229) uddybet sagen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Romano Prodi (1. februar 2000) Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spłrgsm(cid:229)l, som udelukkende sorterer under de p(cid:229)g(cid:230)ldende nationale myndigheder. (2000/C 203 E/216) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2364/99 af Hans Kronberger (NI) til Kommissionen (1. december 1999) Om: Atomkraftv(cid:230)rket Bohunice (cid:129) sikkerhedsmangler Ifłlge de łstrigske medier afslłrer en undersłgelse, som den łstrigske forbundsregering har givet i kommission til universitetsinstituttet for risikoforskning om sikkerhedsrisici i det slovakiske atomkraftv(cid:230)rk Bohunice, at Slovakiet tilsyneladende ikke kun har givet (cid:216)strig forkerte oplysninger men ogs(cid:229) Kommis- sionen. Af undersłgelsen fremg(cid:229)r det endvidere, at Slovakiet kun delvis eller i ufuldst(cid:230)ndig grad har gennemfłrt de bebudede moderniseringsforanstaltninger, hvormed de begrundede udskydelsen af nedlu- kningsdatoen til 2006/2008. Blandt andet skulle der i de to reaktorkerneomr(cid:229)der i begge anl(cid:230)g v(cid:230)re blevet konstateret mangler, som medfłrer risici for offentligheden. Kommissionen bedes besvare fłlgende spłrgsm(cid:229)l


title: PERGUNTA ESCRITA E-2355/99 apresentada por Markus Ferber (PPE-DE) à Comissão. Unificação dos sistemas de controlo do tráfego aéreo.

eurovoc_concepts:
air space
air traffic
air traffic control
harmonisation of standards

text: C 225 E/112 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 8. 8. 2000 Informa(cid:231)ıes provenientes de diversas origens levavam a contingente mÆximo de 150. 676 toneladas. suspeitar que o Reino de Marrocos nªo estava a respeitar estes acordos, ultrapassando o contingente atribu(cid:237)do em diversas quantidades e atravØs de distintos mecanismos. Esta suspeita foi confirmada pelas mais fidedignas fontes oficiais. Efectivamente, segundo a Eurostat, a importa(cid:231)ªo de tomate de origem marroquina durante o per(cid:237)odo 1998/99 atingiu uma quantidade de 181. 542 toneladas, superando em mais de 30. 000 toneladas o contingente negociado. Por outro lado, o pr(cid:243)prio Director-Geral da Agricultura, Sr. Guy Legras, confirmou estes dados no decurso da Jornada de Parceria com as Regiıes UltraperifØricas, organizada pela Comissªo Europeia sobre o patroc(cid:237)nio do seu Presidente, Sr. Prodi, tendo simultaneamente afirmado que a Comissªo carece dos recursos humanos indispensÆveis para as actividades de inspec(cid:231)ªo que garantem a efectiva entrada de tomate de origem marroquina no mercado comunitÆrio dentro dos limites do contingente estabelecido. Tendo em conta os graves preju(cid:237)zos que este facto causa aos produtores europeus de tomate, especial- mente aos produtores do Sul, cujo calendÆrio de produ(cid:231)ªo coincide com o de Marrocos, que medidas tomou a Comissªo para fazer Marrocos cumprir os compromissos que assumiu em matØria de contingen- tes de importa(cid:231)ªo? Quando tenciona a Comissªo come(cid:231)ar a aplicar a cobran(cid:231)a do correspondente direito aduaneiro ap(cid:243)s a ultrapassagem do limite do contingente autorizado? Tenciona a Comissªo tomar outras medidas que lhe permitam desempenhar com mais eficÆcia do que atØ (cid:224) data as tarefas de inspec(cid:231)ªo que lhe incumbem no sector do tomate? Resposta comum (cid:224)s perguntas escritas E-2344/99, E-2345/99, E-2346/99, E-2347/99, E-2348/99 e P-2483/99 dada pelo ComissÆrio Franz Fischler em nome da Comissªo (20 de Janeiro de 2000) A Comissªo segue cuidadosamente a evolu(cid:231)ªo das importa(cid:231)ıes de tomate fresco proveniente de Marrocos. Tendo constatado, no fim da campanha de 1998/1999, uma supera(cid:231)ªo das quantidades acordadas, a Comissªo chamou a aten(cid:231)ªo das autoridades marroquinas para a import(cid:226)ncia do respeito dessas quantidades para o bom equil(cid:237)brio do mercado comunitÆrio. Para a campanha em curso, a Comissªo, perante a evolu(cid:231)ªo das importa(cid:231)ıes em Outubro de 1999, solicitou (cid:224)s autoridades marroquinas a celebra(cid:231)ªo de consultas urgentes. Estas consultas, celebradas em Rabat em 22 de Dezembro de 1999, nªo permitiram encontrar uma solu(cid:231)ªo que assegurasse a nªo supera(cid:231)ªo do contingente atribu(cid:237)do. Por conseguinte, e sem preju(cid:237)zo de consultas posteriores, a Comissªo instaurou, atravØs do Regulamento (CE) no 2767/99, um regime de certificados de importa(cid:231)ªo, em conformidade com a troca de cartas entre a Comunidade e o reino do Marrocos de 22 de Dezembro de 1994. A Comissªo lembra que os Estados-membros sªo responsÆveis da aplica(cid:231)ªo correcta das disposi(cid:231)ıes em vigor aquando das importa(cid:231)ıes, nomeadamente da fixa(cid:231)ªo dos direitos aduaneiros exig(cid:237)veis. (2000/C 225 E/119) PERGUNTA ESCRITA E-2355/99 apresentada por Markus Ferber (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Unifica(cid:231)ªo dos sistemas de controlo do trÆfego aØreo Actualmente, existem em todo o mundo cerca de 30 sistemas diferentes de controlo do trÆfego aØreo, o que agrava ainda mais o problema do congestionamento do espa(cid:231)o aØreo. Uma unifica(cid:231)ªo dos sistemas de controlo do trÆfego aØreo na Europa poderia trazer vantagens tanto para o ambiente como para a economia. O que pensa fazer a Comissªo para unificar os sistemas de controlo do trÆfego aØreo pelo menos na Europa? 8. 8. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 225 E/113 Resposta dada pela ComissÆria de Palacio em nome da Comissªo (18 de Janeiro de 2000) Em 1 de Dezembro de 1999, a Comissªo adoptou uma comunica(cid:231)ªo (1) relativa (cid:224) situa(cid:231)ªo actual no que respeita aos atrasos dos voos e (cid:224)s novas iniciativas a tomar para dotar a Comunidade do sistema de gestªo do trÆfego aØreo de que necessita para garantir o correcto funcionamento do seu mercado interno. As perguntas feitas pelo Senhor Deputado relativas (cid:224) multiplicidade dos sistemas de controlo do trÆfego aØreo na Europa e (cid:224) necessidade urgente de integra(cid:231)ªo encontram resposta nessa comunica(cid:231)ªo. (1) COM(1999) 614 final. (2000/C 225 E/120) PERGUNTA ESCRITA E-2357/99 apresentada por Roberta Angelilli (NI) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Lei sobre os ju(cid:237)zes assessores honorÆrios (no 276/97) (cid:201) not(cid:243)rio que a falta permanente de pessoas e a ineficÆcia da administra(cid:231)ªo judiciÆria italiana levaram (cid:224) acumula(cid:231)ªo de atrasos considerÆveis na tramita(cid:231)ªo dos processos do contencioso civil. Para fazer face a esta situa(cid:231)ªo objectiva, a Lei no 276/97 instituiu 1000 ju(cid:237)zes assessores honorÆrios (Giudici Onorari Aggregati- G. O. A. ) a fim de de concluir os processos civis pendentes em 30 de Abril de 1995 num prazo de cinco anos. Considerando que, para o exerc(cid:237)cio dessas fun(cid:231)ıes foram sobretudo recrutados advogados com cerca de 35 danos de profissªo, mas cujo nœmero Ø inferior a cinquenta por cento do que a lei em questªo considerava necessÆrio, os ju(cid:237)zes efectuam 35 audiŒncias diÆrias, em instala(cid:231)ıes com cerca de 20m2, na presen(cid:231)a de 60 ou 70 pessoas, os ju(cid:237)zes honorÆrios exercem as mesmas fun(cid:231)ıes, com as mesmas obriga(cid:231)ıes e responsabilidades que os ju(cid:237)zes titulares, com uma remunera(cid:231)ªo anual de 20 milhıes de liras e 200 000 liras l(cid:237)quidas por cada senten(cid:231)a e processo de concilia(cid:231)ªo, nªo beneficiando porØm do subs(cid:237)dio judiciÆrio (que nªo conta para a reforma) institu(cid:237)do pela Lei no 27/81 para todos os magistrados a fim de cobrir os riscos inerentes ao exerc(cid:237)cio da sua actividade; PoderÆ a Comissªo informar do seguinte: 1. Esta disparidade de tratamento, face (cid:224) identidade das presta(cid:231)ıes e das fun(cid:231)ıes, nªo constituirÆ uma flagrante viola(cid:231)ªo do critØrio de justi(cid:231)a e de igualdade social entre os cidadªos, jÆ reconhecido pela aplica(cid:231)ªo da Lei no 303/98 relativa (cid:224) nomea(cid:231)ªo e (cid:224) remunera(cid:231)ªo dos magistrados honorÆrios ddo Tribunal de Cassa(cid:231)ªo? 2. Em seu entender, a aplica(cid:231)ªo da Lei no 276/97 (cid:129) na ausŒncia de estruturas adequadas (cid:129) nªo serÆ contrÆria (cid:224) regulamenta(cid:231)ªo sobre a seguran(cid:231)a no local de trabalho? 3. Qual Ø o seu parecer sobre a necessidade de uma eventual reforma da lei que institui os G. O. A. , com efeitos retroactivos a partir de 2 de Novembro de 1998, a fim de equiparar o tratamento economico global e o montante dos susbs(cid:237)dios judiciÆrios dos G. O. A. ao tratamento econ(cid:243)mico global previsto e atribu(cid:237)do aos titulares das mesmas fun(cid:231)ıes e de grau idŒntico? Resposta de Anna Diamantopoulou em nome da Comissªo (18 de Fevereiro de 2000) A organiza(cid:231)ªo interna da administra(cid:231)ªo da justi(cid:231)a de um Estado-membro, incluindo a remunera(cid:231)ªo do pessoal, nªo depende do direito comunitÆrio. A ItÆlia transp(cid:244)s a legisla(cid:231)ªo comunitÆria de saœde e seguran(cid:231)a para a legisla(cid:231)ªo nacional. (cid:201) (cid:224)s autoridades nacionais que compete determinar se as medidas de saœde e seguran(cid:231)a sªo suficientes nas circunstancias descritas


title: QUESTION ÉCRITE E-2338/99 posée par Ioannis Marínos (PPE-DE) à la Commission. Libre circulation des capitaux dans le domaine de la santé.

text: C 303 E/50 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 24. 10. 2000 (2000/C 303 E/044) QUESTION (cid:201)CRITE E-2338/99 posØe par Ioannis Mar(cid:237)nos (PPE-DE) (cid:224) la Commission Objet: Libre circulation des capitaux dans le domaine de la santØ (13 dØcembre 1999) (cid:192) l(cid:146)aube du prochain millØnaire, la prestation des services de santØ revŒt dØsormais une importance qui lui est propre, et qui est considØrable. Je sais qu(cid:146)il n(cid:146)existe pas, (cid:224) l(cid:146)heure actuelle, de politique communautaire uniformisØe dans le domaine de la santØ. Mais je n(cid:146)ignore pas non plus que, quelles que soient les difficultØs rencontrØes, cette politique deviendra t(cid:244)t ou tard rØalitØ. La Commission pourrait-elle dŁs lors rØpondre aux questions suivantes: (cid:129) Est-il possible d(cid:146)entraver, de quelque fa(cid:231)on que ce soit, la libre circulation des capitaux dans le domaine de la prestation des services de santØ dans l(cid:146)Union europØenne? Un (cid:201)tat membre peut-il imposer des limitations quantitatives au travers des programmes sanitaires ou promouvoir des rØglementations prØfØrentielles au regard de l(cid:146)Øquipement des Øtablissements de soins ou de la possibilitØ offerte (cid:224) tout ressortissant d(cid:146)un (cid:201)tat membre de l(cid:146)UE d(cid:146)opØrer dans le secteur de la prestation des services de santØ? (cid:129) La libre circulation des capitaux et des personnes couvre-t-elle Øgalement les organisations non gouvernementales (cid:224) but non lucratif (organisations religieuses, par exemple)? Les adeptes d(cid:146)un culte religieux quel qu(cid:146)il soit peuvent-ils ouvrir une ou plusieurs cliniques dans n(cid:146)importe quel (cid:201)tat membre? RØponse donnØe par M. Bolkestein au nom de la Commission (2 fØvrier 2000) La question de l(cid:146)Honorable Parlementaire porte sur diffØrentes libertØs de marchØs internes, telles que la libre circulation des capitaux (article 56) (ex article 73B) du traitØ CE, le droit d(cid:146)Øtablissement (article 43) (ex article 52), (ex article 59) et la libre circulation des personnes (article 39) (ex article 48). la libre circulation des services (article 49) En ce qui concerne les services de santØ, la libre circulation des capitaux est une libertØ prØvue par le traitØ CE s(cid:146)appliquant essentiellement (cid:224) tous les types d(cid:146)investissements pouvant Œtre effectuØs dans des sociØtØs intervenant dans ce secteur particulier (par exemple, investissements directs et investissements en capital dans ces sociØtØs). Si plusieurs mesures discriminatoires pouvaient Œtre imposØes aux investisse- ments susmentionnØs, en application des exceptions prØvues par le traitØ CE (comme l(cid:146)ordre public, la sØcuritØ publique ou la santØ publique), leur compatibilitØ avec les dispositions du traitØ ne pourrait Œtre jugØe qu(cid:146)aprŁs un examen approfondi de ces mesures. En outre, des mesures non discriminatoires pourraient aussi limiter les investissements dans des sociØtØs ayant des activitØs dans le secteur des services de santØ (cid:224) condition de satisfaire (cid:224) quatre conditions fondamentales. Il faut que ces mesures soient justifiØes par des besoins impØratifs dans l(cid:146)intØrŒt gØnØral, appliquØes de maniŁre non discriminatoire, propres (cid:224) atteindre l(cid:146)objectif poursuivi, et qu(cid:146)elles n(cid:146)aillent pas au-del(cid:224) de ce qui est nØcessaire pour l(cid:146)atteindre. Une fois encore, la compatibilitØ de ces mesures ne pourrait Œtre jugØe que sur la base d(cid:146)une analyse dØtaillØe des mesures envisagØes. Les dispositions et principes susmentionnØs s(cid:146)appliquent Øgalement aux organisations non gouvernementa- les, (cid:224) but non lucratif, par exemple des organismes religieux. En ce qui concerne ces organismes religieux, ils bØnØficient aussi de la libre circulation des capitaux comme prØvu dans le traitØ CE, mais uniquement dans la mesure oø cette libre circulation n(cid:146)est pas limitØe par des mesures nationales qui pourraient Œtre justifiØes par des raisons de sØcuritØ publique, ordre public, santØ publique ou plus gØnØralement par des considØrations d(cid:146)«intØrŒt gØnØral» ØvoquØes prØcØdemment. Concernant le droit d(cid:146)Øtablissement et la libre circulation des services, les (cid:201)tats membres sont en droit de prØvoir des restrictions dans leur lØgislation nationale, pour autant que ces mesures nationales puissent Œtre justifiØes par les raisons prØvues (cid:224) l(cid:146)article 46 (ex article 56) du traitØ CE (ordre public, sØcuritØ publique et santØ publique) ou des motifs d(cid:146)importance primordiale concernant un intØrŒt public, et qu(cid:146)elles ne soient pas disproportionnØes par rapport (cid:224) l(cid:146)objectif visØ par l(cid:146)(cid:201)tat membre dans ce contexte. Le droit d(cid:146)Øtablissement est accordØ (cid:224) tout agent Øconomique exer(cid:231)ant une activitØ (cid:224) but lucratif, Øtabli dans l(cid:146)Union, qui dØsire s(cid:146)Øtablir dans un autre (cid:201)tat membre. La libertØ de fournir des services s(cid:146)applique tant aux agents Øconomiques Øtablis sur le territoire d(cid:146)un (cid:201)tat membre qui dØsirent fournir des services transfronta- 24. 10. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 303 E/51 liers sans devoir s(cid:146)Øtablir, qu(cid:146)aux bØnØficiaires des services (tels que les patients) bØnØficiaires de services de santØ. Les dispositions nationales prescrivant que les h(cid:244)pitaux doivent Œtre des institutions non lucratives sont compatibles avec le traitØ CE. La Cour de justice a confirmØ ce principe dØj(cid:224) entØrinØ par l(cid:146)article 48 (2) (ex article 58) du traitØ CE dans le cas «Sodemare» (cas C-70/95, arrŒt du 17. 6. 1997, recueil de la jurisprudence de la Cour I 3395). D(cid:146)autres restrictions doivent Œtre examinØes (cid:224) la lumiŁre de la jurisprudence de la Cour dans le cas «Kohll» (C-158/96, arrŒt du 28. 4. 1998, recueil de la jurisprudence de la Cour I 1931) qui fait rØfØrence (cid:224) des considØrations de santØ publique, et plus particuliŁrement, (cid:224) la nØcessitØ de maintenir l(cid:146)Øquilibre d(cid:146)un service mØdical et hospitalier ouvert (cid:224) tous, de mŒme qu(cid:146)(cid:224) tout intØrŒt public spØcifique d(cid:146)importance primordiale liØ (cid:224) la nØcessitØ d(cid:146)Øviter rØsolument de compromettre la viabilitØ financiŁre du rØgime de sØcuritØ social concernØ. Des restrictions quantitatives ou des arrange- ments prØfØrentiels doivent Œtre impØrativement compatibles avec ces dispositions. En aucun cas, elles ne doivent conduire lØgalement ou de facto (cid:224) une discrimination entre les citoyens de l(cid:146)Union. Concernant la possibilitØ pour des citoyens de l(cid:146)Union d(cid:146)exercer des activitØs Øconomiques dans le secteur des services de santØ conformØment (cid:224) l(cid:146)article 39 (ex article 48) du traitØ CE, notamment dans les h(cid:244)pitaux, les conditions d(cid:146)emploi sont fixØes par les (cid:201)tats membres. Cependant, il faut que les dispositions nationales satisfassent au droit communautaire, en particulier, aux directives 89/48/CEE (1) et 92/51/CEE (2) du Conseil, relatives (cid:224) un systŁme gØnØral de reconnaissance des formations professionnelles et aux directives 77/452/CEE (3), 78/686/CEE (4), 80/154/CEE (5), 85/433/CEE (6) et 93/16/CEE (7) du Conseil, relatives (cid:224) la reconnaissance mutuelle des dipl(cid:244)mes d(cid:146)infirmier responsable des soins gØnØraux, de praticien de l(cid:146)art dentaire, de sage-femme, de pharmacien et de mØdecin. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) JO L 19 du 24. 1. 1989. JO L 209 du 24. 7. 1992. JO L 176 du 15. 7. 1977. JO L 233 du 24. 8. 1978. JO L 33 du 11. 2. 1980. JO L 253 du 24. 9. 1985. JO L 165 du 7. 7. 1993. (2000/C 303 E/045) QUESTION (cid:201)CRITE E-2349/99 posØe par Roger Helmer (PPE-DE) (cid:224) la Commission (13 dØcembre 1999) Objet: Subventions communautaires Quelle est la procØdure relative (cid:224) la rØtribution des organes intermØdiaires (entreprises privØes sous contrat (cid:224) la Commission) qui gŁrent les fonds des subventions communautaires? Quel pourcentage de ces fonds cette rØtribution reprØsente-t-elle en moyenne? RØponse donnØe par Mme Schreyer au nom de la Commission (25 fØvrier 2000) Les organes intermØdiaires qui prŒtent (cid:224) la Commission, dans le cadre d(cid:146)un contrat de droit privØ, une assistance technique ou administrative pour la gestion des fonds communautaires peuvent Œtre rØmunØrØs suivant deux formules diffØrentes: soit un forfait global couvrant la totalitØ des prestations, auquel cas aucun coßt supplØmentaire ne peut Œtre facturØ (cid:224) la Commission en sus ((cid:224) l(cid:146)exception de frais relatifs (cid:224) d(cid:146)Øventuels audits ad hoc requis par la Commission), soit une rØgie, contenant Øventuellement des ØlØments forfaitaires. Dans ce cas, des frais remboursables peuvent Øgalement Œtre imputØs (dØplacements, coßts de matØriel, frais gØnØraux et frais d(cid:146)audit). La rØmunØration des prestations est calculØe selon les spØcifications annexØes au contrat et dans la limite du budget prØvisionnel. Tout paiement est fait sur la base d(cid:146)une facture originale. Le remboursement des frais s(cid:146)effectue sur base de piŁces justificatives originales ou de copies certifiØes conformes aux originaux


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2330/99 af Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) til Kommissionen. Private selskaber for forsendelse af tryksager og pakker.

eurovoc_concepts:
consumer protection
postal service
private sector

text: C 219 E/148 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 1. 8. 2000 P(cid:229) grund af den vanskelige budgetsituation i 2000 kan Kommissionen ikke igen foresl(cid:229) R(cid:229)det foran- staltninger til stłtte af transport i lighed med dem, der var g(cid:230)ldende fra 1991 til 1996 som fłlge af de jugoslaviske konflikt. (2000/C 219 E/186) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2329/99 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen Om: Byggeri uden tilladelse i det fredede omr(cid:229)de Parnassos (13. december 1999) Ifłlge hvad nogle miljłorganisationer h(cid:230)vder, er der midt i det fredede omr(cid:229)de Parnassos, som er blevet optaget i Natura 2000-nettet i Fokidas amt, bygget fritidsboliger. Ifłlge nogle oplysninger forventes der at blive udstedt et pr(cid:230)sidentielt dekret om oph(cid:230)velse af omr(cid:229)dets status som fredet omr(cid:229)de, byggemodning samt tilladelse til gr(cid:230)sning. Kommissionen bedes besvare fłlgende: 1. Har Kommissionen kendskab til forslagene om at (cid:230)ndre omr(cid:229)dets status som en del af Natura 2000- nettet? 2. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen tr(cid:230)ffe for at beskytte det ovenn(cid:230)vnte omr(cid:229)de, som er fredet og indg(cid:229)r som »A-omr(cid:229)de« i Natura 2000? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (21. december 1999) Kommissionen kender intet til eventuelle planer om at (cid:230)ndre eller afskaffe den fredningsm(cid:230)ssige status for Parnassos-nationalparken, der indg(cid:229)r i en lokalitet, som er foresl(cid:229)et optaget i Natura 2000-nettet, som er etableret i henhold til R(cid:229)dets direktiv 92/43/E(cid:216)F om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1). Der er tidligere blevet udarbejdet en forvaltningsplan for Parnassos-nationalparken som led i et LIFE- Nature-projekt, som er medfinansieret af Kommissionen, og hvis sigte er at skabe bedre bevarelses- og forvaltningsm(cid:230)ssige forhold i de gr(cid:230)ske nationalparker. Denne forvaltningsplan, der er baseret p(cid:229) et indg(cid:229)ende kendskab til hele Parnassos-massivet, indbefatter en (cid:230)ndring af nationalparkens gr(cid:230)nser, som bl. a. indeb(cid:230)rer en justering og udvidelse af det best(cid:229)ende kerneomr(cid:229)de (som stammer helt tilbage fra 1938), samt en klar definition og udvidelse af det perifere omr(cid:229)de, som hidtil kun var vagt defineret. Inden for kerneomr(cid:229)det i s(cid:230)rdeleshed er det ikke tilladt at foretage menneskelige indgreb som dem, det (cid:230)rede medlem omtaler. Ifłlge oplysninger fra de gr(cid:230)ske myndigheder er der p(cid:229) grundlag af forslagene i forvaltningsplanen blevet udarbejdet et udkast til pr(cid:230)sidentdekret, som er forelagt til vedtagelse. (1) EFT L 206 af 22. 7. 1992. (2000/C 219 E/187) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2330/99 af Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) til Kommissionen Om: Private selskaber for forsendelse af tryksager og pakker (13. december 1999) Det lader til, at procedurerne for forsendelse af tryksager og pakker mellem de enkelte stater gennem de forskellige private forsendelses- og ekspeditionsselskaber (couriers) i praksis kun i ringe grad garanterer de berłrte parter en sikker afsendelse og is(cid:230)r modtagelse. Problemet bunder i den omst(cid:230)ndighed, at foretages af et tredje selskab, som indg(cid:229)r i samarbejdet, og som eventuelt ekspeditionen som regel 1. 8. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 219 E/149 overdrager den videre befordring eller endog udleveringen til andre fysiske personer eller selskaber. Denne procedure sikrer s(cid:229)ledes under ingen omst(cid:230)ndigheder afsenderens interesser, is(cid:230)r i betragtning af, at de almindelige betingelser for de p(cid:229)g(cid:230)ldende selskabers overtagelse og forsendelse ogs(cid:229) er bindende for afsenderen. Hvad er Kommissionens holdning i dette spłrgsm(cid:229)l, is(cid:230)r med hensyn til manglen p(cid:229) s(cid:229)danne ordninger, der kan sikre afsenderens interesser i forbindelse med forsendelse af tryksager og pakker tv(cid:230)rs over gr(cid:230)nserne? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af David Byrne (24. januar 2000) Der findes ingen EU-bestemmelser om sikkerheden ved forsendelse af tryksager og pakker med offentlige eller private firmaer, ej heller om udleveringen til adressaten. Det er et omr(cid:229)de, der er omfattet af national lovgivning. (2000/C 219 E/188) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2331/99 af Richard Howitt (PSE) til R(cid:229)det (13. december 1999) Om: R(cid:229)dets resolution om markedsfłring af moderm(cid:230)lkserstatninger Vil R(cid:229)det, idet der henvises til R(cid:229)dets resolution af 18. juni 1992 om EF-producenters markedsfłring af moderm(cid:230)lkserstatninger i tredjelande (1) og navnlig til artikel 2 og 5 heri, pr(cid:230)cisere udtrykket »kompetente myndigheder«, der anvendes i artikel 2? (1) EFT C 172 af 8. 7. 1992, s. 1. Svar (14. februar 2000) Udtrykket »kompetente myndigheder«, der anvendes i artikel 2 i R(cid:229)dets resolution, som det (cid:230)rede parlamentsmedlem henviser til, vedrłrer de kompetente myndigheder i de p(cid:229)g(cid:230)ldende tredjelande, der naturligvis fortsat frit kan udpege disse myndigheder. (2000/C 219 E/189) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2352/99 af Freddy Thielemans (PSE) til Kommissionen (13. december 1999) Om: Fłdevarekvalitet Er Kommissionen klar over, at ostesorterne Parmigiano-Reggiano og Grana Padana tilsyneladende inde- holder store m(cid:230)ngder kobber, som ligger indtil 20 gange hłjere end de fastsatte normer for en kvalitetsost med kontrolleret oprindelsesbetegnelse? S(cid:230)rlig det kobbersalt, der sandsynligvis anvendes som anti- fermentationsmiddel til m(cid:230)lk, er yderst giftigt. Agter Kommissionen at igangs(cid:230)tte det hurtige varslings- system? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af David Byrne (24. januar 2000) Kommissionen er bekendt med det forhold, det (cid:230)rede medlems henviser til. Allerede i forbindelse med en inspektionsrejse, som Kommissionens Fłdevare- og Veterin(cid:230)rkontor foretog i marts 1999, blev der oplyst om situationen (rapport nr. XXIV/1099/99) findes p(cid:229) Internettet. (http://europa. eu. int/comm/dg24/health/vi/reports/index_en. html) og medlemsstaterne. Inspektionsrapporten for Kommissionen over


title: PERGUNTA ESCRITA E-2320/99 apresentada por Freddy Blak (PSE) à Comissão. Danos causados pela utilização do rato.

eurovoc_concepts: European Agency for Safety and Health at Work

text: C 225 E/98 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 8. 8. 2000 Compete (cid:224)s autoridades reguladoras dos Estados-membros aplicar os princ(cid:237)pios da legisla(cid:231)ªo farmacŒutica comunitÆria e tomar decisıes concretas sobre autoriza(cid:231)ıes e restri(cid:231)ıes (p. ex. , receitas mØdicas) para produtos espec(cid:237)ficos. A Comissªo nªo prevŒ quaisquer altera(cid:231)ıes neste processo. Dado que a aplica(cid:231)ªo prÆtica das referidas regras Ø da competŒncia dos Estados-membros, a Comissªo nªo estÆ em condi(cid:231)ıes de responder (cid:224)s perguntas muito concretas e espec(cid:237)ficas de determinados produtos apresentadas pelo Senhor Deputado. No entanto, a Comissªo chama a aten(cid:231)ªo do Senhor Deputado para as actividades do «Grupo de Trabalho para os Medicamentos (cid:224) base de Plantas» da AgŒncia Europeia de Avalia(cid:231)ªo dos Medicamentos (AEAM) estabelecida em Londres, que foi institu(cid:237)do com o objectivo de promover a gradual harmoniza(cid:231)ªo da avalia(cid:231)ªo da seguran(cid:231)a e eficÆcia dos medicamentos (cid:224) base de plantas na Comunidade. Os relat(cid:243)rios sobre as actividades deste grupo de trabalho podem ser facilmente consultados atravØs do s(cid:237)tio Web da AEAM: http://www. eudra. org/emea. html. (1) (2) JO 22 de 9. 2. 1965. JO L 243 de 15. 9. 1999. (2000/C 225 E/098) PERGUNTA ESCRITA E-2320/99 apresentada por Freddy Blak (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Danos causados pela utiliza(cid:231)ªo do «rato» Os «ratos» de computador parecem tender a tornar-se os principais responsÆveis pelos danos de saœde no local de trabalho. Os preju(cid:237)zos causados pela utiliza(cid:231)ªo do «rato» vªo constituir, segundo anunciam os investigadores, o novo grande problema do ambiente de trabalho do futuro. Um estudo sanitÆrio do trabalho com computadores realizado no distrito de ¯rhus revela que apenas quatro horas de trabalho por dia sªo suficientes para causar problemas nos pulsos, cotovelos, pesco(cid:231)o e ombros (lesıes PCPO). Mas o grupo de risco nªo Ø constitu(cid:237)do unicamente pelos utilizadores intensivos do computador. Mais de metade das pessoas estudadas que trabalhavam com computadores tinham queixas de saœde. Se compararmos com outros grupos que normalmente sofrem de lesıes PCPO, conclui-se que o trabalho com computadores Ø, do ponto de vista f(cid:237)sico, igualmente duro. Solicita-se (cid:224) Comissªo que informe se tem conhecimento de estudos semelhantes realizados a n(cid:237)vel europeu sobre o alcance dos danos de saœde provocados pela utiliza(cid:231)ªo do «rato» de computador. O estudo dinamarquŒs revela tambØm que, infelizmente, a directiva da UE relativa ao trabalho com computadores estÆ longe de ser cumprida. Apenas 36 % das mesas de trabalho podiam ser reguladas em altura e apenas 30 % dos trabalhadores tinham a possibilidade de apoiar o antebra(cid:231)o durante o trabalho com teclado e «rato». EstÆ a Comissªo a par do grau de aplica(cid:231)ªo da directiva relativa ao trabalho com computadores noutros Estados-membros? Tenciona a Comissªo tomar a iniciativa de actualizar a referida directiva, de forma a que ela tenha em conta eventuais novos conhecimentos sobre a dimensªo dos danos resultantes do trabalho com «rato»? Resposta de Anna Diamantopoulou em nome da Comissªo (17 de Janeiro de 2000) A Directiva 90/270/CEE do Conselho, de 29 de Maio de 1990, relativa (cid:224)s prescri(cid:231)ıes m(cid:237)nimas de seguran(cid:231)a e de saœde respeitantes ao trabalho com equipamentos dotados de visor (1) foi transposta por todos os Estados-membros. Nos termos do no 3 do seu artigo 11o os Estados-membros informam, de quatro em quatro anos, a Comissªo sobre a aplica(cid:231)ªo das disposi(cid:231)ıes da presente directiva, indicando os pontos de vista dos parceiros sociais. Estes relat(cid:243)rios permitiram (cid:224) Comissªo obter uma visªo global da execu(cid:231)ªo prÆtica desta directiva. 8. 8. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 225 E/99 AlØm disso, a Comissªo efectuou, em 1997, uma avalia(cid:231)ªo dos estudos cient(cid:237)ficos e pareceres expressos pelos meios interessados, em especial no que diz respeito ao trabalho com o rato. De acordo com os resultados desta avalia(cid:231)ªo, a Directiva 90/270/CEE cobre suficientemente estes aspectos, nomeadamente a al(cid:237)nea d) do no 1 do anexo que prescreve uma superf(cid:237)cie de trabalho de dimensıes suficientes para permitir, designadamente, uma disposi(cid:231)ªo flex(cid:237)vel do material acess(cid:243)rio (por exemplo o rato) e uma posi(cid:231)ªo confortÆvel para os trabalhadores. No que se refere ao ajustamento das mesas de trabalho em altura, a Directiva 90/270/CEE nªo contØm prescri(cid:231)ıes m(cid:237)nimas a esse respeito mas estabelece que o assento de trabalho deve ser ajustÆvel em altura e que o dossier deve ser adaptÆvel em altura e em inclina(cid:231)ªo. AlØm disso, para avaliar as necessidades de uma eventual ac(cid:231)ªo comunitÆria relativa aos factores de risco para as perturba(cid:231)ıes dos membros superiores, as informa(cid:231)ıes recolhidas a este respeito pela AgŒncia Europeia para a Seguran(cid:231)a e a Saœde no Trabalho foram transmitidas, para parecer, ao ComitØ Consultivo para a Seguran(cid:231)a, a Higiene e Protec(cid:231)ªo da Saœde no local de trabalho. Uma vez o parecer dado pelo ComitØ, a Comissªo tomarÆ as iniciativas que se imponham. (1) JO L 156 de 21. 6. 1990. (2000/C 225 E/099) PERGUNTA ESCRITA E-2321/99 apresentada por Michl Ebner (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Servi(cid:231)o europeu civil e de solidariedade Tendo em conta o facto de que, em muitos Estados-membros, foi abolido o servi(cid:231)o militar ou, pelo menos, estÆ a realizar-se um debate sobre a reforma do servi(cid:231)o militar obrigat(cid:243)rio e que existe jÆ uma resolu(cid:231)ªo, aprovada pelo Parlamento Europeu em 22. 9. 1995, sobre a cria(cid:231)ªo de um servi(cid:231)o civil europeu, em que o Parlamento solicita (cid:224) Comissªo que apresente uma proposta relativa a um servi(cid:231)o civil europeu, pode indicar a Comissªo se considera a possibilidade de adoptar iniciativas e medidas tendentes a criar um servi(cid:231)o civil e de solidariedade de trŒs a quatro meses de dura(cid:231)ªo aplicÆvel a todos os homens e mulheres em igualdade de circunst(cid:226)ncias? Resposta dada por Viviane Reding em nome da Comissªo (28 de Janeiro de 2000) JÆ existe um servi(cid:231)o europeu de servi(cid:231)o civil e de solidariedade instaurado pela Decisªo no 1686/98/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de Julho de 1998, que cria o programa comunitÆrio de ac(cid:231)ªo «Servi(cid:231)o VoluntÆrio Europeu para Jovens» (1). O programa tem os seguintes objectivos (artigo 1o): «((cid:133)) No respeito pela igualdade de oportunidades entre homens e mulheres, destina-se a estimular a mobilidade e a solidariedade dos jovens no quadro de uma cidadania activa, a favorecer uma experiŒncia educativa informal em diversos sectores de actividade e a permitir-lhes adquirir essa experiŒncia, que poderÆ vir a constituir um dos fundamentos da sua orienta(cid:231)ªo no futuro, a favorecer, mediante a participa(cid:231)ªo em actividades transnacionais de utilidade colectiva, o seu contributo activo para os ideais de democracia, toler(cid:226)ncia e solidariedade no contexto da constru(cid:231)ªo europeia e para a coopera(cid:231)ªo entre a Comunidade e pa(cid:237)ses terceiros. » No entanto, deve ser frisado que o Servi(cid:231)o VoluntÆrio Europeu nªo substitui o servi(cid:231)o militar ou servi(cid:231)os alternativos que observem o princ(cid:237)pio de subsidiariedade no (cid:226)mbito da responsabilidade dos Estados- -membros. Relativamente a este aspecto, o considerando no 21 da decisªo afirma: «Considerando que as actividades de servi(cid:231)o voluntÆrio europeu nªo substituem o servi(cid:231)o militar, as modalidades de servi(cid:231)o alternativo previstas nomeadamente para os objectores de consciŒncia, nem o servi(cid:231)o c(cid:237)vico obrigat(cid:243)rio, existentes em diversos Estados-membros ((cid:133)). » As actividades do Servi(cid:231)o VoluntÆrio Europeu prosseguirªo, a partir do ano 2000, no quadro do programa comunitÆrio de ac(cid:231)ªo JUVENTUDE (2), que se encontra actualmente em fase de negocia(cid:231)ªo


title: WRITTEN QUESTION E-2275/99 by Vittorio Sgarbi (PPE-DE) to the Commission. European rules on amusement arcades.

eurovoc_concepts:
Italy
Slovenia
accession to the European Union
approximation of laws
economic consequence
freedom to provide services
game of chance
gaming establishment

text: 8. 8. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 225 E/83 With regard to non-legislative measures, the Commission would refer to the Daphne initiative it launched in 1997; this has now been replaced by the Community action programme Daphne (2000-2004) operational since 1 January 2000. The aim of the programme is to ensure a high level of protection of physical and mental health by protecting children, young people and women against violence (including violence in the form of sexual exploitation and abuse) by preventing violence and by providing support for the victims of violence in order to prevent future exposure to violence. It should be noted that the Community action programme is open to the associated countries of central Europe, including Romania, a country referred to by the Honourable Member. (2000/C 225 E/083) WRITTEN QUESTION E-2275/99 by Vittorio Sgarbi (PPE-DE) to the Commission (13 December 1999) Subject: European rules on amusement arcades At present, there are considerable disparities between the various Member States with regard to national rules governing games of chance. In some countries such as Italy there is a total ban on the issuing of licences with the result that demand far outstrips the very limited supply. All of Italy(cid:146)s neighbours, however, including Slovenia which is close to becoming a member of the Union, have more liberal laws on games of chance and have numerous casinos and amusement arcades. Consequently there are many Italians who travel abroad in order to frequent these places. These activities produce revenue of thousands of billions of lire for the local authorities or states where the games of chance take place, revenue which is lost to the gamblers(cid:146) regions of origin because of the absence of adequate facilities. Much of this revenue comes from the pockets of Italians who are obliged to travel abroad to frequent amusement arcades. At European level, efforts have always been made to standardise Member States(cid:146) rules liable to generate appreciable differences in the socio-economic field, while account should also be taken of the huge turnover produced by gaming houses. Can the Commission answer the following: (cid:129) is it intending to draw up a Community directive that will provide equal opportunities for business- interested bodies and clients with regard to the opening, operation and frequenting of men, amusement arcades? (cid:129) if not, does it think it would be appropriate to take steps to remove the legal disparities and eliminate any possible competition based on clear differences in laws, which severely penalise Italy vis-(cid:224)-vis neighbouring countries? (cid:129) furthermore, does it think it appropriate to issue a Community directive on the subject designed to standardise the laws in force in the various Member States as soon as possible? Answer by Mr Bolkestein on behalf of the Commission (17 January 2000) The Commission would like to draw the honourable Member(cid:146)s attention to the negative aspects of games of chance, which include the active encouragement for players to spend money and a potential for damaging personal and social consequences. For this reason, all Member States regulate games of chance with the intention of preventing the stimulation of demand in this sector, fighting crime and fraud, and ensuring that games of chance serve a charitable, sporting or cultural purpose, rather than personal or commercial profit. In view of the moral, religious and cultural concerns surrounding these activities, the Member States therefore tend to impose a limit on their number. C 225 E/84 Official Journal of the European Communities EN 8. 8. 2000 Although the limitations on games of chance prevent certain economic operators from gaining access to this field of activity, their underlying principles were found by the Court of Justice to be compatible with the principle of the freedom to provide services set out in Article 49 (formerly Article 59) of the EC Treaty (see the judgment of 21 September 1999 in case C-124/97). The Court found that the considerations of public interest mentioned above were sufficient justification for leaving the Member States to decide which restrictive measures were necessary to provide protection on their territory. It is the Commission(cid:146)s view that the various systems of regulation and national control exercised in the different Member States are all based on public interest grounds and follow the same principles, which are compatible with the Community principle of the freedom to provide services. In this context and in the absence of substantial differences between the laws of the various Member States, the Commission has no intention of drafting any secondary legislation on games of chance. (2000/C 225 E/084) WRITTEN QUESTION P-2278/99 by Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) to the Commission Subject: Aid to the shipbuilding industry (24 November 1999) The European shipbuilding sector is in serious difficulty. One of the EU(cid:146)s priorities should be to secure the future of a competitive shipbuilding industry which will contribute to social and economic development by maintaining a certain level of employment in a number of regions, many of which have a high level of unemployment. In its report to the Council on the situation of shipbuilding in the world, the Commission acknowledges that South Korea(cid:146)s public aid scheme for shipbuilding is destabilising the world market in that sector. With a view to planning measures which will remedy this state of affairs, has the Commission quantified the amount of such aid? Council Regulation (EC) No 1540/98 (1) of 29 June 1998 lays down new rules on state aid to the shipbuilding sector up to December 2000. Is the Commission planning to extend the provision of such aid to European production beyond that date as a precautionary measure whilst it pursues its investigation into shipbuilding aid in South Korea? (1) OJ L 202, 18. 7. 1998, p. 1. Answer given by Mr Monti on behalf of the Commission (20 December 1999) The Commission fully shares the Honourable Member(cid:146)s concerns about the difficult market situation, which is characterised by very low prices and serious over-capacity caused by Korea. So far as alleged subsidisation of Korean shipbuilding is concerned, at this stage it is not possible to quantify the possible forms of public support being used to assist Korean yards. More information is required. The Commission will continue its investigations and present its findings to the Council. As regards the Community(cid:146)s aid regime, Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establish- ing new rules on aid to shipbuilding, provides for a range of various aids to shipbuilding up until 2003. The only aids that are due to be abolished at the end of 2000 are contract-related operating aids. There are no plans at this stage to prolong such aids. In accordance with Article 12 of the Regulation, the Commission is obliged to keep the market situation under regular review and will, if appropriate, propose measures to address the situation if it is found that Community yards are suffering injury from unfair competition practices. The Commission(cid:146)s recent report to the Council (1) was the first such report


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2342/99 van Daniel Hannan (PPE-DE) aan de Commissie. Finale Wereldkampioenschappen Voetbal 1998.

eurovoc_concepts:
corruption
fine
public morality
sanction (EU)
sporting event
sports body

text: 8. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 225 E/109 (2000/C 225 E/111) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2342/99 van Daniel Hannan (PPE-DE) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Finale Wereldkampioenschappen Voetbal 1998 Welke ambtenaren van de Europese Commissie kregen destijds kaartjes voor de finale van de wereld- kampioenschappen voetbal en waren deze ambtenaren betrokken bij het evalueren van de boete die de Commissie de voetbalautoriteiten later heeft opgelegd? Antwoord van de heer Monti namens de Commissie (5 januari 2000) Geen van de bij het onderzoek van de zaak betrokken personen, van het bevoegde lid van de Commissie tot de betrokken rapporteurs bij het Directoraat-generaal Concurrentie, heeft van de organisator van de wereldkampioenschappen voetbal (comitØ fran(cid:231)ais d(cid:146)organisation de la coupe du monde de football 1998 (CFO)) of van de nationale voetbalbonden kaartjes ontvangen. (2000/C 225 E/112) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2343/99 van Robert Evans (PSE) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Aflatoxine Kan de Commissie mij informeren omtrent de recente maatregelen die zij heeft genomen betreffende de toelaatbare niveaus van de fungus aflatoxine in Braziliaanse noten? Mij is gevraagd naar de mogelijke gevolgen van deze maatregelen voor de bewoners van het Amazonege- bied. Kan de Commissie mij nadere informatie verstrekken omtrent de wetenschappelijke basis voor deze maatregelen en omtrent de steun die de EU aan de producenten verleent? Antwoord van de heer Byrne namens de Commissie (19 januari 2000) In Verordening (EG) nr. 1525/98 van de Commissie van 16 juli 1998 houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 194/97 van 31 januari 1997 tot vaststelling van maximumgehalten aan bepaalde verontreini- gingen in levensmiddelen (1) worden maximumgehalten vastgesteld voor aflatoxine B1, het totaalgehalte aan aflatoxine voor aardnoten, noten, waaronder paranoten, gedroogde vruchten, granen en door verwer- king ervan verkregen producten, en aflatoxine M1 in melk. Voor noten, waaronder paranoten, en door verwerking ervan verkregen producten, bestemd voor directe menselijke consumptie of als een voedseling- rediºnt, is het maximumgehalte vastgesteld op 4 microgram per kilogram (µg/kg) voor het totaalgehalte aan aflatoxine en 2 µg/kg voor aflatoxine B1. Op onverwerkte noten kunnen sorteertechnieken en andere mogelijke fysische behandelingen worden toegepast die het aflatoxinegehalte verminderen om het eind- product voor de consument te verkrijgen. Door met deze technieken rekening te houden, werden hogere maximumgehalten (10 µg/kg totaalgehalte aflatoxine en 5 µg/kg aflatoxine B1) vastgesteld voor noten, waaronder paranoten, die dienen te worden gesorteerd of andere fysische behandelingen te ondergaan, voordat zij worden bestemd voor menselijke consumptie of voor gebruik als ingrediºnt bij de vervaardi- ging van levensmiddelen. Het Wetenschappelijk ComitØ voor de menselijke voeding (SCF) bracht op 23 september 1994 een advies uit over aflatoxinen, ochratoxine A en patuline (2). Het ComitØ kwam toen inzake aflatoxinen tot de bevinding dat aflatoxinen genotoxische carcinogenen zijn en dat algemeen wordt aangenomen dat er voor dit type carcinogenen geen drempeldosis bestaat beneden welke geen tumorvorming kan optreden. Met andere woorden, alleen een blootstellingsniveau 0 is zonder risico. Het ComitØ stemde in met de recente evaluaties van het Internationaal Instituut voor Kankeronderzoek (IARC) (1993) met betrekking tot de carcinogeniteit en genotoxiciteit van aflatoxinen. Uit de talrijke risico-evaluatieverslagen blijkt dat zelfs een zeer laag niveau van blootstelling aan aflatoxinen, d. w. z. 1 nanogram per kilogram (ng/kg) lichaams- gewicht per dag of minder, bijdraagt tot het risico van leverkanker