title: 2000/410/EF: Kommissionens beslutning af 22. december 1999 om den støtteordning, Frankrig planlægger at indføre til fordel for den franske havnesektor (meddelt under nummer K(1999) 5204) (EØS-relevant tekst) (Kun den franske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
France
aid for restructuring
handling
harbour installation
industrial restructuring

text: L 155/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 6. 2000 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 22. december 1999 om den støtteordning, Frankrig planlægger at indføre til fordel for den franske havnesektor (meddelt under nummer K(1999) 5204) (Kun den franske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2000/410/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, særlig artikel 88, stk. 2, første led, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), under henvisning til de bemærkninger, som de interesserede parter er blevet opfordret indsende i henhold til de til at nævnte artikler (1), og ud fra følgende betragtninger: (5) (1) (2) (3) I. SAGSFORLØB Ved brev af 25. maj 1998 underrettede Frankrig Kommissionen om en støtteordning til fordel for den franske havnesektor. Frankrig gav Kommissionen yderli- gere oplysninger ved brev af henholdsvis 31. juli 1998, 6. november 1998, 27. november 1998, 26. januar 1999, 16. februar 1999 og 20. april 1999. Ved brev af 14. juni 1999 meddelte Kommissionen Frankrig, at den havde besluttet at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, mod denne støtteord- ning. (6) offentliggjort Kommissionens beslutning om at indlede proceduren Fællesskabers blev Tidende (2). Kommissionen opfordrede heri de interesse- rede parter til at fremsætte deres bemærkninger. Europæiske i De (1) EFT C 233 af 14. 8. 1999, s. 25. (2) Jf. fodnote 1. Kommissionen modtog bemærkninger fra de interesse- rede parter og videresendte dem til Frankrig, som således havde mulighed for at reagere. Frankrig sendte sine bemærkninger ved brev af 13. oktober 1999. II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN Den franske havnesektor er præget af en betydelig offentlig deltagelse i finansiering og drift af især tungt havnemateriel som f. eks. portalkraner (i det følgende benævnt »materiel«), der delvis betjenes af offentligt ansat personale. Formålet med den foreslåede støtteordning er at gøre godsbehandlingen mere effektiv ved at supplere den strukturomlægningsproces, som blev påbegyndt i 1992, med en reform, der giver stevedorekompagnierne det fulde ansvar for disse tjenesteydelser i de pågældende havne. Dette skal ske ved modernisering og rationalise- foreslås derfor en ring af nedsættelse af beskatningsgrundlaget for den franske »taxe professionnelle« (erhvervsskat) for de private steve- dorekompagnier. tjenesteydelserne, og der Ifølge det oplyste berører den foreslåede skattenedsæt- telse 23 franske havne (se bilaget til denne beslutning), hvor ca. 99 private stevedorekompagnier (godsbehand- lingsvirksomheder) udøver virksomhed. Størstedelen af disse kompagnier er små og mellemstore virksomheder (SMV). De franske myndigheder har også udtrykt håb om, at den foreslåede ordning vil tiltrække udenlandske investorer, som er interesserede i at etablere sig i disse havne. Materiellet ejes og finansieres på nuværende tids- punkt af de offentlige (havne)myndigheder, der ikke skal 28. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/53 (7) (8) (9) betale »taxe professionnelle«. Materiellet udlejes som regel til private stevedorekompagnier, som tager sig af lastning og losning af gods i havnene. »Taxe professionnelle« er en lokal skat, der fastsættes og opkræves af de lokale myndigheder (størrelsen kan således variere fra den ene region til den anden). Skatten beregnes på grundlag af tre faktorer, nemlig i) lejevær- dien af fast ejendom, ii) 16 % af materiellets nyanskaffel- sesværdi (»valeur d'achat à neuf«) og iii) 18 % af brutto- lønningerne. Den foreslåede ordning for stevedorekom- pagnierne skulle kun vedrøre nr. ii), dvs. anskaffelse af materiel, da denne faktor ikke skal indgå i beskatnings- grundlaget for private stevedorekompagnier. Den fore- slåede ordning indebærer en skattenedsættelse dels for overtagelse og udskiftning af det nuværende materiel, dels i havnene Le Havre og Dunkerque. supplerende, nyt materiel for anskaffelse af Den foreslåede ordning indgår i en reform, som blev påbegyndt i 1992, da havnearbejderne, der hidtil havde været offentligt ansatte, blev ansat af private stevedore- kompagnier. Til dette formål blev der dengang udar- bejdet sociale planer. Siden reformens iværksættelse er antallet af havnearbejdere i de franske havne faldet med 50 %. Ifølge de franske myndigheder har stevedorekom- pagnierne også bidraget med over 1 mia. FRF til finan- siering af sociale planer for havnearbejderne, og yderli- gere ca. 500 mio. FRF skal betales inden 2006. For at processen kan fuldføres, indebærer den pågældende ordning også, at ansvaret for det øvrige personale, der beskæftiger sig med godsbehandling, især kranførerne (»grutiers«), overgår fra den offentlige til den private sektor. Det er hensigten, at de private stevedorekompag- nier skal overtage det fulde ansvar for de materielle og de menneskelige ressourcer, godsbehandlingen i de franske havne kræver. (10) Den foreslåede skattenedsættelse er knyttet til materiel- lets nyanskaffelsesværdi. De investeringer, der skal fore- tages i havnemateriellet, anslås til 2 800 mio. FRF i tidsrummet 2000-2004, hvoraf 2 100 mio. FRF skal anvendes til det nuværende materiels udskiftning med mere effektivt materiel, og 700 mio. FRF til anskaffelse af nyt, supplerende godsbehandlingsmateriel i havnene Le Havre og Dunkerque. Den samlede skattelettelse er ifølge brev af 20. juli 1999 fra de franske myndigheder fastsat til 368,35 mio. FRF og kommer til udbetaling i investe- tidsrummet 2000-2006. Under henvisning til ringsværdien konkluderer de franske myndigheder, at ordningens støtteintensitet, udtrykt i procent af investe- ringen, er 13,15 %. III. BEMÆRKNINGER FRA DE INTERESSEREDE PARTER (11) Det Forenede Kongerige, som fremsatte sine bemærk- ninger ved brev af 14. september 1999, tilslutter sig i alt indlede væsentligt Kommissionens beslutning om at proceduren i denne sag. Det Forenede Kongeriges betæn- keligheder gælder den foreslåede støtte til anskaffelse af nyt, supplerende materiel i Le Havre og Dunkerque, da det ville skabe overskudskapacitet og forvride konkur- rencen med andre europæiske havne. IV. BEMÆRKNINGER FRA FRANKRIG (12) Kommissionen videresendte ved brev af 22. september 1999 Det Forenede Kongeriges bemærkninger til Fran- krig, og de franske myndigheder besvarede dem i brev af 13. oktober 1999. V. VURDERING AF STØTTEORDNINGEN 1. Retsgrundlag Ifølge de franske myndigheder skal nedsættelsen af »taxe professionnelle« fremme en gradvis overdragelse af ejen- domsretten til og driften af det nuværende materiel fra den offentlige til den private sektor og tilskynde til inve- steringer i fornyelse af materiellet. Overdragelsen til de enkelte stevedorekompagnier sker mod betaling af et beløb, som mindst dækker den bogførte nettoværdi (»valeur net comptable«) og ved offentligt udbud. Skatte- nedsættelsen er således betinget af stevedorekompag- niernes villighed til at investere i havnemateriel, der på nuværende tidspunkt fortrinsvis ejes af det offentlige. (13) Ifølge traktatens artikel 87, stk. 1, »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. Som nævnt i procedureind- ledningsbeslutningen må den anmeldte støtteordning betragtes som statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, da ordningen finansieres med stats- midler, der konteres statsbudgettet, og anvendes selek- tivt. L 155/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 6. 2000 (14) Den foreslåede ordning vedrører en ganske bestemt sektor, men den offentlige støtte begunstiger kun de stevedorekompagnier, som har hjemme i de 23 udvalgte havne, og som overtager ansvaret for det nuværende materiel og fornyelsen af det. Denne selektivitet er ikke begrundet i »systemets karakter eller forvaltning«, og de franske myndigheder har heller ikke godtgjort, at det skulle være tilfældet (se Kommissionens meddelelse om anvendelsen af støttereglerne på foranstaltninger vedrø- rende direkte beskatning af virksomheder, punkt 12 og 23 (1)). (15) (16) Endelig konkurrerer stevedorekompagnierne med steve- dorekompagnierne i samme havn eller andre havne om godsbehandlingen. Afhængigt af ladningens bestemmel- sessted kan der ved lastning og losning ofte vælges mellem flere forskellige havne. I det foreliggende tilfælde konkurrerer stevedorekompagnierne i de 23 havne faktisk eller potentielt om arbejdet med stevedorekom- pagnierne i Frankrigs og Fællesskabets andre havne, og ordningen kan derfor påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. i Frankrig, og at Endelig hævder de franske myndigheder, at »taxe profes- sionnelle« kun findes støtten er nødvendig for, at de franske stevedorekompagnier kan få udlignet denne ulempe i forhold til deres europæiske konkurrenter. Men selv om den pågældende ordning skulle bringe stevedorekompagniernes omkostninger i bedre overensstemmelse med deres konkurrenters i andre medlemsstater, hvad der ikke er blevet påvist, ændrer det ikke, at finansieringen har karakter af støtte. (18) (19) fremmer heller ikke udviklingen af bestemte økono- miske områder, således som det er fastsat i litra c), men gælder derimod en ganske bestemt sektor. Dog kan undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), som drejer sig om »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervs- grene [. ], når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«, måske anvendes i dette tilfælde. For at finde ud af, om den foreslåede støtteordning kommer ind under de nuværende horisontale retnings- linjer, har Kommissionen undersøgt de retningslinjer, der måske kunne finde anvendelse, dvs. retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (3) og retningslinjerne for statsstøtte til redning og omstrukturering af krise- ramte virksomheder (4). Retningslinjerne for regional- støtte omfatter imidlertid kun stevedorekompagnierne i støtteberettigede regioner. Desuden udelukker de udtryk- keligt støtte til nyinvestering i mobile aktiver i transport- sektoren. Det er heller ikke muligt at anvende retnings- linjerne for omstrukturering, da støttemodtagerne, dvs. ikke er kriseramte i de private stevedorekompagnier, disse Ingen af de nævnte forstand. retningslinjer finder derfor anvendelse på den foreslåede støtteordning. retningslinjers at have foretaget denne Efter analyse, besluttede Kommissionen at undersøge den foreslåede støtteord- nings forenelighed med fællesmarkedet på grundlag af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c. 2. Forenelighed (17) Hvad støttens forenelighed med fællesmarkedet angår, er statsstøtte forbudt, medmindre den er omfattet af en af traktatens særlige undtagelser. I det foreliggende tilfælde ser støtten ikke ud til at kunne komme ind under nogen af undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 2. Traktatens artikel 86 kan heller ikke bruges, da godsbehandling ikke kan betragtes som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (se Domstolens dom af 10. december 1991 i sag C-179/90, Merci convenzionali porto di Genova/Gabrielli (2)). Støtten synes heller ikke at kunne komme ind under undtagelserne i artikel 87, litra a) og b). Den foreslåede støtteordning stk. 3, (20) Den foreslåede ordning indebærer en skattenedsættelse for overtagelse og udskiftning af det nuværende materiel for at modernisere og rationalisere godsbehandlingen og for anskaffelse af supplerende, nyt materiel i havnene Le Havre kapaciteten. for Kommissionen mener, at der bør skelnes mellem disse to former for investering, da de har forskellige formål. og Dunkerque øge at Hvad det nuværende materiel angår, hævder de franske myndigheder, at den foreslåede ordning vil lette overdra- gelsen af ejendomsretten til og driften af materiellet fra den offentlige til den private sektor. Støtteordningen skal tilskynde til modernisering og rationalisering af godsbe- handlingen, som påvirker havnenes effektivitet i almin- delighed. Den vægt, der lægges på materiellet, skyldes, at (1) EFT C 384 af 10. 12. 1998, s. 3. (2) Saml. 1991, s. I-5889. (3) EFT C 74 af 10. 3. 1998, s. 4. (4) EFT C 283 af 19. 9. 1997, s. 2. 28. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/55 støtten er knyttet til investeringer i materiel, som er et af de tre elementer i beskatningsgrundlaget. Desuden skal den planlagte overdragelse af det nuværende materiel ske på en gennemsigtig måde uden forskelsbehandling ved hjælp af offentligt udbud, således at også konkurrenterne kan afgive bud på materiellet. Den pris, der skal betales for overdragelsen af materiellet fra den offentlige til den private sektor, vil derfor sandsynligvis afspejle markeds- prisen. være alt for byrdefuld for stevedorekompagnierne. Det skyldes især, at disse virksomheder fortrinsvis er SMV med begrænsede finansielle midler, og at de desuden fortsat skal finansiere de »sociale planer« for havnearbej- derne. (21) Overdragelsen er i overensstemmelse med den politisk fastlagte udvikling af Fællesskabets havnesektor, således som den beskrives i grønbogen om søhavne og skibsin- frastruktur (1). Udviklingen er gået i retning af at flytte godsbehandlingstjenesterne fra den offentlige sektor til private virksomheder, især for at øge effektiviteten. Til dette formål er der i en række medlemsstater blevet gennemført reformer for at tilpasse havnene til nye krav, der skyldes den teknologiske udvikling og den øgede konkurrence i sektoren. Kommissionen har tidligere betragtet statsstøtte til sådanne reformer og til struk- turomlægning i havnesektoren som forenelige med fællesmarkedet. Det var f. eks. i 1986 med støtten til nedskæring af arbejdsstyrken i bestemte havne i forbindelse med strukturomlægning og privatisering af godsbehandlingen. Offentlige virksomheder deltager stadig i godsbehandlingen i nogle af Fællesskabets havne, da godsbehandlingsmarkedet endnu ikke er blevet fuld- stændig åbnet for konkurrence i kraft af fællesskabslov- givning. Den foreslåede ordning vil hjælpe de private stevedorekompagnier til at tilpasse sig et marked, der bliver mere åbent for konkurrence, uden nødvendigvis at skabe forvridninger, og således bidrage til sektorens økonomiske udvikling. I betragtning heraf kan ordnin- gens formål anses for at være i Fællesskabets interesse. tilfældet (22) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt ordningen er nødvendig med henblik på en gradvis overdragelse af ejendomsretten til og driften af det nuværende materiel, kan det synspunkt gøres gældende, at markedskræfterne ikke i sig selv ville kunne sikre, at dette opnås. De private stevedorekompagnier er uvillige til at overtage ansvaret for materiellet, især fordi de så ville få pålagt »taxe professionnelle«. Da det nuværende materiel, som i mange tilfælde er temmelig forældet, nødvendigvis skulle fornyes investeringer, mener Kommissionen, at en »taxe professionelle«, der beregnes på grundlag af materiellets nyanskaffelsesværdi, ville ved hjælp af store (1) KOM(97) 678 endelig udg. af 10. 12. 1997, stk. 81 og 82. (23) Overdragelsen af det nuværende materiel og dets senere udskiftning indgår i moderniseringen og rationalise- ringen og skal betragtes under ét som led i en samlet investering, da en overdragelse af stort set forældet mate- riel i sig selv ville være meningsløs. I denne forbindelse er det værd at minde om, at prisen på en portalkran, således som de franske myndigheder nævner, er ca. 40 mio. FRF, og at dens afskrivningsperiode i gennem- snit er på 20 år. Sammen med de nødvendige portal- truck og spreadere, hvis udnyttelses- og afskrivningspe- riode er ca. 10 år, kræves der en samlet investering af kompagnierne på ca. 50-60 mio. FRF pr. kran. Godsbe- handling er en kapitalkrævende virksomhed med lang- tidsinvesteringer, herunder renter, der skal fordeles over længere tid. En skattenedsættelse i forbindelse med så store investeringer forekommer berettiget i dette særlige tilfælde for at tilskynde stevedorekompagnierne til at investere, da udskiftningen af det nuværende materiel ikke forventes at ske samtidig med overtagelsen, men inden for den nærmeste fremtid, afhængigt af de enkelte kompagniers finansielle situation. (24) Det bør også nævnes, at støttens økonomiske virkning er begrænset, da den foreslåede skattenedsættelse kun gælder et enkelt af de tre elementer, der benyttes ved beregning af beskatningsgrundlaget. Dette element udgør 16 % af materiellets nyanskaffelsesværdi, men de private stevedorekompagnier er underkastet fuld beskatning på grundlag af de to andre elementer, nemlig lejeværdien af fast ejendom og bruttolønningerne. Som de franske myndigheder har meddelt, er støtteintensiteten i procent af investeringsværdien desuden begrænset til ca. 13 %. Da kranførerne (»grutiers«) desuden bliver ansat i de private stevedorekompagnier, der foretager investerin- gerne, vil den skat, der skal betales på grundlag af lønningerne, faktisk blive større. (25) Kommissionen må imidlertid sikre, at støtten ikke får en mærkbart skadelig virkning på samhandelen, og at den står i et rimeligt forhold til sit formål. Efter procedu- reindledningen, hvori Kommissionen gjorde rede for sin tvivl om støttens forenelighed med traktaten, ændrede franske myndigheder den oprindelige plan og de L 155/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 6. 2000 fra beløbet 623,6 mio. FRF til nedsatte 368,35 mio. FRF og varigheden fra 10 år til 7 år, dvs. en nedskæring til næsten halvdelen. I praksis får de stevedorekompagnier, der investerer i det nuværende materiel, imidlertid ikke allesammen støtte i hele ordnin- gens gyldighedsperiode. Afhængigt af deres økonomiske situation vil de enkelte kompagnier foretage deres inve- steringer på forskellige tidspunkter og kun få støtte fra investeringstidspunktet. Støtten vil også i nogen grad ligestille de private stevedorekompagnier med de offent- havnene. i der virksomheder, lige Kommissionen mener, at støtten uden unødvendig konkurrenceforvridning vil hjælpe det franske havnesy- stem til at tilpasse sig til et marked, der i stigende grad åbnes for konkurrence. Desuden vil en overdragelse af det nuværende materiel ikke i sig selv påvirke ligevægten mellem udbudet af og efterspørgslen efter de pågæl- dende tjenesteydelser i havnene. Situationen er snarere den, at de private stevedorekompagnier afløser de offent- lige myndigheder som det nuværende materiels ejere og driftsledere og overtager ansvaret for de nødvendige investeringer. Den modernisering af materiellet, som skal finde sted efter overdragelsen, er nødvendig for at sikre havnenes fortsatte drift. arbejder (27) Under hensyntagen til ovenstående er påvirkningen af samhandelen ubetydelig, da investeringerne i udskiftning af det nuværende materiel næppe vil være væsentligt anderledes i henseende til størrelse eller form end de investeringer, den offentlige sektor skulle have foretaget. Dette underbygges af den kendsgerning, at skattenedsæt- telsens økonomiske virkning, som nævnt i betragtning 24, er begrænset. Samtidig er den foreslåede støtte vigtig for, at den franske havnesektors produktivitet og effekti- vitet kan øges ved hjælp af en bedre organisation af arbejdet. Derfor kan støtten til overtagelse og udskift- ning af det nuværende materiel anses for at være i overensstemmelse med den fælles transportpolitik og SMV-politikken. Støtten forventes forvride en måde, der påviseligt ændrer konkurrencen på handelsvilkårene mellem havnevirksomhederne i strid med den fælles interesse. Det bør også nævnes, at ingen tredjepart har rejst indvendinger mod støtten til overta- gelse af det nuværende materiel, efter at der blev truffet beslutning om at indlede proceduren. Støtten kan derfor anses for at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene og er derfor forenelig med fællesmarkedet. ikke at (28) I beslutningen om at Kommissionen mener imidlertid ikke, at dette er tilfældet med investeringer i nyt, supplerende materiel i havnene Le Havre og Dunkerque for at øge disse havnes kapa- citet. indlede proceduren gav Kommissionen især udtryk for tvivl med hensyn til den foreslåede støtte til anskaffelse af nyt, supplerende mate- riel, fordi det kunne føre til opbygning af yderligere godsbehandlingskapacitet, der kan forstyrre ligevægten mellem udbudet af og efterspørgslen efter de pågæl- dende havnetjenester. Som nævnt i betragtning 22 og 23 bør støttens omfang og varighed begrænses til det absolut nødvendige, og den bør stå i et rimeligt forhold til sit formål, som er at overføre det finansielle ansvar fra den offentlige sektor til private stevedorekompagnier. (29) De franske myndigheders oplysninger har bekræftet uafhængige kilders oplysninger om, at materiellet i de to havne har en betydelig lavere udnyttelsesgrad end hos konkurrenterne. Desuden fremgår det af de oplysninger, som de franske myndigheder har leveret efter procedu- rens indledning, at trafikken i Le Havre og Dunkerque er betydeligt mindre end i andre havne i Nordsøområdet. (26) Da de fleste af støttemodtagerne er små virksomheder med under 50 ansatte, kan der trækkes en parallel til Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (1), der gælder for forskellige former for støtte til SMV. Kommissionen har traditionelt stillet sig velvillig til støtte til SMV, forudsat at støtten ikke påvirkede samhandelen i en grad, der stod i misfor- hold til dens bidrag til opfyldelse af Fællesskabets har målsætninger. Den pågældende karakter af et som er nødvendigt for at virkeliggøre målsætninger, der ikke kan opfyldes af markedskræfterne alene, men er i Fælles- skabets interesse. Støtten ophører, så snart overtagelsen og udskiftningen af det nuværende materiel er gennem- ført, og kan derfor sidestilles med igangsætningsstøtte. En sådan støtte til udskiftning af det nuværende materiel kan anses for at stå i et rimeligt forhold til sin målsæt- ning, som er, at det finansielle ansvar skal overgå fra den offentlige sektor til private stevedorekompagnier. socioøkonomisk incitament, støtteordning (1) EFT C 213 af 23. 7. 1996, s. 4. 28. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/57 Det bør også nævnes, at den voksende containertrafik skærper konkurrencen mellem havnene i Nordsøom- rådet, hvor Europas største havne ligger. Ydelse af støtte med det udtrykkelige formål at øge godsbehandlings- virksomhedernes kapacitet i en af havnene i dette område ville derfor uden tvivl være konkurrenceforvri- dende. (33) (30) Det skal understreges, at offentlig støtte ikke kan begrundes med ændringer i udbud af og efterspørgsel efter erhvervsbetonede havnetjenester, som det alene tilkommer markedskræfterne at reagere på. Den fore- slåede støtte ville give stevedorekompagnierne i de to havne bedre konkurrencevilkår end deres franske og øvrige EU-konkurrenter i andre havne. Ifølge de franske myndigheder vil overdragelsen af ejendomsretten til og driften af materiellet ske efter en åben udbudsprocedure, som enhver interesseret virksomhed kan deltage i. Især når det drejer sig om de to store havne Le Havre og Dunkerque, kan det tænkes, at andre virksomheder i Fællesskabet ville være interesseret i at overtage ansvaret. De franske myndigheder har ikke godtgjort, at det er nødvendigt at give stevedorekompagnierne i disse to havne støtte til anskaffelse af supplerende, nyt materiel, for at ansvaret for materiellet kan overgå fra den offent- lige til den private sektor. En sådan støtte vil sandsyn- ligvis forstyrre ligevægten mellem udbud og efter- spørgsel som følge af udvidelsen af godsbehandlingska- paciteten og således forvride konkurrencen på en måde, der påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, i strid med den fælles interesse. VI. KONKLUSIONER fremmer udviklingen af Kommissionens vurdering fører til den konklusion, at støtten til overdragelse og eventuel udskiftning af det eksisterende materiel en erhvervsgren, og at samhandelen ikke påvirkes i et omfang, der strider mod den fælles interesse. På en række betingelser, der angives i det følgende, kan støtten derfor betragtes som forenelig med fællesmarkedet og som værende omfattet af undtagelsesbestemmelsen i EF- traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). (34) Det er dog en betingelse for støttens godkendelse, at denne beslutning overvåges af Kommissionen. Som de franske myndigheder har meddelt, skal overdragelsen af det nuværende materiel ske ved hjælp af åbne, gennem- sigtige procedurer uden forskelsbehandling (udbud), således at enhver virksomhed kan deltage. Støtten må ikke ydes i form af en permanent, automatisk nedsæt- telse af »taxe professionnelle«, og den skal være knyttet til investeringer, der foretages på forskellige tidspunkter i støtteordningens løbetid. De enkelte stevedorekompag- nier får først støtte fra investeringstidspunktet. Støtten kan kun gives en gang for hver investering. Betalingen for disse tunge investeringer er imidlertid fordelt over en årrække, og afskrivningsperioderne er lange. I forhold som hertil kan støtteordningens varighed betragtes begrænset. Støtten kan derfor udbetales i det (de) skat- teår, hvor et privat stevedorekompagni i en af de 23 havne overtager det nuværende materiel og/eller udskifter det og i den efterfølgende afskrivningsperiode for dette materiel, indtil støtteordningen udløber i 2006. Støtte til investeringer i nyt, supplerende materiel er ikke tilladt. (31) Som nævnt i betragtning 11 har Det Forenede Konge- riges regering tilsluttet sig den tvivl, Kommissionen har givet udtryk for, især når det gælder støtte til anskaffelse af nyt, supplerende materiel i havnene Le Havre og Dunkerque, da den ville betyde en alvorlig forvridning af konkurrencen mellem de vigtigste Nordsøhavne. (35) (32) I betragtning heraf mener Kommissionen ikke, at støtten til nyt, supplerende materiel kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c). I betragtning heraf skal de franske myndigheder i støtte- ordningens gyldighedsperiode hvert år aflægge rapport til Kommissionen om overdragelsen af det nuværende materiel fra den offentlige til den private sektor og om udskiftningen af dette materiel, herunder oplysninger om den udbudsprocedure, der er blevet benyttet. Rappor- terne skal især indeholde oplysninger om de enkelte stevedorekompagnier, der overtager det nuværende materiel, dette materiels art og pris og den tilsvarende støtte. Der ønskes også oplysninger om investeringer for at udskifte nuværende materiel og om støtte, der ydes på grundlag af disse investeringer. Den første rapport skal forelægges senest et år efter denne beslutnings vedta- gelse. L 155/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 6. 2000 (36) Kommissionen anser ikke støtten til anskaffelse af nyt, supplerende materiel i havnene Le Havre og Dunkerque for at være nødvendig for eller stå i et rimeligt forhold til ordningens formål, som er at flytte ansvaret for materi- ellet fra den offentlige til den private sektor. En sådan støtte vil desuden påvirke udbudet af og efterspørgslen efter godsbehandlingstjenester, og den ville få uheldige virkninger på konkurrencen og på samhandelen, som sandsynligvis ville overskygge dens positive virkninger. forudsat at den er knyttet til investeringerne derved, at støtten kun ydes i det (de) skatteår, hvor investeringerne i denne type materiel foretages, og i den efterfølgende afskrivningsperiode for dette materiel, indtil ordningen udløber. Støtten på 91,98 mio. FRF til stevedorekompagnier i 2. havnene Le Havre og Dunkerque til anskaffelse af nyt, supple- rende materiel er uforenelig med fællesmarkedet. Denne støtteordning må derfor ikke iværksættes. (37) Den samlede investeringsværdi for havnemateriellet blev i anmeldelsen fra de franske myndigheder anslået til 2 800 mio. FRF. Ifølge de mest nøjagtige oplysninger, som foreligger, andrager den påtænkte skattenedsættelse i alt 368,05 mio. FRF Støtteintensiteten i procent af investeringsværdien udgør derfor 13,14 %. Hvis denne procentsats udelukkende anvendes på investeringer i udskiftning dvs. 2 100 mio. FRF, andrager den skattenedsættelse, støtte- ordningen kan give anledning til, 275,94 mio. FRF (13,14 % × 2 100 mio. FRF), der skal udbetales i tids- rummet 2000-2006 — nuværende materiel, det af Artikel 2 Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger det har truffet for at efterkomme den. aflægger hvert franske myndigheder til De især om Kommissionen om støtteordningens gennemførelse, udbud, investeringer, udbetalt støtte og støtteintensitet. Den første rapport aflægges senest et år efter meddelelsen af denne beslutning. rapport år VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 1. Den støtte på 275,94 mio. FRF, som Frankrig påtænker at yde i tidsrummet 2000-2006 til private stevedorekompag- nier i de 23 franske havne, som er angivet i bilaget, med henblik på overdragelse af det nuværende materiel ved hjælp af åbne procedurer uden forskelsbehandling og med henblik på udskiftning af dette materiel, er forenelig med fællesmarkedet, Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik. Artikel 3 Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1999. På Kommissionens vegne Loyola DE PALACIO Næstformand 28. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 155/59 I. Kyststrækningen Nord-Pas-de-Calais 1. Calais 2. Boulogne sur Mer 3. Dunkerque II. Normandiets kyst 4. Havre 5. Dieppe 6. Rouen 7. Honfleur 8. Fécamp 9. Caen III. Kanalkysten 10. Cherbourg 11. Granville BILAG De 23 franske havne i beslutningen IV. Bretagnes kyst 12. Saint-Malo 13. Brest 14. Lorient V. Atlanterhavskysten 15. Nantes-Saint-Nazaire 16. La Rochelle 17. Bordeaux 18. Bayonne VI. Middelhavskysten 19. Port-Vendres 20. Port La Nouvelle 21. Sète 22. Marseille 23. Toulon


title: A Tanács 1999/105/EK irányelve (1999. december 22.) az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról

eurovoc_concepts:
forest
forest conservation
marketing
plant propagation
silviculture

formats: html pdf print

text: 148 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet 31999L0105 2000. 1. 15. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 11/17 A TANÁCS 1999/105/EK IRÁNYELVE (1999. december 22. ) az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel az Európai Parlament véleményére (2), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (3), mivel: (1) (2) (3) (4) az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/404/EGK tanácsi irányelvet (4) és a Közösségen belül szaporító- forgalmazott anyagokra vonatkozó külső minőségi előírásokról szóló, irányelvet (5) 1971. március 30-i 71/161/EGK tanácsi számos alapjaiban módosították; mivel további jelentős módosításokat kell végezni, az irányel- veket össze kell vonni és az egyértelműség kedvéért át kell dolgozni; alkalommal erdészeti az erdők a Közösség nagy területét borítják és társa- dalmi, gazdasági, környezeti, ökológiai és kulturális funk- ciójuk alapján sokoldalú szerepet töltenek be; a különféle erdőtípusok esetében sajátos megközelítésre és műve- letekre van szükség, felismerve a közösségi erdők termé- szeti, társadalmi, gazdasági és kulturális feltételeinek széles körét; mind ezen erdők felújítása, mind az új erdők telepítése egy fenntartható erdőgazdálkodást kíván meg az Európai Unió 1998. december 15-i tanácsi állás- foglalásban (6) meghatározott Erdészeti Stratégiájával kapcsolatban; az erdészeti célokból fafajok és mesterséges fontos hibridek erdészeti szaporítóanyagainak genetikailag szük- séges megfelelniük a különféle termőhelyi feltételeknek és kiváló minőségűeknek kell lenniük; az erdők biodiver- zitásának megőrzése és erősítése – ideértve a fák gene- tikai változatosságát is – létfontosságú a fenntartható erdőgazdálkodáshoz; amennyiben azok a növények egészségével összefüg- genek, a harmonizált feltételeknek összhangban kell lenniük a növények vagy növényi eredetű termékek károsító szervezeteinek a tagállamokba történő behurco- lása szóló, 1976. december 21-i 77/93/EGK tanácsi irányelvvel (7); elleni védekezési intézkedésekről (1) HL C 199. , 1999. 7. 14. , 1. o. (2) 1999. december 1-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) (3) HL C 329. , 1999. 11. 17. , 15. o. (4) HL 125. , 1966. 7. 11. , 2326/66. o. A legutóbb az 1994-es Csatlako- zási Okmánnyal módosított irányelv. (5) HL L 87. , 1971. 4. 17. , 14. o. A legutóbb az 1994-es Csatlakozási Okmánnyal módosított irányelv. (6) HL C 56. , 1999. 2. 26. , 1. o. (7) HL L 26. , 1977. 1. 31. , 20. o. A legutóbb az 1999/53/EK bizottsági irányelvvel módosított irányelv (HL L 142. ,1999. 6. 5. , 29. o. ). (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) erdészeti kutatások kimutatták, hogy ha az erdők értékét – beleértve a stabilitás, az adaptáció, az ellenálló képesség, a produktivitás és a változatosság vonatkozá- sait – növelni akarjuk, akkor olyan szaporítóanyagot szükséges alkalmazni, amely a termőhelynek genetikailag jó minőségű; az és fenotípusosan megfelel, valamint szerint meg kell vetőmagoknak szükség erdészeti felelniük egyes külső minőségi szabványoknak; a belső piac konszolidációjának összefüggésében el kell távolítani bármely tényleges vagy lehetséges kereske- delmi korlátot, amely akadályozhatja az erdészeti szapo- rítóanyagok szabad mozgását a Közösségen belül; vala- mennyi tagállam érdeke, hogy a lehető legmagasabb szabványokat kivető közösségi szabályokat állapítsanak meg; a közösségi szabályoknak utalni kell a vetőmagok és növények fenotípusos és genetikai jellemzőire, valamint az erdészeti szaporítóanyagok külső minőségére; e szabályoknak vonatkozniuk kell mind a más tagálla- mokban, mind a belföldi piacon történő forgalmazásra; e szabályoknak figyelembe kell venniük a gyakorlati szükségleteket és csak azon fajokra és mesterséges hibri- dekre kell vonatkozniuk, amelyek a Közösség egészében vagy annak egy részében erdészeti célokból fontosak; néhány tagállamban hagyományosan alkalmaznak olyan „azonosított származású” erdészeti szaporítóanyagokat, amelyek forgalmazását a 66/404/EGK irányelv nem hagyta jóvá, ez megfelel a klímának és erdészeti célokból nélkülözhetetlen, ezért helyénvaló jóváhagyni e termékek forgalmazását azon tagállamokban, amelyek ezt kívánják tenni; azonban nem helyénvaló valamennyi tagállamban elrendelni ezen anyagok forgalmazását a végső felhasz- nálók felé; a Közösség egyes térségei, mint az alpesi, földközi- tengeri és északi régiók, sajátos éghajlati vagy sebezhető termőhelyi rendelkeznek, amelyek indo- kolják az egyes fajok erdészeti szaporítóanyagainak külső minőségével kapcsolatos különleges követelményeket; feltételekkel az európai erdők védelméről Lisszabonban megrendezett Harmadik Miniszteri Konferencia Általános Nyilatkozata szerint az újraerdősítéshez és erdősítéshez előnyben kell részesíteni a termőhelyhez jól alkalmazkodott őshonos és meghonosodott fajokat; a harmadik országokba irányuló kivitelre vagy újbóli kivitelre szánt szaporítóanyagokat nem szükséges az irányelvben meghatározott alá vonni; intézkedések hatálya 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 149 (14) (15) (16) (17) (18) (19) (20) (21) a közösségi szaporítóanyagok tekintetében az alapanyag engedélyezése és következésképpen a származási régiók körülhatárolása alapvető a kiválasztáshoz; a tagálla- moknak olyan egységes szabályokat szükséges alkalmaz- niuk, amelyek a lehető legmagasabb szabványokat írják elő az alapanyag engedélyezéséhez; csak az ilyen anyagból származó szaporítóanyagot hozzanak forga- lomba; a géntechnológiával módosított szaporító- anyagok csak akkor hozhatók forgalomba, ha az emberi egészségre és a környezetre biztonságosak; erdészeti környezeti kockázatelemzést kell végezni a géntechnoló- giával módosított szervezetekből álló erdészeti szaporí- tóanyagok esetében; a Bizottságnak ezt követően javas- latot kell benyújtania a Tanácshoz egy olyan rendeletről, amely biztosítja, hogy az ilyen környezeti kockázatelem- zésekre és más, a tárgyhoz tartozó elemekre vonatkozó eljárások, ideértve az engedélyezési eljárást is, egyenér- tékűek a géntechnológiával módosított szervezeteknek a szóló, környezetbe történő szándékos kibocsátásáról irányelvben (1) 1990. április 23-i 90/220/EGK tanácsi meghatározott eljárásokkal; ilyen rendelet hatálybalépé- séig a 90/220/EGK irányelvet kell alkalmazni; az ezen irányelv követelményeinek megfelelő szaporító- anyagokra az ezen irányelvben foglaltakon túlmenően egyéb forgalmazási korlátozások nem vonatkoznak; a tagállamokat azonban fel kell hatalmazni arra, hogy előírhassák területükön, hogy kizárólag a szabványoknak megfelelő növényi részek és alanyok kerülhessenek forgalomba; a tagállamoknak lehetőséget kell adni további vagy még szigorúbb előírások meghatározására a saját területükön előállított alapanyagok engedélyezéséhez; a tagállamoknak össze kell állítaniuk a származási régiók listáit, meghatározva az alapanyagok eredetét, amennyire az ismert; a tagállamoknak térképeket kell készíteniük, amelyek feltüntetik a származási régiók határvonalait; a tagállamoknak nemzeti nyilvántartást kell felállítaniuk a területükön engedélyezett alapanyagokról; a nemzeti nyilvántartásról nemzeti jegyzék formájában összesítést is kell készítenie valamennyi tagállamnak; (22) a Bizottságnak egy ilyen nemzeti jegyzék alapján biztosí- tania kell a közösségi közzétételt; (23) betakarítás után hivatalos szerveknek az engedélyezett alapanyagokból származó valamennyi szaporítóanyagról egy általános bizonyítványt kell kiállítaniuk; (1) HL L 117. , 1990. 5. 8. , 15. o. A legutóbb a 97/35/EK bizottsági irányelvvel módosított irányelv (HL L 169. , 1997. 6. 27. , 72. o. ). (24) (25) (26) (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) szükséges biztosítani, hogy a forgalmazásra szánt vagy forgalomba hozott szaporítóanyagokat azon túlmenően, hogy rendelkeznek az előírt fenotípusos vagy genetikai minőséggel, a begyűjtéstől a végfelhasználóig történő szállításig mindvégig megfelelően azonosítják; ezenkívül külön közösségi minőségi szabványokat kell bevezetni a dugványültetésre és – ahol ez helytálló – a nyárfa csemetékre; vetőmagokat csak lezárt csomagokban és csak akkor lehet forgalomba hozni, ha megfelelnek bizonyos minőségi szabványoknak; annak biztosítása érdekében, hogy a forgalomba hozatal idején a fenotípusos vagy genetikai minőségre, megfelelő azonosításra és külső minőségi szabványokra vonatkozó követelmények teljesüljenek, a tagállamoknak megfelelő ellenőrzési rendszerről kell rendelkezéseket hozniuk; szabályokban meghatározott az e követelményeket teljesítő szaporítóanyagokra csak közösségi forgalmazási korlátozások vonatkozhatnak; a tagállamok számára bizonyos körülmények között meg kell engedni, hogy megtiltsák a területükön történő felhasználásra alkal- matlan erdészeti szaporítóanyagok forgalmazását a végső felhasználó felé; azon időszakokban, amikor egyes fajoknak az irányelv alapelveinek megfelelő szaporítóanyagait átmenetileg nehéz beszerezni, a kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő szaporítóanyagok is engedélyezhetők átmene- tileg, bizonyos feltételek mellett; a harmadik országokból érkező erdészeti szaporítóanyag csak akkor forgalmazható a Közösségen belül, ha az alapanyaga engedélyezésére és a termelésére vonatkozó intézkedésekre ugyanazokat a biztosítékokat nyújtja, mint amelyek a közösségi erdészeti szaporítóanyagokra vonatkoznak; az importált erdészeti szaporítóanyagokat a Közösségen belül forgalomba hozatalkor kísérnie kell a származási ország által kiállított általános bizonyít- ványnak vagy hivatalos bizonyítványnak, valamint a valamennyi kivitelre szánt szállítmány adatait tartalmazó nyilvántartásnak; bizonyos feltételek mellett a tagállamokat egészben vagy részben mentesíteni kell az irányelv rendelkezései alól egyes fafajok vonatkozásában; kívánatos ideiglenes kísérletek szervezése az irányelvben meghatározott bizonyos rendelkezések jobb változa- tainak felkutatására; közösségi ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni az irányelvben meghatározott előírások és feltételek vala- mennyi tagállamban történő egységes alkalmazásának biztosítása érdekében; HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet 150 (34) (35) (36) a mellékletek alapvetően technikai módosításait gyorsí- tott eljárással kell lehetővé tenni; a Bizottságra az ezen okmány végrehajtásához szükséges intézkedé- seket végrehajtási hatáskör ruházott gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999/468/EK tanácsi határozattal (1) összhangban kell elfogadni; az 1994. évi csatlakozási szerződésben a Finn Köztár- saság és a Svéd Királyság egy 1999. december 31-ig tartó átmeneti időszakot kapott a 66/404/EGK irányelv alkal- mazására, illetve a Finn Köztársaság a 71/161/EGK irányelv alkalmazására is; ezt az átmeneti időszakot ki kell terjeszteni annak érdekében, hogy az említett országok fenntarthassák nemzeti rendszerüket legkésőbb ezen irányelv végrehajtásának napjáig, ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk Kiválasztott klónok vagy családok ültetvénye, amely elszigetelt vagy úgy kezelt, hogy elkerülhető vagy csökkenthető legyen a külső forrásból történő továbbá megfelelően kezelik a gyakori, beporzás; bőséges és könnyen betakarítható magtermés előállí- tásához; iv. Anyatelep: Olyan fák, amelyeket szaporítóanyag nyerésre hasz- nálnak szabadbeporzással vagy ellenőrzött keresztezés útján oly módon, hogy a nőivarú szülő azonosított, a pollen pedig vagy egy egyedről (valódi testvér) vagy pedig több azonosított vagy nem azonosított egyedről származik (féltestvérek); v. Klón: egyetlen egyedből Eredetileg vegetatív szaporítással, például dugványozással, mikroszaporí- tással, oltással, bujtással vagy tőosztással előállított egyedek csoportja (klónszaporulat); (tőegyed) vi. Klónkeverék: Azonosított klónok rögzített arányú keveréke. Ez az irányelv az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazási célú termelésére és Közösségen belüli forgalmazására alkalmazandó. d) Őshonos és bennszülött az alábbiak egyike: i. Őshonos állomány vagy magforrás: 2. cikk Ezen irányelv alkalmazásában az alábbi meghatározásokat és/ vagy osztályozásokat kell alkalmazni: a) b) c) Erdészeti szaporítóanyag: Azon fafajok és hibridjeik szaporítóanyagai, amelyek a Közösség egészében vagy egy részében erdészeti célokból fontosak és különösen azok, amelyeket az I. mellékletben felsoroltak. Szaporítóanyag az alábbiak bármelyike: i. Vetőmag: Ültetési anyagnak szánt tobozok, termések, gyümöl- csök és magok; ii. növényi részek: Szárdugványok, levéldugványok és gyökérdugványok, mikroszaporítás célját szolgáló szövetdarabok vagy embriók, ültetési anyag előállítására szánt rügyek, bújtványok, gyökérrészek, oltóágak, dugványok, ill. bármely más növényi részek; iii. ültetési anyag: Vetőmagból, növényi újulatból származó növényekből nevelt növények. részekből vagy természetes Alapanyag az alábbiak bármelyike: i. Vetőmag forrás: Egy területen belül magokat gyűjtik; található fák, amelyekről a ii. Állomány: Összetételében faállomány, amely más faállományoktól egyértelműen elhatárol- ható; kielégítően egységes iii. Magtermesztő ültetvény: (1) HL L 184. , 1999. 7. 17. , 23. o. Őshonos állomány vagy magforrás az, amely normá- lisan folyamatosan természetes úton újult fel. Az állo- mány vagy magforrás mesterségesen is felújítható ugyanabból az állományból vagy magforrásból, illetve a közvetlen közelben levő őshonos állományból vagy magforrásból gyűjtött szaporítóanyaggal; ii. Bennszülött állomány vagy magforrás: Bennszülött állomány vagy magforrás egy olyan őshonos állomány vagy magforrás, illetve egy magról vagy magforrás, mesterségesen amelynek eredete ugyanabban a származási régióban található. állomány nevelt e) f) g) h) Eredet: Egy őshonos állomány vagy magforrás esetében az eredet az a hely, ahol a fák tenyésznek. Egy nem őshonos állo- mány vagy magforrás esetében az eredet az a hely, ahonnan a magot vagy növényeket eredetileg behozták. Egy állomány vagy magforrás eredete ismeretlen is lehet. Származás: Az a hely, ahol bármely faállomány tenyészik. Származási körzet: Fajok vagy alfajok esetében a származási körzet a kielé- gítően egységes ökológiai feltételekkel rendelkező terület vagy területek csoportja, ahol a hasonló fenotípusos vagy genetikai jellemzőket mutató állományok vagy magfor- rások találhatók, figyelembe véve szükség szerint a tenger- szint feletti magassági határokat. Termelés: A termelés magában foglalja a magegység képződésének valamennyi szakaszát, a magegységből maggá történő átalakulást, valamint az ültetési anyag magról vagy növényi részekből történő nevelését. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 151 i) Forgalmazás: Eladási célú megjelenítés, eladásra való felkínálás, egy másik személy számára történő értékesítés vagy szállítás, beleértve egy szolgáltatási szerződés keretében végzett szállítást is. j) Szállító: Az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásával vagy behozatalával hivatásszerűen foglalkozó bármely termé- szetes vagy jogi személy. k) Hivatalos szerv: i. egy, a tagállam által létrehozott vagy kijelölt hatóság, amely a nemzeti kormány felügyelete alatt működik és az forgalmazásának szaporítóanyagok ellenőrzésével és/vagy minőségével kapcsolatos kérdé- sekért felel; erdészeti ii. bármely állami hatóság, amelynek létrehozása: – nemzeti szinten, vagy amelynek szaporítóanyag, olyan alapanyaga magtermelő ültetvény, anyatelep, klónok vagy klón- keverékek, amelynek alkotóelemeit egyedi szinten fenotípusosan szelektálták, és amelyek megfelelnek a IV. mellékletben meghatározott követelményeknek. A tesztelést nem kellett szükségszerűen elvégezni vagy befejezni; iv) „Tesztelt”: olyan szaporítóanyag, amelynek alapanyaga állomá- nyokból, magtermelő ültetvényekből, anyatelepből, klónokból vagy klónkeverékekből áll. A szaporítóa- nyag kitűnő minőségét összehasonlító tesztekkel, vagy a szaporítóanyagnak az alapanyag alkotóré- szeinek genetikai értékéből számított fölénye becslé- sével kell szemléltetni. Az anyagnak meg kell felelnie az V. mellékletben meghatározott követelményeknek. 3. cikk – regionális szinten a nemzeti hatóságok felügyelete alatt történik, az érintett tagállam alkotmánya által meghatározott korlátok között. (1) A fajok és mesterséges hibridek I. mellékletben található jegyzéke a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással össz- hangban módosítható. A fentiekben említett szervek nemzeti jogszabályaikkal összhangban átruházhatják az ezen irányelvben előírt és felelősségük, illetve felügyeletük alatt teljesítendő felada- tokat bármely olyan, akár köz-, akár magánjog által szabályozott jogi személyre, amely hivatalosan jóváha- gyott kizárólag meghatározott közfunkciók ellátásáért felelős, feltéve, hogy e személynek illetve tagjainak nincs személyes érdekeltsége az általa hozott intézkedések kimenetelében. alapszabálya szerint testületek részéről Ezen kívül felhatalmazhatók a 26. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban az i. pontban emlí- létrehozott, és az ilyen testület tett felhatalmazása és felügyelete alatt eljáró más jogi szemé- feltéve, hogy e személyeknek nincs személyes lyek is, érdekeltsége az általuk hozott intézkedések kimenete- lében. A tagállamok értesítik a Bizottságot illetékes hivatalos szerveikről. A Bizottság továbbítja ezen információt a többi tagállamhoz. l) Az erdészeti szaporítóanyagokat az alábbi kategóriákba sorolják: i) „Azonosított származású”: olyan szaporítóanyag, amelynek alapanyaga lehet az egy származási körzeten belül található magforrás vagy állomány, és amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek; Amennyiben az ezen irányelvben foglalt (2) intézkedések egyes fajokra vagy mesterséges hibridekre nem vonatkoznak, a területük vonatkozásában hozhatnak ilyen tagállamok saját intézkedéseket vagy kevésbé szigorú intézkedéseket. (3) Az ezen irányelvben foglalt intézkedések nem alkalma- zandók az ültetési anyag vagy növényi részek formájában levő szaporítóanyagokra, amelyeket kimutatottan nem erdészeti erdészeti célokra szántnak. Ilyen esetekben az anyagot egy, a tervezett célra szánt anyagra vonatkozó közösségi vagy nemzeti rendelkezések által előírt címkének vagy más okmánynak kell kísérnie. Bármely ilyen rendelkezés hiányában, ha a szállító erdészeti célokra szánt, illetve az erdészetitől bizonyítottan eltérő célokra szánt anya- gokkal is foglalkozik, ez utóbbit a következő nyilatkozatot tartalmazó címkének vagy más okmánynak kell kísérnie: „Nem erdészeti célokra”. (4) Az ezen irányelvben foglalt intézkedések nem alkalma- zandók olyan erdészeti szaporítóanyagokra, amelyeknél kimu- tatják, hogy harmadik országokba irányuló kivitelre vagy újbóli kivitelre szánják. 4. cikk (1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy csak engedélye- zett alapanyagot használnak a forgalomba hozandó erdészeti szaporítóanyagok előállításához. ii) „Szelektált”: (2) Alapanyagot engedélyezhetnek: olyan szaporítóanyag, amelynek alapanyaga egy szár- található állomány, amelyet mazási körzeten belül populáció szintjén fenotípusosan szelektáltak, és amely megfelel a III. mellékletben meghatározott követelményeknek; iii) „Kiemelt”: a) a hivatalos szervek akkor, ha az értelemszerűen megfelel a II. , III. , IV. és V. mellékletekben meghatározott követelmé- nyeknek; b) hivatkozással az „engedélyezési egységként” ismert egységre. Minden engedélyezési egységet egyedi nyilvántartási hivatko- zással kell azonosítani. 152 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet (3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy: a) az engedélyt visszavonják, ha az irányelv követelményei a továbbiakban nem teljesülnek; b) az engedélyezést követően a szelektált, kiemelt és tesztelt kategóriákba tartozó szaporítóanyagok termelésére szolgáló alapanyagot rendszeres időközönként felülvizsgálják. (4) Az erdészetben használt, a 26. cikk (3) bekezdésében megállapított eljárással összhangban megállapítandó különös feltételekben részletesen meghatározandó növényi genetikai források megőrzése, továbbá a helyi és regionális körülmé- nyekhez természetes úton alkalmazkodott és a genetikai erózió által veszélyeztetett eredeti erdészeti szaporítóanyagok előállí- tása és forgalmazása útján a növényi genetikai erőforrások in situ védelmével, és fenntartható használatával kapcsolatban elért fejlődés figyelembevétele érdekében, a tagállamok eltérhetnek a (2) bekezdésben és a II. , III. , IV. és V. mellékletekben meghatá- rozott követelményektől, amennyiben különös feltételeket álla- pítanak meg a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban. (5) A tagállamok területük egészén vagy egy részén egy legfeljebb tízéves időszakra engedélyezhetik a tesztelt szaporí- tóanyagok előállítására szolgáló alapanyagokat, amennyiben az V. mellékletben említett genetikai értékelés vagy összehasonlító feltételezhető, hogy az alap- tesztek előzetes eredményeiből anyag a tesztek befejezésekor meg fog felelni az engedélyezésre ezen irányelvben foglalt követelményeknek. c) a 90/220/EGK irányelv 11–18. cikkei a továbbiakban nem alkalmazandók a b) pontban említett rendelet szerint enge- délyezett géntechnológiával módosított alapanyagokra; d) a környezeti kockázatelemzés végrehajtásának technikai és tudományos részleteit a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell alkalmazni. 6. cikk (1) A tagállamok az a)–d) pontokban meghatározott módon rendelkeznek az engedélyezett alapanyagokból származó erdé- szeti szaporítóanyagokról: a) az I. mellékletben felsorolt fajok anyagait csak akkor lehet forgalmazni, ha „azonosított származású”, „szelektált”, „ki- emelt” vagy „tesztelt” kategóriába tartoznak, és értelem- szerűen megfelelnek a II. , III. , IV. és V. mellékletek követel- ményeinek; b) az I. mellékletben felsorolt mesterséges hibridek anyagait csak akkor lehet forgalmazni, ha a „szelektált”, „kiemelt” vagy „tesztelt” kategóriába tartoznak, és értelemszerűen megfelelnek a III. , IV. és V. mellékletek követelményeinek; c) az I. mellékletben felsorolt, vegetatív úton előállított fajok és mesterséges hibridek anyagait csak akkor lehet forgalmazni, ha a „szelektált”, „kiemelt” vagy „tesztelt” kategóriába tartoznak, és értelemszerűen megfelelnek a III. , IV. és V. mellékletek követelményeinek. A „szelektált” kategóriába tartozó szaporítóanyagot forgalomba hozni, ha előállítása magról tömeges szaporítással történt; csak akkor lehet 5. cikk (1) Amennyiben a 4. cikk (1) bekezdésében említett alap- anyag a 90/220/EGK irányelv 2. cikkének 1) és 2) pontjai értel- mében vett géntechnológiával módosított szervezetekből áll, ezen anyag csak akkor fogadható el, ha az biztonságos az emberi egészségre és a környezetre. d) az I. mellékletben felsorolt fajok és mesterséges hibridek anyagát, amely részben vagy egészben géntechnológiával módosított szervezetekből áll, csak akkor lehet forgalmazni, ha a „tesztelt” kategóriába tartozik és megfelel az V. melléklet követelményeinek. Azokat a kategóriákat, amelyek szerint különféle alap- (2) anyagokból származó szaporítóanyagokat forgalmazni lehet, a VI. melléklet táblázata határozza meg. Az (1) bekezdésben említett géntechnológiával módosí- (2) tott alapanyag esetében: Az I. mellékletben felsorolt fajok és mesterséges hibridek (3) erdészeti szaporítóanyagát csak akkor lehet forgalmazni, ha az megfelel a VII. melléklet vonatkozó követelményeinek. a) olyan környezeti amely kockázatelemzést egyenértékű a 90/220/EGK irányelvben megállapított elem- zéssel; végeznek, b) azon eljárásokat, amelyek biztosítják, hogy a környezeti kockázatelemzés és egyéb vonatkozó elemek egyenértékűek a 90/220/EGK irányelvben meghatározottakkal, a Bizottság javaslatára be kell vezetni az Európai Parlament és a Tanács rendeletébe a Szerződés megfelelő jogi alapjára alapozva. Ilyen rendelet hatályba lépéséig a géntechnológiával módosí- tott alapanyagok csak azt követően fogadhatók el a Nemzeti Nyilvántartásba ezen irányelv 10. cikke alapján történő felvételre, miután a 90/220/EGK irányelv szerint azokat engedélyezték; A növényi részeket és ültetési anyagokat csak akkor lehet forgalmazni, ha azok megfelelnek a mindenkori nemzetközi szabványok követelményeinek, amennyiben azon szabványokat a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyják. (4) A tagállamok rendelkeznek arról, hogy az erdészeti szaporítóanyagok szállítóit hivatalosan nyilvántartsák. Az ille- tékes hivatalos szerv a 77/93/EGK irányelv alapján már regiszt- rált szállítókat ezen irányelv szempontjából nyilvántartásba vetetheti. Az ilyen szállítók mindazonáltal megfelelnek ezen irányelv követelményeinek. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 153 (5) Az (1) bekezdés rendelkezései ellenére a tagállamok engedélyezhetik a területükön levő szállítók számára, hogy forgalomba hozzanak megfelelő mennyiséget: a) erdészeti célokra, célokra; és szaporítóanyagokból tudományos szelekciós munkára vagy genetikai megőrzési tesztekhez, b) olyan vetőmagokat, amelyekről egyértelműen kimutatott, hogy nem erdészeti célokra szánták őket. (6) Azon feltételeket, amelyek mellett a tagállamok az (5) bekezdésben említett engedélyeket adhatnak ki, a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet meghatá- rozni. Az (1) bekezdés sérelme nélkül és az (1) bekezdésben (7) említett megfelelő kategória nem valamennyi követelményének megfelelő alapanyagból származó szaporítóanyagok esetében a tagállamok engedélyezhetik ezen anyagok forgalmazását a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban megálla- pítandó feltételek mellett. (8) Külön rendelkezéseket lehet megállapítani a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban azon fejlemények figyelembe vétele érdekében, amelyek mellett a biogazdálko- dásra alkalmas erdészeti szaporítóanyagok forgalmazhatók. 7. cikk A tagállamok a II. , V. és VII. mellékletekben megállapított felté- telek vonatkozásában további és szigorúbb követelményeket határozhatnak meg területükön az alapanyag engedélyezésére és a szaporítóanyagok előállításra vonatkozóan. 8. cikk A tagállamok területükön szigoríthatják az „azonosított szárma- zású” kategóriába tartozó erdészeti szaporítóanyagok előállítá- sára szánt alapanyagok engedélyezését. 9. cikk Az „azonosított származású” és „szelektált” kategóriákba (1) tartozó szaporítóanyagok alapanyagok előállítására esetében a tagállamok az érintett fajokra vonatkozóan behatá- rolják a származási körzeteket. szánt (2) A tagállamok elkészítik és közzéteszik a származási körzetek határait feltüntető térképeket. A térképeket megküldik a Bizottságnak és a többi tagállamnak. 10. cikk (2) A nemzeti nyilvántartás kivonatát valamennyi tagállam nemzeti jegyzék formájában állítja össze és kérésre a Bizottság, illetve a többi tagállam rendelkezésére bocsátják. A nemzeti jóváhagyási jegyzéket közös formában készítik valamennyi egység esetében. Az „azonosított származású” és „szelektált” kategóriáknál megengedett az alapanyagok összesítése a szár- mazási körzetek alapján. Az alábbi részletek megadása szük- séges: a) botanikai név; b) kategória; c) cél; d) az alapanyag típusa; e) a nyilvántartási referencia vagy adott esetben annak össze- foglalása, vagy a származási körzet azonosító kódja; f) termőhely: szükség szerint a rövid név, valamint az alábbi adatsorok bármelyike: i. az „azonosított származású” kategóriánál a származási körzet, valamint a földrajzi szélességi és hosszúsági kiterjedés; ii. a „szelektált” kategóriánál a származási régió és a föld- rajzi elhelyezkedés a földrajzi szélességi és hosszúsági körrel meghatározottan vagy a szélességi és hosszúsági kiterjedés; iii. a „Kiemelt” kategóriánál a pontos földrajzi helymeghatá- rozás(ok), ahol az alapanyagot fenntartják; iv. a „tesztelt” kategóriánál a pontos földrajzi helymeghatá- rozás(ok), ahol az alapanyagot fenntartják; g) magasság vagy magassági kiterjedés; h) terület: a vetőmag forrás(ok), állomány(ok) vagy magtermő ültetvény(ek) mérete; i) eredet: annak feltüntetésével, hogy az alapanyag őshonos/ endemikus, nem őshonos/nem endemikus, vagy az eredete ismeretlen. A nem őshonos/nem endemikus alapanyagnál az eredetet feltüntetik, amennyiben az ismert; j) a „tesztelt” kategóriába tartozó anyag esetében azt, ha az genetikailag módosított. A nemzeti jegyzékek összeállításának formáját a 26. cikk (3) (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet meghatá- rozni. 11. cikk Az egyes tagállamok által (1) rendelkezésre bocsátott nemzeti jegyzékek alapján a Bizottság kiadhatja „Az erdészeti szaporítóanyagok előállítására alap- anyagok közösségi jegyzéke” című jegyzéket. szolgáló engedélyezett Valamennyi tagállam nemzeti nyilvántartást állít fel a (1) területén engedélyezett különféle fajok alapanyagairól. Az egyes engedélyezési egységek valamennyi részletét rögzítik a nemzeti nyilvántartásban, az egyedi nyilvántartási referenciával együtt. A közösségi jegyzék tükrözi a 10. cikk (2) bekezdésében (2) említett nemzeti jegyzékekben megadott részleteket és bemu- tatja a felhasználás területét, valamint a 8. , 17. és 20. cikkek szerinti bármely felhatalmazást vagy korlátozást. 154 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet 12. cikk Betakarítást követően a hivatalos szervek kibocsátanak (1) egy általános bizonyítványt az engedélyezett alapanyagokból származó valamennyi szaporítóanyagra, amely tartalmazza a VIII. mellékletben meghatározott lényeges információkat. Amennyiben a tagállam további vegetatív szaporításról (2) rendelkezéseket hoz a 13. cikk (2) bekezdésével összhangban, új általános bizonyítványt kibocsátására kerül sor. Amennyiben a 13. cikk (3) bekezdése a), b), c) vagy e) (3) pontja szerinti elegyítés történik, a tagállamok biztosítják, hogy a keverék alkotórészeinek nyilvántartási referenciái azonosít- hatók legyenek, illetve egy új általános bizonyítványt vagy a keveréket azonosító más dokumentumot adnak ki. 13. cikk A szaporítóanyagot a termelés valamennyi szakasza (1) során elkülönítetten tartják az egyedi jóváhagyási egységekre való hivatkozással. A szaporítóanyagok valamennyi tételét az alábbiakkal azonosítják: a) általános bizonyítvány kód és szám; b) botanikai név; c) kategória; d) cél; e) az alapanyag típusa; f) származási körzet nyilvántartási referenciája vagy azonosító kódja; g) származási körzet – az „azonosított származású” és „szelek- tált” kategóriákba tartozó szaporítóanyagokra, vagy ha szük- séges, egyéb szaporítóanyagokra; h) adott esetben az, hogy az anyag eredete őshonos vagy ende- mikus, nem őshonos vagy nem endemikus, avagy isme- retlen; i) a vetőmagok esetében a beérés évét; j) a facsemeték vagy dugványok kora és fajtája, akár szabad gyökerű, földlabdás vagy konténeres; k) genetikailag módosított-e. (2) E cikk (1) bekezdése és a 6. cikk (1) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül a tagállamok rendelkezhetnek a „szelektált”, „kiemelt” és „tesztelt” kategóriákba tartozó egye- dileg engedélyezett egység további vegetatív szaporításáról. Ilyen esetekben az anyagot elkülönítve tartják, és ilyenként azonosítják. b) hogy amennyiben egyetlen származási körzeten belül az „azonosított származású” kategóriába tartozó vetőmagforrá- sokból és állományokból eredő szaporítóanyagokat keverik, származó szaporítóa- „magforrásból tétel az új kevert nyagként” minősül; c) hogy a nem őshonos vagy nem endemikus alapanyagból származó szaporítóanyagoknak ismeretlen eredetű alap- anyagból származókkal való elegyítésekor az új kevert tétel „ismeretlen eredetűként” minősül; d) hogy amennyiben az elegyítés az a), b) vagy c) albekezdés szerint történik, a származási régió azonosító kódját az (1) bekezdés f) pontja szerinti nyilvántartási referenciával lehet helyettesíteni; e) a különböző érési évekből származó egyetlen jóváhagyási egységből nyert szaporítóanyagok elegyítését; f) hogy amennyiben az elegyítés az e) albekezdéssel össz- hangban történik, a tényleges érési éveket és az egyes évekből származó anyagok arányát jegyezzék fel. 14. cikk (1) A szaporítóanyagokat csak olyan tételekben lehet forgal- mazni, amelyek megfelelnek a 13. cikknek, és amelyeket a szál- lítótól származó címke vagy más okmány kísér („a szállító címkéje vagy okmánya”), amely a 13. cikkben előírt informáci- ókon túl az alábbi információkat tartalmazza: a) a 12. cikk értelmében kiadott általános bizonyítvány száma(i) vagy hivatkozást a 12. cikk (3) bekezdése szerint rendelkezésre álló egyéb okmányokra; b) a szállító nevét; c) a szállított mennyiséget; d) a „tesztelt” kategóriába tartozó szaporítóanyagok esetében, amelyek alapanyagát a 4. cikk (5) bekezdése alapján engedé- lyezték, az „ideiglenesen engedélyezett” szavakat; e) azt, hogy az anyagot vegetatív úton szaporították. (2) Vetőmagok esetében az (1) bekezdésben említett szállító címkéje vagy okmánya az alábbi kiegészítő információkat is tartalmazza, amelyeket lehetőség szerint nemzetközileg elfoga- dott eljárással határoznak meg: a) tisztaság: a tiszta vetőmag, egyéb magok és az inert anyag súlyszázaléka a vetőmag tételként forgalmazott termékben; b) a tiszta vetőmag csírázási százaléka, illetve amennyiben lehetetlen vagy nem célravezető a csírázási százalék mérése, egy meghatározott módszerre hivatkozással értékelt életké- pességi százalék; Az (1) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül a tagál- (3) lamok elrendelhetik: c) 1 000 tiszta mag súlya; a) egyetlen származási körzeten belül, az „azonosított szárma- zású” vagy a „szelektált” kategórián belüli két vagy több jóváhagyási egységből származó szaporítóanyagok elegyí- tését; d) a csíraképes magok száma a vetőmagként forgalmazott termék kilogrammjában, vagy ha lehetetlen vagy nem célra- vezető a csíraképes magok számának meghatározása, az életképes magok kilogrammonkénti száma. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 155 (3) Annak érdekében, hogy a jelenlegi szezonból származó vetőmagot gyorsan hozzáférhetővé tegyék, annak ellenére enge- délyezhetik a tagállamok a forgalmazást az első vevőig, hogy a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott vizsgálatot a csírázás vonatkozásában nem végezték el. A (2) bekezdés b) és d) pont- jában megállapított feltételek figyelembe vételét a szállító a lehető leghamarabb bejelenti. (4) Vetőmagok kis mennyiségei esetében a fenti (2) bekezdés b) és d) pontjában megállapított követelményeket nem kell alkalmazni. A mennyiségek és a feltételek a 26. cikk (2) bekez- désében említett eljárással összhangban határozhatók meg. (5) A Populus spp. esetében a növényi részeket csak akkor lehet forgalmazni, ha a VII. melléklet C. része (2) bekezdése b) pontjának megfelelő EK osztályozási szám szerepel a szállító címkéjén vagy okmányán. (6) Amennyiben színes címkét vagy okmányt használnak az szaporítóanyagok bármely kategóriája vonatkozá- erdészeti sában, a szállító címkéje vagy dokumentuma sárga színű az „azonosított származású”, zöld a „szelektált”, rózsaszín a „kie- melt” és kék a „tesztelt” szaporítóanyagok esetében. (7) A géntechnológiával módosított szervezetekből álló alap- anyagból származó erdészeti szaporítóanyagok esetében e tényt a tételre vonatkozó bármely hivatalos vagy más címke vagy okmány egyértelműen jelzi. 15. cikk A vetőmagokat csak lezárt csomagolásban lehet forgalmazni. A zárolás olyan legyen, amely használhatatlanná válik, ameny- nyiben a csomagot felnyitják. (4) A (2) bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabá- lyokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással össz- hangban lehet meghatározni legkésőbb 2002. június 30-ig. (5) A tagállamok megtesznek minden intézkedést az irányelv rendelkezései betartásának biztosítására azáltal, hogy megfelelő rendszert építenek ki az erdészeti szaporítóanyagok forgalma- zási célú termelése és forgalmazása alatti hivatalos ellenőrzé- sére. helyszíni ellenőrzéseket A Bizottság szakértői a tagállam hivatalos szerveiv (6) együttműködésben végezhetnek, amennyiben ez szükséges ezen irányelv egységes alkalmazá- sának biztosításához. Igazolhatják különösen azt, hogy az erdé- szeti szaporítóanyagok megfelelnek-e ezen irányelv követelmé- nyeinek. Az amelynek területén ellenőrzést végeznek, minden segítséget megad a szakértők számára felada- taik végrehajtásához. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a vizsgálat eredményeiről. tagállam, a 17. cikk (1) A tagállamok biztosítják, hogy az irányelv rendelkezései szerint forgalomba hozott szaporítóanyagokra az ezen irány- elvben meghatározottakon túlmenően nem vonatkozik semmi- lyen forgalmazási korlátozás azok tulajdonságai, vizsgálati és ellenőrzési követelményei, címkézése és lezárása tekintetében. (2) Amennyiben egy tagállam kérelmezi, úgy a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárás alapján számára engedélyezhető, hogy területének egészén vagy egy részén megtiltsa egy megha- tározott szaporítóanyag vetési vagy ültetési célú forgalmazását a végső felhasználó felé. 16. cikk Ilyen felhatalmazás csak akkor adható ki, ha alappal feltéte- lezhető: A tagállamok egy általuk felállított és jóváhagyott hiva- (1) talos ellenőrzési rendszeren keresztül biztosítják, hogy az egyedi engedélyezési egységekből vagy tételekből származó szaporítóanyagok a begyűjtéstől a végső felhasználóhoz történő szállításig az egész folyamat során egyértelműen azonosíthatók maradjanak. A nyilvántartott szállítók hivatalos ellenőrzését rendszeresen elvégzik. (2) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hivatalos szervek segítsék egymást közigazgatásilag annak érdekében, hogy az irányelv megfelelő működésének biztosításához szük- séges információkhoz hozzájussanak, különösen, amennyiben az erdészeti szaporítóanyagok egyik tagállamból egy másikba mozognak. (3) A szállítók a hivatalos szervek rendelkezésére bocsátják azokat a nyilvántartásokat, amelyek valamennyi visszatartott és forgalmazott szállítmány részleteit tartalmazzák. a) hogy az említett szaporítóanyag használata annak fenotí- pusos vagy genetikai tulajdonságai miatt az adott tagállam egészén vagy egy részén káros hatással lenne az erdészetre, a környezetre, a genetikai erőforrásokra vagy a biodiverzi- tásra: – a származási régióhoz vagy az anyag eredetéhez kapcso- lódó bizonyíték alapján, vagy – a megfelelő helyszíneken végzett kísérletek vagy tudomá- nyos kutatások eredményei alapján, akár a Közösségen belül vagy azon kívül; b) az ültetőanyag morfológiai és fiziológiai tulajdonságainak fennmaradására és fejlődésére vonatkozó kísérletek, tudomá- nyos kutatások ismert eredményei vagy az erdészeti gyakor- latból nyert eredmények alapján az említett szaporítóanyag használata annak tulajdonságai miatt az adott tagállam egészén vagy egy részén káros hatással lenne az erdészetre, környezetre, genetikai erőforrásokra vagy a biodiverzitásra. 156 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet (3) A (2) bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabá- lyokat a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással össz- hangban kell meghatározni. országbeli szállító által kiállítandó feljegyzések, amelyek tartal- mazzák valamennyi kivitelre szánt szállítmány további részle- teit. Az (1) bekezdés (4) sérelme nélkül, azon tagállamok, amelyek a meghatározott forrás kategóriába tartozó erdészeti szaporítóanyag vonatkozásában a 8. cikket végrehajtották, megtilthatják az ilyen anyag végső felhasználó felé történő forgalmazását. 18. cikk szaporítóanyaggal (1) Annak érdekében, hogy eltávolítsanak minden olyan, egy vagy több tagállamban előforduló és a Közösségen belül nem leküzdhető ideiglenes nehézséget, amely felléphet a végső felhasználók ezen irányelv követelményeinek megfelelő erdé- szeti a történő Bizottság legalább egy érintett tagállam kérésére és a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban egy vagy több tagállamot felhatalmazhat arra, hogy a Bizottság által meghatá- rozandó időtartamra engedélyezze egy vagy több faj kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő erdészeti szaporító- anyagainak forgalmazását. ellátásában, általános Amennyiben ilyen lépést tesznek, a 14. cikk (1) bekezdésében előírt szállítói címkéken vagy okmányokon feltüntetik, hogy a kérdéses anyag kevésbé szigorú követelményeknek felel meg. (2) A (1) bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabá- lyokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással össz- hangban határozzák meg. 20. cikk Egy tagállam kérelme alapján a Bizottság a 26. cikk (3) bekez- désében említett eljárással összhangban eljárva részben vagy egészben felmentheti a tagállamot ezen irányelv rendelkezései alól az adott tagállamban erdészeti célokból nem jelentős egyes fafajok vonatkozásában, kivéve, amennyiben ez a 17. cikk (1) bekezdésének rendelkezéseibe ütközne. 21. cikk ezen irányelvben meghatározott rendelkezések Az kedvezőbb alternatíváinak feltárása érdekében el lehet hatá- rozni, hogy közösségi szinten meghatározott feltételek mellett ideiglenes kísérleteket szervezzenek a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban. egyes Kísérlet időtartama a hét évet nem haladhatja meg. Ilyen kísérletekkel összefüggésben a tagállamok mentesíthetők az irányelvben meghatározott egyes kötelezettségek alól. E felmentés terjedelmét arra a rendelkezésre való hivatkozással határozzák meg, amelyre vonatkozik. 22. cikk szaporítóanyagokat adott esetben összhangba Az erdészeti hozzák a 77/93/EGK irányelvben meghatározott megfelelő növény-egészségügyi feltételekkel. 19. cikk 23. cikk (1) A Tanács, a Bizottság javaslatával kapcsolatban minősí- tett többséggel határozza meg, hogy a harmadik országokban előállított erdészeti szaporítóanyagok ugyanolyan biztosítékot nyújtanak-e az alapanyagok engedélyezését és a forgalmazási célú termelésüket illető intézkedések vonatkozásában, mint a Közösségen belül előállított és ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelő erdészeti szaporítóanyagok. A tudományos vagy technikai ismeretek fejlődésének figyelem- bevételével a mellékletekben végzendő bármely módosítást a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el. 24. cikk (2) Az (1) bekezdésben említett ügyeken túlmenően a Tanács határozza meg azon erdészeti szaporítóanyagok fajait, az alap- régióval együtt, anyag típusát és kategóriáit a származási amelyek forgalmazása a Közösségen belül az (1) bekezdés értel- mében engedélyezett. Az irányelv végrehajtásához az alábbi cikkekben foglalt ügyekkel kapcsolatosan szükséges intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett irányítóbizottsági eljárással összhangban fogadják el. – 2. , 10. , 14. , 16. , 18. , 27. cikk. A Tanács (1) bekezdés szerinti határozatának meghozata- (3) láig a tagállamok a 26. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban felhatalmazhatók ilyen határozatok meghozata- lára. E felhatalmazás célja annak biztosítása, hogy a behozni kívánt anyag minden tekintetben a Közösségen belül az szaporítóanyagokkal irányelv egyenértékű garanciákat nyújt. Különösen az ilyen behozott anyagot kíséri a származási ország által kiállított általános bizo- nyítvány vagy egy hivatalos bizonyítvány, továbbá a harmadik erdészeti termelt szerint 25. cikk Az irányelv végrehajtásához az alábbi cikkekben foglalt ügyekkel kapcsolatosan szükséges intézkedéseket a 26. cikk (3) bekezdésében említett szabályozási bizottsági eljárással össz- hangban fogadják el. – 3. , 4. , 5. , 6. , 17. , 19. , 20. , 21. és 23. cikk. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 157 26. cikk 28. cikk A Bizottságot a Vetőmagok Állandó Bizottsága (továb- (1) biakban: a „bizottság”) támogatja. Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK (2) határozat 4. és 7. cikkei alkalmazandók. Az 1999/468/EK határozat 4. cikk (3) bekezdésében meghatá- rozott időszak egy hónap. Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK (3) határozat 5. és 7. cikkei alkalmazandók. Az 1999/468/EK határozat 5. cikk (6) bekezdésében megállapí- tott időszakot egy hónap. (4) A bizottság fogadja el eljárásának szabályait. 27. cikk A tagállamok a 2003. január 1-jétől számított, 10 évet (1) időszak során felhasználhatják a meg nem haladó átmeneti tesztelt szaporítóanyagok – amelyekre nem vonatkozott korábban a 66/404/EGK irányelv – előállítására szolgáló alap- anyag engedélyezése céljából azon genetikai értékelési tesztek eredményeit, amelyek nem felelnek meg az V. mellékletben megállapított követelményeknek. E tesztek 2003. január 1. előtt elkezdődnek és azt kell bizonyí- taniuk, hogy az alapanyagból származó szaporítóanyag kiváló. (2) A tagállamok egy, 2003. január 1-jétől számított 10 évet meg nem haladó átmeneti időszakban az irányelv hatálya alá tartozó valamennyi faj és mesterséges hibrid tesztelt szaporító- engedélyezése anyagának céljából felhasználhatják azon genetikai értékelési tesztek ered- ményeit, amelyek nem felelnek meg az V. mellékletben megálla- pított követelményeknek. szolgáló alapanyag előállítására E tesztek 2003. január 1. előtt elkezdődnek és azt kell bizonyí- taniuk, hogy az alapanyagból származó szaporítóanyag kiváló. Olyan új (3) fajok és mesterséges hibridek esetében, amelyeket egy későbbi időpontban vesznek fel az I. mellékletbe, az (1) és (2) bekezdésben említett átmeneti időszakot a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatá- rozni. (4) A tagállamok a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljá- időszak rással összhangban felhatalmazhatók az átmeneti lejártát követően az összehasonlító tesztek és genetikai értéke- lési tesztek eredményeinek felhasználására. A tagállamok legkésőbb 2003. (1) január 1-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezé- seket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hiva- talos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti (2) joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. (3) A tagállamok számára megengedett az erdészeti szaporí- tóanyagok forgalmazása a 2003. január 1. előtt felhalmozódott készletek kimerüléséig. 29. cikk A 66/404/EGK irányelv és a 71/161/EGK irányelv 2003. január 1-jétől hatályát veszti. A 66/404/EGK irányelv nem alkalmazandó a Finn Köztársa- ságra és a Svéd Királyságra, továbbá a 71/161/EGK irányelvet nem alkalmazandó a Finn Köztársaságra. A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozások ezen irányelvre való hivatkozásnak tekintendők és a IX. mellék- letben közölt korrelációs táblázat szerint értelmezendők. 30. cikk Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba. 31. cikk Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, 1999. december 22-én. a Tanács részéről az elnök K. HEMILÄ 158 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet I. MELLÉKLET FAFAJOK ÉS MESTERSÉGES HIBRIDEK JEGYZÉKE Abies alba Mill. Abies cephalonica Loud Abies grandis Lindl. Abies pinsapo Boiss. Acer platanoides L. Acer pseudoplatanus L. Alnus glutinosa Gaertn. Alnus incana Moench Betula pendula Roth. Betula pubescens Ehrh. Carpinus betulus L. Castanea sativa Mill. Cedrus atlantica Carr. Cedrus libani A. Richard Fagus sylvatica L. Fraxinus angustifolia Vahl. Fraxinus excelsior L. Larix decidua Mill. Larix x eurolepis Henry Larix kaempferi Carr. Larix sibirica Ledeb Picea abies Karst. Picea sitchensis Carr. Pinus brutia Ten Pinus canariensis C. Smith Pinus cembra L. Pinus contorta Loud. Pinus halepensis Mill. Pinus leucodermis Antoine Pinus nigra Arnold Pinus pinaster Ait. Pinus pinea L. Pinus radiata D. Don Pinus sylvestris L. Populus spp. és e fajok mesterséges hibridjei Prunus avium L. Pseudotsuga menziesii Franco Quercus cerris L. Quercus ilex L. Quercus petraea Liebl. Quercus pubescens Willd. Quercus robur L. Quercus rubra L. Quercus suber L. Robinia pseudoacacia L. Tilia cordata Mill. Tilia platyphyllos Scop. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 159 II. MELLÉKLET AZ „AZONOSÍTOTT SZÁRMAZÁSÚ”-KÉNT MINŐSÍTENDŐ SZAPORÍTÓANYAG ELŐÁLLÍTÁSÁRA SZÁNT ALAPANYAG ENGEDÉLYEZÉSÉNEK MINIMUMKÖVETELMÉNYEI 1. Az alapanyag egyetlen származási régión belül elhelyezkedő magforrás vagy állomány. Minden esetben a tagállam megítélésére tartozik, hogy megköveteli-e a hivatalos vizsgálatot, azzal a kivétellel, hogy hivatalos vizsgálatot kell végezni, ha az anyagot egy meghatározott erdészeti célra szánják. 2. A magforrásnak vagy állománynak meg kell felelnie a tagállamok által meghatározott szempontoknak. 3. – Fel kell tüntetni azon hely származási régióját, valamint fekvését, magasságát vagy magassági kiterjedését, ahol a szaporítóanyagot gyűjtötték. – Fel kell tüntetni, hogy az alapanyag: a) őshonos vagy nem őshonos vagy az eredete ismeretlen; vagy b) endemikus vagy nem endemikus vagy az eredete ismeretlen. Nem őshonos vagy nem endemikus alapanyag esetében fel kell tüntetni az eredetet, amennyiben az ismert. 160 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet III. MELLÉKLET A „SZELEKTÁLT”-KÉNT MINŐSÍTENDŐ SZAPORÍTÓANYAG ELŐÁLLÍTÁSÁRA SZÁNT ALAPANYAG ENGEDÉLYEZÉSÉNEK MINIMUMKÖVETELMÉNYEI Általában: Az állományt arra a meghatározott bejelentett célra tekintettel bírálják el, amelyre a szaporítóanyagot hasz- nálni kívánják, a meghatározott cél függvényében megfelelően súlyozva az 1–10. követelményeknek. A szelektálás szem- pontjait a tagállam határozza meg és a célt a Nemzeti Nyilvántartásban jelezni kell. 1. 2. Eredet: Történelmi bizonyítékokkal vagy más megfelelő eszközökkel kell meghatározni, hogy az állomány őshonos/endemikus, nem őshonos/nem endemikus vagy az eredete ismeretlen, továbbá a nem őshonos/nem endemikus alapanyag esetében be kell jelenteni az eredetet, amennyiben az ismert. Izoláció: Az állománynak elegendő távolságra kell elhelyezkednie ugyanazon faj rossz minőségű állományaitól vagy olyan rokon fajok, illetve változatok állományaitól, amelyek hibridet alkothatnak a kérdéses fajjal. Különös figyelmet kell fordítani erre a követelményre, ha az őshonos/endemikus állományokat körülvevő állományok nem őshonosak/nem endemikusak vagy ismeretlen eredetűek. 3. A populáció hatékony mérete: Az állományoknak jól elszórt és elegendően nagyszámú egy vagy több facso- portból kell állniuk a megfelelő köztes megporzódás biztosítása érdekében. A beltenyésztés kedvezőtlen hatá- sainak elkerülésére a szelektált állományoknak egy adott területen belül elegendő számú és sűrűségű egyedből kell állniuk. 4. Kor és fejlettség: Az állományoknak olyan korú vagy fejlettségi fokozatú fákból kell állniuk, hogy a szelek- cióra vonatkozó szempont egyértelműen elbírálható legyen. 5. Egységesség: Az állományoknak morfológiai tulajdonságukban normális mértékű egyedi változatosságot kell mutatniuk. Szükség szerint a rosszabb minőségű fákat el kell távolítani. 6. Alkalmazkodottság: A származási régióban uralkodó ökológiai feltételekhez alkalmazkodásnak nyilvánvalónak kell lennie. 7. 8. Egészség és rezisztencia: Az állományok fáinak általánosságban mentesnek kell lenniük a károsító szerveze- tektől és rezisztenciát kell mutatniuk növekedési helyükön a kedvezőtlen éghajlati és helyi feltételekkel szemben, a szennyezési károk kivételével. Fahozam: A szelektált állományok engedélyezéséhez a fahozamnak normális esetben a hasonló ökológiai és gazdálkodási feltételek mellett az elfogadott átlag felettinek kell lennie. 9. Faminőség: Számításba kell venni a fa minőségét, amely egyes esetekben alapvető szempont lehet. 10. Alaki vagy növekedési tulajdonságok: Az állományok fáinak kiemelten jó morfológiai tulajdonságokat kell mutatniuk, különösen a törzsek egyenességére, hengerességére, a kedvező ágasodásra, az ágak kis méretére és a megfelelő természetes ritkulására. Ezen túlmenően a villás és a spirális erezetet mutató fák arányának alacsonynak kell lennie. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 161 IV. MELLÉKLET A „KIEMELT”-KÉNT MINŐSÍTENDŐ SZAPORÍTÓANYAG ELŐÁLLÍTÁSÁRA SZÁNT ALAPANYAG ENGEDÉ- LYEZÉSÉNEK MINIMUMKÖVETELMÉNYEI 1. Magtermő ültetvények a) A típust, célt, keresztezés tervét és területi elrendezését, az alkotóelemeket, az izolációt és a helyszínt, valamint ezek bármely változását engedélyeztetni kell és be kell jegyeztetni a hivatalos szervvel; b) Az alkotóelem klónokat vagy -családokat kiemelkedő tulajdonságaik alapján választják ki, és különös figyelmet fordítanak a III. melléklet 4. , 6. , 7. , 8. , 9. és 10. követelményeire; c) Az alkotóelem klónokat vagy -családokat a hivatalos szerv által jóváhagyott terv szerint telepítik vagy telepítették oly módon, hogy valamennyi alkotóelem azonosítható; d) A magtermő ültetvényeken végzett gyérítést az ilyen gyérítésekre használt szelekciós szempontokkal együtt írják le és bejegyeztetik a hivatalos szervvel; e) A magtermő ültetvényeket úgy kezelik és a magokat oly módon takarítják be, hogy az ültetvények létesítésének célját elérjék. A mesterséges hibridek előállítására szánt magtermő ültetvények esetében a hibridek százalékát a szaporítóanyagban egy igazoló teszttel határozzák meg. 2. Anyatelep a) A szülőket kiemelkedő tulajdonságaik alapján választják ki és különös figyelmet fordítanak a III. melléklet 4. , 6. , 7. , 8. , 9. és 10. követelményeire, vagy kombinálódó képességükért választják ki azokat; b) A célt, keresztezési tervet és beporzási rendszert, az alkotóelemeket, az izolációt és a helyszínt, valamint ezek bármely jelentős változását engedélyeztetni kell és be kell jegyeztetni a hivatalos szervvel; c) Az egy keverékben található szülők azonosságát, számát és arányát engedélyeztetni kell és be kell jegyeztetni a hivatalos szervvel; d) A mesterséges hibridek előállítására szánt szülők esetében a hibridek százalékát a szaporítóanyagban egy igazoló teszttel határozzák meg. 3. Klónok a) A klónokat megkülönböztető tulajdonságokkal azonosítják, amelyeket engedélyeztettek és bejegyeztettek a hiva- talos testülettel; b) Az egyedi klónok értékét tapasztalat alapján állapítják meg vagy kellőképpen hosszas kísérletekkel bizonyítják be; c) A klónok előállítására használt törzsfákat kiemelkedő tulajdonságaik alapján választják ki, és különös figyelmet fordítanak a III. melléklet 4. , 6. , 7. , 8. , 9. és 10. követelményeire; d) Az engedélyt a tagállam meghatározott számú évre vagy klónszaporulatra korlátozza. 4. Klónkeverékek a) A klónkeveréknek meg kell felelnie a 3 a), 3 b) és 3 c) pontok követelményeinek; b) Az egy keveréket alkotó klónok azonosságát, számát és arányát, valamint a szelekció módszerét és az alapállo- mányt engedélyeztetni kell és be kell jegyeztetni a hivatalos szervvel. Minden keveréknek kielégítő genetikai válto- zatossággal kell rendelkeznie; c) Az engedélyt a tagállam egy meghatározott számú évre vagy klónszaporulatra korlátozza. 162 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet A „TESZTELT”-KÉNT MINŐSÍTENDŐ SZAPORÍTÓANYAG ELŐÁLLÍTÁSÁRA SZÁNT ALAPANYAG ENGE- DÉLYEZÉSÉNEK MINIMUMKÖVETELMÉNYEI V. MELLÉKLET 1. VALAMENNYI TESZTRE VONATKOZÓ ELŐÍRÁSOK a) Általában Az alapanyagnak teljesítenie kell a III. és IV. mellékletek megfelelő követelményeit. Az alapanyag jóváhagyására létrehozott teszteket nemzetközileg elfogadott eljárások szerint kell előkészíteni, kidolgozni, végezni és az eredményeiket értelmezni. Összehasonlító teszteknél a tesztelés alatt álló szaporító- anyagot egy vagy lehetőleg több engedélyezett vagy előre kiválasztott szabvánnyal kell összehasonlítani. b) Vizsgálandó tulajdonságok i. A teszteket úgy kell kidolgozni, hogy meghatározott tulajdonságokat értékeljenek és ezeket minden tesztre jelezni kell; ii. súlyt kell helyezni az adaptációra, növekedésre, a fontos biotikus és abiotikus tényezőkre. Ezen felül más olyan tulajdonságokat, amelyeket a tervezett meghatározott cél szempontjából fontosnak tartanak, annak a régiónak az ökológiai feltételeivel kapcsolatban értékelnek, ahol a tesztet végzik. c) Dokumentáció A nyilvántartásoknak ismertetniük kell a tesztek helyszínét, beleértve az elhelyezkedést, éghajlatot, talajt, korábbi használatot, a telepítést, a terület irányítását és az abiotikus/biotikus tényezők miatti bármiféle károsodást, és azoknak a hivatalos szerv rendelkezésére kell állniuk. Az anyag korát és az értékelés idején rendelkezésre álló eredményeket nyilvántartásba kell venni a hivatalos szervnél. d) A tesztek összeállítása i. a szaporítóanyag valamennyi mintáját azonos módon termelik, ültetik és gondozzák, amennyire azt a növényi anyag típusai megengedik; ii. valamennyi kísérletet egy érvényes statisztikai terv szerint folytatnak le elegendő számú fával annak érdekében, hogy a vizsgálat alatt álló valamennyi alkotórész egyedi tulajdonságait értékelni lehessen. e) Elemzés és az eredmények érvényessége i. a kísérletekből származó adatokat nemzetközileg elfogadott statisztikai módszerekkel kell értékelni és az ered- ményeket minden vizsgált tulajdonságra be kell mutatni; ii. a teszthez használt módszert és a kapott részletes eredményeket szabadon hozzáférhetővé teszik; iii. nyilatkozni kell arról, hogy a teszt végrehajtását végző országon belül mely körzetben javasolható az esetleges alkalmazás, és meg kell adni a hasznosíthatóságot esetleg korlátozó tulajdonságokat is; iv. Ha a teszt során bebizonyosodik, hogy a szaporítóanyag nem rendelkezik legalább: – az alapanyag tulajdonságaival, vagy – az alapanyag gazdasági jelentőséggel bíró károsító szervezetekkel szembeni rezisztenciájához hasonló tulaj- donsággal,akkor azt a szaporítóanyagot ki kell zárni a vizsgálatból. 2. AZ ALAPANYAG ÖSSZETEVŐINEK GENETIKAI ÉRTÉKELÉSÉRE VONATKOZÓ ELŐÍRÁSOK a) A következő alapanyagok összetevőit lehet genetikailag értékelni: magtermő ültetvények, anyatelep(ek), klónok és klónkeverékek; b) Dokumentáció Az alábbi kiegészítő dokumentáció szükséges az alapanyag engedélyezéséhez: i. az értékelt összetevők azonossága, eredete és törzskönyve; ii. az értékelési tesztekben használt szaporítóanyagok előállításánál alkalmazott keresztezési terv. c) Tesztelési eljárások Az alábbi követelményeket kell teljesíteni: i. minden összetevő genetikai értékét két vagy több értékelésiteszt-helyszínen kell megbecsülni, amelyek közül legalább egynek a szaporítóanyag javasolt felhasználásához kapcsolódó környezetben kell lennie; ii. a forgalomba hozandó szaporítóanyag becsült magasabb minőségét e genetikai értékek és az adott keresztezési terv alapján kell számítani; iii. az értékelési teszteket és genetikai számításokat a hivatalos szervnek engedélyeznie kell. 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 163 d) Értelmezés i. a szaporítóanyag becsült magasabbrendűségét egy referencia populációval szemben egy vagy több tulajdon- ságra számítják; ii. nyilatkoznak arról, hogy a szaporítóanyag becsült genetikai értéke alacsonyabb-e bármely fontos tulajdonságra nézve a referenciapopulációhoz képest. 3. A SZAPORÍTÓANYAGOK ÖSSZEHASONLÍTÓ TESZTELÉSÉNEK KÖVETELMÉNYEI a) A szaporítóanyagok mintavétele i. az összehasonlító tesztelésre szolgáló szaporítóanyag mintájának ténylegesen reprezentatívnak kell lennie az engedélyezendő alapanyagból származó szaporítóanyagra nézve; ii. az összehasonlító tesztelésére szolgáló, ivarosan előállított szaporítóanyag legyen: – jó virágzási és jó gyümölcs/magtermő években betakarított; mesterséges beporzás alkalmazható, – olyan módszerrel betakarított, amely biztosítja, hogy a kapott minták reprezentatívak. b) Szabványok i. a tesztekben összehasonlítási célra használt mintaanyag teljesítményének – ha lehetséges – kellőképpen hosszú ideje ismertnek kell lennie abban a régióban, ahol a tesztet végezni fogják. A mintaanyag alapvetően olyan anyagot képvisel, amely az erdészet számára hasznosnak bizonyult a teszt kezdetekor, mégpedig olyan ökoló- giai feltételek mellett, amelyekre javasolják az anyag minősítését. A mintaanyag lehetőség szerint olyan állo- mányokból származzon, amelyeket a III. mellékletben szereplő szempontoknak megfelelően választottak ki, vagy olyan alapanyagból, amelyet hivatalosan engedélyeztek a tesztanyag előállítására; ii. a mesterséges hibridek összehasonlító teszteléséhez lehetőség szerint mindkét szülő legyen az összehasonlí- táshoz használt mintaanyag része; iii. lehetőség szerint többféle mintaanyagot kell használni. Amennyiben szükséges és indokolt, a mintaanyag helyettesíthető a tesztelés alatt álló anyagok közül legalkalmasabbal vagy a vizsgált anyagok reprezentatív átla- gával; iv. ugyanazt a mintaanyagot kell használni valamennyi tesztnél a lehető legszélesebb körű termőhelyi viszonyok között. c) Értelmezés i. a mintaanyaghoz viszonyítva legalább egy fontos tulajdonságra statisztikailag szignifikáns módon bizonyítani kell a lényeges magasabbrendűséget; ii. egyértelműen jelezni kell, ha van olyan gazdasági vagy környezeti jelentőséggel bíró tulajdonság, amely szigni- fikánsan gyengébb eredményeket mutat a mintaanyaghoz képest, és amelynek hatását kedvező tulajdonsá- gokkal kell ellensúlyozni. 4. IDEIGLENES ENGEDÉLYEZÉS A ideiglenes engedély adható ki a kezdeti szakaszban elvégzett vizsgálatok eredménye alapján. A kezdeti szakaszban elvégzett vizsgálatokra alapított felsőbbrendűségi igényeket újra kell vizsgálni egy legfeljebb tízéves időszak után. 5. KEZDETI SZAKASZBAN ELVÉGZETT VIZSGÁLATOK A hivatalos szerv elfogadhatja a csemetekerti, üvegházi és laboratóriumi kísérleteket feltételes vagy végleges engedé- lyezéshez, ha kimutatható, hogy szoros összefüggés van a mért sajátosság és azok között a tulajdonságok között, amelyeket szokásosan erdészeti tesztekben becsülnek. Egyéb vizsgálandó tulajdonságoknak a 3. bekezdésben meghatá- rozott követelményeket kell teljesíteniük. 164 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet KATEGÓRIÁK, AMELYEKBEN KÜLÖNBÖZŐ TÍPUSÚ ALAPANYAGBÓL SZÁRMAZÓ SZAPORÍTÓANYAG FORGALMAZHATÓ VI. MELLÉKLET Alapanyag típusa Erdészeti szaporítóanyagok kategóriái (Címke színe színes címke vagy okmány használatakor) Azonosított származású (Sárga) Szelektált (Zöld) Kiemelt (Rózsaszín) Tesztelt (Kék) Magforrás Állomány Magtermő ültetvény Család(ok) szülei Klón Klónkeverék x x x x x x x x x x x x 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 165 VII. MELLÉKLET A. RÉSZ Az I. mellékletben felsorolt fajok gyümölcs- és vetőmagjaival szembeni követelmények 1. Az I. mellékletben felsorolt fajok gyümölcs- és vetőmagjait csak akkor lehet forgalmazni, ha a gyümölcsmag vagy vetőmag eléri a legalább 99 %-os fajtisztasági szintet. 2. Az 1. bekezdés rendelkezései ellenére az 1. bekezdésben felsorolt, közeli rokonságban álló fajok esetén – a mester- séges hibridek kivételével – fel kell tüntetni, ha a gyümölcsmag vagy vetőmag fajtisztasága nem éri el a 99 %-ot. Az I. mellékletben felsorolt fajok és mesterséges hibridek növényi részeivel szembeni követelmények B. RÉSZ Az I. mellékletben felsorolt fajok és mesterséges hibridek növényi részeinek elfogadható forgalmazhatósági minőséggel kell rendelkezniük. Az elfogadható forgalmazhatósági minőséget az általános tulajdonságokra, egészségességre és megfelelő méretre hivatkozással határozzák meg. A Populus spp. fajok esetében kijelenthető, hogy a C. részben meghatá- rozott további követelmények teljesülnek. A szárdugványokkal vagy csemetékkel szaporított Populus spp. külső minőségi szabványainak előírásai C. RÉSZ 1. Szárdugványok a) A szárdugványok nem tekinthetők megfelelő forgalmazhatósági minőségűnek, ha az alábbi hiányosságok bár- melyike fennáll: i. hajtásrészük több mint két éves; ii. kettőnél kevesebb jól fejlett rügyük van; iii. nekrózissal érintettek vagy károsító szervezetek károkozását mutatják; iv. kiszáradás, túlhevülés, penészedés vagy rothadás jeleit mutatják. b) A szárdugványok minimális méretei – legkisebb hossz: 20 cm, – minimális felső átmérő: 2. Csemeték EC 1. osztály: 8 mm EC 2. osztály: 10 mm. a) A csemeték nem tekinthetők megfelelő forgalmazhatósági minőségűnek, ha az alábbi hiányosságok bármelyike fennáll: – hajtásrészük több mint három éves, – ötnél kevesebb jól fejlett rügyük van, – nekrózissal érintettek vagy károsító szervezetek károkozását mutatják; – kiszáradás, túlhevülés, penészedés vagy rothadás jeleit mutatják. – metszési vágásokon kívüli sérüléseik vannak, – több törzsük van, – törzsük túlzottan görbe. b) A csemeték méretosztályai Osztály Legkisebb átmérő középen (mm) Legkisebb magasság (m) Nem Földközi-tengeri régiók N1 N2 Földközi-tengeri régiók S1 S2 6 15 25 30 1,5 3,00 3,00 4,00 166 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet Az I. mellékletben felsorolt fajok és mesterséges hibridek ültetési anyagával szembeni követelmények D. RÉSZ Az ültetési anyag rendelkezzen elfogadható forgalmazhatósági minőséggel. Az elfogadható forgalmazhatósági minőséget az általános tulajdonságokra, egészségességre, életképességre és fiziológiai minőségre való hivatkozással határozzák meg. E. RÉSZ A mediterrán éghajlatú régiók végső felhasználói számára forgalmazott ültetési anyagokkal szembeni követel- mények Az ültetési anyagot csak akkor lehet forgalmazni, ha az egyes tételek 95 %-a megfelelő forgalmazhatósági minőségű. 1. Az ültetési anyagok nem tekinthetők megfelelő forgalmazhatósági minőségűnek, ha az alábbi hiányosságok bár- melyike fennáll: a) a nem metszési vágásokból vagy a kiemelésből származó sérülések; b) egy vezérhajtás kialakítására lehetőséget biztosító rügyek hiánya; c) többes törzs; d) deformált gyökérrendszer; e) kiszáradás, túlhevülés, penészedés, rothadás vagy egyéb károsító szervezetek jelei; f) a növények nem rendelkeznek megfelelő gyökér-törzs aránnyal. 2. Növények mérete Faj Legmagasabb kor (évek) Legkisebb magasság (cm) Legnagyobb magasság (cm) Legkisebb gyökfő átmérő (mm) Pinus halepensis Pinus leucodermis Pinus nigra Pinus pinaster Pinus pinea Quercus ilex Quercus suber 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 8 12 8 10 8 10 7 15 10 15 8 15 13 25 40 25 35 15 20 30 45 30 40 30 50 60 2 3 2 3 2 3 2 3 3 4 2 3 3 3. A konténerek mérete, amennyiben használatos: Faj A konténer legkisebb térfogata (cm3) Pinus pinaster Egyéb fajok 120 200 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 167 VIII. MELLÉKLET A. RÉSZ 168 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet B. RÉSZ 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 169 C. RÉSZ 170 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/28. kötet IX. MELLÉKLET KORRELÁCIÓS TÁBLÁZAT A. 66/404/EGK irányelv Ezen irányelv 66/404/EGK irányelv Ezen irányelv 1. cikk 3. cikk 2. , 16. és 16b. cikkek 5. , 5b. és 5d. cikkek – 4. cikk – – 5a. cikk 6. cikk 13a. cikk – 8. cikk 9. cikk 10. cikk 11. cikk 13. cikk 15. cikk 14. cikk – 1. cikk 2. cikk 3. cikk 4. cikk 5. cikk 6. cikk 7. cikk 8. cikk 9. cikk 10. cikk 11. cikk 12. cikk 13. cikk 14. cikk 15. cikk 16. cikk 17. cikk 18. cikk 19. cikk 20. cikk – – 16a. cikk – – 17. cikk 5e. cikk 18. cikk – – 19. cikk 2. cikk – I. melléklet – II. melléklet – – III. melléklet (részben) – B. 21. cikk 22. cikk 23. cikk 24. cikk 25. cikk 26. cikk 27. cikk 28. cikk 29. cikk 30. cikk 31. cikk I. melléklet II. melléklet III. melléklet IV. melléklet V. melléklet VI. melléklet VII. melléklet VIII. melléklet IX. melléklet 71/161/EGK irányelv Ezen irányelv 71/161/EGK irányelv Ezen irányelv 1. cikk 4. cikk 3. cikk (2) bekezdés, 16. és 17. cikkek – – 1. cikk 2. cikk 3. cikk 4. cikk 5. cikk 5. , 6. cikk (1) bekezdés és 8. cikk 6. cikk – – – – – – – 10. és 11. cikkek – 7. cikk 8. cikk 9. cikk 10. cikk 11. cikk 12. cikk 13. cikk 14. cikk 15. cikk 12. cikk 14. cikk 15. cikk – – – – 9. cikk – – 18. cikk – 19. cikk – – 16. cikk 17. cikk 18. cikk 19. cikk 20. cikk 21. cikk 22. cikk 23. cikk 24. cikk 25. cikk 26. cikk 27. cikk 28. cikk 29. cikk 30. cikk 03/28. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 171 71/161/EGK irányelv Ezen irányelv 71/161/EGK irányelv Ezen irányelv 20. cikk 2. cikk – – – 31. cikk I. melléklet II. melléklet III. melléklet IV. melléklet – – 2. és 3. mellékletek – – V. melléklet VI. melléklet VII. melléklet VIII. melléklet IX. melléklet