title: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer

eurovoc_concepts:
electronic signature
legal status
market access
single market

text: L 13/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 1. 2000 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, artikel 55 og 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), (6) under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (4), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) (5) Kommissionen forelagde den 16. april 1997 Europa- Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en meddelelse med titlen »Et euro- pæisk initiativ inden for elektronisk handel«; Kommissionen forelagde den 8. oktober 1997 Europa- Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en meddelelse med titlen »Sikkerhed og tillid i elektronisk kommunikation — Imod europæ- iske rammer for digitale signaturer og kryptering«; Rådet opfordrede den 1. december 1997 Kommissionen til snarest muligt at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til direktiv om digitale signaturer; elektronisk kommunikation og handel nødvendiggør elektroniske signaturer og dertil knyttede tjenesteydelser forskellige regler for retlig til autentifikation af data; anerkendelse af elektroniske signaturer og akkreditering af certificeringstjenesteudbydere i medlemsstaterne kan skabe betydelige hindringer for anvendelse af elektronisk kommunikation og elektronisk handel; en klar fælles- skabsramme vedrørende betingelserne for elektroniske signaturer vil derimod styrke tilliden til og den generelle accept af de nye teknologier; medlemsstaternes lovgiv- ning bør ikke udgøre en hindring for den frie bevæge- lighed for varer og tjenesteydelser i det indre marked; elektronisk signatur-produkters interoperabilitet bør fremmes; efter traktatens artikel 14 indebærer det indre marked et område med fri bevægelighed for varer; speci- fikke væsentlige krav til elektronisk signatur-produkter skal opfyldes for at sikre fri bevægelighed på det indre marked og opbygge tilliden til elektroniske signaturer, jf. (1) EFT C 325 af 23. 10. 1998, s. 5. (2) EFT C 40 af 15. 2. 1999, s. 29. (3) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 33. (4) Europa-Parlamentets udtalelse af 13. januar 1999 (EFT C 104 af juni 1999 (EFT C 14. 4. 1999, s. 49), Rådets fælles holdning af 28. 243 af 27. 8. 1999, s. 33), Europa-Parlamentets afgørelse af 27. oktober 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT) og Rådets afgørelse af 30. november 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT). dog Rådets forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel af varer med dobbelt anvendelse (5) og afgørelse 94/942/FUSP af 19. december 1994 om en fælles aktion vedtaget af Rådet vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse (6); tjeneste- dette direktiv harmoniserer ikke levering af ydelser med hensyn til fortrolige karakter, hvis disse ydelser er omfattet af nationale offentlig bestemmelser med sikkerhed; informationens public« »ordre eller (7) (8) (9) indre marked sikrer den fri bevægelighed for det personer, hvorfor unionsborgere og andre, der er bosat i EU, i stigende omfang har behov for kontakt med myndigheder i andre medlemsstater end den, hvori de er bosiddende; elektronisk kommunikation vil kunne blive til stor nytte i den forbindelse; den hastige teknologiske udvikling og Internettets globale karakter nødvendiggør, at den valgte metode er åben for forskellige teknologier og tjenester til elektro- nisk autentifikation af data; elektroniske signaturer vil blive anvendt i mange forskel- lige situationer og i forbindelse med meget forskellige applikationer, hvilket vil resultere i en lang række nye tjenesteydelser og produkter i relation til elektroniske signaturer; definitionen af sådanne produkter og tjene- steydelser bør ikke begrænses til udstedelse og forvalt- ning af certifikater, men bør også omfatte alle andre tjenesteydelser eller produkter, der anvender eller under- støtter elektroniske signaturer, såsom registreringstjene- ster, tidsstempling, katalogtjenester, databehandlingstje- nester eller konsulenttjenester i forbindelse med elektro- niske signaturer; (10) det indre marked giver certificeringstjenesteudbydere mulighed for at udvikle deres aktiviteter hen over græn- serne med henblik på at øge deres konkurrenceevne og dermed tilbyde forbrugere og erhvervsliv nye muligheder for sikker elektronisk informationsudveksling og handel uden hensyn til grænser; certificeringstjenesteudbydere bør for at stimulere udbuddet af certificeringstjeneste- ydelser via åbne net i hele Fællesskabet frit kunne tilbyde deres tjenesteydelser uden forudgående autorisation; ved ikke alene enhver forudgående autorisation forstås (5) EFT L 367 af 31. 12. 1994, s. 1. Forordningen er ændret ved forord- ning (EF) nr. 837/95 (EFT L 90 af 21. 4. 1995, s. 1). (6) EFT L 367 af 31. 12. 1994, s. 8. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 1999/193/FUSP (EFT L 73 af 19. 3. 1999, s. 1). 19. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 13/13 tilladelse, hvis udstedelse forudsætter, at de nationale myndigheder træffer en afgørelse, inden certificeringstje- nesteudbyderen kan udbyde sine certificeringstjenester, men også enhver anden foranstaltning med samme virk- ning; (11) (12) frivillige akkrediteringsordninger, hvis sigte er et tjene- steydelsesudbud på et mere avanceret niveau, kunne være den rette ramme for certificeringstjenesteudbyderne til at udvikle deres tjenester yderligere i retning af det tillids-, sikkerheds- og kvalitetsniveau, som et marked i hastig udvikling kræver; sådanne ordninger bør anspore udviklingen af optimal praksis blandt certificeringstjene- steudbydere; det bør stå certificeringstjenesteudbydere frit for, om de ønsker at tilslutte sig og nyde godt af sådanne ordninger; certificeringstjenesterne bør kunne udbydes enten af et offentligt organ eller en fysisk eller juridisk person oprettet i overensstemmelse med national ret; medlems- staterne bør ikke forhindre certificeringstjenesteudbydere i at holde sig uden for sådanne akkrediteringsordninger; det bør sikres, at frivillige akkrediteringsordninger ikke svækker konkurrencen blandt certificeringstjenester; (13) medlemsstaterne kan selv fastsætte, hvordan de vil sikre overvågningen af overholdelsen af direktivets bestem- melser; dette direktiv er ikke til hinder for indførelsen af overvågningssystemer, der baseres på den private sektor; direktivet forpligter ikke certificeringstjenesteudbyderne til at ansøge om at blive overvåget i henhold til en gældende akkrediteringsordning; (17) (18) (19) (20) det er ikke dette direktivs mål at harmonisere national aftaleret, herunder især regler om kontraktindgåelse og -opfyldelse eller andre ikke-aftaleretlige formkrav vedrø- rende underskrifter: derfor bør bestemmelserne om elek- troniske signaturers retsvirkninger ikke bevare formkrav til indgåelse af kontrakter eller regler til bestemmelse af, hvor en kontrakt er indgået, som er fastsat i national ret; opbevaring og kopiering af signaturgenereringsdata vil kunne udgøre en alvorlig trussel mod elektroniske signa- turers juridiske gyldighed; elektroniske signaturer vil blive anvendt i den offentlige sektor inden for nationale forvaltninger og fællesskabs- forvaltninger samt i kommunikationen mellem disse og med borgere og erhvervslivet, for eksempel i forbindelse med offentlige indkøb, beskatning, social sikkerhed, sundheds- og retsvæsenet; harmoniserede kriterier vedrørende retsvirkningen af elektroniske signaturer vil gøre det muligt at bevare en sammenhængende retlig ramme i hele Fællesskabet; der er i de nationale lovgivninger fastlagt forskellige krav for at anse håndskrevne underskrifter for juridisk gyldige; certifikater kan anvendes til at certificere identiteten af en person, der underskriver elektronisk; avancerede elek- troniske signaturer, som er baseret på kvalificerede certi- fikater, tilsigter at skabe et højt sikkerhedsniveau; avan- cerede elektroniske signaturer, som er baseret på kvalifi- cerede certifikater, og som er genereret af et sikkert signaturgenereringssystem, kan kun betragtes som retligt ligestillede med håndskrevne underskrifter, hvis kravene til håndskrevne underskifter er opfyldt; (14) det er vigtigt at finde den rigtige balance mellem forbru- gernes og erhvervslivets behov; (21) bilag III omfatter krav til sikre signaturgenereringssy- stemer med henblik på at sikre, at avancerede elektro- niske signaturer fungerer hensigtsmæssigt; det omfatter ikke det samlede omgivende miljø, som systemerne opererer i; for at det indre marked kan fungere efter hensigten, at Kommissionen og medlemsstatene handler hurtigt med henblik på at muliggøre udpegelsen af de organer, der skal foretage overensstemmelsesvurderingen af sikre signatursystemer, jf. bilag III; for at imødekomme markedets behov bør overensstemmelsesvurderingen være rettidig og effektiv; er det påkrævet, (15) (16) for at bidrage til at gøre elektroniske certificeringsme- toder almindeligt accepteret bør det sikres, at elektro- niske signaturer kan anvendes som bevis ved retshand- linger i alle medlemsstater; den retlige anerkendelse af elektroniske signaturer bør hvile på objektive kriterier og ikke afhænge af den berørte certificeringstjenesteudby- ders eventuelle akkreditering; fastlæggelsen af de retsom- råder, hvor der kan anvendes elektroniske dokumenter lovgiv- og elektroniske signaturer, reguleres i national ning; nationale domstoles kompetence til at træffe afgørelse om, hvor- vidt kravene i dette direktiv er overholdt, og berører ikke nationale bestemmelser om domstolenes fri bevisbedøm- melse; indskrænker direktiv dette ikke der udelukkende dette direktiv bidrager til anvendelse og retlig anerken- delse af elektroniske signaturer i Fællesskabet; der er ikke behov for lovfæstede rammeforskrifter for elektroniske signaturer, inden for systemer, som er baseret på frivillige privatretlige aftaler mellem et afgrænset antal deltagere; parternes frihed til indbyrdes at aftale, på hvilke betingelser de vil acceptere elektronisk signerede data, bør respekteres i det omfang, national ret tillader det; elektroniske signaturer, der anvendes i sådanne systemer, bør ikke nægtes retlig gyldighed og anerkendelse som bevis under retssager; anvendes (22) (23) certificeringstjenesteudbydere, der udbyder certifice- ringstjenester til offentligheden, er underkastet nationale erstatningsansvarsregler; international elektronisk handel kræver udviklingen i grænseoverskridende ordninger, der involverer tredje- lande; for at sikre global interoperabilitet kan det være hensigtsmæssigt at indgå aftaler med tredjelande om multilaterale regler for gensidig anerkendelse af certifi- ceringstjenester; L 13/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 1. 2000 (24) med henblik på at øge brugernes tillid til elektronisk kommunikation og elektronisk handel skal certifice- ringstjenesteudbyderne overholde lovgivningen om data- beskyttelse og privatlivets fred; (25) (26) (27) bestemmelserne om brug af pseudonymer i certifikater bør ikke være til hinder for, at medlemsstaterne kan håndhæve krav om identifikation af personer i henhold til Fællesskabets lovgivning eller national lovgivning; de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger til dette direktiv vedtages i overensstemmelse med Rådets afgø- relse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbefø- jelser, der tillægges Kommissionen (1); Kommissionen bør foretage en vurdering af dette direktiv to år efter dets gennemførelse bl. a. med henblik på at sikre, at hverken den teknologiske udvikling eller juridiske ændringer bliver til hinder for opfyldelsen af målene i dette direktiv; Kommissionen bør undersøge virkningerne af beslægtede tekniske områder og fore- lægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport herom; (28) målsætningen om at skabe en harmoniseret retlig ramme for udbud af elektroniske signaturer og beslæg- tede tjenester kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor i overensstemmelse med som subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne omhandlet i traktatens artikel 5 bedre gennemføres af Fællesskabet; dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Anvendelsesområde Formålet med dette direktiv er at lette brugen af elektroniske signaturer og bidrage til disses retlige anerkendelse. Det fast- lægger en retlig ramme for elektroniske signaturer og visse certificeringstjenester, for at det indre marked kan fungere efter hensigten. ikke aspekter Det omfatter forbindelse med kontrakters i indgåelse og gyldighed eller andre retlige forpligtelser, som ifølge national ret eller fællesskabsret er undergivet formkrav, og det berører heller ikke de regler og begrænsninger, der efter national ret eller fællesskabsret gælder for anvendelsen af doku- menter. Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved: 1) »elektronisk signatur«: data i elektronisk form, der er vedhæftet eller logisk tilknyttet andre elektroniske data, og som anvendes som en autentifikationsmetode (1) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. 2) »avanceret elektronisk signatur«: en elektronisk signatur, som opfylder følgende krav: a) den er entydigt knyttet til underskriveren b) den kan identificere underskriveren c) den genereres med midler, som underskriveren kan bevare den fulde kontrol med, og d) den er knyttet til de data, som den vedrører, på en sådan måde, at en hvilken som helst senere ændring af disse data kan opdages 3) »underskriver«: en person, der besidder et signaturgenere- ringssystem og handler på egne vegne eller på vegne af den fysiske eller juridiske person eller det organ, som vedkommende repræsenterer 4) »signaturgenereringsdata«: unikke data, som f. eks. koder eller private krypteringsnøgler, som anvendes af underskri- veren til generering af en elektronisk signatur 5) »signaturgenereringssystem«: konfigureret software eller hardware til behandling af signaturgenereringsdata 6) »sikkert signaturgenereringssystem«: et signaturgenererings- system, der opfylder kravene i bilag III 7) »signaturverificeringsdata«: data, som f. eks. koder eller offentlige krypteringsnøgler, der anvendes til kontrol af den elektroniske signatur 8) »signaturverificeringssystem«: konfigureret software eller hardware til behandling af signaturverificeringsdata 9) »certifikat«: en elektronisk attestering, som knytter signa- turverificeringsdata til en person og bekræfter denne persons identitet 10) »kvalificeret certifikat«: et certifikat, som opfylder kravene i bilag I og leveres af en certificeringstjenesteudbyder, som opfylder kravene i bilag II 11) »certificeringstjenesteudbyder«: et organ eller en fysisk eller juridisk person, der udsteder certifikater eller leverer andre tjenesteydelser i forbindelse med elektroniske signaturer 12) »elektronisk signatur-produkt«: hardware eller software eller relevante komponenter heraf, som er beregnet til at blive brugt af en certificeringstjenesteudbyder til levering af tjenesteydelser i forbindelse med elektronisk signatur eller beregnet til at blive brugt i forbindelse med generering eller verificering af elektroniske signaturer 13) »frivillig akkreditering«: enhver tilladelse, der fastsætter rettigheder og forpligtelser, der er særlige for certifice- ringstjenester, og som efter anmodning fra den pågæl- dende certificeringstjenesteudbyder tildeles denne af det offentlige eller private organ, der har til opgave at udar- bejde og føre tilsyn med overholdelsen af sådanne rettig- heder og forpligtelser, og hvor certificeringstjenesteudby- deren ikke er berettiget til at udøve de rettigheder, som tilladelsen giver, før denne har modtaget organets afgø- relse. 19. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 13/15 Artikel 3 Markedsadgang 1. Medlemsstaterne må ikke gøre udbud af certificeringstje- nesteydelser afhængigt af forudgående autorisation. 2. Med forbehold af stk. 1 kan medlemsstaterne indføre eller opretholde frivillige akkrediteringsordninger med henblik på at højne niveauet for ydelse af certificeringstjenester. Alle vilkår i skal være objektive, forbindelse med sådanne ordninger gennemsigtige, ikke-diskriminerende. og Medlemsstaterne kan ikke af årsager, der falder ind under dette direktivs anvendelsesområde, begrænse antallet af akkrediterede certificeringstjenesteudbydere. forholdsmæssige omfattet af dette direktiv, pålægge ydelse af certificeringstjene- ster med oprindelse i en anden medlemsstat begrænsninger. 2. Medlemsstaterne sikrer fri bevægelighed inden for det indre marked for elektroniske signatur-produkter, der over- holder bestemmelserne i dette direktiv. Artikel 5 Retsvirkninger af elektroniske signaturer 1. Medlemsstaterne sikrer, at avancerede elektroniske signa- turer, der er baseret på et kvalificeret certifikat, og som er genereret af et sikkert signaturgenereringssystem, 3. Medlemsstaterne sikrer, at der indføres et passende system til kontrol af certificeringstjenesteudbydere, der er etab- leret på deres område, og som udbyder kvalificerede certifikater til offentligheden. a) opfylder retskravene til en signatur i forbindelse med data i elektronisk form, på samme måde som en håndskreven underskrift opfylder disse krav i forbindelse med papirbase- rede data, og Egnede offentlige eller private organer, som udpeges af 4. medlemsstaterne, afgør, om sikre signaturgenereringssystemer opfylder kravene i bilag III. Kommissionen fastlægger efter proceduren i artikel 9 kriterier, ud fra hvilke medlemsstaterne afgør, om et organ er egnet til at blive udpeget. Medlemsstaterne anerkender de afgørelser, som de organer, der er nævnt i første afsnit, træffer for så vidt angår opfyldelsen af kravene i bilag III. 5. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 9 fastsætte og i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggøre reference- numre på almindeligt anerkendte standarder for elektroniske signatur-produkter. Medlemsstaterne formoder, at et elektro- nisk signatur-produkt overholder kravene i bilag II, litra f), og bilag III, hvis det overholder sådanne standarder. 6. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder med henblik på at fremme udviklingen og brugen af signaturverifi- ceringssystemer på baggrund af anbefalingerne vedrørende signaturverificering i bilag IV og under hensyn til forbrugernes interesser. 7. Medlemsstaterne kan gøre anvendelse af elektroniske signaturer i den offentlige sektor afhængig af opfyldelsen af eventuelle supplerende krav. Sådanne krav skal være objektive, gennemsigtige, forholdsmæssige og ikke-diskriminerende, og må kun være affødt af den pågældende anvendelses særlige karakter. Kravene må ikke hindre grænseoverskridende tjeneste- ydelser til borgerne. Artikel 4 Principper vedrørende det indre marked 1. Medlemsstaterne anvender de nationale bestemmelser, som de vedtager i henhold til dette direktiv, på certificeringstje- nesteudbydere, der er etableret på deres område, og på disses tjenesteydelser. Medlemsstaterne kan ikke på områder, der er b) kan godtages som bevismateriale under retssager. 2. Medlemsstaterne sikrer, at en elektronisk signatur ikke nægtes retlig gyldighed og anerkendelse som bevis under rets- sager alene af den grund, at den — er i elektronisk form, eller — ikke er baseret på et kvalificeret certifikat, eller — ikke er baseret på et kvalificeret certifikat udstedt af en akkrediteret certificeringstjenesteudbyder, eller — ikke er genereret af et sikkert signaturgenereringssystem. Artikel 6 Erstatningsansvar 1. Medlemsstaterne sikrer som et minimum, at en certificer- ingstjenesteudbyder, der udsteder et certifikat som kvalificeret certifikat til offentligheden, eller som garanterer et sådant certi- fikat over for offentligheden, ifalder erstatningsansvar for tab, der påføres ethvert organ eller enhver fysisk eller juridisk person, som med rimelighed forlader sig på certifikatet for så vidt angår: a) korrektheden af alle oplysningerne i det kvalificerede certi- fikat på udstedelsestidspunktet og certifikatets indhold af alle de for et kvalificeret certifikat foreskrevne angivelser b) sikkerhed for, at den i det kvalificerede certifikat identifice- rede underskriver på udstedelsestidspunktet var i besiddelse af de signaturgenereringsdata, der svarer til de i certifikatet indeholdte eller omhandlede signaturverificeringsdata c) sikkerhed for, at signaturgenererings- og signaturverifice- ringsdataene kan anvendes komplementært med hinanden i de tilfælde, hvor det er certificeringstjenesteudbyderen, der genererer begge datasæt, medmindre certificeringstjenesteudbyderen kan bevise, at han ikke har handlet uagtsomt. L 13/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 1. 2000 2. Medlemsstaterne sikrer som et minimum, at en certifice- ringstjenesteudbyder, der har udstedt et certifikat som et kvalifi- ceret certifikat til offentligheden, er erstatningsansvarlig for tab, der påføres ethvert organ eller enhver fysisk eller juridisk person, som med rimelighed forlader sig på certifikatet, for så vidt angår manglende registrering af tilbagekaldelse af certifi- katet, medmindre certificeringstjenesteudbyderen kan bevise, at han ikke har handlet uagtsomt. 3. Medlemsstaterne sikrer, at en certificeringstjenesteudbyder i et kvalificeret certifikat kan anføre begrænsninger i dette certifikats anvendelsesområde, idet disse begrænsninger skal være tydelige for tredjeparter. Certificeringstjenesteudbyderen hæfter ikke for tab, der skyldes brug af et kvalificeret certifikat, som overskrider begrænsningerne i dets anvendelsesområde. 4. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderen i et kvalificeret certifikat kan sætte en beløbsgrænse for de transaktioner, som certifikatet kan anvendes til, og at denne beløbsgrænse er tydelig for tredjeparter. Certificeringstjenesteudbyderen hæfter ikke for tab, der skyldes en overskridelse af denne beløbsgrænse. 5. Stk. 1-4 berører ikke Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (1). Artikel 7 Internationale aspekter 1. Medlemsstaterne sikrer, at certifikater, der er udstedt som kvalificerede certifikater til offentligheden af en certificeringstje- nesteudbyder, der er etableret i et tredjeland, anses for at være retligt ligestillede med certifikater, der er udstedt af en certifi- ceringstjenesteudbyder, der er etableret inden for Fællesskabet: a) hvis certificeringstjenesteudbyderen opfylder kravene i dette direktiv og er akkrediteret under en frivillig akkrediterings- ordning i en medlemsstat, eller Når Kommissionen underrettes om vanskeligheder, som 3. EF-virksomheder støder på ved markedsføringen i tredjelande, kan den om nødvendigt til et passende mandat med henblik på forhandling af tilsvarende rettigheder i disse tredjelande. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. forelægge forslag til Rådet for EF-virksomheder Foranstaltninger, der træffes i henhold til dette stykke, berører ikke Fællesskabets og medlemsstaternes forpligtelser i henhold til relevante internationale aftaler. Artikel 8 Databeskyttelse 1. Medlemsstaterne sikrer, at certificeringstjenesteudbyderne og de nationale akkrediterings- og tilsynsorganer opfylder kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbin- delse med behandling af personoplysninger og om fri udveks- ling af sådanne oplysninger (2). 2. Medlemsstaterne sikrer, at den certificeringstjenesteud- byder, der udsteder certifikatet til offentligheden, kun har tilla- delse til at opnå persondata direkte fra den registrerede eller med den registreredes udtrykkelige tilladelse og kun i det omfang, det er nødvendigt for udstedelsen eller opretholdelsen af et certifikat. Data må ikke indsamles eller behandles til noget andet formål uden den registreredes udtrykkelige samtykke. 3. Uden at den retsvirkning, der tillægges pseudonymer i henhold til den nationale lovgivning dermed foregribes, må medlemsstaterne ikke forhindre, at certificeringstjenesteudbyd- eren på certifikatet anfører et pseudonym i stedet for underskri- verens navn. Artikel 9 Udvalg Kommissionen bistås af et elektronisk signatur-udvalg, i 1. det følgende benævnt »udvalget«. b) hvis en certificeringstjenesteudbyder, der er etableret inden for Fællesskabet, og som opfylder kravene i dette direktiv, garanterer certifikatet, eller 2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF under overholdelse af bestemmelserne i afgørelsens artikel 8. c) hvis certifikatet eller certificeringstjenesteudbyderen er aner- kendt i henhold til en bilateral eller multilateral aftale mellem Fællesskabet og tredjelande eller internationale orga- nisationer. Den frist, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder. i afgørelse 3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden. For at 2. lette grænseoverskridende certificeringstjenester med tredjelande og retlig anerkendelse af avancerede elektro- niske signaturer med oprindelse i tredjelande fremsætter Kommissionen i givet fald forslag med henblik på den faktiske implementering af standarder og internationale aftaler om certi- ficeringstjenester. Kommissionen forelægger, hvis det er nødvendigt, Rådet forslag til passende mandater til forhandling af bilaterale og multilaterale aftaler med tredjelande og interna- tionale organisationer. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Artikel 10 Udvalgets hverv Udvalget skal efter proceduren i artikel 9, stk. 2, præcisere de krav, der er fastlagt i bilagene, de kriterier, som er omhandlet i artikel 3, stk. 4, samt de alment anerkendte standarder for elektroniske signatur-produkter, der er indført og offentliggjort i henhold til artikel 3, stk. 5. (1) EFT L 95 af 21. 4. 1993, s. 29. (2) EFT L 281 af 23. 11. 1995, s. 31. 19. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 13/17 Artikel 11 Meddelelse 1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater følgende: a) oplysninger om frivillige nationale akkrediteringsordninger, herunder alle supplerende krav i henhold til artikel 3, stk. 7 b) navn og adresse på nationale akkrediterings- og tilsynsor- ganer og på de organer, som er omhandlet i artikel 3, stk. 4 c) navn og adresse på alle akkrediterede nationale certificeringstjenesteudbydere. 2. Medlemsstaterne meddeler alle oplysninger i henhold til stk. 1 samt ændringer heraf så hurtigt som muligt. inden den 19. juli 2001. De underretter straks Kommissionen herom. Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offent- liggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastlægges af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de væsentligste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 14 Ikrafttræden Artikel 12 Revision Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionen foretager en vurdering af, hvordan dette 1. direktiv fungerer, og aflægger rapport herom til Europa-Parla- mentet og Rådet senest den 19. juli 2003. 2. I vurderingen tages der bl. a. stilling til, om direktivets anvendelsesområde bør ændres under hensyn til den teknolo- giske, markedsmæssige og retlige udvikling. Rapporten skal på grundlag af de indhøstede erfaringer navnlig omfatte en bedømmelse af harmoniseringsaspekterne. Rapporten ledsages om fornødent af forslag til retsforskrifter. Artikel 13 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini- strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv Artikel 15 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 1999. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne N. FONTAINE Formand S. HASSI Formand L 13/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 1. 2000 BILAG I Krav til kvalificerede certifikater Kvalificerede certifikater skal indeholde: a) angivelse af, at certifikatet er udstedt som et kvalificeret certifikat b) den udstedende certificeringstjenesteudbyders identifikation og den stat som vedkommende er etableret i c) underskriverens navn eller pseudonym; i sidstnævnte tilfælde skal det fremgå, at der er tale om et pseudonym d) særlige oplysninger om underskriveren, der tilføjes, hvis det er relevant, afhængigt af formålet med certifikatet e) de signaturverificeringsdata, som svarer til de signaturgenereringsdata, som er under underskriverens kontrol f) certifikatets ikrafttrædelses- og udløbsdato g) certifikatets identifikationskode h) den udstedende certificeringstjenesteudbyders avancerede elektroniske signatur i) eventuelle begrænsninger i certifikatets anvendelsesområde, og j) eventuelle beløbsmæssige begrænsninger med hensyn til de transaktioner, for hvilke certifikatet kan anvendes. 19. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 13/19 BILAG II Krav til certificeringstjenesteudbydere, der udsteder kvalificerede certifikater Certificeringstjenesteudbydere a) skal udvise den fornødne pålidelighed til at kunne udbyde certificeringstjenester b) skal sørge for en hurtig og sikker katalog- og tilbagekaldelsestjeneste c) skal sikre, at det er muligt at fastslå datoen og tidspunktet for udstedelsen eller tilbagekaldelsen af et certifikat d) skal med hensigtsmæssige midler og i overensstemmelse med national ret kontrollere identiteten og eventuelt særlige forhold i forbindelse med de personer, til hvem der udstedes kvalificerede certifikater e) skal beskæftige personale med den ekspertviden og de erfaringer og kvalifikationer, som de tilbudte tjenesteydelser kræver, navnlig ledelseskompetence, sagkundskab inden for elektronisk signaturteknologi og indgående kendskab til korrekte sikkerhedsprocedurer; de skal også anvende adækvate administrative og ledelsesmæssige procedurer, som overholder anerkendte standarder f) skal anvende pålidelige systemer og produkter, som er beskyttet mod ændringer, og som garanterer de af disse systemer og produkter understøttede processers tekniske og kryptografiske sikkerhed g) skal træffe foranstaltninger imod forfalskning af certifikater, og, hvis certificeringstjenesteyderen genererer signaturge- nereringsdata, garantere disse datas fortrolighed under genereringsprocessen h) skal til stadighed have tilstrækkelige økonomiske ressourcer til at drive virksomheden i overensstemmelse med dette direktivs krav, navnlig til at bære erstatningsansvaret, f. eks. ved at tegne en passende forsikring i) skal registrere alle relevante oplysninger om kvalificerede certifikater i en rimelig periode, navnlig for at kunne fremlægge bevis for certificering, når det er påkrævet i retssager. Denne registrering kan ske elektronisk j) må ikke opbevare eller kopiere de personers signaturgenereringsdata, som certificeringstjenesteyderen har tilbudt nøglehåndteringstjenester k) skal, inden de indgår i et kontraktforhold med en person, der søger at opnå et certifikat fra dem til støtte for sin elektroniske signatur, gennem et bestandigt kommunikationsmedium underrette denne person om de nøjagtige vilkår for anvendelsen af certifikatet, herunder eventuelle begrænsninger i brugen heraf, eksistensen af en eventuel frivillig akkrediteringsordning og procedurer for klager og bilæggelse af tvister. Sådanne oplysninger, som kan sendes elektronisk, skal gives skriftligt og i et umiddelbart forståeligt sprog. De relevante dele af disse oplysninger skal efter anmodning også stilles til rådighed for tredjemand, der forlader sig på certifikatet l) skal benytte pålidelige systemer til opbevaring af certifikater i verificerbar form, således at — kun bemyndigede personer kan foretage tilføjelser og ændringer — oplysningernes ægthed kan kontrolleres — certifikaterne kun er offentligt tilgængelige i de tilfælde, hvor indehaveren har givet sit samtykke, og — eventuelle tekniske ændringer, som bringer disse sikkerhedskrav i fare, er synlige for operatøren. L 13/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 1. 2000 BILAG III Krav til sikre elektroniske signaturgenereringssystemer 1. Sikre signaturgenereringssystemer skal ved hjælp af passende og tekniske og proceduremæssige midler i det mindste sikre, at: a) signaturgenereringsdata, der anvendes til signaturgenerering, i praksis kun kan fremtræde én gang, og at de med rimelig sikkerhed forbliver hemmelige b) signaturgenereringsdata, der anvendes til signaturgenerering, med rimelig sikkerhed ikke kan udledes, og at signaturen er beskyttet mod forfalskning under anvendelse af eksisterende teknologi c) signaturgenereringsdata, der anvendes til signaturgenerering, på pålidelig vis kan beskyttes af den retmæssige underskriver mod andres brug. 2. Sikre signaturgenereringssystemer må ikke ændre de data, som skal underskrives, eller hindre, at disse data vises for underskriveren forud for signaturprocessen. BILAG IV Anbefalinger vedrørende signaturverificering I løbet af signaturverificeringsprocessen bør der skabes rimelig sikkerhed for, at: a) de data, der anvendes til verificering af signaturen, svarer til de data, som vises kontrolløren b) signaturen verificeres på pålidelig vis, og at resultatet af denne verificering vises korrekt c) kontrolløren om nødvendigt på pålidelig vis kan fastslå indholdet af de underskrevne data d) certifikatets ægthed og gyldighed, som kræves på tidspunktet for signaturverificeringen, verificeres på pålidelig vis e) resultatet af verificeringen og underskriverens identitet vises på korrekt vis f) anvendelsen af pseudonym klart fremgår g) eventuelle sikkerhedsrelevante ændringer kan spores


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-2320/99 esittäjä(t): Freddy Blak (PSE) komissiolle. Hiirivahingot.

eurovoc_concepts: European Agency for Safety and Health at Work

formats: html pdf print

text: C 225 E/98 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 8. 8. 2000 J(cid:228)senvaltioiden s(cid:228)(cid:228)ntelyviranomaisten teht(cid:228)v(cid:228) on soveltaa yhteis(cid:246)n l(cid:228)(cid:228)kelains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n periaatteita sek(cid:228) tehd(cid:228) lupia ja rajoituksia (esim. l(cid:228)(cid:228)kem(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksi(cid:228)) koskevia konkreettisia p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksi(cid:228) tiettyjen valmisteiden osalta. Komissio ei suunnittele mink(cid:228)(cid:228)nlaisia muutoksia t(cid:228)h(cid:228)n l(cid:228)hestymistapaan. Koska edell(cid:228) mainittujen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltaminen kuuluu j(cid:228)senvaltioiden toimivaltaan, komissio ei voi antaa vastausta parlamentin j(cid:228)senen esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n yksityiskohtaiseen ja tietty(cid:228) valmistetta koskevaan kysymykseen. Komissio pyyt(cid:228)(cid:228) parlamentin j(cid:228)sent(cid:228) kuitenkin tutustumaan Lontoossa sijaitsevan Euroopan l(cid:228)(cid:228)kearvi- ointiviraston alaisen luonnonl(cid:228)(cid:228)kkeit(cid:228) k(cid:228)sittelev(cid:228)n ty(cid:246)ryhm(cid:228)n toimintaan. Se perustettiin edist(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n luonnonl(cid:228)(cid:228)kkeiden turvallisuustason ja tehon arvioinnin asteittaista yhdenmukaistamista yhteis(cid:246)ss(cid:228). Ty(cid:246)- ryhm(cid:228)n toimintaa koskeviin raportteihin on helppo tutustua EMEAn www-sivulla http://www. eudra. org/ emea. html. (1) (2) EYVL 22, 9. 2. 1965. EYVL L 243, 15. 9. 1999. (2000/C 225 E/098) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2320/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Freddy Blak (PSE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Hiirivahingot Hiiret muodostunevat tulevaisuudessa ty(cid:246)paikkojen suurimmiksi tuhoel(cid:228)imiksi. Tutkijat pit(cid:228)v(cid:228)t hiirell(cid:228) teht(cid:228)v(cid:228)st(cid:228) ty(cid:246)st(cid:228) aiheutuvia vahinkoja tulevaisuuden suurena ty(cid:246)ymp(cid:228)rist(cid:246)ongelmana. Tanskassa ¯rhusin l(cid:228)(cid:228)niss(cid:228) tehdyss(cid:228) n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246)skentelyn haittoja koskeneessa tutkimuksessa todettiin, ett(cid:228) vain nelj(cid:228) tuntia p(cid:228)iv(cid:228)ss(cid:228) riitt(cid:228)(cid:228) vahingoittamaan ranteita, kyyn(cid:228)rp(cid:228)it(cid:228), niskaa ja hartioita. Riskiryhm(cid:228)(cid:228)n eiv(cid:228)t jotka k(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t ATK:ta intensiivisesti. Yli puolilla kaikista tutkituista kuitenkaan kuulu ainoastaan ne, n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246)n tekij(cid:246)ist(cid:228) oli vaivoja. Jos heit(cid:228) verrataan muihin ryhmiin, joilla yleens(cid:228) on eniten vastaavia vaivoja, k(cid:228)y ilmi, ett(cid:228) n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246) on fyysisesti aivan yht(cid:228) raskasta. Voiko komissio ilmoittaa, tunteeko se vastaavia eurooppalaisia tutkimuksia, jotka koskevat hiirivahinkojen laajuutta? Tanskalaisessa tutkimuksessa k(cid:228)vi my(cid:246)s ilmi, ett(cid:228) olemme valitettavasti viel(cid:228) kaukana EU:n n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)te- ja vain 30 ty(cid:246)direktiivin toteutumisesta. Vain 36 prosenttia ty(cid:246)p(cid:246)ydist(cid:228) oli korkeudeltaan s(cid:228)(cid:228)dett(cid:228)vi(cid:228), prosentilla ty(cid:246)ntekij(cid:246)ist(cid:228) oli mahdollisuus lepuuttaa k(cid:228)sivarttaan n(cid:228)pp(cid:228)ily- tai hiirity(cid:246)skentelyn aikana. Onko komissiolla k(cid:228)sityst(cid:228) n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246)direktiivin t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanosta muissa j(cid:228)senvaltioissa? Aikooko komissio tehd(cid:228) aloitteen n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246)direktiivin p(cid:228)ivitt(cid:228)miseksi siten, ett(cid:228) siin(cid:228) otetaan huomi- oon mahdollinen uusi tieto hiirell(cid:228) teht(cid:228)v(cid:228)n ty(cid:246)n aiheuttamista vahingoista? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (17. tammikuuta 2000) Kaikki j(cid:228)senvaltiot ovat saattaneet neuvoston direktiivin 90/270/ETY (1) osaksi kansallista lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228)(cid:228)n. Direktiivi on annettu turvallisuutta ja terveytt(cid:228) varten n(cid:228)ytt(cid:246)p(cid:228)(cid:228)tety(cid:246)lle asetettavista v(cid:228)himm(cid:228)isvaatimuk- sista 29 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1990. Edell(cid:228) mainitun direktiivin 11 artiklan 3 kohdan mukaan j(cid:228)senvaltioiden on joka nelj(cid:228)s vuosi annettava komissiolle kertomus direktiivin s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten soveltamisesta k(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n. Kertomuksessa on tuotava esille ty(cid:246)nantajien ja ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden kannat. Komissio on n(cid:228)iden kertomusten avulla saanut kokonaiskuvan siit(cid:228), miten direktiivi(cid:228) sovelletaan k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228). 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 225 E/99 jotka Komissio arvioi vuonna 1997 tieteellisi(cid:228) tutkimuksia ja asianosaisten tahojen kannanilmaisuja, liittyiv(cid:228)t erityisesti hiiren k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n. Arvioinnin tulosten mukaan direktiivi 90/270/ETY kattaa n(cid:228)m(cid:228) n(cid:228)k(cid:246)kohdat riitt(cid:228)v(cid:228)n hyvin. Erityisesti on huomattava direktiivin liitteen 1 kohdan d alakohta, jonka mukaan ty(cid:246)p(cid:246)yd(cid:228)n tai ty(cid:246)tason on oltava pinnaltaan riitt(cid:228)v(cid:228)n suuri, ett(cid:228) mm. tarvittavien laitteiden (esim. hiiren) j(cid:228)rjestys on joustava, ja lis(cid:228)ksi ty(cid:246)ntekij(cid:246)ill(cid:228) on oltava riitt(cid:228)v(cid:228)sti tilaa mukavaa asentoa varten. Direktiiviin 90/270/ETY ei sis(cid:228)lly ty(cid:246)tuolien korkeuss(cid:228)(cid:228)t(cid:246)(cid:228) koskevia v(cid:228)himm(cid:228)isvaatimuksia. Siin(cid:228) s(cid:228)(cid:228)de- t(cid:228)(cid:228)n kuitenkin, ett(cid:228) ty(cid:246)tuolin istuimen on oltava korkeussuunnassa s(cid:228)(cid:228)dett(cid:228)v(cid:228). Lis(cid:228)ksi sek(cid:228) istuimen selk(cid:228)nojan korkeutta ett(cid:228) kallistuskulmaa on voitava s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)(cid:228). T(cid:228)m(cid:228)n lis(cid:228)ksi on tarkoitus arvioida, ovatko yl(cid:228)raajojen toimintah(cid:228)iri(cid:246)it(cid:228) aiheuttaviin riskitekij(cid:246)ihin liittyv(cid:228)t yhteis(cid:246)n toimet tarpeen. Euroopan ty(cid:246)turvallisuus- ja ty(cid:246)terveysvirasto on ker(cid:228)nnyt yl(cid:228)raajojen toiminta- h(cid:228)iri(cid:246)it(cid:228) aiheuttaviin riskitekij(cid:246)ihin liittyvi(cid:228) tietoja, jotka on l(cid:228)hetetty ty(cid:246)terveyden, ty(cid:246)turvallisuuden ja ty(cid:246)hygienian neuvoa-antavalle komitealle lausuntoa varten. Komissio toteuttaa tarvittavat toimet saatuaan komitean lausunnon. (1) EYVL L 156, 21. 6. 1990. (2000/C 225 E/099) KIRJALLINEN KYSYMYS E-2321/99 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Michl Ebner (PPE-DE) komissiolle (13. joulukuuta 1999) Aihe: Euroopan siviili- tai yhdyskuntapalvelu Yleinen asevelvollisuus on lakkautettu tai ainakin j(cid:228)rjestelm(cid:228)n uudistamisesta keskustellaan useissa j(cid:228)sen- valtioissa. Euroopan parlamentti antoi jo 22. syyskuuta 1995 eurooppalaista siviilipalvelua koskevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselman, jossa komissiota pyydet(cid:228)(cid:228)n esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n ehdotus eurooppalaisen siviilipalveluj(cid:228)rjestelm(cid:228)n luomiseksi. Voiko komissio ilmoittaa, harkitseeko se aloitteiden ja toimien k(cid:228)ynnist(cid:228)mist(cid:228) kaikille (cid:129) sek(cid:228) miehille ett(cid:228) naisille (cid:129) yhteisen, kolmesta nelj(cid:228)(cid:228)n kuukautta kest(cid:228)v(cid:228)n siviili- tai yhteiskuntapalvelun luomiseksi? Vivane Redingin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 2000) Eurooppalainen vapaaehtoisty(cid:246)t(cid:228) ja yhteisvastuuta koskeva ohjelma perustettiin yhteis(cid:246)n (cid:148)Nuorten euroop- palainen vapaaehtoisty(cid:246)(cid:148) -toimintaohjelmasta 20. hein(cid:228)kuuta 1998 tehdyll(cid:228) Euroopan parlamentin ja neuvoston p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) N:o 1686/98/EY (1). Ohjelmalla on seuraavat tavoitteet (1 artikla): (cid:148) (cid:133) Sen tavoitteena on miesten ja naisten yht(cid:228)l(cid:228)isi(cid:228) mahdollisuuksia kunnioittaen kannustaa nuorten liikkuvuutta ja yhteisvastuuta kansalaisaktiivisuuden osana, tukea muodollisen koulutusj(cid:228)rjestelm(cid:228)n ulkopuolisia oppimiskokemuksia ja antaa nuorille mahdollisuus saada n(cid:228)it(cid:228) kokemuksia useilta eri aloilta ja siten pohjaa suuntautumiselleen tulevaisuudessa, sek(cid:228) tukea heid(cid:228)n aktiivista osallistumistaan Euroopan rakentamiseen liittyvien demokratian, suvaitsevaisuuden ja yhteisvastuullisuuden ihanteiden tukemiseen sek(cid:228) yhteis(cid:246)n ja sen ulkopuolisten maiden v(cid:228)liseen yhteisty(cid:246)h(cid:246)n ottamalla osaa yleis- hy(cid:246)dyllisiin, kansainv(cid:228)lisiin toimiin. (cid:148) On kuitenkin korostettava, ett(cid:228) eurooppalainen vapaaehtoisty(cid:246) ei korvaa asepalvelua tai vaihtoehtoista palvelua, jotka toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kuuluvat j(cid:228)senvaltioiden toimivaltaan. P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen joh- danto-osan kappaleessa 21 sanotaan asiasta seuraavasti: (cid:148)eurooppalainen vapaaehtoisty(cid:246) ei korvaa asepalvelusta eik(cid:228) aseistakielt(cid:228)ytyjille tarjottavia vaihto- ehtoisen palvelun muotoja eik(cid:228) monissa j(cid:228)senvaltioissa olemassa olevaa pakollista siviilipalvelua (cid:133)(cid:148). Eurooppalaisen vapaaehtoisty(cid:246)n sis(cid:228)lt(cid:228)mi(cid:228) toimia jatketaan vuodesta 2000 alkaen osana yhteis(cid:246)n Nuoriso- toimintaohjelmaa (2), josta neuvotellaan parhaillaan


title: PERGUNTA ESCRITA E-2260/99 apresentada por María Sornosa Martínez (PSE) à Comissão. Conservação do meio ambiente e o património histórico do local Dos Llometes em Valência (Espanha).

eurovoc_concepts:
Community of Valencia
Spain
application of EU law
environmental impact
heritage protection
historic site
protection of animal life
town planning

text: 3. 10. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 280 E/21 (2000/C 280 E/019) PERGUNTA ESCRITA E-2258/99 apresentada por Theresa Villiers (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Debate fiscal Que altera(cid:231)ıes dos sistemas fiscais da UE entende a Comissªo que devem ser analisados na pr(cid:243)xima 1. conferŒncia intergovernamental? 2. Mais precisamente, apoia a Comissªo o estabelecimento da vota(cid:231)ªo por maioria qualificada para quaisquer questıes fiscais e, em caso afirmativo, quais? Resposta dada pelo Sr. Bolkestein em nome da Comissªo (11 de Fevereiro de 2000) Como resulta do parecer que a Comissªo adoptou em 26 de Janeiro de 2000 (1), a Comissªo considera que a fiscalidade e a seguran(cid:231)a social sªo determinantes nas escolhas pol(cid:237)ticas nacionais dos cidadªos, porque reflectem as orienta(cid:231)ıes fundamentais do legislador nacional em matØria de pol(cid:237)tica econ(cid:243)mica e social e de solidariedade, o que justifica, de uma maneira geral, a manuten(cid:231)ªo da vota(cid:231)ªo por unanimidade. Todavia, a Comissªo considera, igualmente, que para determinados aspectos destes dois dom(cid:237)nios, que estªo indissociavelmente ligados ao bom funcionamento do mercado interno, as decisıes deveriam ser tomadas por maioria qualificada, nomeadamente quando certas dificuldades conduzem (cid:224) discrimina(cid:231)ªo, (cid:224) dupla tributa(cid:231)ªo ou (cid:224) evasªo fiscal. Deve real(cid:231)ar-se que a Comissªo nªo tenciona propor uma harmoni- za(cid:231)ªo geral dos sistemas nacionais, da matØria colectÆvel ou das taxas dos impostos. AlØm disso, a vota(cid:231)ªo por maioria qualificada deve ser aplicada quando a legisla(cid:231)ªo jÆ tiver sido harmonizada, a fim de simplificar e modernizar as regras existentes e de garantir que sejam aplicadas de forma mais uniforme, como Ø o caso, nomeadamente, do sistema comum do IVA e da circula(cid:231)ªo e controlo das mercadorias sujeitas a impostos especiais sobre o consumo. Finalmente, a Comissªo estÆ firmemente empenhada na luta contra a fraude, que se tem tornado num problema cada vez maior, devido (cid:224) elimina(cid:231)ªo das fronteiras fiscais e (cid:224) liberaliza(cid:231)ªo da circula(cid:231)ªo de capitais. Por conseguinte, a vota(cid:231)ªo por maioria qualificada deve aplicar-se, igualmente, (cid:224)s medidas que visam prevenir a evasªo e a fraude fiscais. A Comissªo formularÆ propostas concretas a este prop(cid:243)sito na conferŒncia intergovernamental. (1) «Adaptar as institui(cid:231)ıes para garantir o Œxito do alargamento» (cid:129) Parecer da Comissªo em conformidade com artigo 48o do Tratado da Uniªo Europeia relativamente (cid:224) convoca(cid:231)ªo de uma conferŒncia dos representantes dos governos dos Estados-membros com vista a alterar os tratados (cid:129) COM(2000) 34. (2000/C 280 E/020) PERGUNTA ESCRITA E-2260/99 apresentada por Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Conserva(cid:231)ªo do meio ambiente e o patrim(cid:243)nio hist(cid:243)rico do local Dos Llometes em ValŒncia (Espanha) O local Les Dos Llometes de Massarojos (ValŒncia) estÆ a ser alvo de um processo de urbaniza(cid:231)ªo denunciado por de vizinhos e organiza(cid:231)ıes que consideram que o referido projecto atenta contra a conserva(cid:231)ªo do meio ambiente e do patrim(cid:243)nio hist(cid:243)rico. Os denunciantes (principalmente a Colla Ecologista de Massarojos) apresentaram as suas alega(cid:231)ıes contra a empresa promotora (Onofre Miguel) no tribunal de instru(cid:231)ªo no 14 de ValŒncia. Na referida denœncia Ø fornecido ao juiz um relat(cid:243)rio da Societat Valenciana d(cid:146)Ornitologia no qual se declara que o local Ø o C 280 E/22 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 3. 10. 2000 habitat de 65 espØcies de aves, das quais 47 sªo protegidas, bem como um estudo da Universidade de ValŒncia que qualifica o lugar como uma jazida paleontol(cid:243)gica que pode albergar f(cid:243)sseis com hÆ dez milhıes de anos. EstarÆ a Comissªo disposta interessar-se pelo conteœdo do relat(cid:243)rio da referida sociedade de ornitologia para determinar se as espØcies referidas na denœncia estªo protegidas pela Directiva 79/409/CEE (1) sobre a conserva(cid:231)ªo das aves e, em caso afirmativo, intervir perante esta presum(cid:237)vel viola(cid:231)ªo da legisla(cid:231)ªo comunitÆria? PoderÆ a Comissªo determinar se existe no projecto de Dos Llometes viola(cid:231)ªo da legisla(cid:231)ªo comunitÆria no que se refere (cid:224) Directiva 92/43/CEE (2) relativa (cid:224) conserva(cid:231)ªo dos habitats naturais da fauna e da flora silvestres? Pensa a Comissªo solicitar (cid:224)s autoridades competentes que informem se, para a realiza(cid:231)ªo do projecto de Dos Llometes se procedeu (cid:224) avalia(cid:231)ªo do impacto ambiental a que obriga a Directiva 85/337/CEE (3)? Nªo considera a Comissªo que a destrui(cid:231)ªo do patrim(cid:243)nio hist(cid:243)rico que a urbaniza(cid:231)ªo de Les Dos Llometes irÆ provocar estÆ em contradi(cid:231)ªo directa com o disposto na sua Recomenda(cid:231)ªo 75/65/CEE (4) aos Estados-membros sobre a protec(cid:231)ªo do patrim(cid:243)nio arquitect(cid:243)nico e natural? (1) (2) (3) (4) JO L 103 de 25. 4. 1979, p. 1. JO L 206 de 22. 7. 1992, p. 7. JO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40. JO L 21 de 28. 1. 1975, p. 22. Resposta dada pela ComissÆria M. Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (24 de Janeiro de 2000) A Comissªo nªo tem conhecimento dos factos evocados pela Senhora Deputada, embora esteja pronta a examinar o relat(cid:243)rio da Societat Valenciana d(cid:146)Ornitologia a fim de determinar se as espØcies referidas na queixa apresentada ao juiz de instru(cid:231)ªo nacional sªo protegidas pela Directiva 79/409/CEE do Conselho, de 2 de Abril de 1979, relativa (cid:224) conserva(cid:231)ªo das aves selvagens (cid:129) caso em que pediria observa(cid:231)ıes (cid:224)s autoridades espanholas. Seria necessÆrio conhecer o projecto de Les Dos Llometes para determinar se Ø poss(cid:237)vel suspeitar infrac(cid:231)ªo da legisla(cid:231)ªo comunitÆria no que respeita (cid:224) Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa (cid:224) preserva(cid:231)ªo dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens. Todavia, a zona em questªo, o s(cid:237)tio Les Dos Llometes de Massarrojos (ValŒncia), nªo foi identificado pelas autoridades espanholas na sua lista nacional dos s(cid:237)tios de interesse comunitÆrio a integrar futuramente na rede Natura 2000. Tendo em conta as informa(cid:231)ıes fornecidas pela Senhora Deputada, a Comissªo nªo estÆ, por conseguinte, em condi(cid:231)ıes de suspeitar infrac(cid:231)ªo da Directiva 92/43/CEE. A Comissªo ignora se o projecto em questªo foi sujeito ao processo de avalia(cid:231)ªo de impacto previsto pela Directiva 85/337/CEE do Conselho, de 27 de Junho de 1985, relativa (cid:224) avalia(cid:231)ªo dos efeitos de determinados projectos pœblicos e privados no ambiente. ConvØm, no entanto, assinalar que, nos termos do artigo 2o desta directiva, os projectos suscept(cid:237)veis de exercerem impacto significativo no ambiente, nomeadamente pelas suas natureza, dimensıes ou localiza(cid:231)ªo, sejam submetidos (cid:224) avalia(cid:231)ªo dos seus efeitos antes de se conceder a aprova(cid:231)ªo. Esta disposi(cid:231)ªo aplica-se aos projectos caracterizados nos anexos I e II da mesma directiva. No artigo 4o, o no 2 prevŒ que os projectos pertencentes (cid:224)s categorias enumeradas no anexo II sejam submetidos (cid:224) dita avalia(cid:231)ªo, sempre que os Estados-membros considerarem que as suas caracter(cid:237)sticas assim o exigem. Admitindo que a Directiva 85/337/CEE se aplica a este caso, estas instala(cid:231)ıes seriam contempladas pelo seu anexo II. Consequentemente, os projectos pertencentes a esta categoria sªo sujeitos a uma avalia(cid:231)ªo, em conformidade com os artigos 5o a 10o da directiva, desde que o Estado-membro considere que as suas caracter(cid:237)sticas o exigem. Deve assinalar-se que a Directiva 85/337/CEE foi alterada pela Directiva 97/11/CE do Conselho (1). PorØm, nos termos do artigo 3o, no 2, desta œltima, se o pedido de aprova(cid:231)ªo tiver sido apresentado antes de 14 de Mar(cid:231)o de 1999, Ø aplicÆvel o disposto na Directiva 85/337/CEE, na versªo anterior (cid:224) altera(cid:231)ªo. 3. 10. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 280 E/23 Quanto (cid:224) poss(cid:237)vel contradi(cid:231)ªo do projecto de Les Dos Llometes em rela(cid:231)ªo ao disposto na Recomenda(cid:231)ªo 75/65/CEE da Comissªo, de 20 de Dezembro de 1974, aos Estados-membros, relativa (cid:224) protec(cid:231)ªo do patrim(cid:243)nio arquitectural e natural, recorda-se que, no direito comunitÆrio derivado, a recomenda(cid:231)ªo Ø um acto jur(cid:237)dico nªo-vinculativo para os Estados-membros. (1) JO L 73 de 14. 3. 1997. (2000/C 280 E/021) PERGUNTA ESCRITA E-2290/99 apresentada por Carlos Carnero GonzÆlez (PSE) ao Conselho Objecto: Futuro da constru(cid:231)ªo naval na Europa (13 de Dezembro de 1999) Em 5 de Novembro œltimo, verificou-se no sector da constru(cid:231)ªo naval uma paraliza(cid:231)ªo de quatro horas em defesa da sua viabilidade, convocada pela Federa(cid:231)ªo Europeia dos Sindicatos com a palavra de ordem «Trabalho para os estaleiros: um futuro para a Europa». Em 9 de Novembro, o Conselho de Ministros da Indœstria procedeu precisamente (cid:224) anÆlise da situa(cid:231)ªo do sector. Em Espanha, pa(cid:237)s que, ao longo da hist(cid:243)ria, regista uma forte implanta(cid:231)ªo da constru(cid:231)ªo naval verificou-se em 27 de Outubro œltimo uma paraliza(cid:231)ªo de duas horas em todos os centros do Grupo «Astilleros Espaæoles», em defesa da sua viabilidade e contra a privatiza(cid:231)ªo de Astender por parte da «Sociedad Espaæola de Participaciones Industriales». Ao mesmo tempo, teve-se conhecimento de que a Comissªo exigia do Governo espanhol a devolu(cid:231)ªo de mais de 18 000 milhıes de pesetas concedidos a t(cid:237)tulo de crØditos fiscais ao sector da constru(cid:231)ªo naval, pelo facto de os considerar ajudas de Estado. A necessidade de garantir um futuro para o sector da constru(cid:231)ªo naval deveria constituir uma prioridade absoluta da Uniªo Europeia, por razıes econ(cid:243)micas, sociais e de emprego. Algo deverÆ ser feito de mœtuo acordo com as centrais sindicais, assegurando antes de mais o emprego num sector pœblico competitivo. Tendo em conta o exposto: 1. Que medidas poderÆ o Conselho prop(cid:244)r para assegurar a viabilidade da constru(cid:231)ªo naval atendendo (cid:224) reuniªo de Novembro? 2. Tem o Conselho conhecimento da privatiza(cid:231)ªo de Astender e estÆ o Conselho seriamente convicto de que a op(cid:231)ªo de desmantelar o sector pœblico Ø de molde a assegurar a produ(cid:231)ªo e o emprego? 3. Que pensa o Conselho do dumping praticado neste (cid:226)mbito por pa(cid:237)ses como a Coreia ou o Japªo? (2000/C 280 E/022) PERGUNTA ESCRITA E-2311/99 apresentada por Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) ao Conselho (13 de Dezembro de 1999) Objecto: Aux(cid:237)lios (cid:224) constru(cid:231)ªo naval O sector da constru(cid:231)ªo naval enfrenta graves dificuldades. Deve constituir uma prioridade para a Uniªo Europeia garantir o futuro de uma indœstria de constru(cid:231)ªo naval competitiva, que contribua para o desenvolvimento econ(cid:243)mico e social, mantendo o emprego em certas regiıes, muitas das quais registam uma elevada taxa de desemprego. No relat(cid:243)rio da Comissªo ao Conselho sobre a situa(cid:231)ªo da constru(cid:231)ªo naval no mundo, a Comissªo reconhece que o regime de aux(cid:237)lios estatais ao sector naval da Coreia do Sul estÆ a desestabilizar o mercado mundial do sector. Tendo em vista a planifica(cid:231)ªo das medidas suscept(cid:237)veis de equilibrar esta situa(cid:231)ªo, pode a Comissªo indicar se jÆ quantificou os referidos aux(cid:237)lios? Atendendo a que o Regulamento do Conselho no 1540/98 de 29 de Junho de 1998 (1) estabelece novas normas para os aux(cid:237)lios estatais (cid:224) constru(cid:231)ªo naval atØ Dezembro do ano 2000, tenciona o Conselho prorrogar estes aux(cid:237)lios (cid:224) produ(cid:231)ªo na Europa como medida cautelar enquanto aprofunda a investiga(cid:231)ªo sobre as ajudas concedidas ao sector na Coreia do Sul?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-2423/99 υποβολή: Mauro Nobilia (UEN) προς την Επιτροπή. Θερμικός καταστροφέας της Battipaglia.

eurovoc_concepts:
Campania
air quality
environmental impact
environmental protection
location of industry
waste incineration

text: C 219 E/158 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 1. 8. 2000 Sto plai·sio ayto·, de·xuhke stiw Bryje·llew thn epi·skech toy kyri·oy Abderrahmane Youssoufi, prvuypoyrgoy·, epe·ykairi·a toy synedri·oy poy diorga·nvse o o·milow eyrvmarokinh·w fili·aw stiw 21 Oktvbri·oy 1999 me thn yposth·rijh thw proedri·aw toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy kai me ue·ma «Maro·ko-Eyrv·ph: e·na koino· peprvme·no». Me thn eykairi·a ayth·, o ky·riow Youssoufi syna·nthse ton Pro·edro thw Epitroph·w, kauv·w kai to me·low thw Epitroph·w poy ei·nai armo·dio gia tiw ejvterike·w sxe·seiw, oi opoi·oi ekmetalley·thkan thn eykairi·a na syzhth·soyn gia thn porei·a tvn eyrvmarokinv·n sxe·sevn ypo· to pri·sma thw e·narjhw isxy·ow thw symfvni·aw sy·ndeshw. Dedome·nvn tvn anvte·rv, h Epitroph· den ua paralei·cei na anapty·jei kai na embauy·nei tiw sxe·seiw thw me to Maro·ko sto plai·sio thw eyrv-mesogeiakh·w etairikh·w sxe·shw synergasi·aw. (2000/C 219 E/201) GRAPTH ERVTHSH P-2423/99 ypobolh·: Mauro Nobilia (UEN) prow thn Epitroph· (13 Dekembri·oy 1999) Ue·ma: Uermiko·w katastrofe·aw thw Battipaglia Me to dia·tagma ariu. 27/97 to Diame·risma Kampani·aw egkri·nei to Perifereiako· Pro·gramma katergasi·aw aporrima·tvn. To en lo·gv perifereiako· pro·gramma prosdiori·zei thn zv·nh ASI toy Dh·moy Battipaglia vw kata·llhlh gia thn kataskeyh· egkata·stashw proorizo·menhw sthn paragvgh· energei·aw me·sv uermoajiopoi·hshw kaysi·moy poy proe·rxetai apo· ta aporri·mata (C. d. R. ). H en lo·gv zv·nh ei·nai oysiastika· envme·nh me to astiko· ke·ntro kai epome·nvw pyknokatoikhme·nh. H egkata·stash eno·wuermikoy· katastrofe·a sth zv·nh ASI toy Dh·moy Battipaglia ua ei·xe sobaro·tatew epiptv·seiw sthn perioxh· prokalv·ntaw thn ype·rbash tvn ori·vn periballontikh·w poio·thtaw poy ei·nai h·dh episfalh·. Dedome·noy o·ti h zv·nh e·xei e·ntono gevrgiko·-toyristiko· xarakth·ra kai synde·etai idiai·tera me th biomhxani·a paragvgh·w tyrioy·, h en lo·gv egkata·stash ua pare·blapte sobara· thn oikonomikh· kai koinvnikh· isorropi·a thw o·lhw perioxh·w Piana del Sele. Ervta·tai epome·nvw h Epitroph·: (cid:129) afoy· prohgoyme·nvw ejakribvuoy·n ta anvte·rv; (cid:129) h egkata·stash toy uermikoy· katastrofe·a sthn vw a·nv zv·nh synepa·getai parabi·ash tvn odhgiv·n toy Symboyli·oy 89/369/EOK, 89/429/EOK kai 94/67/EOK sxetika· me thn koinotikh· strathgikh· gia th diaxei·rish tvn apoblh·tvn, toy chfi·smatow toy Symboyli·oy 24. 2. 1997 (97/C 76/01) kai thw pro·tashw odhgi·aw toy Symboyli·oy sxetika· me thn kay·sh tvn aporrima·tvn COM(98)558 kai tvn loipv·n isxyo·ntvn koinotikv·n kano·nvn o·son afora· thn prostasi·a toy periba·llontow; (cid:129) ea·n xreiasuei·, mporei· na pare·mbei sthn italikh· kybe·rnhsh prokeime·noy na entopisuei· mi·a diaforetikh· kai katallhlo·terh topouesi·a gia thn egkata·stash toy uermikoy· katastrofe·a se sxe·sh me th zv·nh ASI thw Battipaglia; Apa·nthsh thw kaw Wallström ej ono·matow thw Epitroph·w (11 Ianoyari·oy 2000) Oi odhgi·ew 89/369/EEC toy Symboyli·oy thw 8hw Ioyni·oy 1989 gia thn pro·lhch thw atmosfairikh·w ry·panshw poy prokalei·tai apo· tiw ne·ew egkatasta·seiw kay·shw astikv·n aporrimma·tvn (1), 89/429/EOK thw 21hw Ioyni·oy 1989 gia th mei·vsh thw atmosfairikh·w ry·panshw poy prokalei·tai apo· tiw ne·ew egkatasta·seiw kay·shw astikv·n aporrimma·tvn (2) kai 94/67/EK thw 16hw Dekembri·oy 1994 gia thn apote·frvsh tvn epiki·ndynvn apoblh·tvn (3) efarmo·zontai mo·no gia tiw leitoyrgoy·sew egkatasta·seiw kai, vw ek toy·toy, den mporoy·n na efarmostoy·n sth sygkekrime·nh peri·ptvsh, dedome·noy o·ti h en lo·gv mona·da kay·shw aporrimma·tvn me ana·kthsh ene·rgeiaw sth Battipaglia (Salerno) fai·netai na mhn e·xei ako·mh anegeruei·. Epiple·on, ta chfi·smata toy Symboyli·oy kai oi prota·seiw odhgiv·n, stiw opoi·ew anafe·ruhke to Ajio·timo Me·low toy Koinoboyli·oy, den synepa·gontai en prokeime·nv oydemi·a nomikh· de·smeysh. 1. 8. 2000 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 219 E/159 Vsto·so, ba·sei tvn plhroforiv·n poy diabi·base to Ajio·timo Me·low, apo· tiw opoi·ew proky·ptei o·ti mporei· na ypa·rjoyn problh·mata o·son afora· to xv·ro egkata·stashw thw en lo·gv mona·daw, h Epitroph· uevrei· o·ti en prokeime·nv ei·nai dynato·n na efarmostei· h odhgi·a 97/11/EK toy Symboyli·oy thw 3hw Marti·oy 1997 sxetika· me thn tropopoi·hsh thw odhgi·aw 85/337/EOK gia thn ekti·mhsh tvn epiptv·sevn orisme·nvn dhmosi·vn kai idivtikv·n e·rgvn sto periba·llon (4). H Epitroph· ua la·bei ta kata·llhla me·tra, v·ste na ejasfali·sei thn th·rhsh toy koinotikoy· dikai·oy kai, eidiko·tera, thw proanafero·menhw odhgi·aw. (1) (2) (3) (4) EE L 163 thw 14. 6. 1989. EE L 203 thw 15. 7. 1989. EE L 365 thw 31. 12. 1994. EE L 73 thw 14. 3. 1997. (2000/C 219 E/202) GRAPTH ERVTHSH P-2424/99 ypobolh·: Roberta Angelilli (NI) prow thn Epitroph· (13 Dekembri·oy 1999) Ue·ma: Anagnv·rish toy aulhtismoy· sto plai·sio thw Synuh·khw (cid:201)xontaw ypo·ch thn koinvnikh· leitoyrgi·a toy aulhtismoy· poy anagnvri·zetai apo· ton Eyrvpai¤ko· Xa·rth Aulhtismoy· toy 1992 kai apo· th diakh·ryjh peri· aulhtismoy· poy perilamba·netai sth Synuh·kh toy `msterntam o·poy katadeikny·etai «h koinvnikh· shmasi·a toy aulhtismoy· kai idiai·tera o ro·low toy sth diamo·rfvsh thw tayto·thtaw kai thn prose·ggish tvn ato·mvn»• e·xontaw ypo·ch o·ti lo·gv tvn idiaite·rvn aytv·n xarakthristikv·n toy o aulhtismo·w e·xei mia apo·lyta prvto·typh kai sygkekrime·nh aji·a poy den mporei· na afomoivuei· apo· a·llew oikonomike·w drasthrio·thtew, o·pvw symbai·nei sto plai·sio thw isxy·oysaw kanonistikh·w peiuarxi·aw. Lamba·nontaw ypo·ch th lego·menh apo·fash Mpo·sman toy Eyrvpai¤koy· Dikasthri·oy thw 15hw Marti·oy 1995 poy kate·sthse dynath· th diaki·nhsh kai thn eley·uerh kai xvri·w ariumhtika· o·ria e·ntajh epaggelmativ·n aulhtv·n sta kra·th me·lh• lamba·nontaw ypo·ch ton ki·ndyno poy ua mporoy·se na e·xei h dynato·thta ayth· to·so gia thn eunikh· tayto·thta tvn aulhtikv·n svmatei·vn o·so kai apo· pleyra·w syrri·knvshw tvn fytvri·vn periori·zontaw epome·nvw thn ana·ptyjh nearv·n aulhtv·n• e·xontaw ypo·ch tiw arxe·w thw epikoyriko·thtaw poy synhgoroy·n ype·r thw th·rhshw thw aytonomi·aw tvn aulhtikv·n uesmv·n kai tvn sxetikv·n eunikv·n domv·n apo· tiw opoi·ew zhtei·tai h ry·umish toy tome·a. Lamba·nontaw ypo·ch o·ti to Eyrvpai¤ko· Symboy·lio thw 11hw kai 12hw Marti·oy 1998 sth Bie·nnh anagnv·rise to ro·lo toy aulhtismoy· se koinvniko· epi·pedo kalv·ntaw thn Epitroph· na ekponh·sei e·kuesh gia to Eyrvpai¤ko· Symboy·lio toy Elsi·nki eno·cei thw Diakybernhtikh·w Dia·skechw, Ervta·tai h Epitroph·: 1. 2. 3. dhmioy·rghse oma·dew ergasi·aw gia thn ekpo·nhsh thw e·kueshw; e·xei proxvrh·sei stiw ergasi·ew thw kai mporei· na ejasfali·sei thn oloklh·rvsh· toyw e·vw th Dia·skechw Koryfh·w toy Elsi·nki; uevrei· sko·pimo, eno·cei thw prosexoy·w Diakybernhtikh·w Dia·skechw na eisaga·gei mia typikh· tropologi·a sth Synuh·kh dia thw opoi·a ua prosti·uetai ston ti·tlo XII (prv·hn ti·tlow IX) e·na a·ruro poy o·pvw kai gia ton politismo· ua anagnvri·zei thn idiomorfi·a kai tiw idiai·terew ana·gkew toy aulhtismoy· kai ua ypogrammi·zei thn anagkai·a epikoyriko·thta thw koinotikh·w dra·shw ston tome·a ayto·; Apa·nthsh thw kyri·aw Reding ej ono·matow thw Epitroph·w (7 Ianoyari·oy 2000) Sto plai·sio thw proetoimasi·aw thw e·kueshw toy Elsi·nki sxetika· me ton aulhtismo·, h Eyrvpai¤kh· Epitroph· 1. e·labe ypo·ch thw thn pro·sklhsh poy diatypv·uhke sth dh·lvsh toy `msterntam sxetika· me ton aulhtismo· na gi·netai diaboy·leysh me tiw aulhtike·w organv·seiw o·tan pro·keitai gia shmantika· ue·mata poy aforoy·n ton aulhtismo·. Prow to skopo· ayto·, h Eyrvpai¤kh· Epitroph· dhmosi·eyse e·ggrafo diaboy·leyshw, to opoi·o apete·lese antikei·meno polya·riumvn antidra·sevn kai sxoli·vn ek me·royw tvn aulhtikv·n organv·sevn. Ayto· to e·ggrafo xrhsi·meyse vw ba·sh sto Eyrvpai¤ko· Syne·drio Aulhtismoy·, poy e·labe xv·ra sthn Olympi·a to Ma·io toy 1999. Ayto· to syne·drio apete·lese kat(cid:146) ejoxh·n eykairi·a gia o·loyw toyw para·gontew toy aulhtismoy· apo· o·lon ton ko·smo (cid:129) omospondi·ew, dhmo·siew arxe·w, a·lla koinotika· o·rgana, biomhxani·a, me·sa enhme·rvshw (cid:129) na akoysuei· h a·poch· toyw gia ton aulhtismo·. Te·low h Eyrvpai¤kh· Epitroph· e·labe ypo·ch thw thn e·kuesh thw Epitroph·w Perifereiv·n sxetika· me ton aulhtismo·


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2305/99 van SIR Robert Atkins (PPE-DE) aan de Commissie. Millennium-bug op luchthavens.

eurovoc_concepts: International Civil Aviation Organisation

text: 1. 8. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 219 E/133 (2000/C 219 E/165) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-2267/99 van SIR Robert Atkins (PPE-DE) aan de Commissie Betreft: Problemen met de millennium-bug op de luchthavens (24 november 1999) Welke maatregelen heeft de Europese Commissie al genomen of denkt ze nog te nemen om te zorgen dat alle internationale luchthavens op het grondgebied van de lidstaten beveiligd zijn tegen het gevaar van de zogenaamde millennium-bug? (2000/C 219 E/166) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2303/99 van SIR Robert Atkins (PPE-DE) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Millennium-bug op luchthavens Is de Commissie er voldoende zeker van dat op de internationale luchthavens in de Europese Unie de veiligheid van de reizigers beschermd is tegen het gevaar van de zogenaamde millennium-bug? (2000/C 219 E/167) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2304/99 van SIR Robert Atkins (PPE-DE) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Millennium-bug op luchthavens Denkt de Commissie haar rapporten over de bedreiging van de voorzieningen op internationale lucht- havens door de zogenaamde millennium-bug te publiceren? (2000/C 219 E/168) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2305/99 van SIR Robert Atkins (PPE-DE) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Millennium-bug op luchthavens internationale luchthavens op het grondgebied van de Europese Unie hebben de nodige Hoeveel aanpassingen doorgevoerd om schade, gevaar of vertraging voor passagiers en vracht door de zogenaamde millennium-bug te voorkomen? Gecombineerd Antwoord van mevrouw de Palacio namens de Commissie op de schritftelijke vragen P-2267/99, E-2303/99, E-2304/99 en E-2305/99 (16 december 1999) Zoals in andere sectoren waarvoor het jaar 2000 (Y2K) relevant is, bestaat de rol van de Commissie op het gebied van luchtvervoer en luchthavens vooral uit het verspreiden van informatie. In overeenstemming met de bestaande bevoegdheden van de landen en met het beginsel van de subsidiariteit ligt de grootste verantwoordelijkheid voor de aanpak van het millenniumprobleem wat luchthavens betreft bij de lucht- havenautoriteiten en de nationale autoriteiten voor de burgerluchtvaart. Veiligheidsvoorschriften worden internationaal overeengekomen op wereldvlak en de lidstaten hebben de verantwoordelijkheid om erop toe te zien dat de regels en voorschriften voor luchthavens in acht worden genomen. Een aantal internationale organisaties hebben hierbij een eigen rol te spelen in overeenstemming met hun eigen verantwoordelijk- heden. C 219 E/134 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 1. 8. 2000 De Internationale Burgerluchtvaartorganisatie (ICAO) heeft criteria voor de beoordeling van het millen- niumprobleem opgesteld op het gebied van luchtverkeersdiensten, luchthavens en luchtvaartmaatschap- pijen en heeft haar lidstaten verzocht een kritische beoordeling uit te voeren van de millenniumbestendig- heid van hun respectieve diensten en hierover de nodige informatie te verstrekken. Deze informatie is ter beschikking van de gemachtigde ambtenaren gesteld en de ICAO heeft een verslag over de wereldwijde millenniumparaatheid openbaar gemaakt. Eurocontrol concentreert zich met name op de opstelling van noodplannen. In samenwerking met de ICAO werkt Eurocontrol aan de oprichting van een Europees regionaal co(cid:246)rdinatiecentrum voor het millenniumprobleem om informatie te verzamelen en te verspreiden in de landen van de regio, zodat de operationele noodmaatregelen ter voorkoming van ATS-storingen kunnen worden bijgesteld. Dit centrum zal in Eurocontrol(cid:146)s centrale eenheid voor luchtverkeersstroomregeling te Brussel worden ondergebracht, waar het op 31 december 1999 en 1 januari 2000 werkzaam zal zijn. In aanvulling op het initiatief van de ICAO zijn op de Europese Burgerluchtvaartconferentie (ECAC) de juridische aspecten onderzocht van mogelijke maatregelen in verband met de millenniumparaatheid en beperkingen van de activiteiten in gevallen waarin geen informatie over de millenniumbestendigheid beschikbaar is of waarin er redenen zijn om aan te nemen dat er nog millenniumproblemen zijn. Teneinde is er een gezamenlijke aanpak uitgewerkt voor de landen alle onopgeloste problemen op te helderen, waarvan de informatie als ontoereikend wordt beschouwd. De situatie zal binnenkort worden onderzocht en indien nodig zal worden nagegaan welke maatregelen moeten worden getroffen. De Internationale Luchtvervoersvereniging (IATA), waarmee de Internationale Luchthavenraad (ACI) heeft samengewerkt, heeft het in juni 1998 opgezette sectorale millenniumproject verder uitgewerkt. In dit project wordt de nadruk gelegd op bewustmaking, het versterken van de samenwerking binnen de sector, het verzamelen van informatie over de millenniumbestendigheid en het stimuleren van noodplannen. Via de IATA hebben de luchtvaartmaatschappijen een programma uitgevoerd dat onder meer betrekking heeft op de luchtverkeerssystemen en luchthavens, vliegtuigen, motoren en ondernemingen uit de luchtvaart- sector. Op basis van de ontvangen informatie en verslagen, bijvoorbeeld de verslagen van de vertegenwoordigers van internationale overheidsinstellingen en brancheorganisaties tijdens een workshop die op 29 en 30 september 1999 door de Commissie werd georganiseerd, meent de Commissie te mogen besluiten dat de luchtvaartsector reeds ver gevorderd is met zijn voorbereidingen op potentiºle problemen in Europese landen, overeenkomstig zijn plannen voor het bereiken van de millenniumbestendigheid en het opvangen van noodsituaties. Deze plannen volstaan voor de onmiddellijke veiligheidsproblemen, maar er kan niet worden uitgesloten dat in de dagen na de datumverandering capaciteitsbeperkingen kunnen voorkomen. Meer bepaald wat de internationale luchthavens in de lidstaten betreft, blijkt uit de beschikbare informatie dat er tijdig degelijke en uitgebreide programma(cid:146)s zijn uitgewerkt of gepland om mogelijke millennium- problemen op te sporen en te verhelpen. Er zij ook opgemerkt dat de Commissie, zoals door de Europese Raad in Keulen was gevraagd, in juli 1999 een werkgroep op hoog niveau heeft opgezet om problemen in verband met de datumverandering te behandelen. Deze werkgroep heeft maandelijks vergaderd en zal zich ook tijdens het resterende deel van dit jaar blijven bezighouden met verscheidene aspecten van het millenniumprobleem op communautair niveau. (2000/C 219 E/169) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-2269/99 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie (13 december 1999) Betreft: Gevaren in verband met het gebruik van medische producten van PVC met een hoog gehalte aan DIEF terugtrekken uit de markt van speelgoed dat van PVC vervaardigd was, Na het is er een nieuwe waarschuwing van Greenpeace gekomen over medische producten, zoals recipiºnten voor bloed, serum en intraveneuze voeding, die hetzelfde materiaal bevatten met een gehalte aan DIEF (diethylhexylftalaat) dat 800 maal hoger is dan de toegestane limiet, waarbij wordt opgemerkt dat deze producten zeer frequent gebruikt worden in ziekenhuizen


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2261/99 af Marie Isler Béguin (Verts/ALE) til Kommissionen. Anerkendelse af eksamensbeviser.

eurovoc_concepts:
appeals by private individuals
recognition of diplomas

text: C 303 E/38 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 24. 10. 2000 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne Af Margot Wallstr(cid:246)m (17. januar 2000) Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, det (cid:230)rede medlem omtaler. Hverken Den Europ(cid:230)iske Fond for Regionaludvikling eller Samhłrighedsfonden yder stłtte til flaske- gasdepoter i Alumbres (Spanien). De installationer, der n(cid:230)vnes i forespłrgslen, falder formentlig ind under R(cid:229)dets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for stłrre uheld med farlige stoffer (1). Ifłlge n(cid:230)vnte direktiv er virksomhederne forpligtet til at tr(cid:230)ffe de nłdvendige forholdsregler til at forebygge stłrre uheld med farlige stoffer og begr(cid:230)nse fłlgerne heraf for mennesker og miljł. Anvendelsen af direktiv 96/82/EF afh(cid:230)nger af, hvor stor en m(cid:230)ngde farlige stoffer der er oplagret i installationerne. Artikel 11 og 12 i direktiv 96/82/EF omhandler medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til beredskabsplaner og fysisk planl(cid:230)gning. Direktivet er omsat til spansk ret ved »R. D. 1254/1999, de 16 de julio, por el que se aprueban medidas de control de los riesgos inherentes a los accidentes graves en los que intervengan sustancias peligrosas. « Kommissionen ved ikke, om de p(cid:229)g(cid:230)ldende installationer har v(cid:230)ret genstand for en miljłrisikovurdering som foreskrevet i R(cid:229)dets direktiv 85/337/E(cid:216)F af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning p(cid:229) miljłet. Det skal dog understreges, at direktivets artikel 2 foreskriver, at projekter, der bl. a. p(cid:229) grund af deres art, dimensioner eller placering, kan f(cid:229) v(cid:230)sentlig indvirkning p(cid:229) miljłet, skal undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. Denne bestemmelse g(cid:230)lder for projekter opfłrt i bilag I og II til direktivet. I artikel 4. 2 hedder det, at projekter, der henhłrer under bilag II skal undergives vurderingsproceduren, n(cid:229)r medlemsstaterne finder det p(cid:229)kr(cid:230)vet p(cid:229) grund af projekternes karakter. Anl(cid:230)g til oplagring af olie samt petrokemiske og kemiske produkter er opfłrt i direktivets bilag II. Fłlgelig skal projekter inden for denne kategori undergives en vurdering i overens- stemmelse med artikel 5-10, hvis medlemsstaterne finder det p(cid:229)kr(cid:230)vet p(cid:229) grund af deres karakter. Det skal bem(cid:230)rkes, at direktiv 85/337/E(cid:216)F er blevet (cid:230)ndret ved direktiv 97/11/EF (2). Artikel 3. 2 i direktiv 97/11/ EF foreskriver imidlertid, at hvis en anmodning om tilladelse er indgivet inden 14. marts 1999, g(cid:230)lder bestemmelserne i direktiv 85/337/E(cid:216)F i den form, de havde forud for (cid:230)ndringen. De oplysninger, Kommissionen har f(cid:229)et af det (cid:230)rede medlem, s(cid:230)tter den ikke i stand til at fastsl(cid:229), om der er tale om en overtr(cid:230)delse af R(cid:229)dets direktiv 90/313/E(cid:216)F af 7. juni 1990 om fri adgang til miljłoplys- ninger (3). Det skal bem(cid:230)rkes, at det i artikel 4 i direktiv 90/313/E(cid:216)F hedder, at »en person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden rimelig grund er blevet afsl(cid:229)et eller ladt up(cid:229)agtet eller er blevet utilstr(cid:230)kkeligt besvaret af en myndighed, kan anmode om retlig eller administrativ prłvelse af afgłrelsen i overensstemmelse med den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstats retsorden«. Direktiv 90/313/E(cid:216)F er omsat til spansk ret ved lov nr. 38/1995 af 13. december 1995. Kommissionen vil henvende sig til de spanske myndigheder for at f(cid:229) n(cid:230)rmere oplysninger om de planlagte foranstaltninger, s(cid:229) det kan sikres, at projektet ikke f(cid:229)r alvorlige fłlger for miljłet eller kommer til at forringe livskvaliteten for indbyggerne i Alumbres. (1) EFT L 10 af 14. 1. 1997. (2) EFT L 73 af 14. 3. 1997. (3) EFT L 158 af 23. 6. 1990. (2000/C 303 E/035) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2261/99 af Marie Isler BØguin (Verts/ALE) til Kommissionen (13. december 1999) Om: Anerkendelse af eksamensbeviser Traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, som imłdeser fri bev(cid:230)gelighed for arbejdstagere, fri etableringsret og fri bev(cid:230)gelighed for tjenesteydelser samt generel anerkendelse af faglig uddannelse og undervisning, overholdes ikke. 24. 10. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 303 E/39 Ifłlge ordningen for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser kan et EU-v(cid:230)rtsland ikke n(cid:230)gte EU-borgere adgang til et reglementeret erhverv, hvis de er kvalificerede til at udłve dette erhverv i deres hjemland. Ikke desto mindre er harmoniseringen og anerkendelsen af eksamensbeviser fra medlemsstaterne endnu ikke ajourfłrt (cid:129) f. eks. eksamensbeviser for uddannelsen til l(cid:230)rer i underskolen (Belgien-Frankrig) og eksamens- beviser for arkitektuddannelsen (Frankrig-Gr(cid:230)kenland). Denne forvaltning af bestemmelserne skaber situationer med social og faglig udstłdelse inden for et Europa som tilstr(cid:230)ber en oph(cid:230)velse af gr(cid:230)nserne. Europa-Kommissionen har besluttet at indbringe Frankrig og Gr(cid:230)kenland for De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Domstol for manglende overholdelse af f(cid:230)llesskabsretten. Hvilke procedurer og klagemuligheder eksisterer der for EU-borgere, som er blevet n(cid:230)gtet ans(cid:230)ttelse, fordi de har undladt at forel(cid:230)gge en (cid:230)kvivalens for deres eksamensbevis? Svar afgivet af Frederik Bolkestein p(cid:229) Kommissionens vegne (20. januar 2000) Ordningen er baseret p(cid:229) princippet om gensidig anerkendelse, hvilket foruds(cid:230)tter, at nationale kvalifika- tioner inden for F(cid:230)llesskabet kan antages at v(cid:230)re ligev(cid:230)rdige. Dette princip har fundet anvendelse p(cid:229) de registrerede erhverv, hvor der endnu ikke foreligger samordnede minimumsuddannelseskrav p(cid:229) f(cid:230)lles- skabsplan (1). »V(cid:230)rts«medlemsstaten skal sammenligne en ansłger fra en anden »hjem«medlemsstats kvali- fikationer med sine egne krav. Hvis der foreligger v(cid:230)sentlige forskelle, kan v(cid:230)rtsmedlemsstaten kr(cid:230)ve en egnethedsprłve, tilpasningsperiode eller bevis for erhvervserfaring. Hver enkelt medlemsstat er ansvarlig for gennemfłrelsen af f(cid:230)llesskabsretten i sit eget retssystem. De direktiver, hvormed ordningen er etableret, og som n(cid:230)sten fuldt ud er blevet gennemfłrt af alle medlemsstater, er hovedsagelig R(cid:229)dets direktiv 89/48/E(cid:216)F af 21. december 1988 om indfłrelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videreg(cid:229)ende uddannelser af mindst tre (cid:229)rs varighed (2) og R(cid:229)dets direktiv 92/51/E(cid:216)F af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/E(cid:216)F (3). Direktiv 89/48/E(cid:216)F er endnu ikke fuldt ud blevet gennemfłrt af Gr(cid:230)kenland. Kommissionen har overgivet sagen til Domstolen og anmodet om, at landet idłmmes en bod i henhold til EF-traktatens artikel 228, stk. 2 (tidligere artikel 171). Herudover er borgernes grundl(cid:230)ggende rettigheder under ordningen direkte g(cid:230)ldende i medlemsstaterne. S(cid:229)ledes kan borgerne p(cid:229)ber(cid:229)be sig disse rettigheder over for de nationale domstole og głre brug af nationale retsmidler, der skal forefindes i hver medlemsstat (4). Det er hoved- sagelig op til de nationale domstole at afgłre, om der i det enkelte tilf(cid:230)lde foreligger en kr(cid:230)nkelse af f(cid:230)llesskabsretten fra de nationale myndigheders side. I denne sammenh(cid:230)ng kan de nationale domstole anmode Domstolen om at komme med en pr(cid:230)judiciel afgłrelse om fortolkning af f(cid:230)llesskabsretten. I henhold til traktaterne er det Kommissionens ansvar at sikre, at f(cid:230)llesskabsretten anvendes korrekt. Som fłlge heraf har Kommissionen, i de tilf(cid:230)lde hvor en medlemsstat ikke overholder f(cid:230)llesskabsretten, s(cid:230)rlige befłjelser (overtr(cid:230)delsesprocedure) til at opn(cid:229), at overtr(cid:230)delsen bliver bragt til ophłr. Kommissionen kan tage de skridt, den finder p(cid:229)kr(cid:230)vede, p(cid:229) baggrund af enten en klage eller ved selv at have konstateret en overtr(cid:230)delse. Det błr bem(cid:230)rkes, at de procedurer, der indledes af Kommissionen p(cid:229) baggrund af enkelttilf(cid:230)lde, ikke har samme virkning som en national retlig handling og derfor ikke kan erstatte denne. Alle kan indgive en klage over en medlemsstat til Kommissionen, hvis de finder, at et forhold (af lovbestemmelsesm(cid:230)ssig, administrativ art eller praksis, der kan henfłres til medlemsstaten, ikke er i overensstemmelse med eller forenelig med bestemmelser og principper i f(cid:230)llesskabsret. Klagerne har ikke nłdig at p(cid:229)vise nogen formel interesse i at indgive klagen, og de skal heller ikke p(cid:229)vise, at de selv hovedsagelig og direkte er berłrt af kr(cid:230)nkelsen. For at en klage kan godkendes, skal den omhandle en medlemsstats kr(cid:230)nkelse af f(cid:230)llesskabsretten. Den kan derfor ikke anvendes i forbindelse med tvistigheder mellem enkeltpersoner. Borger, hvis eksamensbeviser ikke anerkendes kan henvende sig til de nationale »kontaktpunkter« vedrłrende anerkendelse af eksamensbeviser (cid:129) en liste over disse findes p(cid:229) alle Kommissionens informa- C 303 E/40 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 24. 10. 2000 tionskontorer. Enkeltpersoner kan ogs(cid:229) f(cid:229) oplysninger om deres rettigheder i henhold til f(cid:230)llesskabsretten gennem frikaldstelefonnumre i alle medlemsstater eller via Internet. (1) Ordningen omfatter ikke erhverv, for hvilke der findes specifik f(cid:230)llesskabslovgivning til harmonisering af mini- jordemłdre, tandl(cid:230)ger, apotekere og i et vist omfang arkitekter). For mumskravene (f. eks. l(cid:230)ger, sygeplejersker, disse erhvervs vedkommende sker anerkendelsen automatisk. (2) EFT L 19 af 24. 1. 1989. (3) EFT L 209 af 24. 7. 1992. (4) Se artikel 8, stik 2 i direktiv 89/48/E(cid:216)F og artikel 12, stk. 2 i direktiv 92/51/E(cid:216)F. (2000/C 303 E/036) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-2268/99 af Hans Kronberger (NI) til Kommissionen (13. december 1999) Om: Anerkendelse af erhvervsuddannelse som massłr inden for EU I et konkret tilf(cid:230)lde afslog regeringen i Niederbayern (Tyskland) en ansłgning fra en łstrigsk statsborger om anerkendelse af hans erhvervsuddannelse med fłlgende begrundelse: »En anerkendelse p(cid:229) grundlag af direktiv 92/51/E(cid:216)F (1) og dermed efter paragraf 2, stk. 4, i lov om massłrer og fysioterapeuter (MPhG) kommer ikke i betragtning, da disse erhverv trods deres delvist identiske betegnelser ikke er i overensstemmelse med den tyske uddannelses- og erhvervsbeskrivelse for massłrer og medicinske bademestre. « En forespłrgsel til forbundsministeriet i Bonn gav imidlertid ansłgeren det modsatte svar, nemlig at hans uddannelse udm(cid:230)rket kunne anerkendes i henhold til artikel 16 i EU-direktivet. Kommissionen bedes besvare fłlgende spłrgsm(cid:229)l: 1. Er det juridisk i sin orden, at en łstrigsk statsborger n(cid:230)gtes anerkendelse af sin erhvervsuddannelse som massłr i Tyskland? 2. Hvilket retsgrundlag finder rent faktisk anvendelse? (1) EFT L 209 af 24. 7. 1992, s. 25. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (14. januar 2000) 1. Ja, hvis erhvervene er forskellige som forklaret i det fłlgende. 2. I princippet finder den generelle ordning som omhandlet i R(cid:229)dets direktiv 89/48/E(cid:216)F af 21. december 1988 om indfłrelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervs- kompetencegivende videreg(cid:229)ende uddannelser af mindst tre (cid:229)rs varighed (1) og direktiv 92/51/E(cid:216)F af juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af 18. direktiv 89/48/E(cid:216)F anvendelse i forbindelse med anerkendelse af eksamensbeviser og erhvervsm(cid:230)ssige kvalifikationer inden for EU med de undtagelser, der er omhandlet i direktiverne. Et r(cid:230)kke betingelser skal dog v(cid:230)re opfyldt. Erhvervsudłveren skal have afsluttet sin uddannelse, og han skal ansłge om anerkendelse af sine eksamensbeviser i v(cid:230)rtslandet for dØr at kunne udłve det samme erhverv som det, han er kvalificeret til at udłve i den medlemsstat, hvor han er uddannet. Hvis betingelserne for anvendelsen af direktiverne ikke er opfyldt, kan v(cid:230)rtslandet afvise ansłgeren. En s(cid:229)dan afvisning skal naturligvis v(cid:230)re begrundet for at głre det muligt at vurdere, om den p(cid:229)g(cid:230)ldende sag reelt falder uden for direktivernes anvendelsesomr(cid:229)de


title: SKRIFTLIG FRÅGA P-2439/99 från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen. Skydd av europeiska företag i Kosovo.

eurovoc_concepts:
Greece
directive (EU)
harbour installation
maritime safety
maritime transport
transport infrastructure

text: 20. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 170 E/155 (2000/C 170 E/190) SKRIFTLIG FR¯GA P-2439/99 fr(cid:229)n Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: Skydd av europeiska f(cid:246)retag i Kosovo Under den diskussion som f(cid:246)ljde p(cid:229) min muntliga fr(cid:229)ga H-0608/99 till kommissionen om (cid:148)Skydd av EU- f(cid:246)retags intressen i Kosovo(cid:148) den 16 november 1999 (1) sade kommissionsledamot Patten att kommissionen inte hade f(cid:229)tt n(cid:229)gon information om att europeiska f(cid:246)retag skulle uts(cid:228)ttas f(cid:246)r p(cid:229)tryckningar eller hot i Kosovo. F(cid:246)r att r(cid:229)da bot p(cid:229) hans brist p(cid:229) information i fr(cid:229)gan gav jag honom personligen skriftv(cid:228)xlingen mellan f(cid:246)retaget Mytilinaios och herrarna Kouchner och Dixon. Dessutom bad jag honom att s(cid:246)ka information om dagens situation och om verksamheten p(cid:229) telekommunikationsomr(cid:229)det i Kosovo f(cid:246)r att han skulle f(cid:229) en helhetsbild. Den goda kommunikationen mellan Europaparlamentet och kommissionen skall bidra till att skydda EU:s intressen om de hotas, och just nu st(cid:229)r europeiska f(cid:246)retags suver(cid:228)na r(cid:228)ttigheter p(cid:229) spel. Det grekiska televerket (OTE) och italienska STET International, vars andel av Srbija Telekom (cid:228)r 20% respektive 29%, skadas av att Srbija Telekom inte betalar sina avgifter f(cid:246)r anv(cid:228)ndningen av telekommunikationsn(cid:228)tet i Kosovo. Samtidigt kr(cid:228)ver UCK-gerillan med st(cid:246)d av andra grupperingar, att de tv(cid:229) bolagen skall utf(cid:246)ra (cid:229)teruppbyggnaden av det f(cid:246)rst(cid:246)rda n(cid:228)tet och att det sedan skall nationaliseras av Albanien, i strid mot alla internationella avtal. Men den v(cid:228)rsta olagliga handlingen utf(cid:246)rdes dock alldeles nyligen, d(cid:229) en (cid:148)s(cid:228)rskild kommittØ(cid:148) i vilken f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r FN och kosovoalbaner deltog, p(cid:229) ett fullst(cid:228)ndigt illegalt s(cid:228)tt (cid:246)verl(cid:228)t r(cid:228)ttigheterna till mobiltelefonn(cid:228)tet till det franska f(cid:246)retaget Alcatel. Dessa r(cid:228)ttigheter tillh(cid:246)r uteslutande OTE och STET International i enlighet med redan g(cid:228)llande internationella avtal som fastst(cid:228)ller att Kosovo ligger inom det omr(cid:229)de d(cid:228)r de har r(cid:228)tt att bedriva aff(cid:228)rsverksamhet. Jag vill fr(cid:229)ga kommissionen hur den t(cid:228)nker skydda europeiska f(cid:246)retags legala r(cid:228)ttigheter i Kosovo, r(cid:228)ttigheter som just nu hotas av illegala grupperingar i vilka man (cid:228)ven b(cid:246)rjat ta med h(cid:246)gt uppsatta FN- tj(cid:228)nstem(cid:228)n som motarbetar sina (cid:229)taganden, vilka inneb(cid:228)r att de skall se till att lag och r(cid:228)tt efterlevs i omr(cid:229)det? (1) Fullst(cid:228)ndiga f(cid:246)rhandlingsreferatet av den 16 november 1999, s. 60. Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Chris Patten (9 december 1999) Kommissionen h(cid:229)ller p(cid:229) att inh(cid:228)mta de upplysningar som beh(cid:246)vs f(cid:246)r att kunna besvara fr(cid:229)gan. Den kommer att vidarebefordra dessa s(cid:229) snart som m(cid:246)jligt. (2000/C 170 E/191) SKRIFTLIG FR¯GA P-2575/99 fr(cid:229)n Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (16 december 1999) ˜mne: Avsaknad av infrastruktur och anl(cid:228)ggningar i Patras hamn Den olycka som nyligen intr(cid:228)ffade 14 sj(cid:246)mil utanf(cid:246)r hamnen i Patra d(cid:229) passagerarfartyget Superfast III fattade eld och 12 personer tragiskt omkom aktualiserar de problem som denna hamn i (cid:229)ratal k(cid:228)mpat med. Bristen p(cid:229) infrastruktur och anl(cid:228)ggningar g(cid:246)r att passagerarnas s(cid:228)kerhet och h(cid:228)lsa inte kan tryggas, att ombordstigning, f(cid:246)rsv(cid:229)ras, och att grundl(cid:228)ggande lastbilskontroller (cid:228)r om(cid:246)jliga att utf(cid:246)ra. ilandstigning och kontroll


title: Förslag till rådets beslut om tillstånd för Förbundsrepubliken Tyskland att tillämpa en åtgärd som avviker från artiklarna 6 och 17 i sjätte direktivet 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter

eurovoc_concepts:
Germany
VAT
approximation of laws
motor car
tax relief


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-2309/99 från Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) till kommissionen. Import av produkter som omfattas av lagen 1604.14.00.

eurovoc_concepts:
ACP countries
Andean Community countries
EU market
Thailand
cannery
fishery product
fishing industry
import (EU)
international trade
market research
sea fish
tariff quota

text: 8. 8. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 225 E/95 (2000/C 225 E/094) SKRIFTLIG FR¯GA E-2309/99 fr(cid:229)n Carmen Fraga EstØvez (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: Import av produkter som omfattas av lagen 1604. 14. 00 (13 december 1999) Det har kommit till min k(cid:228)nnedom att de thail(cid:228)ndska myndigheterna har ans(cid:246)kt om att f(cid:229) exportera 8 000 ton tonfiskfilØer till EU, genom att de f(cid:229)r en frist(cid:229)ende kvot f(cid:246)r de produkter som omfattas av lagen 1604. 14. 00. Gemenskapens marknad f(cid:246)r tonfiskfilØer kan anses f(cid:229) sitt behov t(cid:228)ckt genom den interna gemenskapsproduktionen och importen fr(cid:229)n de l(cid:228)nder som ing(cid:229)r i Andinska gemenskapen och bland AVS- l(cid:228)nderna samt omfattas av det allm(cid:228)nna preferenssystemet. Om s(cid:229) kr(cid:228)vs kan deras kvoter (cid:246)kas och det (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att f(cid:229) behoven t(cid:228)ckta genom import fr(cid:229)n ytterligare l(cid:228)nder. Lagen 1604. 14. 00 omfattar (cid:228)ven tonfiskkonserver, vilket inneb(cid:228)r att om den kvot Thailand ans(cid:246)ker om beviljades, skulle den gemenskapsindustri som producerar tonfiskfilØer och tonfiskkonserver och industrierna i de l(cid:228)nder som ing(cid:229)r i Andinska gemenskapen och bland AVS-l(cid:228)nderna samt omfattas av det allm(cid:228)nna preferenssystemet lida stor skada. Kan kommissionen d(cid:228)rf(cid:246)r svara p(cid:229) hur den t(cid:228)nker reagera p(cid:229) Thailands ans(cid:246)kan? N(cid:228)r t(cid:228)nker kommissionen l(cid:228)gga fram den studie som den tillsammans med r(cid:229)det (cid:229)tog sig att genomf(cid:246)ra, med faktiska uppgifter om gemenskapens tonfiskproduktion och de faktiska f(cid:246)rs(cid:246)rjningsbehoven? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (14 januari 2000) Den ans(cid:246)kan fr(cid:229)n de thail(cid:228)ndska myndigheterna som parlamentsledamoten h(cid:228)nvisar till har, enligt de uppgifter som kommissionen tagit del av, skickats till en branschorganisation som representerar den europeiska fiskerin(cid:228)ringen. Kommissionen kan i vilket fall som helst inte ta n(cid:229)got initiativ p(cid:229) grundval av en handling som den inte har mottagit. Kommissionen tar dessutom vid utarbetandet av f(cid:246)rslag till att (cid:246)ppna och f(cid:246)rvalta autonoma tullkvoter endast h(cid:228)nsyn till de ans(cid:246)kningar som medlemsstaterna l(cid:228)mnar in. Som parlamentsledamoten mycket riktigt p(cid:229)pekar har kommissionen (cid:229)tagit sig att g(cid:246)ra en studie av gemenskapsmarknadens f(cid:246)rs(cid:246)rjning med tonfisk p(cid:229) kort och medell(cid:229)ng sikt. Enligt det (cid:229)tagande som kommissionen gjorde skulle denna studie vara slutf(cid:246)rd f(cid:246)re 1999 (cid:229)rs utg(cid:229)ng. Kommissionen kommer att skicka denna studie till r(cid:229)det enligt (cid:246)verenskommen tidsplan. (2000/C 225 E/095) SKRIFTLIG FR¯GA E-2310/99 fr(cid:229)n Carmen Fraga EstØvez (PPE-DE) till kommissionen (13 december 1999) ˜mne: Export av tonfiskfilØer till EU De thail(cid:228)ndska myndigheterna har inkommit med sin senaste ans(cid:246)kan till EU om en ny importkvot om 8 000 ton produkter som omfattas av lagen 1604. 14. 00 (tonfiskfilØer och tonfiskkonserver). Gemen- skapens marknad f(cid:246)r tonfiskfilØer kan anses ha sitt behov t(cid:228)ckt genom den interna gemenskapsproduktio- nen och importen fr(cid:229)n de l(cid:228)nder som ing(cid:229)r i Andinska gemenskapen och bland AVS-l(cid:228)nderna samt omfattas av det allm(cid:228)nna preferenssystemet. Om s(cid:229) kr(cid:228)vs kan deras kvoter (cid:246)kas och det (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r inte n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att f(cid:229) behoven t(cid:228)ckta genom import fr(cid:229)n ytterligare l(cid:228)nder. Som det har visat sig de senaste m(cid:229)naderna kan fiskerin(cid:228)ringen b(cid:229)de inom gemenskapen och i de l(cid:228)nder som omfattas av det allm(cid:228)nna preferenssystemet f(cid:246)rse beredningsindustrin med tonfiskfilØer till internationella marknadspriser, och det (cid:228)r d(cid:228)rf(cid:246)r mycket sv(cid:229)rt att f(cid:246)rst(cid:229) det n(cid:246)dv(cid:228)ndiga i att inf(cid:246)ra en ny kvot f(cid:246)r produkter fr(cid:229)n Thailand. Kan kommissionen d(cid:228)rf(cid:246)r ange: (cid:129) en f(cid:246)rteckning (cid:246)ver de thail(cid:228)ndska f(cid:246)retag som har exporterat tonfiskfilØer till EU inom gr(cid:228)nserna f(cid:246)r de tv(cid:229) senast inf(cid:246)rda kvoterna,