title: Regolamento (CE) n. 2637/1999 della Commissione, del 14 dicembre 1999, che modifica il regolamento (CE) n. 2848/98 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2075/92 del Consiglio in ordine al regime di premi, alle quote di produzione e all'aiuto specifico alle associazioni di produttori nel settore del tabacco greggio

eurovoc_concepts:
agricultural guidance
common organisation of markets
producer organisation
production aid
production quota
tobacco

text: L 323/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 15. 12. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 2637/1999 DELLA COMMISSIONE del 14 dicembre 1999 che modifica il regolamento (CE) n. 2848/98 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2075/92 del Consiglio in ordine al regime di premi, alle quote di produzione e all'aiuto specifico alle associazioni di produttori nel settore del tabacco greggio LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2075/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del tabacco greggio (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 660/1999 (2), in particolare gli articoli 11 e 14 bis; considerando quanto segue: (1) (2) il regolamento (CE) n. 2848/98 della Commissione, del 22 dicembre 1998, recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2075/92 del Consiglio in ordine al regime di premi, alle quote di produzione e all'aiuto specifico alle associazioni di produttori nel settore del tabacco greggio (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2162/1999 (4), prevede il 31 gennaio dell'anno del raccolto come data limite per rilasciare ai singoli produttori non aderenti ad un'associazione e alle associazioni di produttori gli attestati di quota nonché un termine di venti giorni per la registrazione, da parte dell'autorità competente dello Stato membro, dell'ac- cordo scritto della cessione delle quote tra singoli produttori; in particolare, dei controlli riguardanti le procedure inerenti alla ripartizione degli attestati di quota e alla registrazione dell'accordo scritto nel quadro di cessione delle quote richiedono, in taluni Stati membri, scadenze più tardive a causa delle procedure amministrative di controllo che devono essere applicate e, le particelle; occorre pertanto procrastinare di un mese la data limite per il rilascio degli attestati di quota ai singoli produttori non aderenti ad un'associazione e alle associazioni di produttori, nonché prorogare di dieci giorni il temine per la registrazione dell'accordo scritto nel quadro di cessione delle quote; riscatto di quote; occorre fissare attualmente gli importi le cui quote saranno cui avranno diritto i produttori riscattate per il raccolto 2000, fatte salve le future modi- ficazioni; (4) i quantitativi oggetto di una domanda di riscatto di quote e i quantitativi riscattati per gruppo di varietà in applicazione dell'articolo 35 del regolamento (CE) n. 2848/98, che devono essere comunicati alla Commis- sione in applicazione della lettera j) dell'articolo 54 dello stesso regolamento, non saranno disponibili prima del 31 dicembre 1999; occorre pertanto mantenere per il raccolto 2000 gli stessi importi di riscatto di quote stabiliti per il raccolto 1999; (5) le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per il tabacco, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Il regolamento (CE) n. 2848/98 è modificato come segue: 1) All'articolo 22, paragrafo 3, sostituita da «fine febbraio». la data del «31 gennaio» è 2) All'articolo 33, paragrafo 2, la parola «venti» è sostituita con «trenta». 3) All'articolo 36, è aggiunto il seguente comma: «I produttori le cui quote sono state riscattate a titolo del raccolto 2000 avranno diritto, in occasione del pagamento dei premi relativi ai raccolti 2001, 2002 e 2003, di ricevere ogni anno gli stessi importi indicati al primo comma riguar- danti il raccolto 1999. » (3) il regolamento (CE) n. 2848/98 della Commissione stabilisce, all'articolo 36, gli importi che hanno diritto di ricevere i produttori le cui quote sono state riscattate a titolo del raccolto 1999, nel quadro del progamma di (1) GU L 215 del 30. 7. 1992, pag. 70. (2) GU L 83 del 27. 3. 1999, pag. 10. (3) GU L 358 del 31. 12. 1998, pag. 17. (4) GU L 265 del 13. 10. 1999, pag. 13. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno succes- sivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso è applicabile a partire dal raccolto 2000. 15. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 323/9 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 14 dicembre 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione


title: Proposal for a Council Decision on guidelines for Member States' employment policies for the year 2000

eurovoc_concepts:
action programme
employment policy
labour market
member country
report

formats: html pdf print

text: 30. 5. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 150 E/53 Proposal for a Council Decision on guidelines for Member States’ employment policies for the year 2000 (2000/C 150 E/05) (Text with EEA relevance) COM(1999) 712 final (cid:151) 1999/0277(CNS) (Submitted by the Commission on 13 January 2000) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 128(2) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Having regard to the opinion of Committee, the Economic and Social Having regard to the opinion of the Committee of the Regions, Having regard to the joint opinion of the Employment and Labour Market Committee Policy Committee, Economic and the taken by the Member States in implementing their employment policy in line with the 1999 Employment Guidelines. (6) The Cologne European Council of 3 and 4 June 1999 took the initiative for a European Employment Pact, to embodying employment policy by coordinating macroeconomic, structural and labour market policies. comprehensive approach overall a (7) The Commission proposal for Guidelines for Member States’ Employment Policies 2000 (3), while recognising the need to consolidate the framework for employment policy, introduces a limited number of changes to further sharpen the guidelines’ focus and aims. On the basis of Council of 10 and 11 December 1999, the conclusions of the Helsinki European Whereas: (8) The need for preventive and active measures should lead to an effective integration of beneficiaries into the labour market, and not merely provide temporarily for subsidised occupation. by the (1) The Luxembourg process, based on the implementation of the coordinated European Employment Strategy, was launched European Council extraordinary meeting on Employment of 20 and 21 November 1997. The Council Resolution of 15 December 1997 on the 1998 Employment Guidelines (1), strongly advocated by that European Council meeting, has launched a process with high visibility, strong political commitment and a wide-ranging acceptance by all parties concerned. (2) The Council Resolution of 22 February 1999 on the 1999 Employment Guidelines (2) has led to a consolidation of the Luxembourg process by allowing significant progress in complying with those Guidelines. (3) The contribution of the Social Partners in the framework of the Standing Committee on Employment, the Social Dialogue and the contacts established with the troika of Heads of State or Government and the Commission should be taken into account. (4) The Council adopted on 29 November 1999 recommen- implementation of Member States’ dations on the employment policies. (5) The 1999 Joint Employment Report drawn up by the Council and the Commission, describes the employment situation in the Community and examines the action (9) There is a need to develop skills in information tech- computer nologies equipment as well as access to the Internet. schools with provide and to (10) The role of the social partners as well as that of regional and local authorities, and of other partners at the regional and local level, needs to be more fully recognised in the implementation of the Guidelines. (11) Public employment services should play an important role in prevention and activation as well as in the identifi- cation of local employment opportunities, to achieve a better functioning of the local labour market. (12) The implementation of Employment Guidelines may vary according to their nature, and the parties to whom they are addressed, as well as according to the different situations in the Member States. (13) There is a need for Member States, in implementing the employment guidelines in accordance with the subsidiarity principle, to take regional conditions into account, while fully respecting the attainment of national targets, and an equal treatment of citizens. (1) OJ C 30, 28. 1. 1998, p. 1. (2) OJ C 69, 12. 3. 1999, p. 2. (3) COM(1999) 441 final. C 150 E/54 EN Official Journal of the European Communities 30. 5. 2000 (14) The Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes (cid:151) common system of value added tax: uniform basis of assessment (1), as amended by Directive 1999/85/EC (2), provides for the possibility of applying on an experimental basis a reduced VAT rate on labour-intensive services. Those provisions should be followed up, in order to examine, in particular, the impact of national initiatives in terms of job potential. (15) The problem of undeclared work should be taken into account in implementing Employment Guidelines. (16) There is a need for further development of indicators, by specifying national objectives and targets, taking into account good practice in the Member States, as well as improving quantitative and qualitative indicators and data collection systems for impact assessments. (17) There is a need for a mid-term review of Employment Guidelines during the year 2000, with a view to further streamlining and consolidating the Guidelines within the existing four-pillar structure. (18) Focused national reports, supported by indicators, are a key condition for an effective peer-group review by other Member States and the Commission in order to assess progress achieved by each Member State in implementing the Guidelines. (19) The contribution of the European Social Fund to the European Employment Strategy should be highlighted in the new programming period. (20) Sustainable development and the integration of environ- mental concerns in other Community policies were endorsed by the Amsterdam European Council of 16 and 17 June 1997 and Member States should therefore be invited to give effect to this integration within their national employment strategies by promoting employment creation in the environmental field, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 Employment Guidelines 2000 The guidelines appended hereto are adopted. for Member States’ employment policies Article 2 National Action Plans reports the 1999 National Action Plans, the most important results achieved and describing the to the National Action Plan to take account of the changes introduced by the 2000 Guidelines. adjustments made These reports shall also describe how the 1999 Council recom- mendations on the implementation of Member States’ policies have been attended to. Article 3 Indicators The Commission and the Member States are invited to continue and to accelerate work on indicators and data collection systems with the aim of expanding and further spec- ifying Community and national targets. Good practice from the Member States should also be taken into account. Article 4 Joint Employment Report the Member States’ The Council notes that the Commission will, on the basis of its implementation reports, evaluation of submit its proposal for the Joint Employment Report, a recom- mendation for Council recommendations to Member States on the implementation of their employment policies, if necessary, and draft Employment Guidelines for the year 2001 in the second half of September 2000. and having received the The Council will, on the basis of the Member States’ implemen- the tation reports views of Employment Committee, carry out an examination of the implementation of the employment policies of the Member States in the light of the Employment Guidelines. On the basis of the results of that examination, the Council and the Commission shall, on the basis of the Commission’s proposal referred to in the first paragraph, make a joint annual report to the European Council to consider the employment situation in the Community and adopt conclusions thereon. in December 2000, to enable it Article 5 Employment Guidelines 2001 The Joint Employment Report, together with the conclusions of the European Council, shall form the basis for the Employment Guidelines for 2001. By 1 May 2000, every Member State shall submit to the Council and the Commission one implementation report, providing a synopsis of the major steps taken to implement Article 6 Employment Pact (1) OJ L 145, 13. 6. 1977, p. 1. (2) OJ L 277, 28. 10. 1999, p. 34. Consistency and synergy between the Employment Guidelines and the Broad Economic Policy Guidelines shall be ensured in the framework of the European Employment Pact. 30. 5. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 150 E/55 Article 7 Social Partners and Regional Authorities promoting a high level of employment. That contribution will be regularly assessed. The social partners at all levels as well as the regional and local this authorities are invited to participate in all stages of approach and to contribute, in the field of their responsibility, these Guidelines with a view to to the implementation of Article 8 Addressees This Decision is addressed to the Member States. ANNEX THE EMPLOYMENT GUIDELINES FOR 2000 I. Improving employability (cid:151) Tackling youth unemployment and preventing long-term unemployment In order to influence the trend in youth and long-term unemployment the Member States will intensify their efforts to develop preventive and employability-oriented strategies, building on the early identification of indi- vidual needs; within a period to be determined by each Member State which may not exceed three years and which may be longer in Member States with particularly high unemployment, Member States will ensure that: (cid:151) every unemployed young person is offered a new start before reaching six months of unemployment, in the form of training, retraining, work practice, a job or other employability measure with a view to effective integration into the labour market; (cid:151) unemployed adults are also offered a fresh start before reaching twelve months of unemployment by one of the aforementioned means or, more generally, by accompanying individual vocational guidance with a view to effective integration into the labour market. These preventive and employability measures should be combined with measures to promote the re-employment of the long-term unemployed. In this context, Member States should pursue the modernisation of their Public Employment Services so that they can deal with the strategy of prevention and activation in the most effective way. (cid:151) Transition from passive measures to active measures Benefit, tax and training systems (cid:151) where that proves necessary (cid:151) must be reviewed and adapted to ensure that they actively support employability. Moreover, these systems should interact to increase the incentive to return to the labour market. Each Member State: (cid:151) will endeavour to increase significantly the number of persons benefiting from active measures to improve their employability with a view to effective integration into the labour market. In order to increase the numbers of unemployed who are offered training or any similar measure, it will in particular fix a target, in the light of its starting situation, of gradually achieving the average of the three most successful Member States, and at least 20 %; (cid:151) will review and, where appropriate, refocus its benefit and tax system (cid:151) to provide incentives for unemployed or inactive people to seek and take up work or measures to enhance their employability and for employers to create new jobs, and (cid:151) in addition, it is important to develop a policy for active ageing, encompassing appropriate measures such as maintaining working capacity, lifelong learning and other flexible working arrangements, so that older workers are also able to remain and participate actively in working life. C 150 E/56 EN Official Journal of the European Communities 30. 5. 2000 (cid:151) Encouraging a partnership approach The actions of the Member States alone will not suffice to achieve the desired results in promoting employability. Consequently: (cid:151) The social partners are urged, at their various levels of responsibility and action, to conclude as soon as possible agreements with a view to increasing the possibilities for training, work experience, traineeships or other measures likely to promote employability of the young and adult unemployed and to promote entry into the labour market. (cid:151) In order to reinforce the development of a skilled and adaptable workforce, both Member States and the social partners will endeavour to develop possibilities for lifelong learning, particularly in the fields of information and communication technologies, and each Member State will set a target according to national circumstances for participants benefiting from such measures. Easy access for older workers will be particularly important. (cid:151) Easing the transition from school to work Employment prospects are poor for young people who leave the school system without having acquired the aptitudes required for entering the job market. Member States will therefore: (cid:151) improve the quality of their school systems in order to reduce substantially the number of young people who drop out of the school system early. Particular attention should also be given to young people with learning difficulties. (cid:151) make sure they equip young people with greater ability to adapt to technological and economic changes and with skills relevant to the labour market. Member States will give particular attention to the development and modernisation of their apprenticeship and vocational training systems, where appropriate in cooperation with the social partners, to developing appropriate training for the acquisition of computer literacy and skills by students and teachers as well as to equipping schools with computer equipment and facilitating student access to the Internet by the end of 2002. (cid:151) Promoting a labour market open to all Many groups and individuals experience particular difficulties in acquiring relevant skills and in gaining access to, and remaining in, the labour market. A coherent set of policies promoting the integration of such groups and individuals into the world of work and combating discrimination is called for. Each Member State will: (cid:151) give special attention to the needs of the disabled, ethnic minorities and other groups and individuals who may be disadvantaged, and develop appropriate forms of preventive and active policies to promote their integration into the labour market. II. Developing entrepreneurship (cid:151) Making it easier to start up and run businesses The development of new enterprises, and the growth of small and medium-sized enterprises (SMEs), is essential for job creation and for the expansion of training opportunities for young people. This process must be promoted by Member States encouraging greater entrepreneurial awareness across society and in educational curricula, by providing a clear, stable and predictable set of rules, by improving the conditions for the devel- opment of, and access to, risk capital markets. The Member States should also reduce and simplify the adminis- trative and tax burdens on SMEs. These policies will support Member States’ attempts to tackle undeclared work. To that end the Member States will: (cid:151) give particular attention to reducing significantly the overhead costs and administrative burdens for busi- nesses, and especially SMEs, in particular when an enterprise is being set up and when hiring additional workers; (cid:151) encourage the development of self-employment by examining, with the aim of reducing, any obstacles which may exist, especially those within tax and social security regimes, to moving to self-employment and the setting up of small businesses as well as by promoting training for entrepreneurship and targeted support services for entrepreneurs and would-be entrepreneurs. 30. 5. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 150 E/57 (cid:151) Exploiting new opportunities for job creation If the European Union wants to deal successfully with the employment challenge, all possible sources of jobs and new technologies and innovations must be exploited effectively. To that end the Member States will: (cid:151) promote measures to exploit fully the possibilities offered by job creation at local level and in the social economy, especially in new activities linked to needs not yet satisfied by the market, and examine, with the aim of reducing, any obstacles in the way of such measures. In this respect, the special role and responsibility of local and regional authorities, other partners at the regional and local levels, as well as the social partners, needs to be more fully recognised and supported. In addition, the role of the Public Employment Services in identifying local employment opportunities and improving the functioning of local labour markets, should be fully exploited. (cid:151) develop framework conditions to fully exploit the employment potential of the services sector and industry- related services, inter alia by tapping the employment potential of the information society and the environ- mental sector, to create more and better jobs. (cid:151) Making the taxation system more employment friendly and reversing the long-term trend towards higher taxes and charges on labour (which have increased from 35 % in 1980 to more than 42 % in 1995). Each Member State will: (cid:151) set a target, if necessary and taking account of its present level, for gradually reducing the overall tax burden and, where appropriate, a target for gradually reducing the fiscal pressure on labour and non-wage labour costs, in particular on relatively unskilled and low-paid labour, without jeopardising the recovery of public finances or the financial equilibrium of social security schemes. It will examine, if appropriate, the desirability of introducing a tax on energy or on pollutant emissions or any other tax measure. III. Encouraging adaptability of businesses and their employees (cid:151) Modernising work organisation In order to promote the modernisation of work organisation and forms of work, a strong partnership should be developed at all appropriate levels (European, national, sectoral, local and enterprise levels): (cid:151) The social partners are invited to negotiate and implement at all appropriate levels agreements to modernise the organisation of work, including flexible working arrangements, with the aim of making undertakings productive and competitive and achieving the required balance between flexibility and security. Subjects to be covered may, for example, include training and re-training, the introduction of new technologies, new forms of work and working time issues such as the expression of working time as an annual figure, the reduction of working hours, the reduction of overtime, the development of part-time working, and access to training and career breaks. (cid:151) For its part, each Member State will examine the possibility of incorporating in its law more adaptable types of contract, taking into account the fact that forms of employment are increasingly diverse. Those working under contracts of this kind should at the same time enjoy adequate security and higher occupational status, compatible with the needs of business. (cid:151) Support adaptability in enterprises In order to renew skill levels within enterprises Member States will: (cid:151) re-examine and, where appropriate, remove the obstacles, in particular tax obstacles, to investment in human resources and possibly provide for tax or other incentives for the development of in-house training; they will also examine new regulations and review the existing regulatory framework to make sure they will contribute to reducing barriers to employment and helping the labour market adapt to structural change in the economy. IV. Strengthening equal opportunities policies for women and men (cid:151) Gender mainstreaming approach Women still have particular problems in gaining access to the employment market, in career advancement, in earnings and in reconciling professional and family life. It is therefore important, inter alia: C 150 E/58 EN Official Journal of the European Communities 30. 5. 2000 (cid:151) to ensure that active labour market policies are made available for women in proportion to their share of unemployment; (cid:151) to reduce tax-benefit disincentives, wherever identified, because of their negative effects on the female labour supply; (cid:151) to give particular attention to obstacles which hinder women who wish to set up new businesses or become self-employed; (cid:151) to ensure that women are able to benefit positively from flexible forms of work organisation on a voluntary basis. Therefore, the Member States will: (cid:151) adopt a gender-mainstreaming approach in implementing the Guidelines of all four pillars. In order meaningfully to evaluate progress on this approach, Member States will need to provide for adequate data collection systems and procedures. (cid:151) Tackling gender gaps Member States and the social partners should translate their desire to promote equality of opportunity into increased employment rates for women. They should also pay attention to the imbalance in the representation of women or men in certain economic sectors and occupations, as well as to the improvement of female career opportunities. Member States will: (cid:151) attempt to reduce the gap in unemployment rates between women and men by actively supporting the increased employment of women and will take action to bring about a balanced representation of women and men in all sectors and occupations. They will initiate positive steps to promote equal pay for equal work or work of equal value and to diminish differences in incomes between women and men. In order to reduce gender gaps, Member States will also consider an increased use of measures for the advancement of women. (cid:151) Reconciling work and family life Policies on career breaks, parental leave and part-time work, as well as flexible working arrangements which serve the interests of both employers and employees, are of particular importance to women and men. Implementation of the various Directives and social-partner agreements in this area should be accelerated and monitored regularly. There must be an adequate provision of good quality care for children and other dependants in order to support women’s and men’s entry and continued participation in the labour market. An equal sharing of family responsibilities is crucial in this respect. In order to strengthen equal opportunities, Member States and the social partners will: (cid:151) design, implement and promote family-friendly policies, including affordable, accessible and high quality care services for children and other dependants, as well as parental and other leave schemes. (cid:151) Facilitating reintegration into the labour market Those returning to the labour market after an absence may have outmoded skills and experience difficulty in gaining access to training. The Member States will: (cid:151) give specific attention to women, and men, considering a return to the paid workforce after an absence and, to that end, they will examine the means of gradually eliminating the obstacles in the way of such return


title: Regulamento (CE) n.° 2634/1999 da Comissão, de 14 de Dezembro de 1999, que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
farm prices
fruit vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 15. 12. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 323/1 I (Actos cuja publicação é uma condição da sua aplicabilidade) REGULAMENTO (CE) N. o 2634/1999 DA COMISSÃO de 14 de Dezembro de 1999 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Euro- peia, Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 3223/94 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execução do regime de importação dos frutos e dos produtos hortícolas (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1498/98 (2), e, nomeadamente, o n. o 1 do seu artigo 4. o, Considerando o seguinte: (1) O Regulamento (CE) n. o 3223/94 prevê, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de importação dos países terceiros, relativamente aos produtos e períodos que especifica no seu anexo; (2) Em aplicação dos supracitados critérios, os valores forfe- tários de importação devem ser fixados nos níveis cons- tantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os valores forfetários de importação referidos no artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 3223/94 são fixados como indicado no quadro constante do anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 15 de Dezembro de 1999. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 14 de Dezembro de 1999. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 de 15. 7. 1998, p. 4. L 323/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 15. 12. 1999 do regulamento da Comissão, de 14 de Dezembro de 1999, que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas ANEXO Código NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Código países terceiros (1) Valor forfetário de importação (EUR/100 kg) 052 204 624 999 052 999 220 999 052 204 999 052 204 388 999 052 204 999 052 204 999 052 600 999 400 404 728 999 052 064 400 720 999 103,5 57,4 132,5 97,8 118,8 118,8 196,7 196,7 111,8 156,7 134,3 39,6 46,1 35,6 40,4 77,1 53,1 65,1 78,0 53,1 65,5 56,7 67,3 62,0 83,1 77,5 89,9 83,5 142,8 60,1 120,9 70,9 98,7 (1) Nomenclatura dos países fixada pelo Regulamento (CE) n. o 2645/98 da Comissão (JO L 335 de 10. 12. 1998, p. 22). O código «999» representa «outras origens»


title: Forslag til Rådets forordning om ordningen for indførsel i Fællesskabet af produkter med oprindelse i Republikken Bosnien-Hercegovina og Republikken Kroatien og om indførsel af vin med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Republikken Slovenien

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
import
originating product
tariff quota
trade agreement (EU)


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2634/1999 av den 14 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

text: 15. 12. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 323/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2634/1999 av den 14 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 2. produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvär- dena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1498/98 (2), särskilt artikel 4. 1 i denna, och HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 av följande skäl: 1. I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Urugu- ayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av från tredje land för de schablonvärdena vid import De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förord- ning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan. Denna förordning träder i kraft den 15 december 1999. Artikel 2 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 14 december 1999. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 198, 15. 7. 1998, s. 4. L 323/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 1999 till kommissionens förordning av den 14 december 1999 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker BILAGA KN-nr Kod för tredje land (1) (EUR/100 kg) Schablonvärde vid import 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 999 220 999 052 204 999 052 204 388 999 052 204 999 052 204 999 052 600 999 400 404 728 999 052 064 400 720 999 103,5 57,4 132,5 97,8 118,8 118,8 196,7 196,7 111,8 156,7 134,3 39,6 46,1 35,6 40,4 77,1 53,1 65,1 78,0 53,1 65,5 56,7 67,3 62,0 83,1 77,5 89,9 83,5 142,8 60,1 120,9 70,9 98,7 (1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2645/98 (EGT L 335, 10. 12. 1998, s. 22). Koden ”999” betecknar ”övriga ursprung”


title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Principer och riktlinjer för gemenskapens audiovisuella politik i den digitala eran

eurovoc_concepts:
EU action
EU programme
application of EU law
audiovisual communications policy
new technology

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 14. 12. 1999 KOM(1999) 657 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN PRINCIPER OCH RIKTLINJER FÖR GEMENSKAPENS AUDIOVISUELLA POLITIK I DEN DIGITALA ERAN MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN PRINCIPER OCH RIKTLINJER FÖR GEMENSKAPENS AUDIOVISUELLA POLITIK I DEN DIGITALA ERAN SAMMANFATTNING Den digitala tekniken ger upphov till stora förändringar inom den audiovisuella sektorn. Det är högst troligt att dessa förändringar kommer att kräva att såväl regelverket som de olika stödmekanismerna för denna sektor anpassas. Därför är det viktigt att operatörer och andra berörda parter inom sektorn informeras om kommissionens planerade strategi för de närmaste fem åren. Man väntar sig också en snabb tillväxt inom den audiovisuella sektorn. Detta kommer att medföra nya former av innehåll och nya sätt att tillhandahålla detta innehåll. Det innebär stora möjligheter när det gäller skapandet av högkvalificerade arbetstillfällen och det är mycket viktigt att man ser till att denna tillväxt är till nytta för den europeiska audiovisuella industrin och att den inte bara leder till att man importerar mer. (EU:s underskott i förhållande till USA i den audiovisuella handeln uppgår redan till 7 miljarder euro per år. ) Hänsyn måste också tas till sektorns sociala och kulturella betydelse. Av hushållen i Europa har 98% en TV-apparat och genomsnittseuropén tillbringar mer än tre timmar per dag framför TV:n. Audiovisuella medier spelar en viktig roll i överföringen av sociala och kulturella värderingar och därför står viktiga allmänna intressen på spel. Lagstiftningen på området syftar till att bevara vissa allmänna intressen, som t. ex. kulturell och språklig mångfald, skydd av minderåriga och konsumentskydd. Dessa intressen hotas inte av den tekniska utvecklingen. Till följd av omfattande samråd på senare år verkar det emellertid som om nya strategier för lagstiftning och teknik är nödvändiga i framtiden. I fråga om lagstiftning föreslår kommissionen separata strategier för reglering av infrastruktur för sändning och innehåll. Tjänster genom vilka man tillhandahåller audiovisuellt innehåll bör regleras utifrån deras beskaffenhet och inte beroende på hur de levereras. Anpassningen bör ske genom evolution snarare än genom revolution. Det krävs en välavvägd strategi för radio och TV i allmänhetens tjänst och självregleringsmekanismer kan mycket väl spela en större roll när det gäller att uppnå mål i allmänhetens intresse. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen anser kommissionen att vissa frågor som rör lagstiftning troligen kommer att skapa problem inom en snar framtid och därför är en närmare granskning nu motiverad. Granskningen inbegriper kulturell och språklig mångfald, frågor om tillgång till audiovisuellt innehåll, skydd av minderåriga samt reklam. När det gäller stödmekanismerna bör principerna om komplementaritet mellan nationell och europeisk nivå, mervärde för gemenskapen och anpassbarhet i kommissionens förslag till ett nytt Media-program. I det föreslagna "Media Plus"-programmet tar man också hänsyn till de utmaningar och möjligheter som skapas av den digitala eran. samordning sker mellan denna och andra Man kommer att tillämpas. Dessa ingår försäkra sig om att 2 gemenskapsåtgärder, som t. ex. femte ramprogrammet för forskning och utveckling och det kommande "eEuropa"-initiativet. När det gäller förbindelser med länder utanför unionen, och med tanke på kommande inom ramen för WTO, är det av yttersta vikt att EU och handelsförhandlingar medlemsstaterna behåller sin handlingsfrihet på det audiovisuella området om Europa skall kunna bevara sin kulturella och språkliga mångfald. Det är också viktigt att kandidatländerna snabbt och till fullo införlivar gemenskapens regelverk på det audiovisuella området. 3 TIDSPLAN FÖR ÅTGÄRDER ÅTGÄRD om Utvärderingsrapport av rekommendationen om skydd av minderåriga när det gäller audiovisuella tjänster och informationstjänster effekten GENOMFÖRD september 2000 Rapport om tillämpningen av direktivet om television utan gränser december 2000 Tänkbara nya riktlinjer om statligt stöd till biograf- och TV-produktioner 2000 Meddelande om de rättsliga aspekterna på biografsektorn 2000 rapport Preliminär statistiska informationsinfrastruktur om gemenskapens oktober 2002 Oberoende undersökning av effekten av artiklarna 4 och 5 i direktivet om television utan gränser (krav på innehållet) juni 2002 Undersökning av ny reklamteknik när det gäller television juni 2002 Översyn av direktivet om television utan gränser december 2002 Slutrapport om gemenskapens informationsinfrastruktur statistiska april 2005 Media Plus-programmet januari 2001 - december 2005 4 INNEHÅLLSFÖRTECKNING Inledning. 6 1. Varför den audiovisuella sektorn är så betydelsefull. 7 2. Mål och medel för EU:s audiovisuella politik. 9 3. Principer för reglering av den audiovisuella sektorn i den digitala eran. 10 4. Åtgärder på lagstiftningsområdet. 14 5. Principer för utformningen av EU:s stödinstrument. 18 6. Åtgärder inom ramen för stödmekanismer. 20 7. Den yttre dimensionen av gemenskapens audiovisuella politik. 21 Sammanfattning. 23 5 INLEDNING Den audiovisuella sektorn genomgår stora förändringar till följd av den digitala teknikens intåg. Det är högst troligt att dessa förändringar kommer att kräva en regelverk som av EU:s och medlemsstaternas olika anpassning av såväl stödmekanismer inom denna sektor. Därför är det mycket viktigt för operatörerna på detta område att kunna dra nytta av en klar och förutsägbar politik så att de kan planera investeringar och utveckla strategier för sina affärer. Det är viktigt om de skall kunna göra det bästa av de möjligheter som erbjuds genom digitala sändningar och produktionsteknik och genom nya distributionsmedia och ny typ av verksamhet, t. ex. via Internet. Med detta meddelande avser man att bidra till förutsägbarheten genom att staka ut såväl Europeiska kommissionens prioriteringar för de kommande fem åren som mål och principer för gemenskapens audiovisuella politik på medellång sikt. Det är fortsättningen på en bred granskning av sektorn som kommissionen gjort under de två senaste åren. Detaljer av denna granskning ges i avsnitt 3. Rådet antog den 28 juni 1999 slutsatserna om resultaten av det offentliga samrådet om grönboken om konvergens, meddelande rådet, Europaparlamentet, från kommissionen till Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén - Konvergens av telekommunikation, media för lagstiftningen1 vilka noterades betydelsen av dessa resultat för den audiovisuella lägga fram mer detaljerade sektorn och välkomnade kommissionens avsikt att principer i ett kommande meddelande. informationsteknik följder dess och och Den digitala tekniken håller redan på att skapa stora sociala, kulturella och utbildningsmässiga förändringar och kommer att bidra till ännu större förändringar i framtiden. Digitaliseringen innebär inte bara ett stort steg framåt i fråga om den mängd audiovisuellt innehåll och information som är tillgänglig för medborgaren, utan gör det också möjligt för ett stort antal nya operatörer att delta i produktion och innehåll och information över hela världen. Den distribution av audiovisuellt audiovisuella sektorn står redan inför stora förändringar, i och med att många medlemsstater inom de närmaste tio åren förmodligen kommer att ha övergått från inte svår att analoga till digitala sändningar. Digitaliseringens betydelse är åskådliggöra. Medan kabel-TV-nät exempelvis bara kan tillhandahålla mellan 30 och 40 kanaler med analog sändningsteknik, kan digitala kabelnät inte bara erbjuda hundratals TV-kanaler utan även interaktiva tjänster, taltelefoni och snabb Internet- uppkoppling. Satellittjänster kommer snart att erbjuda samma möjligheter och nu är det få Internet-uppkoppling och e-posttjänster via mobiltelefonen. Digitaldekodrar med Internet-uppkoppling via TV:n till en kostnad av endast några hundra euro finns redan på marknaden, och i framtiden kommer titta, oberoende av de faktiska tittarna att själva kunna bestämma när de vill sändningstiderna. till och med möjligt att Internet är det bästa exemplet på den digitala revolutionen. Till allt lägre pris ger taget Internet tillgång till stora mängder elektroniskt innehåll som är praktiskt 1 Resultat från det offentliga samrådet om grönbolen Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén- Konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen - (KOM (1999) 108) 6 obegränsat. Det utgör en lång rad nya möjligheter för de som tillhandahåller innehåll inklusive skapare, producenter och distributörer inom den audiovisuella sektorn. I detta avseende kommer TV troligen att spela en nyckelroll: digitaltelevision via en digitaldekoder eller genom integrerad digitaltelevision kommer att kunna bli huvudvägen in i hemmet för det mesta innehållet on-line och för elektronisk handel. Denna utveckling skulle kunna ha som medlemsstaternas handlingslinjer inom den audiovisuella sektorn. Den kommer särskilt att utgöra nya utmaningar för regelverket och leda till att man måste se över de sätt på vilka regleringen hittills har gjorts för att uppnå mål som är i allmänhetens intresse. stor betydelse såväl EU:s för 1. VARFÖR DEN AUDIOVISUELLA SEKTORN ÄR SÅ BETYDELSEFULL Ekonomisk tillväxt och sysselsättning Den audiovisuella sektorn har en potential att skapa hundratusentals nya högkvalificerade arbetstillfällen i Europa. Enligt en studie som gjordes 1997 för kommissionens räkning skulle branschens totala intäkter i Europa öka med 70 % till 2005, vilket skulle kunna innebära att det skapas upp till 350 000 högkvalificerade arbetstillfällen. 2 Antalet anställda i sektorn var 950 000 personer i Europa 1995 och den siffran hade 1997 stigit till 1 030 000. 3 Branschens tillväxtpotential beror till stor del på utvecklingen av nyskapande tjänster som grundar sig på digital teknik. I kommissionens rapport om utvecklingen av marknaden för televisionstjänster i Europeiska unionen noteras t. ex. den snabba tillväxten av digitaltelevision på de viktigaste betal-TV-marknaderna4. Även DVD- marknaden utvecklas snabbt, vilket är av särskilt intresse för Europa med tanke på DVD:s kapacitet för flerspråkiga versioner av samma produktion. Det är dock mycket viktigt att utvecklingen av de nya tjänsterna för tillhandahållande av audiovisuellt innehåll, som t. ex. betal-TV, pay-per-view, Near-Video-on-Demand (NVOD), som t. ex. bio och videomarknaden (både kassetter och DVD). Det verkar som om de, i stället för att ersätta befintliga sätt att innehåll, fungerar som ett tillhandahålla audiovisuellt komplement. inte görs på bekostnad av befintliga medier Särskilt biograferna verkar genomgå en slags pånyttfödelse i Europa: det totala antalet sålda biljetter i Europa steg från 760,45 miljoner 1994 till 814 miljoner 19985. Denna ökning verkar åtminstone till viss del bero på det allt större antalet i Europa (biografer med flera salonger) samt bättre utbud på biografdukar biograferna. Samtidigt fortsätter videomarknaden i Europa att växa, särskilt när det gäller försäljning av videokassetter. Dessutom genomgår också marknaden för videospel, både för PC och TV-skärm, en explosionsartad ökning. Denna tillväxt inom sektorn gör att man ställs inför två utmaningar. Först och främst måste man se till att lagstiftningen gör det möjligt för den audiovisuella sektorn att 2 3 4 5 Norcontel: "Economic Implications of new Communication Technologies on the Audiovisual Markets" http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/new_comm/index. html KOM (98) 0590 slutlig: Rapport till Europeiska rådet - "Arbetstillfällen i informationssamhället: Att utnyttja informationsrevolutionens potential" KOM (1999) 540 enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47/EG av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler (EGT L 281, 23. 11. 1995, s. 51- 54. ) Screen Digest, september, 1999. År 1988 låg det totala antalet nere på 592,72 miljoner. 7 maximera möjligheterna till tillväxt och skapande av arbetstillfällen i Europa, samtidigt som man fortsätter att värna om mål av allmänt intresse. För det andra måste EU maximera konkurrenskraften hos den europeiska audiovisuella industrin för att säkerställa att digitaliseringen inte enbart resulterar i en flod av importerat material eller arkivmaterial (repriser). Den europeiska audiovisuella industrin måste även fortsättningsvis kunna tillhandahålla audiovisuellt innehåll av hög kvalitet som är relevant och viktigt för de europeiska medborgarna. Mot denna bakgrund måste noteras att den europeiska audiovisuella marknaden fortfarande till hög grad domineras av amerikanska produktioner. EU:s årliga handelsunderskott med USA på detta område närmar sig 7 miljarder euro6. Amerikanska produktioner står för mellan 60 och 90 % av medlemsstaternas audiovisuella marknader (intäkter från försäljning av biobiljetter, försäljning och uthyrning av videokassetter samt från försäljning av TV-program), medan Europas motsvarande andel av den amerikanska marknaden är mellan 1 och 2 %. Bortsett från den ekonomiska betydelsen av sådana siffror har de även en kulturell betydelse. Att bevara Europas kulturella mångfald innebär bland annat att främja produktion och spridning av audiovisuellt innehåll av hög kvalitet som återspeglar Europas olika kulturella och språkliga identiteter. I själva verket föredrar den europeiska publiken , innehåll på sitt eget språk och som om det är möjligt, helt klart audiovisuellt återspeglar dess egen kultur och bekymmer. Utmaningen är därför att se till att program av denna typ, som vanligen är dyrare än importerat material, finns även fortsättningsvis. Den audiovisuella sektorns inverkan på samhälle, kultur och utbildning faktorer Även om de ekonomiska aspekterna och sektorns sysselsättningspotential som ta hänsyn till när man utarbetar att beskrivs ovan är viktiga gemenskapspolitiken, utgör de audiovisuella mediernas sociala och kulturella roll utgångspunkten för politiken. Dessa mediers sociala betydelse är mycket stor – det är just det som utmärker dem och därför viktig för all politik som rör dem. Denna sociala betydelse är påtaglig redan när det gäller TV. Av de europeiska hushållen har 98% en TV-apparat och genomsnittseuropén tittade på TV 205 minuter per dag under 1998, vilket var en ökning med 6 minuter jämfört med föregående år. 7 För barn är denna siffra ännu högre. TV är den viktigaste källan till information och underhållning i Europas samhällen. Radions fortsatta betydelse som media bör dock inte förbises. Européer lyssnar på radio lika mycket som de ser på TV och fortsätter att använda radion som en viktig informationskälla. Det är signifikativt att medborgarna anser att radion är mer tillförlitlig än både TV eller den tryckta pressen8 Audiovisuella medier spelar en central roll i de moderna demokratiska samhällenas funktion. Utan det fria informationsflödet kan dessa samhällen inte fungera. Dessutom spelar de audiovisuella medierna en viktig roll för utvecklingen och överföringen av sociala värderingar. Detta beror inte enbart på att de i hög grad påverkar vilken information om och vilka bilder från världen som möter oss, utan också på att de ger oss begrepp och kategorier – politiska, sociala, etniska, geografiska, psykologiska osv. – som vi använder oss av för att förstå denna 6 7 8 Siffran refererar till amerikanska biljoner, dvs. 7000 miljoner euro. Analyse annuelle, IP, 1998 Eurobarometer 48, oktober 1997. 8 information och dessa bilder. På så sätt bidrar de till att bestämma inte bara vad vi ser av världen utan också hur vi ser på det. Därför liknar den audiovisuella industrin ingen annan bransch och inskränker sig inte till att producera varor för försäljning på marknaden som alla andra varor. Det handlar i själva verket om en industri med starkt kulturellt inflytande. Den utövar ett stort inflytande på det medborgarna vet, känner och upplever och spelar en avgörande roll för överföring, utveckling och skapande av kulturell identitet. Detta är sant särskilt när det gäller barn. 2. MÅL OCH MEDEL FÖR EU:S AUDIOVISUELLA POLITIK Detta är orsaken till att radio- och TV-sändningar, ett av de främsta medlen för att tillhandahålla audiovisuellt innehåll, redan från första början varit föremål för särskild lagstiftning i allmänhetens intresse. Regleringen har grundat sig på gemensamma principer, som i sin tur bygger på samma värderingar, som till exempel yttrandefrihet och rätt till genmäle, pluralism, skydd för upphovsmän och deras verk, främjande av kulturell och språklig mångfald, skydd av minderåriga och mänsklig värdighet samt konsumentskydd. Alla medlemsstater har infört de skyldigheter som gäller i allmänhetens tjänst, och dessa tillämpas framför allt av public service- företag. Regleringen görs i allt högre grad av organ eller institutioner som är fristående från regeringen. Dessutom har medlemsstaterna infört bestämmelser om finansiering och andra stöd för att i lag stödja skapande, produktion och distribution av audiovisuella produktioner. I EU:s audiovisuella politik har man införlivat dessa principer och gemensamma mål samt utarbetat egna instrument utifrån EU:s särskilda behörighet, särskilt vad gäller friheten att tillhandahålla tjänster och stöd till branschen. När det gäller lagstiftning har man i och med direktivet "television utan gränser"9 upprättat ett regelverk genom vilket man garanterar friheten att tillhandahålla TV- tjänster i EU, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till vissa klart fastställda allmänna intressen (särskilt skydd av minderåriga, främjande av kulturell mångfald och konsumentskydd). Vad gäller stödåtgärder på EU-nivå finns programmen Media I och Media II som kompletterade och byggde vidare på medlemsstaternas åtgärder genom att stödja yrkesutbildning, projektutveckling och distribution av europeiska produktioner. EU har alltid fäst stor vikt vid främjandet av teknisk innovation inom den audiovisuella sektorn, till exempel genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47/EG av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler10. På samma sätt bidrog handlingsplanen för främjande av WideScreen-TV (16/9)11 till att marknaden tog fart och det fanns särskilda åtgärder för ny teknik i Media I- och Media II-programmen. Samtidigt som den digitala revolutionen skapar nya utmaningar för Europeiska unionens audiovisuella politik ligger de grundläggande målen för politiken fast. De är att främja produktion och distribution av europeiska produktioner, dels genom att 9 10 11 Direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG; EGT L 202/60, 30. 7. 1997. Se fotnot 4. Rådets beslut 93/424/EEG av den 22 juli 1993 om en handlingsplan för införande av avancerade televisionstjänster i Europa, EGT L 196/48, 5. 8. 1993 för 9 skapa en säker och stabil rättslig ram för att säkerställa friheten att tillhandahålla audiovisuella tjänster, dels genom lämpliga stödmekanismer. Utvecklingen på området gör emellertid att gemenskapspolitikens principer och mål måste göras mer detaljerade. Gemenskapspolitiken måste hädanefter engagera fler än bara de traditionella marknadsaktörerna (bio, radio och TV), då det finns nya aktörer vars bidrag kommer att vara av betydelse om unionsmedborgarna skall kunna dra nytta av den digitala revolutionen. Det gäller exempelvis producenter av nya former av audiovisuellt innehåll, särskilt för information, utbildning och kulturell mångfald. 3. PRINCIPER FÖR REGLERING AV DEN AUDIOVISUELLA SEKTORN I DEN DIGITALA ERAN Den vittomspännande översynen av den audiovisuella politiken som nyligen genomförts omfattade ett antal viktiga samråd och analyser som till exempel följande: • Kommissionens grönbok om konvergens av telekommunikation, media, och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen, som offentliggjordes i december 1997. 12 Den ledde till ett omfattande samråd i två steg. Resultatet sammanfattas i kommissionens meddelande om resultatet av det offentliga samrådet. 13 • Den europeiska audiovisuella konferensen, som anordnades av kommissionen tillsammans med EU:s ordförandeland Förenade kungariket och som hölls i Birmingham i april 1998. 14 • Inrättandet av en högnivågrupp om audiovisuell politik av kommissionsledamot Marcelino Oreja 1997. Gruppen offentliggjorde sin rapport med titeln "The Digital Age" i oktober 1998. 15 Den 10 november 1999 inledde kommissionen en omfattande översyn av regelverket I sitt meddelande "Mot ett nytt för elektronisk kommunikationsinfrastruktur. regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster: 1999 års kommunikationsöversyn"16, föreslår kommissionen ett nytt regelverk för att täcka in samtliga kommunikationsinfrastrukturer och de tjänster som hör ihop med dessa. I meddelandet, där man inte tar upp frågor om audiovisuellt innehåll, ställer man upp fem allmänna principer lagstiftningsåtgärder. Enligt dessa bör regelverket • grunda sig på klart definierade politiska mål, för • vara så begränsat som möjligt för att uppfylla dessa mål, 12 13 14 15 16 Grönboken om konvergens av telekommunikation, media, och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen, KOM (97) 623, 3. 12. 1997 Se fotnot 1. Se http://europa. eu. int/eac/bg-intro_en. html för mer information om resultaten från konferensen. The Digital Age : Report of the High Level Group on Audiovisual Policy” Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg. (ISBN 92-828-4690-3) http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/hlg_en. html Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions - Towards a new framework for Electronic Communications infrastructure and associated services - The 1999 Communications Review KOM (1999) 539 slutlig, 10. 11. 99. 10 • ytterligare förstärka rättssäkerheten på en dynamisk marknad, • ha till syfte att vara tekniskt neutralt 17och • genomföras så nära den verksamhet som regleras som möjligt. Dessa principer gäller även för reglering av audiovisuellt innehåll. De måste dock beakta sektorns specifika art på följande sätt (1) Proportionalitetsprincipen för den audiovisuella rättspraxis när det gäller Behovsprincipen och proportionalitetsprincipen, såsom de är fastställda i fördraget frihet att och utvecklade genom EG-domstolens tillhandahålla tjänster, utgör grunden för den del av gemenskapens regelverk som är av relevans informationssamhället. Proportionalitetsprincipen kräver att graden av reglering inte bör vara högre än nödvändigt för att uppfylla det berörda målet. Principen illustreras av relevanta gemenskapsintrument: TV-tjänster omfattas av direktivet television utan gränser och av andra immaterialrättsliga bestämmelser och bestämmelser om kodade tjänster18, medan andra audiovisuella tjänster och informationstjänster än radio- och TV- tjänster omfattas av principen om öppenhet i lagstiftningen som antogs 199819, som inom kort kommer att kompletteras med ett direktiv om elektronisk handel. 20 sektorn och för För att tillämpa proportionalitetstesten krävs en fördjupad analys av den berörda tjänsten. Man måste t. ex. beakta i vilken utsträckning en person kan utöva kontroll över och välja det mottagna innehållet. Detta skulle betyda att regleringsmetoden när det gäller skydd av minderåriga för en programmerad "free-to-air" tjänst skulle kräva för vilken krävs en en annan metod än för kodad Pay-per-View tjänst användaridentitet och en metod för direktbetalning. Med hänsyn tagen till resultaten från de samråd som ägt rum till dags dato anser regelverk för kommissionen att EU, audiovisuellt innehåll, bäst kan hantera de förändringar som håller på att ske genom att bygga vidare på de bestämmelser och de principer som redan finns och, där så är möjligt, genom att främja initiativ till självreglering. för att återskapa ett helt nytt i stället (2) Åtskillnad mellan regler om överföring och innehåll Översynen och särskilt samrådet kring grönboken om konvergens skapade ett samförstånd om behovet av separata strategier för regler om, å ena sidan, överföring av elektroniska signaler och den infrastruktur som används för detta och, å andra sidan, reglering av audiovisuellt innehåll. Enligt kommissionen innebär detta att 17 18 19 20 Teknisk överensstämmelse betyder att tjänster som tidgare överfördes till ett begränsat antal kommunikationsnätverk nu kan föras över till flera konkurrerande. Detta innebär behov av teknisk neutralitet i regleringen. Identiska tjänster bör i princip regleras på samma sätt oavsett hur de överförs. Direktivet om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (rådets direktiv 93/83/EEG, EGT L 248, 6. 10. 1993, s. 15) samt direktivet om det rättsliga skyddet för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång (Europaparlamentets och rådets direktiv 98/84/EG, EGT L 320, 28. 11. 1998, s. 54-57) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG om ändring av direktiv 98/34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. Gemensam ståndpunkt av den 7 december 1999. 11 • man måste säkerställa att regleringen av innehållet överensstämmer med vissa tillgodose innehållstjänsters särskilda kännetecken, och med målen för att allmänintresset som hänger samman med dessa tjänster, • man måste säkerställa att regleringen av innehållet tar hänsyn till det specifika i den audiovisuella sektorn och bygger på nuvarande regleringsstrukturer, • man tillämpar ett adekvat regelverk på nya tjänster, med hänsyn tagen till marknadens oförutsägbara karaktär och till de stora investeringar som behövs i inledningsskedet, samtidigt som man säkerställer att lämpligt konsumentskydd bibehålls. När man gör åtskillnad mellan överföring och innehåll måste man särskilt uppmärksamma frågor som rör konsumenternas tillgång till innehållet, t. ex. när det gäller elektroniska programguider och "must-carry"-bestämmelser21. (3) Mål av allmänt intresse och reglering på europeisk nivå Gemenskapsrättens principer och metoder är högst relevanta för utvecklingen av ett stabilt och rättsligt säkert regelverk. Detta är en absolut förutsättning för att marknaden för audiovisuellt innehåll i EU skall fungera effektivt och utvecklas. I regelverket måste man också kunna garantera ett effektivt skydd av samhällets allmänna intressen, t. ex. yttrandefrihet och rätt till genmäle, skydd av upphovsmän och deras verk, pluralism, konsumentskydd, skydd av minderåriga och mänsklig värdighet samt främjande av kulturell och språklig mångfald. Kommissionen anser att den digitala revolutionen inte på något sätt påverkar behovet av handlingslinjer på det audiovisuella området för att kartlägga relevanta allmänna intressen och, där så är nödvändigt, skydda dem genom lagstiftning. Den tekniska utvecklingen gör dock att man löpande måste utvärdera de medel och metoder som används för att säkerställa att de även fortsättningsvis är proportionerliga i förhållande till de mål som skall uppnås. Audiovisuell politik berör tjänster som tillhandahåller audiovisuellt innehåll avsett för allmänheten. Sådana tjänster utgör "kommunikation till allmänheten"22 och kan påverka allmänna intressen som är knutna till mediasektorn i dess helhet (t. ex. när det gäller upphovsrätt och närstående rättigheter, skydd av integriteten för konstnärliga verk, skydd av minderåriga, konsumenter, kulturell mångfald etc. ). Eftersom distributionsmedierna (antingen det är punkt till multipunkt , såsom radio och TV eller punkt till punkt, såsom Video on Demand) förblir helt klart viktiga, kan nya typer av tjänster även kräva att andra faktorer beaktas när man bedömer behovet och proportionaliteten när det gäller en regleringsmetod. 21 22 Se avsnitt 4. 2. Begreppet "kommunikation till allmänheten" förekommer redan i gemenskapslagstiftningen, t. ex. i olika direktiv om upphovsrätt och i definitionen av TV-sändningar som ges i artikel 1a i direktivet om television utan gränser. Å andra sidan påverkar sådana tjänster som huvudsakligen syftar till att möjliggöra privat brevväxling (t. ex. e-post) normalt inte sådana allmänna intressen och skydd av privatlivet kan endast begränsas enligt lag om verksamhet som är straffrättsligt förbjuden berörs (t. ex. när det gäller barnpornografi). 12 En utvecklad regleringsmetod kommer att krävas för att hantera de allmänna intressen som berörs av varje typ av tjänst. Den grundläggande förklaringen till denna reglering bör vara att marknaden misslyckas, i verkligheten eller potentiellt, att nå dessa mål (utom i vissa fall, t. ex. skydd av minderåriga, upphovsrätt, där marknadskrafterna inte är anpassade till att uppnå sådana mål). Den kommersiella eller icke-kommersiella arten av berörda transaktioner bör beaktas och graden av kontroll och val användarna har. Erkännande av den roll som TV i allmänhetens tjänst spelar samt behovet av (4) öppenhet i finansieringen TV i allmänhetens tjänst spelar en viktig roll i EU:s medlemsstater, bl. a. för kulturell och språklig mångfald, utbildningsprogram, för att ge objektiv information till den allmänheten, för att säkerställa pluralism och för att erbjuda okodade program med underhållning av hög kvalitet. Att införliva TV i allmänhetens tjänst i den nya digitala audiovisuella miljön kräver en välavvägd strategi. Hur framtiden ser ut för det dubbla systemet för TV-sändningar i Europa, med både privata företag och public service-företag, beror på hur public service-företagens roll kan förenas med kraven på rättvis konkurrens och en fungerande fri marknad i enlighet medfördraget, såsom det tolkats i protokoll 32 om system för radio och TV i allmänhetens intresse i medlemsstaterna. Detta innebär följande: – Medlemsstaterna är fria att ge, definiera och organisera public service-uppdraget och besluta hur public service-företagen skall finansieras (licensavgifter, statliga medel, dubbelfinansiering etc. ) – Public service-uppdraget, skall överensstämma med gemenskapens intresse när det gäller tjänster med allmänna ekonomiska intressen (som kommissionen bedömer det). såson medlemsstaterna har definierat det, – I finansieringssystemen, skall som medlemsstaterna proportionalitetsprincipen respekteras och inte påverka handelsvillkoren och konkurrensen i gemenskapen i en omfattning som strider mot det allmänna intresset i enlighet med artikel 86. 2 i fördraget, såsom det tolkats i protokollet och i EG-domstolens rättspraxis. bedömt det, har – Medan av public definitionen dithörande finansieringssystem är medlemsstaternas ansvar, har kommissionen skyldighet att se till att dessa överensstämmer med fördraget, såsom det tolkats i EG-domstolens rättspraxis när det gäller både bestämmelser för statligt stöd och frihet att tillhandahålla tjänster. service-uppdraget och Det är av största vikt att man säkerställer denna balans på nationell och europeisk nivå, särskilt för att europeisk radio och TV i allmänhetens tjänst till fullo skall kunna dra nytta av de möjligheter som ges av den nya informationstekniken, men också för att de mer effektivt skall kunna fullfölja sina respektive uppdrag att verka i allmänhetens tjänst, vilket i alla händelser bör definieras av medlemsstaterna. (5) Självreglering: ett komplement Att upprätta ett stabilt regelverk i en miljö under snabb förändring kräver ytterligare reflektioner kring den roll som självreglering kan spela som ett komplement till de 13 regelverk som upprättats av de offentliga myndigheterna. Hittills har man kunnat dra följande lärdomar av debatten23: • Det är regeringarnas och de offentliga myndigheternas uppgift att kartlägga mål av allmänt fastställa kraven på skyddsnivå och att anta de bestämmelser som krävs. De berörda operatörerna och användarna kan emellertid bidra till att uppnå dessa mål av allmänt intresse genom att vidta åtgärder för självreglering inom hela regelverket. Sådana åtgärder kan undanröja behovet av detaljerad reglering. intresse, att • Självreglering både på nationell nivå och på gemenskapsnivå kan vara ett bra exempel på tillämpning av subsidiaritetsprincipen, så länge som det inte leder till att den inre marknaden splittras. Omvänt bör utformningen av uppföranderegler på gemenskapsnivå uppmuntras. • Självreglering är inte lika lämplig för alla områden. Ett exempel på ett område där självreglering kan vara mindre önskvärt och genomförbart är upphovsrätten, där de ekonomiska intressena är sådana att rättsinnehavarna även fortsättningsvis kommer att behöva skydd i lagstiftningen. • Självreglering får inte tillåtas att användas av större verksamheter för att fastställa till skada för mindre de "spelregler" som bäst passar de egna intressena, konkurrenter och/eller nya marknadsaktörer. (6) Tillsynsmyndigheter De olika samråd som ägt rum på gemenskapsnivå föranledde kommissionen att ställa upp vissa gemensamma riktlinjer för utvecklingen av tillsynsmyndigheter på det audiovisuella området, där följande fastställdes: • Tillsynsmyndigheter skall vara fristående från regeringen och operatörer. • Frågor rörande innehåll i huvudsak är nationella till sin karaktär, då de är nära och direkt kopplade till de kulturella, sociala och demokratiska behoven i ett visst samhälle. I linje med subsidiaritetsprincipen är därför regleringen av innehållet medlemsstaternas ansvar. • Teknisk överensstämmelse kräver ökat samarbete mellan de berörda lagstiftarna (infrastruktur för kommunikation, den audiovisuella sektorn, konkurrens). • Tillsynsmyndigheter kan av självregleringen. I detta avseende kommer kommissionen att undersöka värdet av att inrätta ett särskilt forum för samarbete på europeisk nivå mellan lagstiftande myndigheter, operatörer och konsumenter inom den audiovisuella sektorn. till utvecklingen tillämpningen bidra och 4. ÅTGÄRDER PÅ LAGSTIFTNINGSOMRÅDET 23 Under det tyska ordförandeskapet hölls ett viktigt seminarium om självreglering i media i Saarbrücken den 20-21 april 1999. Se http://www. eu-seminar. de/ för resultaten från detta seminarium. Den 27 september 1999 antog rådet slutsatser om den roll självregleringen spelar mot bakgrund av de nya medietjänsternas utveckling. EGT C 283/2, 6. 10. 99 14 På grundval av dessa principer avser kommissionen att vidta de åtgärder som beskrivs nedan. 4. 1. Direktivet om television utan gränser Direktivet, som antogs 1989, reviderades 1997 för att man ville beakta den tekniska utvecklingen och marknadsutvecklingen. Medlemsstaterna hade fram till den 30 december 1998 för att genomföra direktivet i den nationella lagstiftningen och kommissionens omedelbara prioritet, i linje med dess roll som fördragens väktare, är att säkerställa att direktivet genomförs korrekt och att det tillämpas noggrant. Direktivet har sedan det antogs skapat en stabil och säker rättslig ram för EU:s radio- och TV-tjänster. Även om det kan krävas ändringar i direktivet på grund av framtida teknisk utveckling och marknadsutveckling, är det idag ett effektivt medel för punkt- till-flerpunkts-kommunikation och är väl anpassat till marknadens utveckling och den nuvarande tekniska utvecklingen. En rapport om tillämpning av direktivet måste föreligga före slutet av 2000. I enlighet med artikel 26 i direktivet skall en andra rapport vara färdigställd två år senare. I den skall man ta hänsyn till teknisk utveckling på området samt resultaten från de undersökningar som gjorts för kommissionens räkning om skydd av minderåriga och om reklam som riktar sig till minderåriga. 24 Förslag till vilka eventuella ändringar av direktivet som krävs kommer att läggas fram i detta sammanhang. I direktivets artikel 25 a sägs att en oberoende undersökning av effekterna europeiska produktioner skall företas före juni 2002. Denna kommer att ge impulser till den rapport som skall lämnas in före slutet av 2002. Den kommer dessutom att skapa möjlighet för en övergripande granskning av bestämmelser och stöd för att främja kulturell och språklig mångfald med hänsyn till den audiovisuella sektorn. av direktivets bestämmelser om främjande av 4. 2. Tillgång till audiovisuellt innehåll Den audiovisuella sektorn har traditionellt underkastats vissa bestämmelser som har syftat till att säkerställa tillgång till vissa typer av innehåll som, om man låter marknaden bestämma, kanske inte alltid är tillgängligt. I framtiden kan dessa bestämmelser behöva anpassas till teknisk utveckling och marknadsutveckling. Med hänsyn till digitala kabelnät har till exempel s. k. "must carry"-bestämmelser tvingat kabeloperatörer att göra vissa TV-kanaler tillgängliga. I de flesta fall har dessa kanaler skötts av företag i allmänhetens tjänst. Med tanke på den begränsade kabelkapaciteten i de analoga systemen har "must carry"-bestämmelserna inneburit en svår balansgång mellan att uppnå viktiga mål för det allmänna intresset (pluralism, program på minoritetsspråk och så vidare) och att bibehålla tillräckligt med fri kapacitet i kabeln för andra tjänster. Denna fråga behandlades i 1999 Communications Review25. 24 25 "Study on Parental Control of Television Broadcasting", mars 1999 http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/parental_control/index. html Anbudsinfordran för en undersökning om effekter av TV-reklam och teleshopping på minderåriga, EGT 99/S 139-102855. Se fotnot 4, avsnitt 4. 2. 4. 15 filtersystem för sofistikerade och pålitliga När det gäller digital sändning är tillgången till audiovisuellt innehåll inte endast en fråga om visst innehåll är tillgängligt eller inte, utan också om innehållet är lätt att komma åt. För att kunna navigera bland den enorma mängd innehåll som erbjuds vid digital sändning kommer tittarna att behöva en elektronisk programguide (EPG). Den hjälper inte bara tittaren att kryssa mellan de olika kanaler och tjänster som finns utan erbjuder också förhandsvisningar av TV-program och underlättar tjänsterna pay- per-view och Video-on-Demand. Den kommer också att kunna innehålla reklam och stödja skydd av minderåriga. Utformningen och driften av sådana elektroniska programguider kan påverka både presentationen och tillhandahållandet av det audiovisuella innehållet. I och med de elektroniska programguiderna uppkommer viktiga frågor kring pluralism, kulturell mångfald och andra mål av gemensamt intresse. Även Application Programme Interface (API)26 spelar en viktig roll i detta sammanhang: det är API:n som bestämmer vilka elektroniska programguider som kan installeras i dekodrarna och de digitala TV-apparaterna. 27Teknisk utveckling kan dock leda till en situation där tittarna kan välja från en rad elektroniska programguider. Om så är fallet bör regleringen ses över i linje med behovs- och proportionalitetsprincipen. På detta tidiga stadium, när marknaden och den tekniska utvecklingen är högst oförutsägbar, föreslår kommissionen några specifika åtgärder, men noterar att detta är ett område som när måste följas upp. Tillgången till innehåll kan även ge upphov till frågor om vad man har råd med: Om det kan bli aktuellt med en risk för social utslagning (som resulterar i ett informationssamhälle med de som har och de som inte har), bör konsumenterna ha tillgång till det berörda innehållet till ett överkomligt pris. Direktivet om television utan gränser t. ex. gör det möjligt för medlemsstaterna att se till att händelser av större betydelse för samhället tillhandahålls kostnadsfritt. 4. 3. Skydd av upphovsrätt och kampen mot piratkopiering Internet skapar nya möjligheter för spridning av audiovisuella produktioner och den digitala tekniken gör det möjligt att göra perfekta kopior av dessa. Detta innebär att skyddet av upphovsrätt och närstående rättigheter samt kampen mot piratkopieringen måste utgöra en central del av den audiovisuella politiken. Piratkopieringen har redan nått en omfattning som sannolikt kommer att göra stor ekonomisk skada för dem som innehar rättigheterna till audiovisuella produktioner. Rättsliga åtgärder mot piratkopiering på nationell nivå är inte tillräckligt för att effektivt bekämpa detta problem28. Ett europeiskt och/eller ett internationellt regelverk måste användas för att säkerställa (som t. ex. kommissionens förslag till direktiv om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället samt WIPO-fördraget immateriell respekteras äganderätt Internet att på 26 27 28 Application Programme Interface (API) kan jämföras med ett operativsystem för datorer: det fastställer hur programvaruapplikationer organiseras och visas. "Must carry"-bestämmelser, API och elektroniska programguider ger också upphov till viktiga frågor angående tillgång till infrastruktur och de tjänster som följer med tillhandahållandet av sådan tillgång. Se kommissionens meddelande "Mot ett nytt regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster: 1999 års kommunikationsöversyn", KOM (1999) 539 slutlig, 10. 11. 99 samt kommissionens rapport om utvecklingen av marknaden för digitala TV-tjänster i Europeiska unionen, KOM(1999) 540 slutlig, 10. 11. 99 där dessa frågor analyseras. Detta framkom exempelvis tydligt i den utfrågning i München i mars 1999 som organiserades av kommissionen angående grönboken "Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden". 16 från december 199629, samtidigt som det säkerställer att den inre marknaden fungerar väl). Kommissionen anser att det är av yttersta vikt att det föreslagna direktivet om upphovsrätt och närstående rättigheter antas sp snart som möjligt. 4. 4. Skydd av minderåriga Den digitala tekniken kan i vissa fall göra traditionella strategier för skydd av minderåriga ineffektiva. Digitala mottagare med integrerad hårddisk kommer t. ex. att leda till att sändningstiden ("watershed") blir en mindre effektiv metod för skydd av minderåriga, särskilt då alltfler barn har TV-apparater och datorer i sina rum. Internet ger tillträde till allt innehåll som finns på World Wide Web, inklusive nyheter och "chat"-grupper när som helst på dygnet. troligt att Därför verkar det teknik för filtrering och blockering nödvändigtvis kommer att spela en allt större roll när det gäller att i framtiden skydda minderåriga från skadligt audiovisuellt innehåll. 30 Detta betyder inte på något sätt att sändarens ansvar reduceras och inte heller att andra inblandade parter får mindre ansvar. Det behövs också större öppenhet och överensstämmelse när det gäller hur åldersgränserna sätts i samband med audiovisuellt innehåll. I nuläget lyser tydliga och öppna kriterier för åldersgränser med sin frånvaro. Slutligen kan nämnas den roll som medvetandegörande och utbildning spelar i detta sammanhang. Vuxna måste vara mer medvetna både om vilka effekter skadligt innehåll kan ha på barn och hur de kan skydda dem. Barnen å sin sida kan få bättre utbildning i hur de kan använda mediet, som t. ex. att de får lära sig hur de skall bära sig åt för att finna det innehåll som är bra för dem och hur de bättre skall handskas med skadligt innehåll. I vissa avseenden är lagstiftning inte alltid det bästa sättet för att uppnå dessa mål. Ibland kan uppföranderegler och liknande självreglerande åtgärder vara mer effektiva, med tanke på att de är flexibla och anpassningsbara. Erfarenheten visar dock att självreglering är mer effektiv när den förekommer inom ett övergripande regelverk. Mot denna bakgrund illustreras i rådets rekommendation om skydd av minderåriga och av den mänskliga värdigheten31 hur lagstiftning och självreglering kompletterar varandra. Där ges också en grund för hur man kan pröva detta tillvägagångssätt i praktiken. I rekommendationen, som omfattar radio- och TV-sändningar samt audiovisuella tjänster och informationstjänster, särskilt sådana som är tillgängliga via Internet (on-line-tjänster), uppmanas medlemsstaterna, branschen och andra berörda parter att utarbeta nationella system för självreglering som skall komplettera befintlig lagstiftning. Såsom framgick av rekommendationen kommer kommissionen att lägga fram en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet under det sista kvartalet 2000. 29 30 31 KOM (97) 628 slutlig. För mer information och diskussioner kring detta tema, se "Study on Parental Control in Television Broadcasting", http://europa. eu. int/comm/dg10/avpolicy/key_doc/parental_control/index. html Se även gemenskapens handlingsplan för säker användning av Internet. http://www2. echo. lu/iap/ Rådets rekommendation av den 24 september 1998 om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (98/560/EG). (EGT L 270, 7. 10. 1998, s. 48). 17 4. 5. Reklam och sponsring Direktivet om television utan gränser innehåller ett antal bestämmelser om reklam, vilka syftar till att både skydda konsumenterna och de audiovisuella produktionernas timme är integritet och redaktionella oberoende. Det begränsad och vissa typer av program får inte brytas av reklaminslag. Reklamen måste också vara tydligt åtskild från övriga program och smygreklam är förbjuden32. totala reklamtiden per Den tekniska utvecklingen skapar nya frågeställningar på detta område, som till exempel när det gäller "virtuell reklam". Exempelvis får reklambanderoller vid idrottsevenemang ersättas digitalt av andra banderoller utan att tittarna är medvetna om det. Frågor uppkommer dessutom om hur man skall handskas med reklam som sänds samtidigt som ett TV-program och som endast upptar en liten del av skärmen. Faktum är att den digitala tekniken skapar helt nya möjligheter för reklam och marknadsföring och många av dessa kan man inte förutse i dagens läge. Audiovisuella tjänster på Internet erbjuder en rad olika möjligheter och ger därmed upphov till en rad olika frågor om hur man skall kunna säkerställa att tillräckligt höga nivåer av konsumentskydd gäller. Både när det gäller digital television och Internet är svårigheten inte att begränsa utvecklingen av ny marknadsföringsteknik utan att säkerställa att grundläggande principer som t. ex. förbud mot smygreklam och behovet av en tydlig gräns mellan reklam och övrigt material tillämpas även i fortsättningen. Kommissionen kommer därför att göra en undersökning när det gäller nya reklamteknik i syfte att göra en framtida utvärdering av de bestämmelser som finns i direktivet om television utan gränser, särskilt med hänsyn till interaktivitet och produktplacering för att analysera hur man kan garantera en klar åtskillnad mellan reklam och annat innehåll. 4. 6 Statligt stöd till biograf- och TV-programproduktion: regelverket biografsektorn för I sitt beslut av den 9. 6. 1998 om det franska systemet för stöd till filmproduktion har kommissionen ställt uoo vissa specifika kriterier på grundval av vilka den avsåg att bedöma statligt stöd till film- och TV-programproduktion enligt den kulturella avvikelsen i artikel 87. 3 d i fördraget. I samma beslut åtog kommissionen sig att se över de aktuella stödsystemen i alla medlemsstater enligt ovannämnda kriterier. Efter avslutad översyn kommer kommissionen att under 2000 bedöma behovet av att inrätta mer detaljerade riktlinjer för behandlingen av statligt stöd till film- och TV- programproduktion. Dessutom kommer kommissionen att imder 2000 lägga fram ett meddelande om de rättsliga aspekter som berör biografsektorn och som bl. a. omfattar frågor som definitionen av en europeisk produktion. 5. PRINCIPER FÖR UTFORMNINGEN AV EU:S STÖDINSTRUMENT 32 Andra rättsliga gemenskapsinstrument skall tillämpas på reklam inom den audiovisuella sektorn, t. ex. Europaparlamentets och rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam inklusive jämförande reklam (EGT L 290, 23. 10. 1997, s. 18-23. ) 18 Den digitala eran skapar nya möjligheter för producenter och distributörer. Den medför också utmaningar, särskilt i samband med fragmenteringen av marknaderna och den effekt som detta kan ha på finansieringen av produktionen. som på I detta sammanhang har befintliga stödmekanismer såväl nationellt gemenskapsnivå en viktig roll att spela när det gäller att bevara mångfalden i det europeiska skapandet och när det gäller att förbättra industrins konkurrenskraft. Globaliseringen innebär att europeiska producenter och distributörer inte har något val utan att de måste ta hänsyn till den internationella dimensionen av den audiovisuella marknaden. De europeiska stödmekanismerna måste därmed bland annat hjälpa dem att bättre utnyttja såväl den europeiska marknaden som världsmarknaden. Med detta i åtanke bör följande tre principer vara vägledande för unionens insatser: 5. 1. gemenskapsmekanismer Komplementaritet mellan nationella mekanismer och Även om både medlemsstaternas och EU:s stödmekanismer bidrar till att stärka Europas audiovisuella industri, har de ofta olika mål. På nationell nivå ligger tyngdpunkten på att uppmuntra skapande och produktion, medan stödmekanismerna på EU-nivå syftar till att göra det möjligt för industrin att bättre ta till vara de möjligheter som erbjuds av den inre marknaden. De nationella systemen tar dock i allt högre grad hänsyn till den ekonomiska verkligheten i branschen, särskilt inom ramen för automatiska stödmekanismer33. Det finns ett behov av ytterligare diskussioner på EU-nivå, tillsammans med samtliga berörda parter, om hur man skall kunna stärka de olika stödmekanismernas komplementaritet för att utforma en enhetlig strategi. 5. 2. Mervärde för gemenskapen för Gemenskapsstödet sektorn har koncentrerats på distribution (inbegripet marknadsföring), på utveckling av projekt och av produktionsföretag samt yrkesutbildning. Dessa prioriteringar slogs till stor del fast i utvärderingen av Media II-programmet. Genom att gripa in både tidigt och sent i produktionen garanteras också att stöden kompletterar varandra effektivt samtidigt som man respekterar nationella värderingar och skapar högt mervärde för gemenskapen. Mervärde för gemenskapen eftersträvas också genom att man säkerställer bättre samverkan mellan de olika instrument som syftar till att främja innehåll för informationssamhället (audiovisuella multimedia samt multimedia i informations- och utbildningssyfte, innehåll som återspeglar kulturell och språklig mångfald osv. ) liksom dem som direkt syftar till att stödja små och medelstora företag inom sektorn. 5. 3. Stödinstrumentens anpassbarhet och flexibilitet 33 Automatiska stödsystem är system där det ekonomiska stödet (oberoende av dess form – bidrag, lån osv. ) ges automatiskt till en producent (eller en distributör), antingen film för film eller på grundval av en preliminär lista över filmer (eller program), utifrån en objektiv uppsättning kriterier. För att ge ett tydligt exempel kan sägas att när en viss film uppnår en miljon betalande besökare, och systemet berättigar till stöd i form av exempelvis 1 euro per besökare, får produktions-/distributionsföretaget 1 miljon ecu att investera i produktionen av nästa film. Automatiska system belönar framgång. 19 tillsammans med sektorns Framväxten av nya typer av innehåll och nya sätt att utnyttja audiovisuella ställer krav på produktioner, stödprogrammen eftersom de måste vara tillräckligt flexibla för att kunna ta hänsyn till dessa faktorer. Exempelvis måste förutsättningarna för att starta pilotprojekt finnas, och de lärdomar man kunnat dra från dem bör utgöra grunden för anpassningen av gemenskapens stödmekanismer. snabba utveckling, 6. ÅTGÄRDER INOM RAMEN FÖR STÖDMEKANISMER På grundval av dessa principer avser kommissionen att vidta åtgärder inom följande områden: 6. 1. Kulturell och språklig mångfald Såsom tidigare nämnts i detta meddelande är kulturell och språklig mångfald ett av huvudmålen för EU:s politik inom den audiovisuella sektorn. Allt eftersom sektorn utvecklas kommer det att finnas ett särskilt behov av att utvärdera det sätt på vilket målet har uppnåtts. Den digitala miljön tycks mana till en mer omfattande strategi, både nationellt och på (särskilt EU-nivå, som omfattar utvecklingen inom radio- och TV-sändningar utvecklingen mot en modell där tittarna inte bara har ett mycket större utbud av kanaler att välja mellan utan också har större kontroll över när de vill titta) och nya former av audiovisuellt innehåll, såsom videospel och nya former för leverans, t. ex. Internet. I nuläget, när det fortfarande är oklart vilken riktning den framtida utvecklingen kommer att ta, vore det för tidigt att välja någon speciell strategi. Det behövs fler och mer djupgående analyser på området. 34 I detta avseende är det tidsmässiga och verkliga genomförandet av rådets beslut om att upprätta en gemensam infrastuktur för statistisk information om industri och marknader inom audiovisuella och närliggande sektorer. Kommissionens mål är dock klart, nämligen att Europas kulturella och språkliga i mångfald måste säkras, och att den därmed måste informationssamhällets utveckling. ingå som en del 6. 2. Det nya Media plus-programmet Det nuvarande "Media II"-programmet sträcker sig fram till slutet av 2000. Kommissionen föreslår att man går vidare genom att se över och förstärka detta verktyg för att ta hänsyn till de utmaningar och de möjligheter som skapas av den digitala tekniken. Kommissionens förslag till ett nytt "Media Plus"-program beskrivs i dess meddelande ……. På alla områden (utbildning, utveckling, distribution, marknadsföring) kommer man inom det nya "Media Plus"-programmet att ta hänsyn till den nya digitala miljön (till exempel genom att stödja utveckling och distribution av multimedieinnehåll såväl on-line som off-line). I enlighet med 34 Rådets beslut 1999/297/EG av den 26 april 1999 om att upprätta en gemensam infrastuktur för statistisk information om industri och marknader inom audiovisuella och närliggande sektorer. EGT L 117, 5. 5 1999, s. 39-41. 20 flexibilitetsprincipen skall programmet skapa möjligheter för pilotprojekt som kan utvecklas och utvärderas under programmets gång. 6. 3. "eEuropa"-initiativet För att kunna anta de utmaningar som ställs upp genom informationssamhället – tillgång till investeringskapital, utbildning och forskning, bara för att nämna några – har kommissionens ordförande Romano Prodi satt igång "eEuropa", ett stort initiativ för informationssamhället i Europa som skall läggas fram vid Europeiska rådets möte i Helsingfors. Det är uppenbart att ordet "samhälle" är minst lika viktigt som ordet "information". Av denna anledning kommer eEuropa-initiativet också att anta utmaningen att säkerställa att Europas medborgare har tillgång till audiovisuellt innehåll – i alla dess former – som fyller deras behov och som återspeglar Europas kulturella och språkliga mångfald. 6. 4. Forskning och utveckling I det femte ramprogrammet för forskning och utveckling finns en rad olika handlingslinjer som är av intresse för den audiovisuella sektorn. Ett exempel är åtgärden "Multimedia Content and Tools"35 interaktiv elektronisk publicering och digitalt kulturellt innehåll, utbildning och yrkesutbildning, teknik kopplad till talspråk och skriftspråk och frågor om tillgång till innehåll. Ytterligare forskning av detta slag kommer att vara viktigt för hur sektorn kommer att fungera i framtiden. som rör 6. 5. Samordning av relevanta gemenskapsinstrument I befintliga gemenskapsprogram och i program som är under utveckling skall kommissionen säkerställa att man i handlingslinjer som kan vara av nytta för operatörer i den audiovisuella sektorn, undviker dubbelarbete och maximerar komplementariteten. Särskild tonvikt kommer att läggas vid distribution av aktuell och relevant information till berörda parter och vid att anpassa de berörda handlingslinjerna till det verkliga läget inom sektorn. 6. 6. Att dela med sig av erfarenheter mellan medlemsstater Kommissionen kommer att underlätta utbytet av information och erfarenheter mellan dem som ansvarar för nationella stödmekanismer. Syftet är att främja goda metoder och göra så att de på bästa möjliga sätt kompletterar gemenskapsmekanismerna. I och med detta krävs i första hand att det skapas en informell grupp av representanter från medlemsstaterna för att utbyta information om driften och utvärderingen av nationella mekanismer. Denna grupp kan i ett senare skede fortsätta att diskutera frågor av gemensamt intresse, särskilt vad gäller kopplingen mellan medlemsstaternas och EU:s olika stödmekanismer och -system. 7. DEN YTTRE DIMENSIONEN AV GEMENSKAPENS AUDIOVISUELLA POLITIK Utvecklingen av den yttre dimensionen av gemenskapens audiovisuella politik har två huvudsakliga beståndsdelar, nämligen utvidgningen av Europeiska unionen och 35 http://europa. eu. int/comm/dg12/rtdinf21/en/key/09. html 21 nya multilaterala den för Världshandelsorganisationen, WTO. Dessutom måste man ta upp frågan om samarbete mellan EU och länder utanför unionen eller regionala organisationer inom den audiovisuella sektorn. förhandlingsrundan ramen inom • Utvidgning av Europeiska unionen föranslutningsskedet Utvidgningen av unionen erbjuder många möjligheter för Europas audiovisuella industri och, mer allmänt, för kulturell och språklig mångfald i Europa. Under det nuvarande kandidatländernas den genomförande av gemenskapens regelverk, särskilt när det gäller direktivet om television utan gränser samt de direktiv som rör immaterialrätt. Saken gäller skapandet av en audiovisuell "rymd" som är gemensam för 500 miljoner medborgare, där friheten att tillhandahålla TV-tjänster säkerställs. centrala frågan är bör att man utvidga Media Plus-programmet De framsteg som görs vad gäller antagandet av gemenskapens regelverk talar och tillåta dessutom för kandidatländerna att delta till fullo. Att bevara och utveckla de lokala audiovisuella industrierna och stimulera audiovisuellt och kulturellt utbyte mellan Europeiska industriella unionen och kandidatländerna prioriteringar. Kommissionen omfattning kandidatländernas enskilda situation på det audiovisuella området kan rättfärdiga genomförandet av särskilda åtgärder inom ramen för föranslutningsinstrumenten. och vilken inbegriper kulturella kommer granska både att i Parallellt med dessa två grundläggande aspekter under föranslutningsstrategin är det viktigt att inrätta ett nära samarbete med kandidatländerna för att fortsätta och stärka dialogen med alla berörda parter i dessa länder. Kommissionen kommer att överväga vad som kan göras för att stimulera utbytet av erfarenheter mellan, å ena sidan, förvaltning, tillsynsmyndigheter och industrier i medlemsstaterna och, å andra sidan, kandidatländerna. • De multilaterala handelsförhandlingarna Resultaten från Uruguayrundans förhandlingar om den audiovisuella sektorn kan sammanfattas på följande sätt: • Audiovisuella tjänster skall omfattas av GATS. • EU och dess medlemsstater gjorde inga åtaganden i fråga om audiovisuella tjänster i GATS. Majoriteten av handelspartnerna i WTO intog samma hållning. • EU och dess medlemsstater införde fem undantag till tillämpningen av klausulen om mest gynnade nation. (Det finns nu åtta undantag som täcker nationella åtgärder och gemenskapsåtgärder för de 15 medlemsstaterna). EU och medlemsstaterna behöll därmed sin handlingsfrihet med tanke på såväl befintliga som framtida åtgärder på nationell nivå och på gemenskapsnivå. Denna handlingsfrihet visar sig än mer nödvändig som det idag inte är möjligt att förutse vilka frågor och utmaningar som med all sannolikhet kommer att uppstå under den snabba utvecklingen av Internet. 22 Det bör betonas att denna strategi, vars syfte är att bevara och främja kulturell mångfald, inte på något vis har lett till att den europeiska marknaden stängts för utomeuropeiska tjänster eller innehåll. Tvärtom är den europeiska marknaden fortfarande en av världens mest öppna marknader och audiovisuella industrier från länder utanför unionen drar stor nytta av dess tillväxt. Kommissionen förbereder de kommande förhandlingarna i WTO, sörskilt GATS 2000 genom samråd med de berörda sektorerna. Organisationer och företag från den audiovisuella sektorn anmodades ge uttryck för sina intressen och sina ståndpunkter genom att fylla i ett frågeformulär där man tog upp olika kommersiella aspekter av de audiovisuella tjänsterna. De svar man fått fram till i dag visar tydligt att det finns en önskan om att behålla det manöverutrymme som förhandlades fram under Uruguayrundan, både för befintliga åtgärder och för framtida utveckling. Kommissionen kommer att fortsätta denna dialog med branschen och om så behövs att utvidga den till att omfatta andra områden som kan komma att påverka den audiovisuella sektorn, som t. ex. investeringar och stöd. • Utvidgat samarbete i den audiovisuella sektorn Fortfarande finns stort utrymme i den audiovisuella sektorn för förbättrat samarbete mellan EU och länder utanför unionen samt regionala och internationella organisationer. Uppmärksamhet kommer att ägnas samarbetet mellan Europeiska unionen och Europarådet för att säkerställa att det europeiska audiovisuella området utvecklas harmoniskt och fungerar smidigt utanför unionens gränser. Kommissionen skall undersöka om EU och medlemsstaterna bör underteckna vissa av Europarådets instrument (som till exempel konventionen om samproduktion av biograffilmer och om gränsöverskridande television). Dessutom kan bilateralt eller regionalt samarbete med de länder utanför unionen som delar Europeiska unionens inställning till den audiovisuella sektorns särdrag och som för en liknande politik vad gäller främjande av kulturell och språklig mångfald visa sig ändamålsenlig i flera hänseenden. Det kan leda till givande utbyten kring hur man kan bevara och utveckla kulturell mångfald i samband med globaliseringen. Kommissionen kommer att undersöka hur man skall kunna utöka detta samarbete, till exempel genom relevanta gemenskapsprogram. • Intern dialog Med tanke på tendensen mot globalisering finns det ett ökat behov för gemenskapen att utveckla dess dialog både med industrin och med konsumenterna på internationell nivå. Sådana forum som Global Buisness Dialogue on the Information Society och Transatlantic Consumer Dialogue kan ge en lämplig ram för en sådan dialog. SAMMANFATTNING Kommissionen slår på nytt fast de grundläggande principer som står i centrum för EU:s audiovisuella politik. Gemenskapen bör utveckla denna politik på grundval av och stödmekanismer. befintlig marknadsutveckling måste övervakas på nära håll för att säkerställa att de relevanta instrumenten antas där så är nödvändigt. Därför skall de särskilda områden som lagstiftning utveckling Teknisk och 23 tillgång till audiovisuellt ägnas uppmärksamhet under de närmaste fem åren vara direktivet om television utan innehåll som speglar Europas kulturella och gränser, språkliga mångfald, skydd av minderåriga och konsumentskydd inom reklam. Gemenskapens stödmekanismer för den audiovisuella sektorn måste stärkas och anpassas till pågående utveckling och behov. 24