title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön jätelainsäädännön jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY, vaarallisista jätteistä annettu direktiivi 91/689/ETY, jäteöljyhuollosta annettu direktiivi 75/439/ETY ja puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY täytäntöönpanosta ajalta (1995-1997)

eurovoc_concepts:
EU Member State
national implementing measure
report
waste disposal
waste management

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 10. 01. 2000 KOM(1999) 752 lopullinen KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE YHTEISÖN JÄTELAINSÄÄDÄNNÖN jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY, vaarallisista jätteistä annettu direktiivi 91/689/ETY, jäteöljyhuollosta annettu direktiivi 75/439/ETY ja puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA AJALTA 1995-1997 KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE YHTEISÖN JÄTELAINSÄÄDÄNNÖN jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY, vaarallisista jätteistä annettu direktiivi 91/689/ETY, jäteöljyhuollosta annettu direktiivi 75/439/ETY ja puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA AJALTA 1995-1997 2 SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO………………………………………………………. ………………. 4 JÄTTEISTÄ annettu direktiivi 75/442/ETY. 8 I. II. Johdanto Kyselylomakkeen vastauksiin perustuva kertomus Liite VAARALLISISTA JÄTTEISTÄ annettu direktiivi 91/689/ETY. 32 I. II. Johdanto Kyselylomakkeen vastauksiin perustuva kertomus JÄTEÖLJYHUOLLOSTA annettu direktiivi 75/439/ETY. 45 I. II. Johdanto Kyselylomakkeen vastauksiin perustuva kertomus Liite PUHDISTAMOLIETETTÄ koskeva direktiivi 86/278/ETY. 67 I. II. Johdanto Kyselylomakkeen vastauksiin perustuva kertomus Liite PÄÄTELMÄT………………………………………………………………………. 89 3 JOHDANTO Tämän kertomuksen tarkoituksena on tiedottaa yhteisön toimielimille, jäsenvaltioille ja kaikille tahoille, joita asia koskee, jätelainsäädännön täytäntöönpanosta ajalta 1995-1997. Kertomus koskee erityisesti seuraavien direktiivien täytäntöönpanoa: - jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY1, - vaarallisista jätteistä annettu direktiivi 91/689/ETY2 (korvaa direktiivin 78/319/ETY), - jäteöljyhuollosta annettu direktiivi75/439/ETY3 ja - ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä annettu direktiivi 86/278/ETY4. Tässä esitetään ajanjaksoa 1995-1997 koskeva, eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista annetun direktiivin 91/692/ETY5 5 artiklassa säädetty ensimmäinen kertomus. Komissio on jo aiemmin julkaissut kertomuksen direktiivien 75/439/ETY, 75/442/ETY, 78/319/ETY ja 86/278/ETY täytäntöönpanosta ajalta 1990-19946. järkeistämisestä ja Direktiivin 91/692/ETY mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomuksia, jotka laaditaan kyselylomakkeiden perusteella. Käytettyjä öljyjä koskevaan direktiiviin 75/439/ETY, jätteistä annettuun direktiiviin 75/442/ETY ja puhdistamolietettä koskevaan direktiiviin 86/278/ETY liittyvät kyselylomakkeet vahvistettiin 24. lokakuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä 94/741/ETY7. Vaikka eivät olleet oikeudellisesti velvoitettuja lähettämään direktiivin 91/689/ETY täytäntöönpanoa koskevia kertomuksia, koska siihen liittyvän kyselylomakkeen vahvistaminen viivästyi8, niitä pyydettiin kuitenkin toimittamaan kyseinen kertomus jatkuvuuden säilyttämiseksi. jäsenvaltiot Direktiivin 91/692/ETY mukaisesti komission on julkaistava konsolidoitu kertomus. Tämän yhteisön kertomuksen tarkoitus on antaa jäsenvaltioille ja komissiolle mahdollisuus arvioida jätehuoltodirektiivien täytäntöönpanossa saavutettua edistystä koko yhteisössä ja samalla antaa yleisölle tietoa ympäristön tilasta. Jäsenvaltioiden laatimat kertomukset ovat tällöin pääasiallinen tiedonlähde. Kertomuksen hyödyllisyys riippuu sen vuoksi suurelta osin jäsenvaltioiden toimittamien tietojen laadusta ja täsmällisyydestä. Jäsenvaltioiden piti toimittaa kertomukset 30. syyskuuta 1998 mennessä. Itävallan, Suomen ja Tanskan kertomukset saapuivat lokakuussa 1998. Belgia, Ranska, Saksa, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi jopa huomattavankin ajan kuluttua. ja Yhdistynyt kertomuksensa kuningaskunta lähettivät Kreikka, Italia ja Espanja eivät lähettäneet yhtäkään kertomusta. Portugali ei ole lähettänyt kertomusta jätteistä, vaarallisista jätteistä eikä jäteöljyistä, ja Alankomaat ei ole lähettänyt 1 2 3 4 5 6 7 8 EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 47, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, 18. 3. 1991, s. 32). EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 20. EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 31, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/101/ETY (EYVL L 42, 22. 12. 1986, s. 43). EYVL L 181, 4. 7. 1986, s. 6. EYVL L 377, 23. 12. 1991, s. 48. KOM(97) 23 lopullinen, 27. helmikuuta 1997. EYVL L 296, 17. 11. 1994, s. 42. EYVL L 256, 19. 9. 1997, s. 13. 4 kertomusta puhdistamolietteestä (tilanne toukokuussa 1999). Komissio on näissä tapauksissa aloittanut EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetun menettelyn. Taulukossa 1 esitetään yleiskatsaus tätä komission kertomusta varten toimitettuihin (tilastollisten jäsenvaltioiden alueyksiköiden nimikkeistö) ja seuraavissa taulukoissa käytettyjen kansallisten hallinnollisten yksikköjen väliset vastaavuudet. kertomuksiin. Taulukossa esitetään NUTS-tasojen 2 Yhteistyö eurooppalaisen jäteasioita käsittelevän teemakeskuksen (ETC/W) kanssa Tämä on jätealalla ensimmäinen kerta, kun kertomus on työstetty yhteistyössä ETC/W:n kanssa. ETC/W keskittyi pääasiassa kyselylomakkeista saatujen jätteitä koskevien tietojen esitystapaan. ETC/W:n perusti Euroopan ympäristökeskus kesäkuussa 1997. Sen on tarkoitus toimia ympäristökeskuksen työtä tukevana asiantuntijalaitoksena ja erityisesti ottaa vastuulleen osa ympäristökeskuksen monivuotisesta työohjelmasta. ETC/W:llä oli jo kokemusta tiiviistä yhteistyöstä kaikkien ympäristökeskukseen kuuluvien jäsenvaltioiden kanssa. Tätä yhteistyötä ja kehitettiin EIONET:n ja käynnistettiin joka perustettiin ympäristötietojen keräystä, käsittelyä ja analysointia seurantaverkosto), varten tarkoitetuksi verkoksi ja erityisesti kansallisten jätealan vertailukeskusten kautta. ja jossa näitä toimintoja kehitetään ja koordinoidaan, koskeva Euroopan (ympäristöä tieto- ETC/W:n kanssa tehdyn yhteistyön puitteissa on tarkoitus perustaa jatkossa tietokantoja, jotka helpottavat tulevien kertomusten laadintaa. Euroopan ympäristökeskuksen ja komission yhteistyölle kertomusten laatimista koskevissa kysymyksissä on annettu viralliset ohjeet asetuksessa (ETY) N:o 1210/909 olevassa 2 artiklassa. 9 EYVL L 120, 11. 5. 1990, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 933/1999 (EYVL L 117, 5. 5. 1999, s. 1). 5 Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxem- burg Alan- komaat Portu- gali Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta Jätteistä annettu direktiivi 75/442 Vaaralli- sista jätteistä annettu direktiivi 91/689 Puhdista- molietettä koskeva direktiivi 86/278 Jäteöljyjä koskeva direktiivi 75/439 saatu saatu saatu Vallonia Flanderi saatu Vallonia Flanderi 8 osa- valtiota, ei Wien saatu Vallonia Flanderi saatu saatu Vallonia Flanderi saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu Jotkut direk- tiivissä 75/442 säädetyt luvut saatu saatu saatu, paitsi taulukot saatu Jotkut direk- tiivissä 75/442 säädetyt luvut saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu saatu Taulukko 1: Yleiskatsaus jäsenvaltioista saatuihin tietoihin (tilanne toukokuussa 1999) Tietoja ei ole saatu. 6 NUTS 1 NUTS 2 NUTS 3 NUTS 4 NUTS 5 3 Provinces 11 Arrondissements - 1 - 16 Regierungsbezirke Groups of development regions 4 Development regions de comunidades 7 Comunidades autonomas +Ceuta y Mellila - 1 Regional Authority 8 Counties/County 34 DEDs/Wards 1 Amter 38 Kreise 13 Nomoi 17 1 22 4 Provincias (4) +Ceuta Mellila Départements +DOM Regions 20 Provincie 1 12 COROP regio's 43 15 445 - - - Communes Kommuner Gemeinden 51 Eparchies 150 Demoi/Koinotites Comarras (41) Municipios Communes 50 2 96 4 boroughs 103 1 Cantons 40 35 - - - 30 Concelhos minicipion Comuni 12 Communes Gemeenten Gemeinden 305 Freguesias Régions +DOM 8 1 1 11 Regioni 1 4 Provincies Gruppen von Bundesländern 3 Bundesländer 9 Gruppen von Politischen Continente +Regioes autonomas 1 2 Cimissaoes de coordenacao regional +Regioes autonomas Bezirken 5 Grupos de Concelhos 2 Régions Länder Agrupacion autonomas Z. E. A. T +DOM - Gruppi di regioni Landsdelen BE DK DE GR ES FR IE IT LU NL AT PT FI SE UK Manner-Suomi/Ahvenanmaa 2 Suuralueet 6 Maakunnat 19 Seutukunnat 88 Kunnat Standard regions 11 Groups of counties 35 Counties/Local authority regions 1 Riksområden 8 Län 24 - 65 Districts Kommuner 485 Wards/Communities/ 11095 Localities EUR 15 77 206 1031 1074 98433 Taulukko 2: NUTS-tasojen ja kansallisten hallinnollisten yksiköiden väliset vastaavuudet Kunkin tason kansallisissa kokonaismäärissä otetaan huomioon myös ylempi taso, joka kuuluu kyseiselle tasolle (esim. Belgia: 10 "provinces" ja 1 yksikkö, Bryssel, joka kuuluu myös NUTS 1:een). 7 589 276 16176 5921 8077 36664 3445 8100 118 672 2351 4208 455 286 JÄTTEISTÄ ANNETTU DIREKTIIVI 75/442/ETY, SELLAISENA KUIN SE ON MUUTETTUNA DIREKTIIVILLÄ 91/156/ETY I. JOHDANTO 75/442/ETY10 muodostaa Direktiivi oikeudellisen kehyksen. Sen jälkeen, kun se oli tullut voimaan vuonna 1977, se muutettiin direktiivillä 91/156/ETY11, jolloin siihen sisällytettiin yhteisön jätehuoltostrategiassa vuonna 1989 vahvistetut ohjeet. Heinäkuun 30. päivänä 199612 tehdyssä tarkistuksessa vahvistettiin strategian pääpiirteet, ja se mukautettiin uusia vaatimuksia vastaavaksi seuraavaksi viideksi vuodeksi. jätehuoltopolitiikan yhteisön Direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, koskevat seuraavia asioita: tärkeimmät säännökset - - - - - - - jätteen määritelmä, perustetussa (1 artikla), jota kehitettiin edelleen komission päätöksellä 94/3/EY13 jätehuototerminologia jäteluettelossa, ja muu eurooppalaisessa jätehuollon periaatteiden arvojärjestys: jätteiden vähentäminen, jätteiden talteenotto, turvallinen hävittäminen (3 ja 4 artikla), läheisyys- jota (loppusijoitukseen), ja yhtenäisen loppusijoituslaitosverkon perustaminen (5 artikla), sovelletaan jätteiden hävittämiseen ja omavaraisuusperiaate, jäsenvaltioiden velvollisuus laatia jätehuoltosuunnitelmia, asemassa tämän politiikan toteuttamisessa (7 artikla), jotka ovat keskeisessä toimilupavaatimus laitoksille ja yrityksille, jotka harjoittavat jätteiden loppusijoitusta ja talteenottoa (9 ja 10 artikla), saastuttaja maksaa -periaate (15 artikla), raportointivaatimus (16 artikla). Seuraavassa esitettävä konsolidoitu kertomus perustuu kyselylomakkeeseen, joka vahvistettiin 24. lokakuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä 94/741/EC14. Direktiivin 91/692/ETY15 mukaisesti jäsenvaltioiden piti toimittaa kertomuksensa ajalta 1995-1997 ja Espanja eivät syyskuun 30. päivään 1998 mennessä. Kreikka, Italia, Portugali lähettäneet kertomuksiaan, joten konsolidoitu kertomus koskee ainoastaan yhtätoista jäsenvaltiota. Belgiassa ei ole liittovaltion tasoista lakia, jolla kyseinen direktiivi olisi saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kukin kolmesta alueesta (région) eli Vallonia, Flanderi ja Bryssel panee EY:n jätelainsäädännön täytäntöön erikseen. Vain Vallonia ja Flanderi ovat lähettäneet kertomuksensa. 10 11 12 13 14 15 EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 47. EYVL L 78, 18. 3. 1991, s. 32. KOM(96) 399 lopullinen, 30. 7. 1996. EYVL L 5, 7. 1. 1994, s. 15. EYVL L 296, 17. 11. 1994, s. 42. EYVL L 377, 23. 12. 1991, s. 48. 8 Kyselylomakkeen KANSALLISEEN LAINSÄÄDÄNTÖÖN) lisäksi on arvioitu, miten jätteen määritelmä ja jäteluettelo on saatettu lainsäädäntöön kaikissa 15 jäsenvaltiossa. (SAATTAMINEN ensimmäisen osan II. KYSELYLOMAKKEEN (KOMISSION VASTAUKSIIN PERUSTUVA KERTOMUS PÄÄTÖS 94/741/EY) SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ 1. Kansallinen lainsäädäntö Ne yksitoista jäsenvaltiota, jotka ovat toimittanee kertomuksensa (Belgian kaksi aluetta, Tanska, Saksa, Ranska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta), vahvistivat, että ne ovat toimittaneet komissiolle yksityiskohtaiset tiedot nykyisin voimassa olevista laeista ja asetuksista, joilla jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. "Jätteen" määritelmä ja eurooppalainen jäteluettelo (1 artiklan a kohta) Direktiivin 75/442/ETY mukaan "jätteellä" tarkoitetaan liitteessä 1 mainittuihin luokkiin kuuluvaa ainetta tai esinettä, jonka haltija hävittää tai aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään (1 artiklan a kohdan ensimmäinen alakohta). Komissio vahvisti 1 artiklan a kohdan toisen alakohdan mukaisesti niin sanotun eurooppalaisen jäteluettelon päätöksellä 94/3/EY. luultavasti olleet ja Euroopan yhteisön lakien noudattamatta Kansallisten määritelmien erilaisuus jättäminen ovat jo kauan suurimpia ja keskeisimpiä ongelmia jätehuollon alalla. Komissio on todennut, että jäsenvaltioiden käsityksissä siitä, mikä on jätettä, on eroja, jäteluettelot ovat erilaisia. Nämä muodostavat huomattavia esteitä EY:n jätelainsäädännön täytäntöönpanolle. Nämä esteet vaikuttavat molempiin tavoitteisiin, jätteiden määrittelemisellä, nimittäin joihin komissio pyrkii ympäristön suojelemiseen ja sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan. ja niiden laatimat Vuodesta 1996 useimmat jäsenvaltiot ovat päättäneet saattaa komission määritelmän "jätteestä" kansalliseen lainsäädäntöönsä. Eroja on kuitenkin vielä. Erot ovat erilaisia ja vaihtelevat hyvin spesifisistä yksityiskohdista, joilla ei ole suurta käytännön merkitystä, suuriin poikkeamiin yhteisön laeista. Komissio katsoo, että yhteisön jätemääritelmän noudattamiseksi kolme asiaa on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, nimittäin "jätteen" määritelmä, neuvoston direktiivin 75/442/ETY liite 1 ja eurooppalainen jäteluettelo. 9 Komissio katsoo, että vain viisi jäsenvaltiota (Tanska16, Suomi17, Italia18, Espanja19 ja Ruotsi20) ovat saattaneet kaikki jätemääritelmään sisältyvät asiat osaksi kansallista lainsäädäntöään. Belgiassa Flanderin21 ja Vallonian22 alueet ovat saattaneet asianmukaisesti määritelmään jäteluetteloa osaksi sisältyvät asiat osaksi lainsäädäntöään23. lainsäädäntöään. Bryssel ei ole saattanut Itävalta ei ole saattanut jätteen määritelmää asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Itävallan lainsäädännössä jäte käsitetään "[_] irtaimeksi tavaraksi, jonka omistaja tai haltija aikoo hävittää tai on hävittänyt ja tarpeen yleisen edun vuoksi. Tämän määritelmän käsitteleminen jätteenä ovat poikkeuksen muodostavat uudet ja tavarat, jotka käytetään tai kierrätetään niiden muodostumispaikassa. Erityisiä vapautuksia on määritelty maatalousjätteelle. Lisäksi tavaraa, joka on määritelty jätteeksi ja toimitettu talteenotettavaksi (vanhat tavarat), on pidettävä jätteenä niin kauan kuin se tai siitä talteenotetut aineet on toimitettu hyväksyttyyn käyttö- tai talteenottoprosessiin". Lisäksi jäteöljyt eivät sisälly jätteen määritelmään24. jotka ovat vielä käytössä, jos määrittely jätteeksi tavarat, tai Ranska ei ole saattanut yhteisön jätemääritelmään sisältyviä asioita eikä jäteluokitusta koskevaa liitettä 1 täydellisesti lainsäädäntöönsä eikä ole ottanut käyttöön jäteluetteloa. Ranskan lainsäädännössä jäte käsitetään "[…] tuotanto-, jalostus- tai käyttöprosessin jäämäksi taikka aineeksi, materiaaliksi, tuotteeksi tai yleisemmin irtaimeksi tavaraksi, joka on hylätty (abandoned) tai jonka sen haltija aikoo hylätä"25. On vähintään epäselvää, onko "abandon" sama kuin "discard"; lisäksi direktiivin säännös, että materiaali, jonka sen haltija on velvoitettu hylkäämään, on jätettä, ei sisälly määritelmään. Alankomaat eivät ole saattaneet jätteen määritelmää kansalliseen lainsäädäntöönsä. Ne määrittelevät jätteen "aineiksi, valmisteiksi tai muiksi tuotteiksi, jotka niiden haltija hävittää, aikoo hävittää tai jonka niiden haltijan on hävitettävä jätteen loppusijoittamista talteenottoa varten"26. Jäteluokitusta koskevaa liitettä 1 ja jäteluetteloa ei ole tai myöskään saatettu osaksi Alankomaiden lainsäädäntöä. 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 Jätteistä 30. huhtikuuta 1997annettu ympäristöministeriön asetus N:o. 299. Jätelaki 1072/1993. Jäteasetus 1390/1993. Ympäristöministeriön päätös 867/1996 yleisimpien jätteiden sekä ongelmajätteiden luettelosta. Jätteistä annetun direktiivin 91/156/ETY, ongelmajätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY ja pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin täytäntöönpanemiseksi 5. helmikuuta 1997 annettu asetus N:o 22. Jätteitä koskeva laki 10/1998, 21. huhtikuuta. Ympäristölaki (SFS 1998:808), annettu 11. heinäkuuta 1998 (tullut voimaan 1. tammikuuta 1999). Asetus (SFS 1998:902), annettu 26. kesäkuuta 1998. Asetus, annettu 20. huhtikuuta 1994, jolla muutettiin jätehuollosta 2. heinäkuuta 1981 annettu asetus. Flanderin hallituksen määräys, jolla annettiin 17. joulukuuta 1997 jätteiden tuottamisen vähentämistä ja jätehuoltoa koskeva Flanderin asetus (VLAREA). Jäteasetus, annettu 27. kesäkuuta 1996. Vallonian hallituksen määräys, jolla vahvistettiin jäteluettelo, annettu 10. kesäkuuta 1997. Jätteiden tuottamisen vähentämistä ja jätehuoltoa koskeva asetus, annettu 7. maaliskuuta 1991. Jätehuoltolaki, annettu 6. kesäkuuta 1990, 2 artiklan 1 kohta. Laki N:o 75-633 jätteiden vähentämisestä ja materiaalien talteenotosta, annettu 15. heinäkuuta 1975 (sellaisena kuin se on muutettuna), 1 artiklan 2 kohta. Ympäristönhuoltolaki (1993), 1 artiklan 1 kohta. 10 Saksa on saattanut jäteluokkia koskevan liitteen ja jäteluettelon lainsäädäntöönsä. Saksan lainsäädäntö kuitenkin poikkeaa yhteisön lainsäädännöstä siten, että jäte määritellään "[…] irtaimeksi omaisuudeksi, joka kuuluu johonkin liitteessä 1 luetteloituun ryhmään ja jonka omistaja hävittää, haluaa hävittää tai on velvoitettu hävittämään. 'Talteenotettava jäte' on jätettä, joka otetaan talteen; jäte, jota ei oteta talteen, on 'loppusijoitettavaa jätettä'. 27 Kreikka on saattanut jäteluokkia koskevan liitteen ja jäteluettelon lainsäädäntöönsä, mutta ei jätteen määritelmää sellaisenaan. Kreikka määrittelee vain 'kiinteän jätteen' ja viittaa silloin ongelmajätteen määritelmään. 28 on saattanut Irlanti kirjaimellisesti lainsäädäntöönsä. Se on kuitenkin lisännyt siihen kohdan, jota ei ole EY:n määritelmässä, ts. iuris tantum -oletuksen, että kaikki jätteenä hävitetty tavara on katsottava jätteeksi. 29 yhteisön määritelmän koskevan jätettä tai esineeksi, Luxemburg määrittelee jätteen "aineeksi joka kuuluu tämän lain liitteessä 1 lueteltuihin luokkiin ja yleisemmin irtaimeksi tavaraksi, joka hylätään tai jonka sen haltija on päättänyt hylätä tai jonka hän on velvoitettu hävittämään. Hyödynnettäväksi tarkoitettujen tuotteiden ja aineiden katsotaan olevan olevan tässä laissa tarkoitettua jätettä siihen asti, kun ne samoin kuin hyödyntämisestä saatavat tai energia on saatettu uudelleen talouskiertoon". 30 ensimmäiset sekundaarituotteet Jäteluetteloa ei ole saatettu kansalliseen lainsäädäntöön, mutta jätemuotoja koskeva liite 1 on osa Luxemburgin lainsäädäntöä. Portugali on saattanut lainsäädäntöönsä jätteen määritelmän ja jäteluettelon, mutta ei jäteluokkia koskevaa liitettä 1. 31 Yhdistynyt kuningaskunta on saattanut jäteluokkia koskevan liitteen 1, mutta ei ole vielä vahvistanut jäteluetteloa. 32 lainsäädäntöönsä jätteen määritelmän ja 2. Toimivaltaiset viranomaiset – 6 artikla Jäsenvaltioiden on 6 artiklan mukaisesti perustettava tai nimitettävä direktiivin täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset. Taulukko 1 on yhteenveto jätealasta vastaavien kansallisten virastojen erilaisista organisaatioista. Jätealan viranomaisten ja virastojen lukumäärä sekä niiden toimivalta vaihtelevat suuresti Euroopan unionissa. 27 28 29 30 31 32 Laki jätteiden vähentämisestä, kierrättämisestä ja loppusijoittamisesta, annettu 27. syyskuuta 1994, 3 artiklan 1 kohta. Päätös 69728/824 kiinteän jätteen jätehuoltoon sovellettavista toimenpiteistä ja edellytyksistä, tehty 17. toukokuuta 1996. Jätehuoltolaki (1996), 4 artiklan 1 kohdan a alakohta. Laki jätteen vähentämisestä ja jätehuollosta, annettu 17. kesäkuuta 1994, 3 artiklan a kohta. Laki 239/97, annettu 9. syyskuuta 1997. Asetus N:o 818/97, annettu 5. syyskuuta 1997. The Waste Management Licensing Regulations (Jätehuollon toimilupamääräykset), 1994 (N:o 1056). The Waste and Contaminated Land (Northern Ireland) Order (Jätteitä ja saastunutta maaperää (Pohjois-Irlanti) koskeva laki), 26. marraskuuta 1997. Statutory Instruments of Northern Ireland (Pohjois-Irlannin lait), 1997, N:o 2778 (N. I. 19). Gibraltar’s Public Health Waste Regulations (Gibraltarin kansanterveyttä ja jätteitä koskevat määräykset), 1995. 11 DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO 1. Jätehuoltosuunnitelmat – 7 artikla joissa on otettava huomioon erityisesti laadittava Toimivaltaisten viranomaisten on 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti jätehuoltosuunnitelmia, talteenotettavan tai loppusijoitettavan jätteen laatu, määrä ja alkuperä. Niissä on annettava yleiset vaatimukset, määrättävä mahdolliset erityisjärjestelyt erityisille jätteille sekä sopivat -laitokset. Ongelmajätteitä koskevan direktiivin 91/689/ETY loppusijoituspaikat 6 artiklassa 94/62/EY 14 artiklassa edellytetään myös kyseisille jätteille tarkoitettuja jätehuoltosuunnitelmia. Jätehuoltosuunnitelmat ovat keskeinen tekijä yhteisön lähestymistavassa jäteongelmaan. pakkausjätteistä pakkauksista direktiivin annetun tai ja ja Taulukossa 2 esitetään yleiskatsaus nykyisiin jätehuoltosuunnitelmiin. Toimitettujen suunnitelmien rakenteessa, sisällössä ja yksityiskohtaisuudessa on paljon eroja. Yksi syy on, että suunnitelmat on laadittu erilaisilla kansallisilla, alueellisilla ja paikallisilla tasoilla; toinen syy on, että jäsenvaltioden kokemus jätehuoltosuunnitelmien laatimisesta vaihtelee. lukuunottamatta muiden Kansallisten jätehuoltosuunnitelmien laatu Euroopan unionissa ei ole vielä tyydyttävä. Komissiolle tiedoksi annettujen suunnitelmien johdosta jäsenvaltioita vastaan on aloitettu useita rikkomismenettelyjä, koska suunnitelmat eivät ole olleet säännösten mukaisia. jätehuoltosuunnitelmaa. Kreikka ja Luxemburg eivät ole vielä lainkaan toimittaneet Itävaltaa toimittamat jätehuoltosuunnitelmat eivät kata kaikentyyppisiä jätteitä tai koko jäsenvaltion aluetta. Jäsenvaltioiden että ohjeet. jätehuoltosuunnitelmien Eurooppalainen jätealan teemakeskus valmistelee jätehuotosuunnitelmia varten ohjeita, jotka ovat hyödyllinen apu nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden jätehuoltosuunitelmien tason parantamisessa ja korjaamisessa. keskusteluissa pitäisi jäsenvaltioiden eurooppalaiset komissiolle käydyissä tekemistä kanssa varten laatia tullut ilmi, on Suomi, Norja ja Ruotsi ovat tehneet direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä yhdyskuntajätteen loppusijoittamisen alalla, ja Yhdistynyt kuningaskunta ja tehneet yhteistyötä sairaalajätteen polttamisen alalla Yhdistyneessä Irlanti ovat kuningaskunnassa. 2. Jätteiden vähentämistä ja jätteiden talteenottoa koskevia yksityiskohtia – 3 artikla kohdan artiklan on 1 toteutettava jätehuoltostrategian mukaisesti Direktiivin 3 (jätteen vähentämisen toimenpiteitä jäsenvaltioiden muodostumisen ehkäisemisen ja jätteen haitallisuuden vähentämisen) edistämiseksi ja jätteen talteenoton (mieluiten uudelleenkäytön, kierrätyksen ja energian talteenoton) edistämiseksi. jätteiden yhteisön ja Belgiassa Flanderin alueella käynnistettiin kolme ohjelmaa jätteen vähentämisen edistämiseksi. Ensimmäisessä ohjelmassa edistettiin hankkeita, tavoitteena teollisuussektoreilla sekä laatia ohjeistoja. Toisessa selvittää ympäristöongelmia eri joissa on tarkoitus osoittaa ennaltaehkäisevien ohjelmassa edistetään hankkeita, joissa oli 12 toimenpiteiden toteuttamiskelpoisuus vähintään kahdessa yrityksessä samalla sektorilla. Kolmannessa ohjelmassa edistetään jätevirtojen inventointia ja jätteiden vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden ja suunnitelmien kehittämistä. Vallonian alue viittasi jätehuoltosuunnitelmaansa "Horizon 2000", joka ulottuu vuoteen 2010. Ranska viittasi lain täytäntöönpanoon, mutta ei toimittanut yksityiskohtaisia tietoja käytännön soveltamistoimista. vahvisti myös, Tanska että ympäristönsuojelulainsäädännöllä, uudelleenkäyttöä koskeviin kansallisiin suunnitelmiin. ja viittasi artikla 3 on yleisellä lisäksi puhtaita teknologioita ja jätteen täytäntöön pantu Saksa luetteli lait, jotka koskevat jätteiden vähentämistä ja kierrätystä. Siten keskeinen velvoite jätteen minimoimiseksi ja talteenottamiseksi toteutetaan liittovaltion vahinkojen ehkäisemistä kohdan mukaisessa lupamenettelyssä. Paikallishallintoviranomaisten on tiedotettava jätteen muodostumista laitosten on nimettävä minimoivista tuotteista ja kierrätysmateriaalien käytöstä, "jäteneuvoja" ja erikoislaitokset voivat tarkastaa jätehuoltoalan toimijoita. (immissiolaki) koskevan artiklan lain 5 1 Irlannissa (7 artiklassa tarkoitetuissa) jätehuoltosuunnitelmissa on asetettava tavoitteet haitallisen jätteen muodostumisen ehkäisemiseksi tai minimoimiseksi ja täsmennettävä toimenpiteet, joilla tavoitteet on tarkoitus saavuttaa (vuonna 1996 annetun jätehuoltolain osasto 22). Lisäksi henkilön, teollisuutta (mukaan lukien minkä tahansa tuotteen valmistaminen), on otettava asianmukaisesti tai minimoimiseksi, myös huomioon tarve jätteen muodostumisen ehkäisemiseksi tuotesuunnittelun avulla (vuonna 1996 annetun jätehuoltolain osasto 28). Ministeri voi täsmentää ehkäisemis- ja minimoimistoimenpiteitä. joka harjoittaa maanviljelyä, kauppaa tai Luxemburg on pannut säännökset täytäntöön 17. heinäkuuta 1994 annetun jätteen vähentämistä ja jätehuoltoa koskevan lain 6 artiklalla. Ympäristöministeriö on käynnistänyt seuraavat konkreettiset aloitteet: - koehanke biojätteen keräämiseksi erikseen, - kompostoinnin edistäminen yksityistalouksissa, - kotitalouksien ongelmajätteiden kerääminen erikseen ja tiedotuskampanjat, - verotusmenettelyn soveltaminen talousjätteisiin (15 prosentille väestöstä, tavoitteena 50 prosentin vähennys jätteissä), - luokiteltujen laitosten on laadittava suunnitelma jätteiden vähentämiseksi ja niistä huolehtimiseksi. Alankomaat ei vastannut tähän kysymykseen. Itävalta ilmoitti, että yksityiskohtaiset tiedot toimenpiteistä jätteiden vähentämisen ja niiden talteenoton edistämiseksi on jo toimitettu. Suomi viittasi yksityiskohtia. lain täytäntöönpanoon, mutta ei selostanut enempiä käytännön Ruotsi ainoastaan viittasi tiedoksi annettuun lainsäädäntöön, mutta ei selostanut enempiä yksityiskohtia. 13 Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti, että laki on pantu täytäntöön, eikä antanut uusia selityksiä. Aiemmassa kertomuksessa on todettu, että Yhdistynyt kuningaskunta on saattanut vaatimukset kansalliseen lainsäädäntöönsä muualla paitsi Pohjois-Irlannissa. (cid:1) Belgian Flanderin alue ja Luxemburg käynnistivät erityisohjelmia tai toimia jätteiden vähentämisen ja talteenoton tukemiseksi. Saksa ja Irlanti selostivat, miten säännökset pannaan täytäntöön jätehuollon menettelyissä ja jätehuoltosuunnitelmat), kun taas toiset jäsenvaltiot ainoastaan ilmoittivat, että vaatimukset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ei ole tietoa, onko jätteen jolla muodostuminen vähentynyt onnistumista voitaisiin mitata ja vertailla. ja miten paljon; ei ole edes olemassa kaavaa, (lupamenettelyt 3. Omavaraisuus jätteiden hävittämisessä/loppusijoituksessa – 5 artikla Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on perustettava yhdennetty ja riittävä loppusijoituslaitosten verkko, jotta yhteisö ja jäsenvaltiot olisivat omavaraisia jätteiden hävittämisessä. Asetuksen (ETY) N:o 259/93 4 kohdan 3. a) i) alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat kieltää jätteiden kuljettamisen hävittämistä varten. Belgiasta Flanderin alue ei ole ilmoittanut mitään tällaisia toimenpiteitä. Yhteistyö muiden jäsenvaltioiden kanssa on tapauskohtaista, ei järjestettyä. Vallonian alue aloitti yhteistyön naapurialueiden kanssa Horizon 2010 -jätehuoltosuunnitelman valmistelun aikana. Molemmat Belgian alueet veivät 4 % ongelmajätteistä, joista 96,3 % kierrätystä varten, 3,4 % polttamiseen energian talteenottoa varten ja 0,3 % polttamista varten (ks. kuva 99,97 prosentin omavaraisuuden. loppusijoittamisessa Belgia 2). Ongelmajätteen saavutti Tanska viittasi edelliseen kertomukseen, jossa se oli ilmoittanut, että sillä on riittävästi loppusijoituskapasiteettia ja että se uskoo pääsevänsä kapasiteettinsa optimaaliseen hyödyntämiseen siten, että loppusijoitus tapahtuu ympäristön kannalta järkevästi. Tämä välisten toteutetaan yhteistyösopimusten avulla. jätehuoltosuunnitelmien jätehuoltoyritysten erityisesti ja on seuraavat toteuttanut toimenpiteet: Saksa käsittävät jätehuoltosuunnitelmat, osavaltioiden välinen yhteistyö, eri osavaltioissa toimivien jätehuoltoyritysten ja osavaltioiden välinen yhteistyö. Yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa ovat tehneet Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio MARPOL-yleissopimuksen puitteissa sekä Niedersachsen, Bremen ja Alankomaiden maakunnat. Omavaraisuusaste: Saksa vei vuonna 1995 noin 0,3 % (1,1 miljoonaa tonnia) jätteestä talteenottoa varten (85 %) ja loppusijoitettavaksi (15 %); vuonna 1996 Saksa vei noin 1,22 miljoonaa tonnia, 90,8 % talteenottoa varten. Näitä tietoja ei esitetty taulukoissa (ks. taulukot 3. 1 ja 3. 2). maan koko Aiemman kertomuksen mukaan Ranska halusi erityisesti järjestää jätteen kuljetuksen. Tätä kertomusta varten se ilmoitti sairaala- ja terveydenhoitoalan jätteiden alalla toteutetut toimenpiteet selostamatta kuitenkaan omavaraisuusperiaatteen vuoksi tehtyjä muutoksia. Ranska ilmoitti omavaraisuusasteekseen kaikkiaan 99,95 %, mutta viittasi vain ongelmajätteisiin (2000 tonnia 4 miljoonasta tonnista ongelmajätettä vietiin loppusijoitettavaksi). Näitä tietoja ei esitetty ongelmajätteitä koskevassa taulukossa (ks. taulukko 3. 1). 14 Irlannissa yhdennetyn ja riittävän jätteiden loppusijoituslaitosten verkon perustamiseen tähtäävien toimien on oltava osa paikallisia ja kansallisia jätehuoltosuunnitelmia. Tuottajan vastuuvelvollisuuden mukaisesti teollisuusjätteistä huolehtiminen on ensi sijassa teollisuusyrityksen itsensä vastuulla. Ympäristöministeriö voi edistää tai tukea (myös taloudellisesti) hyödyllisiä jätehuoltolaitoksia. Vuosina 1994-1999 on osoitettu ympäristöpalvelujen noin toimintaohjelmasta jätteiden talteenottoa ja ongelmajätteiden huoltoa varten tarkoitetuille laitoksille. 15,4 miljoonan avustus EU:n rahoittamasta euron poltettavaa lämpötilassa kuningaskuntaan Irlannista Korkeassa Yhdistyneeseen tulleen Yhdistyneen kuningaskunnan jätetuonti- ja vientisuunnitelman mukaisesti). Kuten taulukossa 3. 2 ja kuvassa 2 esitetään, 23 % ongelmajätteestä vietiin, josta 47 % kierrätettäväksi, 36 % poltettavaksi, 11 % kaatopaikalle ja 6 % muuhun käsittelyyn. Ongelmajätteen loppusijoituksessa Irlanti saavutti vain 67 prosentin omavaraisuuden (~ 54 600 tonnia). ongelmajätettä 1996 voimaan (vuonna voidaan viedä Luxemburg esitti luettelon maan käytettävissä olevista loppusijoituslaitoksista. Se vei joista 53 % kierrätykseen ja 47 % noin 70 % ongelmajätteestä (~ 99 000 tonnia), loppusijoitettavaksi. vienti Erään kaksinkertaistui vuonna 1996 ja oli kolminkertainen vuonna 1995, kun saastunutta maata loppusijoituksessa Ongelmajätteen lähetettiin Luxemburg saavutti vain 1 prosentin omavaraisuuden (476 tonnia). kunnostushankkeen polttolaitokseen ongelmajätteen Alankomaihin. vuoksi Alankomaat on sisällyttänyt tämän verkon jätehuoltosuunnitelmiin. Itävalta tarkastelee nykyistä ja tarvittavaa loppusijoituskapasiteettia säännöllisesti (esim. Bundesabfallwirtschaftsplan 1998). Se saavutti yli 99 prosentin omavaraisuuden, ja jätteitä syntyi kaikkiaan 46 485 000 tonnia vuodessa. Niiden 1 278 jätetonnin määränpäästä, jotka vietiin vuosittain, ei annettu tietoja. jätelaissa läheisyys- Suomi on vahvistanut ja omavaraisuusperiaatteen. Niitä on täsmennetty kansallisessa jätesuunnitelmassa, jonka valtioneuvosto vahvisti kesäkuussa 1998. Jätteiden vienti loppusijoitusta varten on kielletty lukuun ottamatta vientiä muihin EY- tai EFTA-maihin. Suomi ilmoitti olevansa lähes omavarainen ongelmajätteiden ja muiden jätteiden loppusijoituksen suhteen lukuun ottamatta tapauksia, joissa ei ole tai kun tehdään yhteistyötä käytettävissä naapurimaiden uusia ja loppusijoitusmenetelmiä tai koetarkoituksissa. Noin 3 000-10 000 tonnia ongelmajätettä on tuotu vuosittain lähinnä korkeassa lämpötilassa tapahtuvaa polttamista varten. erityisten jätteiden käsittelylaitoksia, Viron) Norjan (Ruotsin, testataan kanssa, ei ole toteuttanut Ruotsi riittävän loppusijoituslaitosten verkon. Ruotsi ei kuitenkaan ole yhteistyössä muiden kanssa, ja sillä on periaatteessa 100 prosentin omavaraisuus jätteiden loppusijoittamisessa. Jätteiden vienti vuonna 1996 oli 24 500 tonnia ja tuonti 115 000 tonnia. toimenpiteitä perustaakseen yhdennetyn ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa direktiivin 5 artiklan 1 kohta saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä Englannin ja Walesin kansallisella jätestrategialla ("Making Waste Work") sekä siihen liittyvällä Englantia, Walesia, Skotlantia ja Pohjois-Irlantia koskevalla suunnitteluohjeistolla, joka vahvistettiin vuonna 1995 ja jota tarkastellaan uudelleen ennen vuoden 1999 loppua. Lisäksi jätteiden vientiä ja tuontia koskevassa Yhdistyneen kuningaskunnan jätehuoltosuunnitelmassa loppusijoitettavan jätteen vienti on kielletty 1. päivästä kesäkuuta 1997. Jätteiden tuonti on myös kielletty lukuun 15 ottamatta Irlannista ja Portugalista tuotavaa korkeassa lämpötilassa poltettavaa jätettä. kuningaskunnan Ennen omavaraisuusaste oli 98,2–98,5%. (cid:1) (1995–1997) Yhdistyneen jäteviennin kieltämistä Useimmat jäsenvaltiot raportoivat saavuttaneensa noin 99 prosentin omavaraisuuden jätteen tai ongelmajätteen loppusijoituksessa. Irlanti vei 33 % ja Luxemburg 99 % ongelmajätteestä loppusijoitettavaksi. 4. Jätteiden syntymistä ja jätteiden käsittelyä koskevat tiedot – 7 artiklan 1 kohta Jäsenvaltioita ongelmajätteen ja muiden jätteiden syntymisestä ja käsittelemisestä. kyselylomakkeessa pyydettiin antamaan tietoja talousjätteen, Jäsenvaltioiden ilmoittamien numerotietojen vertailtavuudessa havaittiin seuraavia ongelmia: • luvut, jotka koskevat polttoa jätteiden hävittämistoimena ja polttoa energian talteenottamista varten, eivät ole täysin vertailukelpoisia, sillä jäsenvaltioilla on erilaiset perusteet näille toimille, • kotitalousjätettä koskevassa yhdyskuntajätettä koskevia lukuja, samantyyppisiä kaupan, teollisuuden tai laitosten jätteitä, taulukossa antoivat joihin saattaa sisältyä kotitalousjätteen lisäksi jäsenvaltiot jotkin 3. 1 • Irlanti antoi ongelmajätteelle erilaisia lukuja direktiivien 75/442/ETY ja 91/689/ETY kyselylomakkeissa, • joissakin eri tapauksissa ilmoitettu yhteismäärä oli suurempi kuin kerätyn jätteen määrä. Syynä voi olla joko virhe luvuissa tai esimerkiksi se, että jätteitä on säilytetty väliaikaisesti ennen talteenottoa tai loppusijoitusta. jätehuoltotoimissa käsiteltyjen jätteiden taulukko 3. 1, kuvat 1 ja 4) Kreikan, Italian, Portugalin ja Espanjan kotitalous- ja yhdyskuntajätettä koskeviin tietoihin (ks. lisättiin tietoja OECD:n vuoden 1997 ympäristöraportista, jotta saataisiin täydellisempi kuva koko Euroopan unionin alueesta. Henkilöä kohti vuodessa syntyneen kotitalousjätteen määrä vaihtelee 200 kilon ja 500 kilon välillä. Suuri vaihteluväli johtuu todennäköisesti siitä, että jotkin jäsenvaltiot antoivat tietoja kotitalousjätteestä, kuten pyydettiin, ja toiset antoivat yhdyskuntajätettä koskevia lukuja, joihin saattaa sisältyä kotitalousjätteen lisäksi samantyyppisiä kaupan, teollisuuden tai laitosten jätteitä. Jätteen kierrätysprosentti vaihtelee nollasta 44 prosenttiin. Vain kolmessa jäsenvaltiossa saavutettiin noin 40 prosentin kierrätysaste, kun taas kolmessa jäsenvaltiossa jätteitä ei ja keskimääriseksi kierrätysprosentiksi saatiin 15. Poltosta – kierrätetty lainkaan, riippumatta siitä, otettiinko poltossa talteen energiaa vai ei – tuli tärkeä osa kotitalousjätteen käsittelystä kahdeksassa jäsenvaltiosssa (15-56 %, keskimäärin 19 %). Tavallisin käsittely on kuitenkin vieläkin kaatopaikalle vienti (keskimäärin 60 %). Kreikalle, Italialle, Portugalille ja Espanjalle ei saatu ongelmajätteitä (ks. taulukko 3. 2, kuvat 2 ja 4) koskevia puuttuvia lukuja muista lähteistä. Irlannille valittiin direktiiviä 91/689/ETY koskevassa kertomuksessa annetut yksityiskohtaisemmat tiedot. Irlannissa 16 päästiin korkeimpaan kierrätysasteeseen eli 50 prosenttiin. Kolmessa muussa jäsenvaltiossa päästiin noin 30 prosenttiin, muissa jäätiin alle 20 prosenttiin. Tanskassa ei keskimääräinen kierrätetty kaatopaikkasijoitusaste oli alhaisempi (35 %), mutta sen lisäksi ilmoitettiin toiset keskimäärin 35 % "muuna käsittelynä" ja "tarkemmin määrittelemättömänä". Belgia vei 4 %, Irlanti 23 % ja Luxemburg 70 % ongelmajätteen kokonaismäärästä. lainkaan. Päinvastoin kotitalousjätteen osalta, kuin "Muut jätteet" muodostavat suurimman osan syntyneestä jätteestä (ks. taulukko 3. 3, kuvat 3 ja 4). "Muista jätteistä" ja niiden käsittelystä Euroopan unionissa ei voi muodostaa selvää kuvaa, koska jäsenvaltiot sisällyttivät niihin erilaisia jätteitä tai eivät antaneet lainkaan lukuja. Syy on todennäköisesti se, että jäsenvaltiot eivät tienneet, miten vastata, koska kyselylomakkeessa ei anneta määritelmiä, tai niillä ei ollut tietoja tältä alalta. Suomi ilmoitti teollisuusjätteen, energia- ja vesihuollosta tulleen jätteen, rakennus- ja purkujätteen, kaivosjätteen ja maatalousjätteen, mistä saatiin 12,9 tonnia "muuta jätettä" henkilöä kohti vuodessa. Irlanti puolestaan tuotti vain 1,4 tonnia "muuta jätettä" henkilöä kohti vuodessa. (cid:1) loppusijoittavat Jätteen kierrätyksen onnistuminen vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Jotkin jäsenvaltiot eivät vieläkään kerää talousjätettä erikseen kierrätyksen edistämiseksi, vaan yksinkertaisesti jätteen. Jotkin jäsenvaltiot polttavat paljon jätettä, mutta silloinkin, kun energia otetaan talteen poltettaessa (mille käytetään eri jäsenvaltioissa erilaisia perusteita), polttaminen on kuitenkin vain toiseksi paras vaihtoehto talteenoton kannalta. Nykyisessä Euroopan unionin lainsäädännössä ja suunnitelluissa lakialoitteissa – jotka koskevat esimerkiksi jäteöljyjä, pattereita ja akkuja, pakkauksia, käytöstä poistettuja ajoneuvoja ja sähkölaitteita, puhdistuslietettä ja kompostointia – kiinnitetään huomiota erityisesti erilliseen keräämiseen lähteellä ja korkeaan kierrätysasteeseen. 5. Yleiset säännöt lupavaatimusten poikkeuksista – 11 artikla ja Jäsenvaltiot voivat 11 artiklan mukaisesti vapauttaa lupavaatimuksista laitokset yritykset, jotka hävittävät omat jätteensä tuotantopaikalla tai suorittavat talteenottoa (9 ja 10 artikla). Belgiaan kuuluva Flanderin alue, Tanska, Saksa, Ranska, Alankomaat, Itävalta, Suomi ja Ruotsi eivät vapauttaneet laitoksia tai yrityksiä lupavaatimuksista. Belgiaan kuuluva Vallonian alue on saattanut vapautusmahdollisuuden lainsäädäntöönsä, mutta se ei ole tullut vielä voimaan. Irlanti on vahvistanut yleiset säännöt vapautuksen myöntämiseksi lupavaatimuksista vuonna 1998 annettujen jätehuoltoasetusten (luvat) 4 artiklassa ja toisessa liitteessä. Luxemburg saattoi säännöt 11 artiklalla. lainsäädäntöönsä 17. kesäkuuta 1994 annetun jätelain Yhdistynyt kuningaskunta on vahvistanut yleiset säännöt vapautuksen myöntämiseksi lupavaatimuksista. (cid:1) poikkeuksiin Jotkin lupavaatimuksista. Ne eivät kuitenkaan esittäneet syitä tai kertoneet, mitä hyötyä läinsäädäntöönsä mahdollisuuden jäsenvaltiot saattoivat 17 säännöksestä on, eivät soveltamisesta saaduista kokemuksista. ilmoittaneet toimivaltaisia virkamiehiä eivätkä kertoneet 6. Kirjanpito – direktiivin 14 artikla ja direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohta Direktiivin 14 artiklan mukaisesti jätteiden talteenottoa ja hävittämistä suorittavien laitosten ja yritysten on pidettävä kirjaa jätteistä ja jätteiden käsittelystä. Tuottajat voitaisiin sisällyttää näihin säännöksiin. Niiden on annettava nämä tiedot toimivaltaisten viranomaisten käyttöön pyydettäessä. Lisäksi direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdassa vaaditaan, että ongelmajätteiden tuottajien on pidettävä kirjaa. Myös ongelmajätteitä kuljettavien laitosten ja yritysten on pidettävä kirjaa. Niiden on annettava nämä tiedot toimivaltaisten viranomaisten käyttöön pyydettäessä. Belgiassa Flanderin alue vaatii, että kirjanpidossa on noudatettava asetuksen Vlarem II 5. 2. 1. 2§4 pykälää. Asetuksen 5. 2. 1. 2§6 pykälässä vaaditaan, että laitoksen on pystyttävä raportoimaan jätteen kokonaistuotanto lyhyessä ajassa toimivaltaiselle viranomaiselle. Vlarem I -asetuksen luokkaan 1 kuuluvien laitosten on nimettävä ympäristövastaava, koordinaattori, joka vastaa mm. kirjanpidosta. Laitosten, joiden on laadittava vuosittain ympäristöraportti, on sisällytettävä jätteiden kirjanpitotiedot raportin jätteitä käsittelevään osaan. Valero II -asetuksen 4. 1. 4. 2 artiklassa operaattoria vaaditaan säilyttämään tiedot vähintään 5 vuotta ja pitämään ne toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. Tästä vastauksesta ei käy ilmi, kirjataanko ainoastaan jätteiden määrät vai vaatimusten mukaisesti myös niiden laatu, alkuperä ja määränpää. Mitä tulee direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohtaan, Flanderin jätehuoltoasetuksen 23§1 pykälässä vaaditaan ongelmajätteiden kirjaamista ja nimeämistä. Vlarem -asetuksen 5. 2. 1. 2 artiklassa jätteenkäsittelylaitoksia vaaditaan pitämään kirjaa vastaanotetuista ja käsitellyistä jätteistä. Artiklassa myös täsmennetään eri tiedot. Jästehuoltoasetuksen 17 artiklassa vaaditaan teollisuusjätteiden tuottajia pitämään kirjaa syntyneistä jätteistä. Artiklassa säädetään myös vuosikertomuksesta, jota varten on käytettävä vakiolomaketta, kuten jätteiden raportoimisesta 19. marraskuuta 1990 annetussa ministeriön asetuksessa edellytetään. Ongelmajätteen tuottajaa koskeva vaatimus on pantu täytäntöön vain teollisuusjätteen osalta. Ongelmajätteen kuljetuksesta ei ole vaatimuksia. jätteistä vaadittavat Direktiivin 14 artiklan täytäntöönpanemiseksi Vallonian alue vaatii ainoastaan kirjanpitoa erityisistä jätteistä kuten ongelmajätteistä, eläinjätteistä, terveydenhuoltoalan ja puhdistamolietteestä. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdan jätteistä täytäntöönpanemiseksi kaikkien ongelmajätettä tuottavien tai ongelmajätteen keräämistä, käsittelemistä, talteenottoa tai hävittämistä harjoittavien laitosten on pidettävä kirjaa. Kirjanpitoa koskevat muodolliset vaatimukset on antanut Vallonian jätevirasto, ja annetaan 60 pykälässä. yksityiskohtaiset ohjeet kirjanpitomerkintöjen sisällöstä Ongelmajätteitä kuljettavilta yrityksiltä ei vaadita kirjanpitoa. Tanskassa 14 artiklan säännökset on pantu täytäntöön jätteistä 30. huhtikuuta 1997 annetussa ympäristöministeriön asetuksessa N:o 299 olevalla 15-19 pykälällä. Sen mukaan asetuksen liitteessä 7 lueteltujen laitosten on perustettava rekisteri tärkeimmistä 18 jätteitä ja jätteiden käsittelyä koskevista tiedoista (jätteen tyyppi, laatu, alkuperä, määrä sekä materiaalit, jotka on kierrätetty, käytetty energian talteenottoon tai loppusijoitettu). Lisäksi ongelmajätteitä käsittelevien laitosten on kirjattava eurooppalaisen jäteluettelon koodi. Nämä tiedot on toimitettava ympäristönsuojeluvirastolle. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi ongelmajätteiden tuottajien on ilmoitettava kunnanhallitukselle jätteen tyyppi, määrä, pakkaus, koostumus ja ominaisuudet (jätteistä 30. huhtikuuta 1997 annetussa ympäristöministeriön asetuksessa N:o 299 oleva 50 pykälä). Lisäksi ongelmajätteiden keräämistä ja kuljettamista harjoittavien laitosten on pidettävä kirjaa ongelmajätteiden määristä ja tyypeistä sekä niiden tuottajista ja toimituspaikoista. Kirjanpito on säilytettävä viisi vuotta. Ongelmajätteen käsittelylaitosten on ilmoitettava itsestään ja annettava tietoja jätteistä (myös niiden kierrätyksestä ja loppusijoituksesta) ympäristönsuojeluvirastolle. asioista Saksassa jätteiden talteenotto- ja loppusijoituslaitosten on pidettävä kirjaa 14 artiklassa mainituista jätelainsäädännössä (TA-Abfall/TA-Siedlungsabfall). Lisäksi jätteiden talteenottoa ja edellytetään, että jätteiden tuottajat (laitoksen operaattorit), loppusijoittamista sekä jätteiden keräämistä ja kuljetusta harjoittavat laitokset panevat täytäntöön "toteennäyttämismenettelyt" (Nachweisverfahren). Kyseinen menettely on pakollinen ongelmajätteille ja siinä on kaksi osaa: esitarkastus, jossa keskitytään suunnitellun toiminnan luvallisuuteen, ja jälkitarkastus, jossa toiminta tarkastetaan sitä suoritettaessa. Yli 2000 kg ongelmajätettä tai 2000 tonnia jätettä vuodessa (tyypeittäin) tuottavien laitosten on laadittava tase jätetyypistä, määrästä ja jätehuollosta. Saksa on täten ottanut käyttöön sellaisen kirjanpitojärjestelmän, joka ei ole direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukainen. Ranskassa jätteiden talteenotto- ja loppusijoituslaitosten ja -yritysten samoin kuin jätteitä tuottavien laitosten on pidettävä kirjaa. Vaatimus koskee vain ongelmajätteitä jäteöljyjä ja öljyteollisuuden jätettä). (kuten asbestia, Kirjanpitovaatimus ei näytä koskevan muun kuin ongelmajätteen talteenotto- ja loppusijoituslaitoksia eikä ongelmajätteiden kuljetusta harjoittavia yrityksiä. lyijyä, kloorattuja liuottimia, Irlannissa ympäristönsuojeluvirasto edellyttää, että toimiluvalla toimivien yritysten on noudatettava kirjanpito-ohjeita ja vakioformaatteja. Irlanti viittaa kuitenkin vuonna 1998 annettuihin jätehuoltoasetuksiin, jotka otettiin käyttöön tässä tarkasteltavan ajanjakson jälkeen. Irlanti vahvisti, että direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohta on pantu täytäntöön, mutta ei antanut tarkempaa selostusta. Täytäntöönpanoa ei voida arvioida näiden tietojen pohjalta. on säädös saatettu yhteisön kansalliseen Luxemburgissa lainsäädäntöön 17. kesäkuuta 1994 annetun jätelain 14 artiklalla. Laitokset, joiden on pidettävä kirjaa ja luetellaan kyseisen lain joille voidaan myöntää vapautus kirjanpitovelvollisuudesta, jätteiden ja 10 ja 11 artiklassa. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohta eli taltteenottoa ja loppusijoitusta harjoittavien ongelmajätteiden keräystä, kuljetusta, laitosten jätteen muodostumisen ehkäisemistä ja jätehuoltoa koskevassa laissa. Ongelmajätteitä tuottaville laitoksille nämä määräykset annetaan ongelmajätteistä 11. joulukuuta 1996 annetun asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa. Vakiolomaketta ei ole toistaiseksi vahvistettu. kirjanpitovelvollisuus vahvistetaan puolestaan Alankomaissa kirjanpitovaatimus sisältyy ympäristönhuoltolain 8 artiklan 14 kohtaan. Kyseisen lain 8 artiklan 13 kohdan mukaan tuottajat voidaan velvoittaa pitämään kirjaa, 19 mikä olisi yksi niiden ympäristöluvan vaatimuksista. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohta on Alankomaiden vakuutuksen mukaan pantu täytäntöön. Ympäristönhuoltolain mukaan kirjattava ongelmajätteen vastaanotto. Kuljetuksen aikana vaaditaan jäljentävän lomakkeen käyttöä. Ei ole tietoa siitä, ovatko jätteitä tuottavat laitokset kirjanpitovelvollisia. ongelmajätteen luovutuksista ilmoitettava laitosten on ja Itävallan jäteasetuksessa edellytetään, että laitokset, yritykset ja tuottajat pitävät kirjaa jätteen laadusta, määrästä, alkuperästä ja määränpäästä. Kirjanpito on säilytettävä seitsemän vuotta. Lisäksi ongelmajätteille vaaditaan "mukana seuraavia asiakirjoja koskeva järjestelmä". yhteenvedon valvontaviranomaisille joiden on hankittava jätelupa toiminnalleen, Suomessa suositellaan, että yrittäjät, toimittavat jätekirjanpidosta vuosittain vakiolomakkeella. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohta on saatettu lainsäädäntöön säännöksillä, joiden mukaan jätelupien haltijoiden, ongelmajätteen tuottajien (lukuun ottamatta kotitalouksia) sekä ongelmajätteen kuljetusta harjoittavien yritysten on pidettävä kirjaa kaikkien jätteiden määrästä, tyypistä, laadusta ja alkuperästä mukaan lukien keräys, varastointi, kuljetus, ja päivämäärä (jätelain osasto 51, kohta 3). Jäteluvan haltijoiden on toimitettava vuosittain yhteenveto jätekirjanpidosta vakiolomakkeella valvontaviranomaisille. Toimitettaessa ongelmajätettä talteenottoa tai loppusijoitusta varten on laadittava tunnistelomake, jossa jätteestä annetaan yksityiskohtaiset tiedot, ja lomake on säilytettävä kolme vuotta. toimituspaikka loppusijoitus, talteenotto, Ruotsi viittasi Ruotsin ympäristölakiin ja ongelmajätettä koskevaan ruotsalaiseen jossa annetaan kirjanpitovaatimukset. Täytäntöönpanoa ei voi arvioida asetukseen, tämän pohjalta. Yhdistynyt kuningaskunta viittasi edellisessä kertomuksessa annettuihin tietoihin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa velvoitetaan jätteiden talteenottoa ja loppusijoitusta harjoittavat laitokset ja yritykset pitämään kirjaa. Jätteen tuottajan on jätettä siirrettäessä täytettävä ja säilytettävä asiakirja, jossa täsmennetään jätteen tyyppi ja määrä. Tuottajan on myös säilytettävä jäljennös, jossa kuvataan yksityiskohtaisemmin jätteen laatu ja alkuperä. Nämä tiedot on pyydettäessä annettava toimivaltaisten viranomaisten käyttöön. Direktiivin kaikilla ongelmajätteitä kuljettavilla laitoksilla on oltava käytössä jätteen mukana seuraava asiakirja. Ongelmajätteiden tuottajien on pidettävä kirjaa kaikista jätteen siirtohetkellä laadituista mukana seuraavista asiakirjoista. (cid:1) täytäntöönpanemiseksi 91/689/ETY 4 artiklan kohdan 2 On vaikea arvioida kirjanpitovaatimuksen tehoa, sillä jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön nämä säännökset eri tavalla. Voidaan kuitenkin todeta, että Belgia, Saksa, Ranska ja Alankomaat eivät ole panneet täytäntöön säännösten kaikkia kohtia oikein. Irlanti ja Ruotsi antoivat niin vähän tietoja, että arviointi on mahdotonta. 20 Liite I 21 N (1) Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Viranomaisten instituutioiden lukumäärä tai N0=1 N2=9+9 N4=100 N1=2 N2=5 N4=308 N0 = 1 N3 = 15 N5 = 276 N1=1 N3=13 N5=452 N0=1 N2=26 N3=99 Kreik- ka Irlanti Italia Luxemburg N2 = 1 N4 = 34 N0=1 Alanko- maat N0=1 N2=12 N4= ±600 N0 N0 N2 N4 N0 N2 N4 N2 Jätehuolto- suunnitelmat artiklaa Toimiluvat loppusijoittamiselle (9 artikla) Toimiluvat talteenottamiselle (10 artikla) 10 9 ja koskevien vapautusten kirjaaminen (11 artikla) Jätteiden keräys- ja kuljetusyritysten kirjaaminen (12 artikla) Huomioita N1 N1 N2 N4 N1 N2 N4 N1 N1 (3) N0 N5 N3 N3 N5 N3 N0 N1 N2 N1 N2 N1 N2 N1 N3 N3 N5 N3 N5 N3 N0=1 N1=16 N2=29 N3=449 N1 N2 N2 N3 N2 N3 N2 N3 N2 N4 N2 N4 N2 N4 N2 N4 N5 N3 N2 N3 Ei sovelleta. - (4) N0 N0 N0 N0 N0 N0 N2 N4 N0 N2 N4 N0 N2 N4 N0 N2 N0 N2 N4 Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY Portugali Espanja Ruotsi N1=1 N2=4 N3=21 N5=289 N1 N5 N2 N3 N2 N3 Yhdistynyt kuningaskunta N1=2 N3=239 N1 N3 N1 N1 N1 N3 N1 Taulukko 1: 6 artiklan mukaisesti määriteltyjen kansallisten viranomaisten lukumäärä ja toimivalta kullakin NUTS-tasolla (Kyselylomakkeen kysymys I, 2) Tietoja ei ole saatu. Huomautuksia: 1) 2) 3) 4) N on viranomaistyyppi ja lyhenne NUTSille, tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistölle (Eurostat). Viranomaisten lukumäärä annetaan lyhenteenä, esim. : N2=5 tarkoittaa viittä NUTS 2 -tason viranomaista tai instituutiota. Tiedot on saatu vain Flanderista. Ranskan antamat tiedot on mukautettu virallisiin NUTS-tasoihin/viralliseen NUTS-nimikkeistöön. 22 Jätehuoltosuunnitelmat Maa Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Suunnitelmat annettu tiedoksi 1 kansallinen suunnitelma 1998-2001 vähentämistä Vallonian jätesuunnitelma "Horizon 2010"- Vallonian hallitus Jätteiden jätehuoltoa koskeva suunnitelma 1998-2002, Brysselin hallitus OVAM, 1997-2001, Flanderin hallitus sektorikohtaiset suunnitelmat, ja 1 kansallinen suunnitelma 1993-1997 1 suunnitelma puhtaista teknologioista Paikallistason suunnitelmia ei ole ilmoitettu Kotitalousjäte (kyllä/ei) Ongelmajäte (kyllä/ei) Jäteluokat Muut (täsmennä) Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY Huomautuksia Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kaikki, mikä ei ole ongelmajätettä Rikkominen pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Pakkausjäte, patterit, PCB ja 26 muuta jäteluokkaa Vesistöistä teollisuusjäte, joka ei ole ongelmajätettä tuleva inertti jäte, jäte, Kyllä Kaikki jäte, rakennusjäte, vihreä jäte Kyllä Kaikki jäte, pakkausjäte ym. esim. teollisuusjäte, Rikkominen pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Uutta kansallista suunnitelmaa laaditaan. 1 kansallinen suunnitelma 1998-2005 14 aluesuunnitelmaa Kyllä Kyllä Yhdyskunta-, teollisuus-, rakennus-, kaivos- ja maatalousjäte, puhdistamoliete, saastunut maa Joitakin aluesuunnitelmia ongelmajätteille Joitakin departementtitason yhdyskuntajätteelle suunnitelmia Kyllä Kyllä Jotkin suunnitelmista. jätevirrat puuttuvat joistakin Joitakin aluesuunnitelmia Kyllä Kyllä Rakennusjäte, auto- ja elektroniikkaromu, laiva-, sairaala- ja tienpuhdistusjäte, liete Talteenotettavaa jätettä ei ollut suunnitelmissa joissakin Komissiolle ei ole annettu tiedoksi mitään suunnitelmia. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden vuoksi ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Asian käsittely on saatettava päätökseen. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Uusia suunnitelmia laaditaan. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Uusia suunnitelmia laaditaan. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Kansallista suunnitelmaa laaditaan aluesuunnitelmien pohjalta. Taulukko 2: Yleiskatsaus jäsenvaltioiden jätehuoltosuunnitelmiin (kyselylomake, kysymys II 1c) jatkuu seuraavalle sivulle Ei lähettänyt kertomusta. 23 Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Kansallinen kymmenvuotisohjelma Portugali Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta Joitakin paikallistason ilmoitettu suunnitelmia on Kyllä (joissakin suunnitelmissa) Kyllä Suunnitelmissa ei ole kaikkia jätetyyppejä Joitakin aluesuunnitelmia Kyllä Kyllä Suunnitelmissa ei ole kaikkia jätetyyppejä Komissiolle ei ole annettu tiedoksi mitään suunnitelmia 1 kansallinen suunnitelma muulle kuin ongelmajätteelle 1995-2005 1 kansallinen suunnitelma ongelmajätteelle1997-2007 Aluesuunnitelmia 1 kansallinen suunnitelma Kyllä Kyllä Kaikki jäte, esimerkiksi teollisuusjäte Suunnitelmissa ei ole kaikkia jätetyyppejä Joitakin aluesuunnitelmia Suunnitelmissa ei ole kaikkia jätetyyppejä Joitakin paikallistason suunnitelmia Kyllä Kyllä Kaikki jäte Joitakin paikallis- ja aluetason suunnitelmia Kyllä Kyllä Taulukko 2: Yleiskatsaus jäsenvaltioiden jätehuoltosuunnitelmiin (kyselylomake, kysymys II 1c) Ei lähettänyt kertomusta. 24 ja ongelmajätteelle suunnitelmaa kansallisen Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Aluesuunnitelmia muulle kuin ongelmajätteelle ja ollaan kansallista laatimassa alueellisten strategioiden pohjalta. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Rikkominen suunnitelman täydellisen puuttumisen vuoksi. Yhtä kansallista suunnitelmaa ollaan laatimassa. Rikkominen pakkauksia koskevan luvun vuoksi. joidenkin Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Sektorikohtaisia suunnitelmia ollaan laatimassa. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. 1 kansallista suunnitelmaa yhdyskuntajätteelle sekä sektorikohtaisia suunnitelmia ollaan laatimassa. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. 1 kansallista suunnitelmaa ja puuttuvia paikallistason suunnitelmia ollaan laatimassa. Rikkominen suunnitelmien alueellisen kattavuuden, puutteellisuuden ja pakkauksia koskevan luvun vuoksi. Uuden laatimassa perusteella suunnitelmia Englannille, Walesille, Skotlannille ja koskevat Pohjois-Irlannille. suunnitelmat, luettelo yksityiskohtainen Yhdistyneen kuningaskunnan vastauksessa. Jätehuoltopaikkoja strategian ollaan ks. Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxem- burg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi 2. 775. 000 4. 632. 562 2. 767. 000 980. 000 26. 000. 000 39. 068. 000 3. 197. 000 1. 503. 171 25. 400. 000 207. 534 7. 945. 000 3. 480. 000 14. 296. 000 3. 200. 00 0 Yhdistynyt kuningas- kunta 26. 500. 000 1. 263. 000 1. 828. 359 777. 000 169. 669 1. 500. 000 11. 562. 000 226. 000 117. 732 14. 952 3. 520. 000 500. 000 1. 868. 000 431. 000 1. 088. 541 1. 545. 000 32. 013 2. 500. 000 115. 559 3. 220. 000 8. 992. 000 1. 000 1. 400. 000 625. 000 1. 300. 00 0 1. 217. 000 0 234. 795 8. 000. 000 (2) (2) (2) - - (2) - 1. 099. 000 1. 261. 000 1. 480. 867 428. 000 560. 229 12. 200. 000 17. 904. 000 2. 970. 000 1. 383. 439 24. 000. 000 77. 023 1. 205. 000 3. 060. 000 11. 901. 000 1. 200. 00 0 22. 080. 000 0 0 16. 000 218. 089 1. 800. 000 - 420. 000 1. 770. 000 200. 000 236. 000 Kotitalous- jäte Yhteensä (tonnia/vuo- si) Kierrätetty Poltettu, energia otettu talteen Poltettu Kaato- paikalle Muuta Vuosi Flanderin tiedot vuodelta 1997 (1) 1996 1997 1997 1992 1995 1995 1997 1997 1994 1994 1994/95 95/96 (6) Summa ei ole oikein. (3) (3+) (4) (3) (5) (3) (5) Huomioita Summa ei ole oikein. Taulukko 3. 1: Kotitalousjätettä koskevat tiedot (kyselylomake, kysymys II 4) Tietoja ei saatu kyselystä, vaan lähteestä, joka mainitaan huomautuksessa 3. n. a. : ei sovelleta Huomautuksia: 1) Tietoja saatiin vain Flanderista ja Valloniasta (Bryssel ei ole mukana). 2) Sisältää sekä poltetun jätteen että polton, jossa energia otetaan talteen. 3) Tiedot otettu OECD:n ympäristökertomuksesta 1997; 3+) ja kirjeestä Euroopan ympäristökeskukselle, 16. 9. 1998, jonka lähettäjä on Instituto dos Residuos, Portugali, ja kirjeestä ETC/W:lle, 7. 10. 1998. 4) Tämä luku on yhdyskuntajätteen ja kotitalousjätteen keskiarvo. 5) Luku koskee yhdyskuntajätettä. 6) Tietojen arvioidaan olevan 40 % yhdyskuntajätteen kokonaismäärästä. 25 Jätteistä annettu direktiivi 75/442, kotitalousjäte 1 15 56 28 22 57 3 17 2 46 23 30 0 7 47 31 10 6 93 92 94 12 12 88 83 37 56 15 41 44 7 8 6 7 4 Loppusumma on liian suuri Ei täsmennetty Muu käsittely Kaatopaikka Poltto 6 38 41 16 83 5 7 3 0 62 12 7 15 120 100 6 80 43 % 60 40 15 32 5 23 20 43 39 0 Itävalta B elgia T anska S uo mi(¤) R anska S aksa(*) Kreikka Irlanti Italia (¤¤¤) Luxe m burg Alanko m aat P ortugali(¤¤) R uotsi Y hdistynytkuningaskunta E spanja(¤¤) E U:n keskiarvo Poltto + energian talteenotto Kierrätys (¤) Suomea koskevat tiedot on laskettu. (¤¤) Kiinteää yhdyskuntajätettä koskevat tiedot. (¤¤¤) Kotitalousjäte/yhdyskuntajäte. (*) Sisältää Saksan osalta polton, jossa energia otetaan talteen. Kuva 1: Kotitalousjätteen käsittelytapojen prosenttiosuudet (Lähde: taulukko 3. 1) 26 Ongelmajäte Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxem- burg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY Yhdis- tynyt kuningas- kunta 2. 370. 00 0 179. 000 165. 000 861. 000 582. 000 142. 039 1. 271. 000 500. 000 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. 42. 412 n. a. 254. 200 305. 040 - 254. 200 444. 850 n. a. 476 n. a. 52. 679 46. 472 1997 1997 Summa ei ole oikein. arvio 1995/96 Summa ei ole oikein. Yhteensä (tonnia/vuosi) Kierrätetty (1) Poltettu, energia talteen (1) Poltettu (1) otettu Kaatopaikalle (1) Muu (1) käsittely Kierrätetty (2) Poltettu, energia talteen (2) Poltettu (2) otettu Kaatopaikalle (2) käsittely Muu (2) Vuosi Huomioita 760. 000 2. 034. 801 269. 000 572. 000 5. 900. 000 9. 170. 000 250. 000 105. 000 359. 740 5. 481 - 95. 000 53. 000 102. 000 1. 900. 000 700. 000 1. 207. 000 967. 000 0 0 140. 194 - 28. 000 200. 000 (3) 786. 624 86. 000 275. 000 3. 000. 000 2. 697. 000 405. 000 562. 824 88. 000 114. 000 100. 000 1. 818. 000 73. 416 2. 610 231 0 0 1997 (4)(5) Summa ei ole oikein Flanderin osalta. 1996 1997 (5) 1996 Summa ei ole oikein. 229. 317 114. 918 27. 084 27. 598 7. 990 24. 051 18. 880 5. 867 2. 929 1996 (5) Taulukko 3. 2: Ongelmajätettä koskevat tiedot (kyselylomake, kysymys II 4) Tietoja ei ole saatu. n. a. : ei sovelleta Huomautuksia: 1) 2) 3) 4) 5) Jäsenvaltiossa. Jäsenvaltion ulkopuolella. Sisältää sekä poltetun jätteen että polton, jossa energia otetaan talteen. Tietoja saatiin vain Flanderista ja Valloniasta (Bryssel ei ole mukana). Tiedot saatu vastauksista, jotka on annettu ongelmajätteitä koskevan neuvoston direktiivin 91/689/ETY kyselylomakkeeseen. 27 Jätteistä annettu direktiivi 75/442, ongelmajäte 0 53 100 80 60 % 40 14 33 20 0 4 5 28 39 7 0 18 2 51 3 12 32 27 20 29 11 13 20 48 5 18 9 33 32 35 0 23 3 12 12 50 1 35 20 24 20 70 0 0 0 0 0 30 Itävalta B elgia T anska S uo mi R anska S aksa(+) Kreikka Irlanti2) Italia Luxe m burg 3) Alanko m aat P ortugali E spanja (*) EU:n keskiarvo (Kreikka, Italia, Portugali, Espanja ja Ruotsi eivät ole mukana. (+) Poltto sisältää Saksan osalta polton + energian talteenoton. 1) Viedystä osuudesta: kierrätys 96,3 %, poltto + energian talteenotto 3,4 %, poltto 0,3 %. 2) Viedystä osuudesta: kierrätys 47%, poltto 36 %, kaatopaikalle 11%, muu käsittely 6 %. 3) Viedystä osuudesta: kierrätys 53 %, kaatopaikalle 47 %. 1 15 19 35 7 5 19 25 25 36 7 8 100 Vienti Ei täsmennetty Muu käsittely Kaatopaikka Poltto R uotsi Y hdistynytkuningaskunta (*) E U:n keskiarvo Poltto + energian talteenotto Kierrätys Kuva 2: Ongelmajätteen käsittely- ja loppusijoitustyyppien prsenttiosuudet jäsenvaltioissa (Lähde: taulukko 3. 2) 28 Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY Muu jäte Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreik- ka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhteensä (tonnia/vuosi) Kierrätetty Poltettu, energia talteen Poltettu otettu Kaatopaikalle Muu käsittely Vuosi 42. 950. 000 42. 253. 088 9. 876. 000 65. 787. 000 n. a. 30. 380. 000 (2) 1. 940. 000 27. 214. 880 7. 010. 000 25. 079. 000 15. 000 135. 860 867. 000 3. 877. 000 n. a. 0 2. 124. 726 - 902. 000 135. 000 10. 630. 000 (1) 5. 193. 100 2. 010. 000 8. 872. 000 7. 383. 327 95. 000 6. 197. 000 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. Huomioita (2) 1996 1997 (3) 4. 888. 226 2. 520. 000 44. 740. 000 835. 674 35. 915 0 0 0 35. 650. 000 2. 925. 000 - 3. 600. 976 2. 520. 000 4. 600. 000 415. 661 1995 0 1997 1. 560. 000 1997 Summa ei ole oikein. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. Yhdistynyt kuningas- kunta 221. 915. 000 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. 1994/95 Taulukko 3. 3: Muuta jätettä koskevat tiedot (kyselylomake, kysymys II 4) Useimmat jäsenvaltiot eivät täsmentäneet, mitä jätelajeja ne sisällyttävät "muuhun jätteeseen" (liete, teollisuusjäte,energiatuotannon ja vesihuollon jäte, kaivosjäte, maatalousjäte, rakennusjäte). Tietoja ei saatu. n. a. : ei sovelleta Huomautuksia: 1) 2) 3) Sisältää sekä kaatopaikkajätteen että muun käsittelyn. Sisältää 17,8 miljoonaa tonnia kierrätettyä maata kaivaustöistä. Sisältää kaivos- ja maatalousjätteen. 29 J ä t t e is t ä a n n e t t u d ir e k t iiv i 7 5 / 4 4 2 , m u u t jä t e t y y p it 1 1 2 0 0 9 2 5 5 17 12 5 7 1 7 0 6 4 3 2 9 13 1 6 3 8 3 10 7 10 0 10 0 8 0 8 9 17 2 4 6 0 9 7 4 17 Y li lo p p u s u m m a n E i t ä s m e n n e t t y M u u k ä s it t e ly K a a t o p a ik k a P o lt t o P o lt t o + e n e rg ia n t a lt e e n o t t o K ie rrä t y s 1 2 0 1 0 0 8 0 % 6 0 4 0 2 0 0 Itävalta B elgia Tanska S uo mi R anska S aksa Kreikka Irlanti Luxe m burg Italia Alanko m aat P ortugali (*) EU:n keskiarvo (Ranska, Saksa, Kreikka, Italia, Portugali, Espanja, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole mukana). keskiarvo E spanja R uotsi Y hdistynytkuningaskunta (*) E U:n Kuva 3: Muiden jätteiden käsittelyjen prosenttiosuudet (Lähde: taulukko 3. 3) 30 Jätteistä annettu direktiivi 75/442 - Jätteen tuotto henkeä kohti K otitalous jäte Ongelm ajäte Muut jätety ypit K esk iarvo Y hdistynyt k uningask unta 0,06 0,03 0,4 0,5 0,06 4,1 3,8 2,9 5,4 Ruotsi E spanja P ortugali A lankomaat Lux em burg Italia Irlanti 0,4 0,4 0,4 0,5 0,5 0,4 0,4 0,08 0,10 0,05 1,4 K reikk a 0,3 S aks a Ransk a 0,08 0,10 0,5 0,4 S uomi 0,2 Tansk a B elgia(*) 0,11 0,5 0,5 0,05 0,20 Itävalta 0,4 0,09 1,9 12,9 4,6 5,2 3,0 4,0 5,0 6,0 7,0 8,0 9,0 10,0 0,0 1,0 2,0 (*) Belgian osalta mukana ovat Flanderi ja Vallonia, mutta ei Bryssel. (**) Muun jätteen keskiarvo (Ranska, Kreikka, Italia, Portugali, Espanja, Saksa ja Ruotsi eivät ole mukana. tonnia/henkilö/vuosi Kuva 4: Jätteen tuotto henkilöä kohti vuodessa kaikentyyppisille jätteille (Lähde: taulukot 3) 31 ONGELMAJÄTTEITÄ KOSKEVA DIREKTIIVI 91/689/ETY I. JOHDANTO Direktiivin 75/442/ETY33, joka muodostaa oikeudelliset puitteet kaikille jätteille, lisäksi direktiivissä 91/689/ETY34 sen seurannalle. Direktiivi 91/689/ETY on korvannut myrkyllisistä ja vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 78/319/ETY. annetaan tiukemmat jätehuollolle säännökset ja Direktiivin 91/689/ETY tärkeimmät ympäristön kannalta järkevä ongelmajätteen (vaarallisen jätteen) huolto, ovat seuraavat: joiden tarkoituksena on turvata säännökset, - - - ongelmajätteen määritelmä (1 artikla), päätöksellä 94/904/EY35 käyttöön otetulla ongelmajätteiden luettelolla, jota on kehitetty edelleen neuvoston kielto sekoittaa ongelmajätettä muun ongelmajätteen tai muun jätteen kanssa (2 artikla), erityiset ongelmajätteitä (3 artikla), toimilupavaatimukset laitoksille ja yrityksille, jotka käsittelevät - määräaikaistarkastukset ja kirjanpitovaatimus ongelmajätteen tuottajille (4 artikla), - - ongelmajätteen asianmukainen pakkaaminen ja merkitseminen keräilyn, kuljetuksen ja väliaikaisvarastoinnin aikana (5 artikla), jätehuoltosuunnitelmat ongelmajätteille (6 artikla). Kotitalouksissa muodostuneet soveltamisalaan. ongelmajätteet eivät kuulu tämän direktiivin Seuraava kertomus perustuu 27. maaliskuuta 1997 tehdyllä komission päätöksellä 97/622/EY36 jäsenvaltioita toimittamaan tietoja direktiivin 91/689/ETY täytäntöönpanosta, jotta voitaisiin jatkaa aiempaa kertomusta, joka koski vuosia 1990-199437. kyselylomakkeeseen. Komissio vahvistettuun pyysi ja Ruotsi) ovat Vaikka ei ollut olemassa oikeudellista velvoitetta laatia kertomusta ajalta 1995-1997, yhdeksän jäsenvaltiota (Tanska, Ranska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Suomi toimittaneet kertomuksensa. Belgiassa ei ole olemassa liittovaltiotasoista lakia tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi. Kaikki kolme aluetta (Vallonia, Flanderi, Bryssel) panevat Euroopan unionin jätelainsäädännön täytäntöön itsenäisesti. Vain Flanderi ja Vallonia ovat lähettäneet kertomuksensa. Joitakin Saksaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevia tietoja ongelmajätteistä saatiin direktiivin 75/442/ETY kyselylomakkeesta. 33 34 35 36 37 Ks. jätteistä annettua direktiiviä 75/442/ETY koskeva kertomus. EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 20. EYVL L 356, 31. 12. 1994, s. 14. EYVL L 256, 19. 9. 1997, s. 13. KOM(97) 23 lopullinen, 27. helmikuuta 1997. 32 Kyselylomakkeen ensimmäisen osan (SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA tässä kertomuksessa arvioidaan, miten ongelmajätteen LAINSÄÄDÄNTÖÄ) lisäksi määritelmä ja ongelmajäteluettelo on pantu täytäntöön kaikissa 15 jäsenvaltiossa. II. KOMISSION PÄÄTÖKSEN 97/622/EY KYSELYLOMAKKEESEEN ANNETTUIHIN VASTAUKSIIN PERUSTUVA KERTOMUS SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ (Kysymykset 1 ja 2) jotka toimittivat kertomuksen, vahvistivat Ne yhdeksän jäsenvaltiota, toimittaneensa komissiolle nykyisin voimassa olevat lait ja asetukset, joilla ongelmajätteitä koskeva direktiivi 91/689/ETY ja neuvoston päätös 94/904/EY, jolla otetaan käyttöön ongelmajäteluettelo, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Vain Vallonian alue ilmoitti, ettei se ole vielä esittänyt lakia, jolla ongelmajätteiden luettelo saatettaisiin osaksi lainsäädäntöä. "Ongelmajätteen" määritelmä ja ongelmajäteluettelo Neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdassa määritellään vaarallinen jäte viittaamalla neuvoston päätöksellä 94/904 vahvistettuun ongelmajäteluetteloon. Siksi komissio katsoo, että ongelmajäteluettelon saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on keskeistä ongelmajätteen määritelmää koskevien säännösten täytäntöönpanossa. Myös ja III saattamista osaksi kansallista neuvoston direktiivin 91/689 liitteiden I, lainsäädäntöä pidetään välttämättömänä. II Lopuksi on otettava huomioon vielä kaksi näkökohtaa arvioitaessa, miten kansallisessa lainsäädännössä on noudatettu yhteisön ongelmajätteen määritelmää. Ensinnäkin se, että jotkin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tiukempia toimenpiteitä, ts. ne ovat ottaneet mukaan jätteitä, joilla on liitteessä III mainittujen aineiden ominaisuuksia ja joiden ne katsovat säädetään sen vuoksi olevan mahdollisuudesta lisätä uusia aineita ongelmajäteluetteloon, jos ne annetaan tiedoksi komissiolle, ja jos tämä on EY:n perustamissopimuksen 176 artiklan mukaista. Toinen näkökohta koskee sitä, että direktiivin säännöksiä ei sovelleta kotitalouksissa syntyneisiin ongelmajätteisiin. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö kotitalousjäte voisi olla vaarallista. vaarallisia. Direktiivin 1 artiklan 4 kohdassa jäsenvaltiota, nimittäin Suomi,38 Kreikka39, Komissio katsoo, Luxemburg40 ja Espanja41, ovat saattaneet kaikki ongelmajätteen määritelmään liittyvät relevantit säännökset oikein osaksi lainsäädäntöään. että vain neljä 38 39 40 Jätelaki 1072/1993. Jäteasetus 1390/1993. Ympäristöministeriön päätös 867/1996 yleisimpien jätteiden sekä ongelmajätteiden luettelosta. Päätös 19396/1546 ongelmajätteen jätehuoltoon sovellettavista toimenpiteistä ja edellytyksistä, tehty 18. heinäkuuta 1997. Laki jätteen vähentämisestä ja jätehuollosta, annettu 17. kesäkuuta 1994. Asetus ongelmajätteestä, annettu11. joulukuuta 1996. 33 Itävalta ei ole saattanut lainsäädäntöönsä ongelmajätettä koskevia direktiivin liitteitä eikä ongelmajäteluetteloa. Itävallan lainsäädännössä sanotaan, että "vaaralliset aineet ovat jätteitä, joiden käsittely edellyttää erityistä varovaisuutta ja erityisiä toimenpiteitä yleisen edun vuoksi, ja joiden tavanomainen käsittely edellyttää varovaisempia lisätoimenpiteitä kuin kotitalousjätteen käsittely42". Alankomaissa ei ole saatettu kaikkia ongelmajätteen määritelmään liittyviä säännöksiä kansalliseen lainsäädäntöön. 43 Belgiassa Vallonian44 tarpeelliset ongelmajätteen määritelmään liittyvät säännökset oikein lainsäädäntöönsä. Flanderin alue46 ei ole saattanut neuvoston direktiivin 91/689 liitteitä I ja II osaksi kansallista lainsäädäntöään. saattaneet kaikki ja Brysselin45 alueet ovat Tanska,47 Portugali48 ja II lainsäädäntöönsä, mutta ovat säätäneet EY:n lainsäädännön mukaisesti muista asiaa koskevista kohdista, kuten edellä on mainittu. ja Ruotsi49 eivät ole saattaneet direktiivin liitteitä I Ranska50 ja Saksa51 ovat saattaneet ainoastaan ongelmajäteluettelon sellaisenaan lainsäädäntöönsä, mutta eivät määritelmää siinä muodossa kuin se on annettu direktiivin 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa eivätkä liitteitä I-III. Uusia aineita ei ole lisätty ongelmajäteluetteloon näiden maiden lainsäädännössä. On huomattava myös, että Ranskan lainsäädäntö poikkeaa yhteisön terminologiasta ("hazardous wastes") siten, että siinä viitataan "erityiseen teollisuusjätteeseen", kun taas Saksan lainsäädännössä viitataan "erityisesti valvottaviin jätteisiin". Irlanti on saattanut osaksi lainsäädäntöään kaikki ongelmajätteen määritelmää koskevat kohdat, mutta ei ole ottanut käyttöön ongelmajäteluetteloa. 52 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 Jätelaki 10/1998, annettu 21. huhtikuuta, kuninkaan asetus 952/1997, jolla muutetaan myrkyllisistä ja vaarallisista jätteistä 14. toukokuuta 1986 annetun lain 20/1986 (annettu 20. heinäkuuta kuninkaan asetuksella 833/1988) täytäntöönpanosta annettua asetusta. Jätehuoltolaki, annettu 6. kesäkuuta 1990, 2. 5 artikla. Asetus ongelmajätteiden ja jäteöljyjen luokittelusta, annettu 8. joulukuuta 1997. Jäteasetus, annettu 27. kesäkuuta 1996. Vallonian hallituksen asetus jäteluettelon käyttöönotosta, annettu 10. heinäkuuta 1997. Asetus jätteen vähentämisestä ja jätehuollosta, annettu 7. maaliskuuta 1991. Asetus jäteluettelon käyttöönotosta, annettu 9. toukokuuta 1996. Asetus, annettu 20. huhtikuuta 1994, jolla muutetaan jätehuollosta 2. heinäkuuta 1981 annettu asetus. Flanderin hallituksen 17. joulukuuta 1997 antama asetus, jolla annetaan Flanderin asetus jätteen vähentämisestä ja jätehuollosta (VLAREA). Jätteitä koskeva ympäristöministeriön asetus N:o 299, annettu 30. huhtikuuta 1997. Laki 239/97, annettu 9. syyskuuta 1997. Asetus N:o 818/97, annettu 5. syyskuuta 1997. Asetus ongelmajätteistä (SFS 1996:971), annettu 26. syyskuuta 1996. Laki N:o 75-633 jätteiden hävittämisestä ja materiaalien talteenotosta, annettu 15. heinäkuuta 1975 (sellaisena kuin se on muutettuna lailla N:o 92-646, annettu 13. heinäkuuta 1992). Asetus N:o 97-517 ongelmajätteen luokituksesta, annettu 15. toukokuuta 1997. Laki annettu 27. syyskuuta 1994. Asetus erityisesti valvottavan jätteen määrittelemisestä, annettu 10. syyskuuta 1996. Waste Management Act (Jätehuoltoasetus), 1996. jätteiden muodostumisen ehkäisemisestä, hävittämisestä, kierrätyksestä ja 34 Italian lainsäädäntö eroaa yhteisön lainsäädännöstä ongelmajätteen määritelmän osalta siten, että siinä ei sisällytetä määritelmään kotitalousjätettä53, kuten on mainittu. Kotitalousjäte voi kuitenkin olla ongelmajätettä. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä pannaan vain osittain täytäntöön ongelmajätteen määritelmää koskevat säännökset. Direktiivin liitteitä I ja II ei ole ja Walesin saatettu osaksi lainsäädännössä54 Kummassakin lainsäädännössä käytetään lisäksi virheellistä terminologiaa, kun niissä viitataan (vaarallisen jätteen) sijasta, kuten yhteisön 'erityiseen jätteeseen' lainsäädännössä. Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä kotitalousjätettä ei sisällytetä ongelmajätteen määritelmään, mikä on vastoin EY:n lakia. lainsäädäntöä Englannin, kansallista eikä lainsäädännössä55. Pohjois-Irlannin 'ongelmajätteen' Skotlannin DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO 1. "Ongelmajätteen" tulkitseminen eri jäsenvaltioissa – 1 artiklan 4 kohta Direktiivin 1 artiklan 4 kohdan toisen luetelmakohdan mukaan ongelmajätteellä tarkoitetaan ongelmajäteluettelossa mainittujen aineiden lisäksi kaikkia muita jätteitä, joilla jäsenvaltio katsoo olevan liitteessä III mainittuja ominaisuuksia eli jätteitä, jotka ovat esimerkiksi syttyviä, syövyttäviä, hapettavia, haitallisia jne. Tällaiset tapaukset on annettava tiedoksi komissiolle. Belgiaan kuuluva Flanderin alue, Tanska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Suomi, Ruotsi ja Saksa ilmoittivat joitakin muita jätteitä ongelmajätteiksi. Belgiaan kuuluva Vallonian alue, Irlanti, Ranska sekä Kreikka, Italia, Espanja, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät nimenneet mitään muita jätetyyppejä ongelmajätteeksi. (cid:1) komitean Komissio tarkastaa parhaillaan näitä ilmoituksia direktiivin 75/442 ETY 18 artiklalla perustetun eurooppalaisen ongelmajäteluettelon mukauttaminen. Vuoden 1999 alkuun mennessä komissio oli vastaanottanut 471 ilmoitusta jäsenvaltioilta. Direktiivin 91/904/EY ensimmäinen mukautus on tarkoitus tehdä 282 ilmoituksen tarkastuksen jälkeen vuonna 1999. Tarkoituksena avustuksella. on 2. Kotitalouksissa muodostunut ongelmajäte – 1 artiklan 5 kohta Direktiivin 1 artiklan 5 kohdan mukaan kotitalouksissa muodostunut ongelmajäte vapautetaan tämän direktiivin säännöksistä. Valitettavasti kyselylomakkeessa kysytään, erottaako jäsenvaltio kotitalouksissa syntyneen ongelmajätteen muusta ongelmajätteestä. Kysymyksen tarkoitus on epäselvä ja samoin ovat vastaukset "kyllä" tai "ei". 53 54 55 Jätteistä annetun direktiivin 91/156/ETY, ongelmajätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY ja pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY täytäntöönpanosta 5. helmikuuta 1997 annettu asetus N:o 22, jota on muutettu 8. marraskuuta 1997 annetulla asetuksella N:o 389. Laki: The Special Waste Regulations (Erityiset jäteasetukset) 1996, sellaisena kuin se on muutettuna lailla N:o 2019: The Special Waste (Amended) Regulations (Muutetut erityiset jäteasetukset) 1996. Draft Statutory Rules of Northern Ireland (Pohjois-Irlannin lakiluonnokset), 1998. 35 Belgiassa Flanderin alue sisällytti tällaiset toimenpiteet kotitalouksissa muodostunutta ongelmajätettä koskevaan Flanderin alueen asetukseen. Pykälässä 1§1 annetaan yksityiskohtainen määritelmä kotitalouksissa muodostuneelle ongelmajätteelle. Belgiaan kuuluva Vallonian alue, Tanska ja Ranska vastasivat "ei" ilman muita selityksiä. Irlannissa ei vielä kerätä erikseen kotitalouksien ongelmajätettä. "Bring" -tilat ottavat vastaan tiettyjä jätteitä. kotitalouksissa luetteloidaan Luxemburgissa 11. joulukuuta 20 (Yhdyskuntajäte ja samantyyppiset kaupan, teollisuuden tai laitosten jätteet mukaan luettuna erikseen kerätyt jätelajit; ks. myös ongelmajäteluettelo). muodostuneet ongelmajäteasetuksen ongelmajätteet liitteen IV luvussa annetun 1996 Itävallan jätehuoltolaissa kotitalouksissa muodostunut ongelmajäte on "ongelmallista jätteet erikseen ainetta" (Problemstoff). Paikallisviranomaisten on kerättävä tällaiset vähintään kahdesti vuodessa. Suomessa kuntien on järjestettävä kotitalouksien ongelmajätteen talteenotto ja vapautettu ongelmajätteen 13). Kotitaloudet (jätelain hävittäminen kirjanpitovelvollisuudesta. Säännöksiä erityisten ja merkinnöistä tunnistekaavakkeiden lisäksi sovelletaan vasta, kun ongelmajäte on luovutettu kunnalle. pakkaamisesta osasto on Ruotsissa kunnilla on valta päättää kotitalouksien ongelmajätteen keräämisestä erikseen muusta kotitalousjätteestä. Tällaiset erikseen kerätyt jäte-erät ovat ongelmajätettä. Alankomaissa käytetään logoa SCW (Small Chemical Waste) kotitalouksien ongelmajätteen erottamiseksi muusta kotitalousjätteestä. SCW-asetuksessa edellytetään, että tuottajien ja maahantuojien on kiinnitettävä tämä logo tuotteisiin, joista tulee ongelmajätettä, kun ne heitetään pois. Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät sisällytä kotitalousjätettä ongelmajätteen määritelmään. Tämä on EY-lain vastaista. (cid:1) jäsenvaltiota (Luxemburg, Alankomaat, ja Ruotsi) sekä Viisi Belgiaan kuuluva Flanderin alue ilmoittivat ottaneensa käyttöön erillisen keräilyn kotitalouksien ongelmajätteelle. Epäselvän kysymyksen vuoksi Tanskalta, Ranskalta ja Belgiaan kuuluvalta Vallonian alueelta ei ole vielä saatu tietoja. Irlannissa ei ole vielä otettu käyttöön erillistä keräilyä. Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät sisällytä kotitalousjätettä ongelmajätteen määritelmään. Itävalta, Suomi 3. Kirjanpito ja ongelmajätteen sijoittamisen ilmoittaminen – 2 artiklan 1 kohta Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ongelmajätettä, jäte on yksilöitävä ja merkittävä kirjanpitoon. jokaisessa paikassa, jossa sijoitetaan Belgian Vallonian alueella ongelmajätteen sijoittamista koskevat tiedot on lisättävä kuljetuslomakkeeseen. Kaatopaikan hoitajan on arkistoitava kuljetuslomakkeiden jäljennökset ja lisättävä niihin kaikki asiaan liittyvät tiedot. Flanderin alueella Vlarem II:n 5. 2. 1. 2 artiklassa vaaditaan jätteenkäsittelylaitosten hoitajia rekisteröimään jätteiden 36 vastaanotto ja käsittely. Tämän säädöksen 5. 2. 4. 1. 1§2 artiklan mukaan jäte voidaan ottaa ja sen kun vastaan uuttumiskäyttäytyminen ovat tiedossa. ominaisuudet, kaatopaikalle alkuperä, sisältö vasta Tanskassa ongelmajätettä käsittelevien laitosten on pidettävä kirjaa jätteen tyypistä joihin ongelmajätettä sijoitetaan, ei näytetä (jäteluettelon nro). Niille paikoille, asetettavan erityisiä vaatimuksia. Ranskassa kaatopaikan toimintalupaan sisältyy velvoite pitää kirjaa vastaanotetuista ja hylätyistä jätteistä. Irlanti vahvisti 2 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanon vuoden 1996 jätehuoltolain 41 (2) (ix) kohdalla. Luxemburgissa 2 artiklan 1 kohta pantiin täytäntöön of 11. joulukuuta 1996 annetun ongelmajäteasetuksen 3 artiklalla; lisätietoja ei ole saatavissa. Alankomaissa kaatopaikkalupiin sisältyy vaatimus tunnistaa, punnita ja kirjata kaikki kaatopaikkojen ongelmajätteet. tiedot kaikkien jätteiden keräämistä ja käsittelyä koskevista Itävalta on toimittanut kirjanpitovaatimuksista ja ongelmajätteen mukana seuraavien asiakirjojen keräämisen jatkamisesta. Suomessa kaatopaikan hoitajan on kirjattava tarkasti, mihin osaan kaatopaikkaa jätteet on sijoitettu (valtioneuvoston päätös kaatopaikoista (861/1997), 7 pykälä, alakohta 6). Ruotsissa ongelmajätteen sijoittamista koskeva kirjanpito ja jätteen yksilöinti kuuluvat osana menettelyyn, jossa myönnetään lupa kaatopaikkatoimintaan. kuningaskunnassa Yhdistyneessä kaikilla niiden ongelmajätettä sijoittavilla (ja kuljettavilla) laitoksilla on oltava, tämänkaltaista toimintaa harjoittavien laitosten on kirjattava kaikkien jätteiden sijoituspaikat (tieto direktiivin 75/442/ETY täytäntöönpanoa koskevasta kertomuksesta). (cid:1) asiakirjojen lisäksi, jotka tämän vaatimuksen direktiivin Näyttää siltä, että Itävalta ja Tanska yhdistivät 75/442/ETY 14 artiklan hyödyntämistä ja sijoittamista harjoittavia laitoksia ja yrityksiä koskevaan yleiseen vaatimukseen. 4. Ongelmajätteen sekoittaminen – 2 artiklan 2-4 kohta Direktiivin 91/689/ETY 2 artiklan 2-4 kohdan mukaan vaarallisista jätteistä huolehtivat tai niitä hyödyntävät, keräilevät tai kuljettavat liikkeet ja yritykset eivät saa sekoittaa eri luokkiin kuuluvia vaarallisia jätteitä keskenään tai sekoittaa vaarallisia jätteitä vaarattomien jätteiden kanssa. Poikkeukset sallitaan vain silloin, kun direktiivin 75/442/ETY 4 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, ja erityisesti kun se tehdään jätteistä huolehdittaessa ja niitä hyödynnettäessä. Jo turvallisuuden parantamiseksi sekoitetut ja taloudellisesti mahdollista ja tarpeen turvallisuussyistä (ihmisten terveys ja ympäristö). jätteet on erotettava toisistaan, jos se on teknisesti 37 Belgiassa Vallonian alue saattoi lainsäädäntöön mainittujen artiklojen sanamuodon. Flanderin alue saattoi vaatimuksen jätehuoltolain (20. huhtikuuta 1994) 23§3-5 artiklaan. Vlarem-asetuksessa, jossa määritellään jätteenkäsittelylaitosten toimintaedellytykset, vaaditaan lisää erityistoimenpiteitä 5. 2. 1. 7§2, 5. 2. 2. 5. 2§1-3 ja 5. 2. 2. 6. 5§1-3 artiklan mukaan. Tanska ei selittänyt säännösten täytäntöönpanemista, vaan viittasi 18. heinäkuuta 1996 päivättyyn kirjeeseen, jossa Tanska vahvisti saattaneensa kyseisen artiklan kansalliseen lainsäädäntöön 24. kesäkuuta 1996 annetun Bekendtgørelse nro 581:n 53 pykälällä. Ranskassa erityisen teollisuusjätteen (lueteltu 15. toukokuuta 1997 annetussa laissa) hävittäminen yhdessä muihin luokkiin kuuluvien jätteiden kanssa on kielletty. Erityistä teollisuusjätettä ja ongelmajätettä ei oteta vastaan yhdyskuntajätteen kaatopaikalle. polttolaitoksessa. polttaa Lisäksi Yhdyskuntajätteen polttoon yhdessä erityisen teollisuusjätteen kanssa sovelletaan tiukempia vaatimuksia. yhdyskuntajätteen teollisuusjätettä saa ei Irlanti vahvisti 2 artiklan 2-4 kohdan täytäntöönpanon jätehuoltoasetuksella (37 artikla (lupamenettely) 1997, 22 artikla (ongelmajäte) 1998, 8 artikla (ongelmajätteen kuljetus) 1998 ja 18 artiklan 1 kohta (luvat) 1998) yksityiskohtaisempia tietoja antamatta. Luxemburgissa yleisesti ottaen kiellettiin jätteiden sekoittaminen jätteen syntymisen ehkäisemisestä ja jätehuollosta annetun lain 7 artiklan 4 kohdalla. Direktiivin 91/689/ETY 2 artiklan 2-4 kohta pantiin täytäntöön 11. joulukuuta 1996 annetun ongelmajäteasetuksen 3,2 , 3,3 ja 3,4 artiklalla. Ongelmajätteen sekoittamiseen turvallisuussyistä vaaditaan ympäristöministeriön lupa. jäteöljyjen Itävallassa ongelmajätteen sekoittaminen muiden jätteiden, aineiden tai kanssa on kielletty kolmessa tapauksessa: kun tarvittava jätteen tutkimus tai käsittely estyy, kun jätettä tai laitoksia koskevat raja-arvot täyttyvät vain mainitun sekoittamisen tuloksena tai kun jätettä käsitellään 1 pykälän 3 kohdan vastaisesti. Laitoksessa saa kuitenkin käsitellä jätteitä yhdessä, jos käsittely sallitaan kunkin jätteen osalta. Lisäksi eri jätteiden tai jotka sisältävät vaarallisia aineita erilaisina pitoisuuksina, kerääminen yhdessä sallitaan, jos kemiallisia reaktioita ei esiinny ja jos yleinen kierrätys tai käsittely ei esty. jätteiden, Suomessa ongelmajätteiden sekoittaminen keskenään tai muiden jätteiden tai aineiden kanssa sallitaan ainoastaan, jos tämä on tarpeen jätteen hyödyntämisen tai hävittämisen kannalta ja jos siitä ei aiheudu turvallisuusongelmia. Ennen hävitettäväksi (D1-D12) Suomessa toimittamista sekoittamista ei siis kielletä niin tiukasti kuin direktiivissä 91/689/ETY, jossa sekoittaminen sallitaan ainoastaan turvallisuussyistä. Jo sekoitetun jätteen erottelua koskeva vaatimus on yhteisön lainsäädännön mukainen. hävittämiseksi. sekoittaminen suoritettava katsotaan Ruotsissa 2 artiklan 2-4 kohdan vaatimukset (SFS 1996:971). sisältyvät ongelmajätemääräykseen Alankomaissa nämä vaatimukset sisältyvät ongelmajätteen erottelusta ja erillään pitämisestä annetun lain (Virallinen lehti 1998, 72) 2 artiklan toiseen, kolmanteen ja neljänteen kohtaan. Laki on lähetetty komissiolle tiedoksi 15. syyskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. 38 (cid:1) Annetuista selityksistä käy ilmi, että ongelmajätteen sekoittamista koskeva yleinen kielto (2 artiklan 2-4 kohta) on pantu täytäntöön vähemmän tiukasti Ranskassa ja joissa sekoittaminen on kiellettyä ainoastaan erityistapauksissa, sekä Itävallassa, Suomessa, jos se on tarpeen hyödyntämisen ja jossa sekoittaminen sallitaan, hävittämisen kannalta ja jos siitä ei aiheudu turvallisuusongelmia. 5. Yleiset kansalliset säännöt, jotka korvaavat hyödyntämistoimintoihin tarvittavat lupavaatimukset – 3 artiklan 2 kohta Direktiivin 91/689/ETY 3 artiklan 2 kohdan mukaan lupavaatimuksesta voidaan myöntää poikkeus ongelmajätettä hyödyntäville laitoksille tai yrityksille, jos jäsenvaltio antaa tietyt erityissäännöt ja jos ihmisten terveyden ja ympäristönsuojelu varmistetaan. Toimivaltaisten viranomaisten on rekisteröitävä kyseiset laitokset tai yritykset. Kyselylomakkeisiin vastanneista jäsenvaltioista yhdessäkään ei ole annettu yleisiä joiden perusteella lupavaatimusta ei olisi tarvinnut soveltaa ongelmajätettä sääntöjä, hyödyntäviin laitoksiin. 6. Ongelmajätteen tuottajia koskevat tarkastukset – 4 artiklan 1 kohta Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan määräaikaistarkastukset koskevat laitosten ja yritysten lisäksi myös ongelmajätteen tuottajia. jonka tarkoituksena on tutkia, miten luokitellut Belgiassa Vallonian alueella ongelmajätteen tuottajat tarkastetaan yleisen tarkastuksen yhteydessä, laitokset ovat panneet täytäntöön ympäristölainsäädännön. Tarkastukset suoritetaan tavallisesti ainakin kerran ja vuodessa. Flanderin alueella tarkastuksia suorittaa ympäristö-, vesihallinnon ministeriö (AMINAL). Tarkastusten taajuus riippuu asian tärkeydestä. luonto-, maa- Tanskassa ongelmajätteen tuottajien tarkastus on osa yleistä kunnallista tarkastusta. Ranska vahvisti, että jokaista ongelmajätetoimitusta hävityslaitokseen valvotaan, että erityislaitokset tarkastetaan ainakin kerran vuodessa ja että jätteen syntymistä ja hävitystä koskevat ilmoitukset vaaditaan toimitettaviksi yhdestä kolmeen kertaan vuodessa. Irlannissa tarkastusten taajuuden määräävät yksittäiset toimivaltaiset viranomaiset kyseeseen tulevien laitosten ja käsiteltävien jätteiden mukaan (vuoden 1996 jätehuoltolain 15 (1) (b) kohta). Itävallassa ongelmajätettä (vähintään kerran vuodessa) tuottavan jätteentuottajan on rekisteröidyttävä. Kaikki ongelmajätteen huolto rekisteröidään liittovaltion rekisteriin. Tietoja seurataan säännöllisesti. Tarkastuksia suoritetaan tapauskohtaisesti (jos kirjanpito ei täsmää, aloittain). Luxemburgissa poliisi, sekä jätelainsäädännön Tarkastuksia suoritetaan säännöllisesti, mutta niiden taajuutta ei ole määritelty. ja ympäristöhallinto seuraavat yleisen rikkomuksia. koskevan tulliviranomaiset ongelmajätteitä lainsäädännön 39 Alankomaat vahvisti tämän vaatimuksen täytäntöönpanon. Tarkastusten taajuus riippuu laitosten muodostamasta mahdollisesta riskistä, joka puolestaan muodostaa provinssien tarkastussuunnitelmien pohjan. Suomessa alueelliset ympäristökeskukset ja paikalliset ympäristöviranomaiset valvovat säännösten ja asetusten noudattamista. Tarkastuksia ja niiden suorittamista koskevat yksityiskohtaiset säännökset annetaan jätelain 54 pykälässä sekä jäteasetuksen 23 pykälässä. Valvontaviranomainen päättää tarkastusten taajuudesta tapauskohtaisesti tarkastustarpeen mukaan. Ruotsissa tarkastuksista vastuussa olevien viranomaisten on tehtävä vuosittaiset tarkastussuunitelmat. Samojen viranomaisten on myös pidettävä kirjaa tarkastusta vaativasta toiminnasta ja säännöllisesti arvioitava tarkastusten tuloksia. (cid:1) Annetuista vastauksista voidaan päätellä, että kansalliset hallintoviranomaiset eivät tarkasta kaikkia ongelmajätteen tuottajia, vaan keskittyvät tärkeimpiin tapauksiin. 7. Jätteitä koskevat tiedot – 4 artiklan 2 kohta Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaan laitosten ja yritysten lisäksi tuottajien on pidettävä kirjaa ongelmajätteitä koskevista tiedoista (direktiivin 75/442/ETY 14 artikla). Lisäksi ongelmajätteitä kuljettavien laitosten ja yritysten on pidettävä kirjaa. Tiedot on pyynnöstä toimitettava toimivaltaisten viranomaisten saataville. Vastaukset jätteistä kertomukseen, koska vastaukset kattoivat samoja alueita (ks. s. 17). sisällytettiin direktiiviä annettua 75/442/ETY koskevaan 8. Toimenpiteet, joilla varmistetaan ongelmajätteen asianmukainen pakkaaminen ja merkinnät – 5 artikla Direktiivin 91/689/ETY 5 artiklan 1 kohdan mukaan ongelmajäte on pakattava ja merkittävä asianmukaisesti keräilyn, kuljetuksen ja väliaikaisen varastoinnin aikana voimassa olevien kansainvälisten ja yhteisön säännösten mukaisesti. Flanderin Belgiassa Vallonian alueella ongelmajätteen kuljetus-, keräily-, käsittely-, hyödyntämis- ja hävittämistoimintaa harjoittavat laitokset tarvitsevat luvan, joka sisältää pakkaus- ja vahvistettiin merkintävaatimukset. jätehuoltoasetuksen 23§2 artiklassa, jossa edellytetään, että jäte pakataan ja/tai varastoidaan asianmukaisesti kansainvälisten ja eurooppalaisten säännösten mukaisesti keräilyn, kuljetuksen ja väliaikaisen varastoinnin aikana. Keräilijöiden hyväksymisestä ja kuljettajien rekisteröinnistä 1. helmikuuta 1995 annettu asetus sisältää ongelmajätteen keräilijöitä ja kuljettajia koskevat vaatimukset. vaatimukset alueella nämä Tanska vahvisti täytäntöönpanon ja viittasi 18. heinäkuuta 1996 päivättyyn kirjeeseen, jossa Tanska vahvisti 5 artiklan 1 kohdan siirretyn kansalliseen lainsäädäntöön 24. kesäkuuta 1996 annetussa bekendtgørelsessä nro 581 olevalla 54 pykälällä. Ranskassa on annettu säännökset ainoastaan sairaalajätteen ja tartuntavaarallisen terveydenhuoltoalan jätteen pakkaamisesta, merkinnöistä ja kuljetuksesta. 40 Irlanti vahvisti selityksiä. täytäntöönpanon, muttei toimittanut yksityiskohtaisia tietoja tai Luxemburgissa nämä säännökset pantiin täytäntöön ongelmajätteestä 11. joulukuuta 1996 annetun asetuksen 5 artiklalla. Itävallassa asianmukainen pakkaaminen ja asianmukaiset merkinnät vahvistetaan 'Gefahrgutbeförderungsgesetz'-laissa. Suomessa ongelmajäte on kerättävä, pakattava ja merkittävä siten, että asianmukainen jätehuolto on järjestettävissä eikä terveydelle ja ympäristölle aiheuteta vahinkoa. Jätteen ja jätteen haltijan nimi sekä mahdolliset tarpeen turvallisuuden ja asianmukaisen jätehuollon järjestämisen kannalta, on merkittävä säännökset on täsmennetty valtioneuvoston ongelmajätteen pakkaukseen. Nämä päätöksessä. Vaarallisten aineiden kuljetusta koskevia asetuksia sovelletaan myös ongelmajätteiden kuljetuksiin. ja varoitukset, säännöksiä jotka ovat tiedot ja Ruotsissa pakkaaminen ja merkitseminen olisi kuljetusta koskevien sääntöjen mukaisesti. toteutettava vaarallisten tavaroiden Alankomaissa vaarallisten valmisteiden (ongelmajätteet mukaan luettuna) kuljetusta koskevat säännökset sisältyvät lakiin vaarallisten valmisteiden kuljetuksesta. Säännöt on annettu kansainvälisesti (esim. ADNR, Reinin vaarallisten aineiden kuljetuksia koskeva määräys). Ongelmajätteen varastointiin vaaditaan lupa, joka sisältää turvallisuussäännöt (tulipalojen ja räjähdysten ennaltaehkäiseminen onnettomuuksien ennaltaehkäisemisen komitean suuntaviivojen perusteella, suuntaviivat CPR 15-1 ja 15-2). Lupa sisältää myös maaperän ja pohjaveden suojelua koskevat vaatimukset. (cid:1) Mitä tulee ongelmajätteen asianmukaiseen pakkaamiseen ja merkitsemiseen, Ranska vahvisti ja tartuntavaarallisen terveydenhuoltoalan jätteen osalta. sairaalajätteen säännöksen täytäntöön ainoastaan panneensa 9. Jätehuoltosuunnitelmat ja jätteitä koskevat tilastot – 6 artikla Direktiivin 91/689/ETY 6 artiklan mukaan toimivaltaisten viranomaisten on laadittava joko erillisinä tai osana yleisiä jätehuoltosuunnitelmia ongelmajätteen huoltoa koskevat suunnitelmat. Ongelmajätteen huoltoa koskevien suunnitelmien vertaileva tutkimus (Comparative Study on Plans for the Management of Hazardous Waste, loppuraportti, heinäkuu 1997) suoritettiin ja jaettiin jäsenvaltioille 6 artiklan 32 kohdan mukaisesti. Ongelmajätteen jätehuoltosuunnitelmia koskevat tiedot sisältyvät direktiiviä 75/442/ETY koskevaan kertomukseen. 10. Tästä direktiivistä tehtävät väliaikaiset poikkeukset – 7 artikla Direktiivin 91/689/ETY 7 artiklan mukaan hätätapauksissa tai vakavan vaaran uhatessa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki toimenpiteet, mukaan luettuna tarvittaessa tästä direktiivistä tehtävät väliaikaiset poikkeukset, jotta ongelmajätteistä ei aiheudu vaaraa väestölle tai ympäristölle. Komissiolle on ilmoitettava tällaisista poikkeuksista. tarvittavat 41 Yksikään raportoivista jäsenvaltioista ei soveltanut 7 artiklaa. 11. Kyselylomakkeen tietojen lisäksi – 8 artiklan 3 kohta Direktiivin 91/689/ETY 8 artiklan 3 kohdassa vaaditaan jäsenvaltioita toimittamaan komissiolle tiedot kaikista laitoksista tai yrityksistä, jotka huolehtivat ongelmajätteistä ja/tai hyödyntävät niitä ensisijaisesti kolmansien osapuolten lukuun ja jotka todennäköisesti kuuluvat direktiivin 75/442/ETY 5 artiklassa tarkoitettuun yhtenäiseen verkostoon. Näihin tietoihin olisi sisällyttävä nimi ja osoite, jätteen käsittelymenetelmä ja käsiteltäviksi kelpaavien jätteiden laatu ja määrä, ja tiedot on toimitettava vuosittain päätöksessä 96/302/EC56 vahvistetussa muodossa. Komission on pyynnöstä toimitettava nämä tiedot jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten saataville. Toukokuuhun 1999 mennessä komissio oli saanut tiedot kaikilta muilta jäsenvaltioilta paitsi Italialta. Ainoastaan Saksa on toimittanut tietojen ensimmäisen ajantasaistuksen. Muut jäsenvaltiot toimittivat tiedot ainoastaan kerran. Kaikki jäsenvaltiot eivät toimittaneet täydellisiä tietoja tai tiedot eivät olleet oikeassa muodossa. Kreikasta saadut tiedot koostuivat ainoastaan laitosten nimistä ja osoitteista. Saksa toimitti kaikki vaaditut tiedot. Tiedot sellaisesta jätteestä, jota voidaan käsitellä, on kuitenkin toimitettu LAGA-koodien muodossa eikä Euroopan jäteluettelon mukaan. Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamat tiedot ovat täydelliset Englannin laitoksissa käsiteltäviä jätetyyppejä lukuun ottamatta. Ranska ei ole myöskään toimittanut tietoja käsitellyistä jätetyypeistä. Irlannin ja Portugalin tiedoissa jätetyyppejä ei ole mainittu tietoja joidenkin laitosten systemaattisesti. Portugali ei ole myöskään toimittanut käsittelymenetelmästä. Kaikki muut tiedot toimittaneet kaikki jäsenvaltiot ovat vaaditussa muodossa. Komissio harkitsee tietokannan käyttöönottoa, jonka välityksellä käsittelylaitoksia koskevat tiedot olisivat saatavilla. Yksi mahdollisuus olisi toimittaa tiedot Euroopan jotta tiedot voitaisiin sisällyttää sen tietojärjestelmään tai ympäristökeskukselle, eurooppalaisen jäteasioita käsittelevän keskuksen tietojärjestelmään. 56 EYVL L 116, 11. 5. 1996, s. 26. 42 JÄTEÖLJYHUOLLOSTA ANNETTU DIREKTIIVI 75/439/ETY, SELLAISENA KUIN SE ON MUUTETTUNA DIREKTIIVILLÄ 87/101/ETY I. JOHDANTO Direktiivissä 75/439/ETY57, sellaisena kuin se on muutettuna, säädetään toimenpiteistä sen varmistamiseksi, että jäteöljyt kerätään ja hävitetään aiheuttamatta vältettävissä olevaa vahinkoa ihmiselle ja ympäristölle. Direktiivin 75/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, pääsäännökset ovat seuraavat: – 'jäteöljyn' ja jäteöljyhuoltoterminologian58, kuten huollon (mikä tahansa käsittely), (jalostaminen (1 polttaminen), prosessoinnin perusöljyiksi), polttamisen (käyttö polttoaineena) artikla), ja keräyksen, määritelmät (uudistaminen uudistamisen ja – jäteöljyhuollon yleisenä tavoitteena on ihmisille tai ympäristölle aiheutuvien vahinkojen välttäminen (2 artikla), – jäteöljyhuollon hierarkia: jäteöljyjen käsittelyssä etusija annetaan uudistamiselle; muussa tapauksessa jäteöljyt on poltettava ympäristön kannalta hyväksyttävin edellytyksin; jos kumpikaan esitetyistä vaihtoehdoista ei ole toteutettavissa, jäteöljyt on hävitettävä turvallisesti taikka niiden varastointia tai kaatopaikalle sijoittamista on valvottava (3 artikla), – kielletään jäteöljyjen päästö vesiin, maaperää vahingoittavat päästöt ja valvomaton päästö sekä käsittely silloin, kun siitä aiheutuu päästötasojen ylittyminen (4 artikla), – yleisölle tiedottaminen ja kampanjat mahdollisimman asianmukaisen varastoinnin ja ja/tai jäteöljyt yritykset keräyksen varmistamiseksi; jäsenvaltiot hävittämisestä/sijoittamisesta; käsittelytapojen mukaisiin ryhmiin (5 artikla), keräyksestä jakaa huolehtia päättää voivat voivat – toimilupavaatimus yrityksille, prosessointia koskevat säännökset, polttoa koskevat säännökset (päästöarvot laitoksille, joiden polttoaineteho on 3 MW tai yli, niiden laitosten riittävä valvonta, joiden polttoaineteho on pienempi) (6-8 artikla), – PCB/PCT:tä koskevat erityisvaatimukset (10 artikla), – vaatimus pitää kirjaa, luovuttaa tietoja toimivaltaisille viranomaisille, säännölliset tarkastukset, tekniikan kehityksen tutkiminen ja lupien mukauttaminen (11-13 artikla). Seuraavassa esitetty konsolidoitu kertomus perustuu 24. lokakuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä 94/741/EY59 vahvistettuun kyselylomakkeeseen. Direktiivin 57 58 59 EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 31, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/101/ETY (EYVL L 42, 22. 12. 1986, s. 43). Jäteöljyistä annetun direktiivin terminologia eroaa direktiivin 75/442/ETY terminologiasta. EYVL L 296, 17. 11. 1994, s. 42. 43 91/692/ETY60 mukaan jäsenvaltioilla oli velvoite toimittaa ajanjaksoa 1995-1997 koskevat kertomuksensa 30. syyskuuta 1998 mennessä. Kreikka, Italia, Portugali ja Espanja eivät toimittaneet kertomuksiaan, joten konsolidoidussa kertomuksessa viitataan ainoastaan 11 jäsenvaltioon. Kansallisia tietoja verrataan joissakin kohdin jäteöljyjen uudistamisen taloudellisista näkökohdista (Economics of Waste Oils Regeneration)61 tehdystä tutkimuksesta saatuihin tietoihin. Tutkimuksessa luodaan katsaus jäteöljyhuoltoon 15 jäsenvaltiossa. II. KYSELYLOMAKKEEN (KOMISSION VASTAUKSIIN PERUSTUVA KERTOMUS PÄÄTÖS 94/741/EY) SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ 1. Kansallinen lainsäädäntö Kertomuksensa toimittaneet 11 jäsenvaltiota (Belgian kaksi aluetta, Tanska, Saksa, Ranska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) vahvistivat toimittaneensa komissiolle yksityiskohtaiset tiedot nykyisin voimassa olevista laeista ja asetuksista, joilla jäteöljyhuollosta annettu direktiivi 75/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2. Jäteöljyjen uudistamista koskevat säännökset – 7 artikla Direktiivin 75/439/ETY 7 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyä uudistavan laitoksen toiminta ei aiheuta vältettävissä olevaa vahinkoa ympäristölle (7 artiklan a kohta). Lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että uudistamisesta saatavat perusöljyt eivät muodosta ongelmajätettä eivätkä sisällä polykloorattuja bifenyylejä ja polykloorattuja terfenyylejä (PCB/PCT) pitoisuuksina, jotka ylittävät 50 ppm:n rajat (7 artiklan b kohta). Belgiassa Vallonian alueella ei toteutettu 7 artiklan mukaisia toimenpiteitä. Tämä viittaa siihen, että jäteöljyt uudistettiin vain osittain Vallonian alueella ja pääasiassa Flanderin alueella, mikä on ristiriidassa taulukossa 1 esitettyjen tietojen kanssa. Taulukon mukaan jäteöljyjä ei uudisteta lainkaan Vallonian alueella ja Flanderin alueella uudistetaan 0,2 %. Flanderin alueella kyseiset säännökset sisältyvät Vlarem II -asetuksen 5. 2. 2. 8 ja 5. 2. 3. 5 alakohtaan. Tanska vahvisti, että tarpeelliset uudisteta jäteöljyjä. toimenpiteet toteutettiin. Tanskassa ei kuitenkaan Saksassa toimenpiteet, haittaamattomalla joilla varmistetaan jäteöljyjen uudistaminen ympäristöä ja päästöjen valvonnasta tavalla, vahvistetaan jätehuoltolaissa 60 61 EYVL L 377, 23. 12. 1991, s. 48. Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 44 annetussa liittovaltion laissa. Direktiivin 7 artiklan b kohdan vaatimus on pantu täytäntöön vuoden 1987 jäteöljyasetuksella. Ranskassa ei toteutettu 7 artiklan mukaisia toimenpiteitä, mutta Ranska ilmoitti, että 21. marraskuuta 1979 annetun asetuksen 2 artiklassa annetaan etusija uudistamiselle. Irlannissa ei toteuteta jäteöljyjen uudistamista. Luxemburgissa 7 artiklan säännökset on vahvistettu 30. marraskuuta 1989 jäteöljyistä annetussa suuriruhtinaskunnan asetuksessa. Jäteöljyä uudistaviin laitoksiin sovelletaan myös jätteiden vähentämisestä ja jätehuollosta 17. kesäkuuta 1994 annetun lain säännöksiä, joiden mukaan kyseisten laitosten toimintaan vaaditaan lupa. Näissä luvissa vahvistetaan erityiset toimintaedellytykset (ks. edellinen kertomus). Luxemburgissa ei kuitenkaan ole jäteöljyjä uudistavia laitoksia, joihin säännöksiä voitaisiin soveltaa. Alankomaat ilmoitti, että siellä ei uudisteta jäteöljyä. Itävalta ei pannut täytäntöön kyseistä säännöstä, koska jäteöljyä ei uudisteta pienistä määristä johtuen. Suomi ja Ruotsi vahvistivat toimenpiteiden toteuttamisen 7 artiklan mukaan, mutta eivät toimittaneet yksityiskohtaisempia tietoja. Suomessa ja Ruotsissa ei kuitenkaan uudisteta tai uudistetaan vain äärimmäisen pieni osa jäteöljystä. viittasi Yhdistynyt kuningaskunta ympäristönsuojelulain (EPA 1990) ympäristönsuojelusta (menettelyt muutettuina vuoden 1994 asetuksilla jätehuoltoluvista (asetus 14). (cid:1) jossa mainittiin sekä vuoden 1991 asetukset ja aineet) SI N:o 472, sellaisina kuin ne ovat edelliseen ja kertomukseen, II osa I Belgian Flanderin alue, Tanska, Saksa, Luxemburg, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta siis vahvistivat 7 artiklan täytäntöönpanon toimittamatta yksityiskohtaisempia tietoja toimenpiteiden luonteesta ja laadusta, kun taas Vallonian alue, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Itävalta eivät panneet säännöstä täytäntöön. Ranska ei toteuttanut kyseisiä toimenpiteitä, vaikka siellä jäteöljyt uudistetaan. 3. Tiukemmat kansalliset toimenpiteet – 16 artikla Direktiivin 16 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa ympäristön suojelemiseksi toimenpiteitä, jotka ovat direktiivissä säädettyjä tiukempia. Belgiassa Vallonian alue ilmoitti, että tiukempia toimenpiteitä toteutettiin 4 artiklan (kiellot) osalta. Nämä toimenpiteet ovat yksityiskohtaisempia ja tarkempia siltä osin, mitä tulee käytettyjen öljyjen käsittelyyn. Flanderin alue ilmoitti näiden toimenpiteiden sisältyvän Vlarem II -asetuksen 5. 2. 2. 8. 3 ja 5. 2. 3. 5. 2 artiklaan. Tanska ilmoitti, että tiukempia toimenpiteitä on toteutettu, muttei yksityiskohtaisempia tietoja. toimittanut Saksassa tiukempia toimenpiteitä ympäristön suojelemiseksi on toteutettu erityisesti jätteenpolttolaitoksista annetun asetuksen (17. BimschV) avulla. 45 Ranska ei ole toteuttanut tiukempia toimenpiteitä. Irlannissa tiukempia toimenpiteitä kuin ne, mitä komissiolle on ilmoitettu, ei ole katsottu tarpeellisiksi. Luxemburgissa jätteiden vähentämisestä ja jätehuollosta 17. kesäkuuta 1994 annetussa laissa annetaan etusija materiaalien uudistamiselle yleensä ja siten myös jäteöljyjen uudistamiselle. Jätteen käyttöä energian lähteenä voidaan ajatella ainoastaan sellaisen jätteen osalta, joka ei sovellu muunlaiseen uudelleenkäyttöön kuin lämmitykseen. Toimenpiteistä on tiedotettu komissiolle (edellinen kertomus). Alankomaat ilmoitti, että muutamat vaatimukset halogenoitujen hiilivetyjen ja PCB- yhdisteiden pitoisuuden osalta sisältyvät käytetyn öljyn määritelmään. On annettu myös muutamia vaatimuksia halogenoitujen hiilivetyjen ja PCB-yhdisteiden pitoisuuksista polttoainekäytössä tai polttoaineiden valmistuksessa. Näitä vaatimuksia sovelletaan kaikkiin polttoaineisiin. Itävalta lainsäädäntötekstit toimitettiin komissiolle. tiukempia ilmoitti, että toimenpiteitä toteutettiin ja että vastaavat Suomi ja Ruotsi vahvistivat tiukempien toimenpiteiden täytäntöönpanon, mutta eivät toimittaneet yksityiskohtaisempia tietoja. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole tuntenut toteuttamiseen, kuten se raportoi jo edellistä kertomusta varten. (cid:1) tarvetta tiukempien toimenpiteiden jäsenvaltiot Ranskaa, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta kaikki raportoivat ympäristön että suojelemiseksi toimenpiteitä, jotka olivat direktiivissä säädettyjä tiukempia. Näihin toimenpiteisiin uudistamiselle etusijan (Luxemburg), tiukemmat päästöjen raja-arvot (Saksa) ja tiukemmat arvot PCB- pitoisuudelle (Alankomaat); muissa tapauksissa toimenpiteitä ei ollut eritelty. korostetumman toteuttaneet ilmoittivat, antaminen kuuluvat olivat ne DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO 1. Jäteöljyhuolto - 2 ja 3 artikla Direktiivin 2 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyjä kerätään ja niistä huolehditaan aiheuttamatta vältettävissä olevia vahinkoja ihmisille ja ympäristölle. Direktiivin 3 artiklan mukaan etusija annetaan uudistamiselle, toinen sija polttamiselle ja viimeinen sija turvalliselle hävittämiselle (käsittelylle) ja varastoinnille tai kaatopaikalle sijoittamiselle. (Pakottavat syyt, ks. kysymys 2). Kuvassa 1 esitetään katsaus jäteöljyhuoltoon 1994-1995. Kuvan pohjana on 15 jäsenvaltion osalta Coopers & Lybrandin toteuttama tutkimus Economics of Waste Oils Regeneration62 (jatkossa 'tutkimus'). Lukuihin sisältyy syntyneen jäteöljyn (48%) ja 62 Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 46 kerätyn jäteöljyn (74,6%) määrä keskimäärin sekä uudistamisen ja polttamisen prosenttiosuus (36% ja 64%). Jäteöljyhuollon kannalta komissio katsoo D-reitin (uudelleenpuhdistaminen) ja A-reitin (energiakäyttöön tarkoitettu käsittelemätön öljy), B-reitin (energiakäyttöön rajoitetun käsittelyn jälkeen tarkoitettu öljy) ja C-reitin (uudelleenkäsittely polttoöljyksi) 'polttamiseksi'. 'uudistamiseksi' Jäsenvaltioiden tätä kertomusta varten ilmoittamia lukuja vertailtaessa on otettava huomioon seuraavat seikat: • luvut toimitettiin usein ilmoittamatta yksikköjä tai ne toimitettiin eri yksikköinä (tonneina ja kuutiometreinä); lukuja muunnettaessa käytettiin tiheyttä 0,9 tonnia/m3, • syntyneen jäteöljyn määrä vaihteli suuresti välillä 33-66% markkinoilla olevasta öljystä. Koska tämä arvo on pelkkä arvio mutta hyvin perustavaa laatua oleva luku laskettiin 50% markkinoilla arvioinnin kannalta, syntyneen jäteöljyn määräksi olevasta öljystä keskenään jotta osalta, kaikkien vertailtavissa olevat tiedot tätä kertomusta varten. jäsenvaltioiden saataisiin luvut. Kuvassa 2 esitetään Taulukko 1 sisältää jäteöljyhuollon osalta toimitetut jäteöljyhuollon osuus, joka on laskettu siltä pohjalta, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi. Tämä esitystapa valittiin osoittamaan, että edelleenkin valtava määrä jäteöljyä jää keräämättä erikseen ja näin ollen sitä ei myöskään käsitellä asianmukaisesti. Kreikkaa, Italiaa, Portugalia ja Espanjaa koskevat luvut vuodelta 1994 – 1995 otettiin arvio tutkimuksesta, jäteöljyhuollosta vuonna 1997 EU:n 15 jäsenvaltion osalta. keskimääräinen voidaan esittää jotta em. Kuvassa 3 esitetään katsaus markkinoilla saatetun öljyn, kerätyn jäteöljyn ja käsitellyn (uudistetun, poltetun ja kaatopaikalle sijoitetun) jäteöljyn määrään 1000 asukasta kohti vuonna 1997. Markkinoilla olevasta öljystä noin 50% oletetaan päätyvän jäteöljyksi. toimitettu lukuja markkinoilla olevan öljyn määrästä. Belgian kahdelta alueelta ei Flanderin alueelta toimitetut luvut osoittavat keräysasteeksi noin 100%, kun taas Vallonian alueella keräysasteeksi saatiin noin 50%. Kerätty jäteöljy poltetaan (B-reitti). Jäteöljyn äärimmäisen korkea määrä Belgiassa johtuu Flanderin alueen toimittamista tiedoista. Flanderin alueella jäteöljy määritellään laajemmin (jäteöljyyn sisältyvät esim. öljyinen liete, öljynsuodattimet sekä puhdistus- ja pakkausmateriaali, johon on imeytynyt öljyä tai rasvaa) kuin muissa maissa. Lisäksi esitetyt luvut pohjautuvat kaikkien taloudellisten toimijoiden (jätteenkäsittelylaitokset mukaan luettuna) vuosikertomukseen, joten voidaan olettaa, että useat kuormitukset on ilmoitettu useammin kuin kerran. Tanskassa kerätyn jäteöljyn määrä laski vuoden 1995 noin 100 prosentista vuoden 1997 84 prosenttiin (laskentaperustana käytettiin sitä, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi). Kaikki jäteöljy poltettiin. Tutkimuksesta saatujen tietojen mukaan 50% käsiteltiin uudelleen (C-reitti) ja 25% päätyi A-reitille ja loput 25% B-reitille. 47 Saksassa jäteöljyistä kerättiin 83-90% (laskettuna siltä pohjalta, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi eikä 66% kuten ilmoitettiin). Noin 51% syntyneestä jäteöljystä uudistettiin (hienoisesti ja 32% poltettiin. laskeva suuntaus sitten vuoden 1994) Kerätyn jäteöljyn määrä Ranskassa kasvoi 51 prosentista 55 prosenttiin (laskettuna siltä pohjalta, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi eikä 42% kuten ilmoitettiin). Uudistamisen prosenttiosuus laski edelleen 26 prosentista noin 18 prosenttiin, ja näin ollen polttamisen osuus kasvoi 29 prosentista 38 prosenttiin. Edellisestä kertomuksesta jo kävi ilmi, että uudistamisen osuus laski vuosien 1990 ja 1994 välillä. Irlannissa kerättiin 36-39% jäteöljyistä (laskettuna siltä pohjalta, että 50% markkinoilla ja ne poltettiin olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi eikä 33% kuten ilmoitettiin), kokonaisuudessaan. tietoja markkinoilla olevan öljyn määrästä. Tästä syystä Luxemburg ei toimittanut syntyneen jäteöljyn määrä ainoastaan arvioitiin samaksi kuin kerätyn jäteöljyn määrä (jäteöljyistä kerättiin siis 100%). Luxemburg ilmoitti, että kaikki jäteöljyt vietiin pois maasta uudistamista varten. Tämä tarkoittaisi huomattavaa kasvua, sillä edellisen kertomuksen mukaan 50% jäteöljyistä uudistettiin. Tiedot ovat ristiriidassa tutkimuksen kanssa, jonka mukaan jäteöljyt poltettiin A- ja B-reittiä käyttäen vuonna 1994 – 1995. Alankomaissa keräysaste nousi 35 prosentista 52 prosenttiin vuosina 1995 – 1997 (laskettuna siltä pohjalta, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi eikä 37-45% kuten ilmoitettiin). Kerätyistä öljyistä 100% poltettiin. Itävalta esitti ainoastaan arviot markkinoilla olevan öljyn ja syntyneen jäteöljyn määrästä. Kerätyn öljyn määrä laski 92 prosentista vuonna 1995 78 prosenttiin vuonna 1997. Kerätyistä öljyistä 100% poltettiin. Vuonna 1997 Suomessa kerättiin 97% syntyneestä jäteöljystä, vain 4% uudistettiin, 68% poltettiin ja 25% varastoitiin väliaikaisesti. Ruotsin toimittamat luvut ovat karkeita arvioita. Tästä syystä kerätyn jäteöljyn määräksi arvioidaan 100% (jos syntyvän jäteöljyn määräksi arvioidaan 50% markkinoilla olevasta öljystä). Kerätty jäteöljy poltetaan (89% B-reittiä käyttäen, 11% A-reittiä käyttäen). Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamat joiden mukaan syntyneestä jäteöljystä kerättiin 94-97% (laskettuna siltä pohjalta, että 50% markkinoilla olevasta öljystä päätyy jäteöljyksi eikä 55% kuten ilmoitettiin). Kerätystä jäteöljystä 7% uudistettiin ja 89% poltettiin. Uudistetun jäteöljyn ja kerätyn jäteöljyn välisen erotuksen oletetaan päätyvän sijoitettavaksi kaatopaikoille. luvut ovat arvioita, Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät toimittaneet tietoja, tutkimuksesta63 kävivät ilmi seuraavassa esitetyt vuoden 1994 – 1995 tiedot. 63 Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 48 Kreikassa vain 8% syntyvästä jäteöljystä kerättiin erikseen laillisin keinoin ja uudistettiin sen jälkeen. Jäljelle jäävät 92% jäteöljystä kerättiin laittomasti ja myytiin käsittelemättömänä polttoaineeksi. Espanjassa jäteöljyistä kerättiin 44%; 14% uudistettiin ja 26% poltettiin (25% B-reittiä ja 43% A-reittiä käyttäen). Italiassa kerättiin vuonna 1994 jäteöljyistä 58%; 48% uudistettiin ja 10% poltettiin. Portugalissa kerättiin jäteöljyistä 25%, ja 100% näistä poltettiin (A-reitti). (cid:1) Kuvaa 2 on mukautettava, jotta sitä voidaan verrata kuvaan 1 (kerroin 50/48 kerätyille jäteöljyille ja kerroin 100/71 uudistetuille ja poltetuille jäteöljyille). Erillisen keräyksen prosenttiosuus on näin ollen hieman laskenut, 74,6 prosentista vuonna 1994 – 1995 74 prosenttiin vuonna 1997 (71% x 50/48). Tästä 24% (17% x 100/71) uudistettiin vuonna 1997 verrattuna 36 prosenttiin vuonna 1994 – 1995, ja polttamisen prosenttiosuus nousi 64 prosentista 75 prosenttiin (53% x 100/71). Jos oletetaan, ettei jäteöljyhuolto Kreikassa, Italiassa, Portugalissa ja Espanjassa ole merkittävästi parantunut vuodesta 1994 vuoteen 1997, jäteöljyhuolto koko Euroopan unionin alueella on jopa huonontunut vuosien 1994 – 1995 ja 1997 välisenä aikana. 2. Esteet jäteöljyjen uudistamiselle ja polttamiselle – 3 artikla Direktiivin 3 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on annettava etusija jäteöljyjen uudistamiselle ja toinen sija jäteöljyjen polttamiselle ympäristön kannalta hyväksyttävin edellytyksin, ja järjestelyjen kannalta mahdollista. Jos jäteöljyjen uudistaminen tai polttaminen ei ole mahdollista, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyt hävitetään turvallisesti taikka niiden varastointia tai kaatopaikalle sijoittamista valvotaan (3 artiklan 3 kohta). jos tällainen polttaminen on teknisesti, taloudellisesti Belgiassa Vallonian alue ilmoitti, että tekniset, taloudelliset ja järjestelyihin liittyvät esteet (syitä ei eritelty) ovat rajoittaneet jäteöljyjen uudistamista mutta eivät niiden polttamista ja että toimenpiteitä on toteutettu 3 artiklan 3 kohdan mukaan. Flanderin alue ei ilmoittanut esteitä jäteöljyjen uudistamiselle ja polttamiselle. Tanskassa ei ole vielä teknistä tai taloudellista perustaa jäteöljyjen uudistamiselle; ainoastaan tutkimushanke on käynnistetty. Puhdistamisen jälkeen jäteöljyt poltetaan kaukolämpöä varten. Jäteöljyjen yksityisille kerääjille annetaan tukea energia- ja CO2- maksujen jäteöljyjä korvausten keskuslämmityslaitoksiin. toimittavat muodossa, kerääjät kun Perustamalla taloudellinen ja järjestelyjä koskeva kehys Saksassa varmistettiin, että teollisuus saavutti jäteöljyjen uudistamiseen tarpeelliset tekniset edellytykset. Esteitä ei mainittu. Ranska ilmoitti, että perustavaa laatua olevia esteitä ei ole olemassa, mutta että se keskittyy energian syistä Jäteöljyjen uudistamista harjoittaa Ranskassa hyödyntämiseksi ainoastaan yksi laitos. Lisäksi perusöljyn tuottajat eivät halunneet kehittää jäteöljyjen esitetyistä sementtiuuneissa. polttamiseen seuraavassa jäteöljyjen 49 uudistamistekniikoita. Yksi taloudellinen tekijä puhuu myös polttamisen puolesta, koska tulokset tällä hetkellä perusöljyjä tuotetaan liikaa, osoittivat, ratkaisu ympäristön suojelemiseksi. että jäteöljyjen polttaminen saattaisi olla paras ja elinkaarianalyysin ensimmäiset Irlannissa ei ollut teknisiä, taloudellisia tai järjestelyihin liittyviä esteitä, jotka olisivat estäneet uudistamisen ja polttamisen asettamisen etusijalle. Ei ole selvillä, miksi Irlanti ei edistä jäteöljyjen uudistamista. Tätä nykyä Luxemburgissa ei enää ole esteitä jäteöljyjen uudistamiselle ja polttamiselle. Luxemburgissa ei ole uudistamista harjoittavia laitoksia eikä polttolaitoksia. Jäteöljyjen kerääjillä on sopimukset ulkomailla sijaitsevien uudistamista harjoittavien laitosten kanssa. Ainut polttamisen salliva kriteeri on se, että käytettyjen öljyjen laatu ja tekniikat eivät salli uudistamista. jäteöljyn uudistaminen taloudellisista oli epäonnistui ilmoitti, että hallituksen 1980-luvun alussa harjoittaman politiikan Alankomaat keskusuudistamisyksikössä. perusöljyksi tavoitteena Suunnitelma syistä. Vuonna 1986 yritettiin perustaa voiteluöljyntuottajien kanssa keskusuudistamisyksikkö, jonka tarkoituksena oli tuottaa polttoaineita jäteöljystä (erityisesti meriliikenteessä käytettävästä dieselöljystä). Yhdelle yhtiölle myönnettiin lupa tähän, mutta yhtiöllä ei ole vielä ollut luvalle käyttöä. Tähän on syynä se, että öljynkerääjät eivät halua lähettää öljyä kyseiseen laitokseen vaan käyttävät nykyä muita sentrifuusiotekniikkaa tarvittavan sekoituksen tuottamiseksi. käytetään valmistuksessa laitoksia. tai polttoaineen polttoaineen Laitoksessa ulkomailla sijaitsevia tätä Käsittelemätön jäteöljy poltetaan tuskin koskaan. Jäteöljyä esiintyy myös pyyhkimiseen käytetyissä rievuissa, kölivedessä, öljynsuodattimissa ja -erottimissa jne. Nämä jätteet käsitellään ongelmajätteenä eikä jäteöljynä , ja ne yleensä hävitetään polttolaitoksissa. Itävallan ilmoituksen mukaan jäteöljymäärät siellä ovat liian pieniä, jotta uudistaminen olisi taloudellisesti kannattavaa. Suomessa ei ole teknisiä, taloudellisia tai järjestelyihin liittyviä esteitä, jotka estäisivät antamasta etusijaa jäteöljyjen uudistamiselle ja toista sijaa jäteöljyjen polttamiselle. Ruotsi ilmoitti seuraavat esteet jäteöljyjen uudistamisen osalta: markkinointiongelmat, koska uudistetut öljyt on merkittävä ellei raakaöljyä ole hydrattu; uudistettavia jäteöljyjä tarvitaan ja rikkihappoprosessista (?) syntyvä jäte on aiheuttanut vakavia ongelmia edellisessä laitoksessa. suuria määriä, investoinnit tuottaisivat voittoa; kalliit jotta Yhdistyneessä kuningaskunnassa suoritetaan jäteöljyn rajoitettua uudistamista, joka vaatii suuria investointeja. Tärkeimmät kilpailijat ovat yritykset, jotka hyödyntävät energiaa jäteöljyistä. Lisäksi öljy-yhtiöiden välinen kilpailu on myös vaikuttanut uudistamisen toteuttamiskelpoisuuteen. Polttamisen osalta ei mainita esteitä. Jäteöljyjen turvalliseen hävittämiseen, niiden varastointiin tai kaatopaikalle sijoittamiseen vaaditaan jätehuoltoluvat 1994). Luvanhaltijan on huolehdittava jäteöljyistä tavalla, joka ei aiheuta uhkaa ympäristölle ja ihmisten terveydelle (ympäristönsuojelulaki 1990, jakso 34). jätehuoltoluvista (asetus 50 (cid:1) (cid:1) Tärkeimmät uudistamiseen kohdistuvat esteet kansallisella tasolla näyttävät olevan taloudelliset tekijät kuten se, että taloudellisesti kannattavaan uudistamiseen tarvitaan vähimmäismäärä kerättyä jäteöljyä (tutkimuksen64 mukaan tarvitaan 60 000-80 000 tonnia vuodessa) ja se, että uudistamisen ja polttamisen välillä vallitsee raivoisa kilpailu eikä kannustavia välineitä ole käytettävissä. Sillekin olettamukselle, että jäsenvaltiot eivät halua keskittyä uudistamiseen, on olemassa perusteita. jotkut Ranska esimerkiksi ilmoitti, että sen mielestä polttaminen on ympäristön kannalta parempi ratkaisu. Lisäksi tutkimuksessa65 saatiin selville, että tärkeimmät esteet Euroopan tasolla ovat seuraavat: uudistamista ei aseteta ehdottomasti etusijalle, politiikka ei ole johdonmukaista voiteluöljyjen ja uudistamisen kilpailukyky on tuotannossa vallitsee yleinen ylikapasiteetti vähäinen. jäsenvaltioiden yhteistyötä, kesken eikä ole 3. Yleisölle tiedottaminen ja kampanjat – 5 artikla Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava yleisölle tarkoitettuja tiedotusohjelmia ja kampanjoita sen varmistamiseksi, että jäteöljyt varastoidaan asianmukaisesti ja kerätään mahdollisimman tarkoin. alueella Belgiassa Vallonian koskevia tiedotuskampanjoita, mutta kampanjoita. Kampanjoiden ja ne tarkoituksena oli toteutettiin erilaisin toimin "vihreiden viikkojen" aikana. Flanderin alueella ei toteutettu yleisölle suunnattuja tiedotuskampanjoita. yleisempiä tiedottaa kotitalousjätehuollosta ja ympäristönsuojelusta, toteutettu jäteöljyjä kylläkin erityisiä ei Tanskassa, tiedotuskampanjoita. Irlannissa ja Ruotsissa ei toteutettu yleisölle suunnattuja Saksassa tiedottaminen ja yleisön tietoisuuden nostaminen kuuluvat osavaltioiden ja paikallisviranomaisten tehtäviin. Niiden velvollisuuksiin kuuluu antaa jäteöljyntuottajalle neuvoja asianmukaisesta jätehuollosta ja välineistä. Saksassa annettiin lehdistötiedotteita, toteutettiin tietoiskuja radiossa ja televisiossa, painettiin julkaisuja ja järjestettiin tiedottaa loppukäyttäjille asianmukaisesta näyttelyjä. Kauppiailla on velvollisuus jäteöljyhuollosta ja ottaa jäteöljy takaisin, mikä on taannut jatkuvan ja laajan jäteöljyn keräyksen. Ranskassa jäteöljynkerääjille tiedotetaan jäteöljyjen keräyspaikoista "vihreän puhelinnumeron" avulla. ympäristövirasto ADEME toteuttaa ja autoalan toimia tiedottamiseksi. Loppukäyttäjille energia- ja ammattilaisille pysyvästi Luxemburgissa on saatettu alkuun erilaisia toimia osana ympäristöministeriön aloitteesta toteutettua Superdreckskäscht-kampanjaa: mainoksia ja kampanjoita radiossa, sanomalehdissä ohella. fir Biirger" ja Kansalaisille suunnatun kampanjan nimenä on "Superdreckskäscht kaupalliselle sektorille suunnatun kampanjan "Superdreckskäscht fir Betriiber". Näiden elokuvateattereissa kauppamessuille osallistumisen ja 64 65 Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 51 kahden toimen kautta kerättyjen jäteöljyjen määrät kasvoivat 1995-1997, mutta eivät merkittävästi, sillä toimet aloitettiin jo vuonna 1994. Alankomaat tiedotuskampanjan pienimuotoisesta kemiallisesta jätteestä, josta jäteöljy muodostaa osan. Alankomaissa tuotettiin myös lehtinen siitä, kuinka jäteöljyjä käsitellään. tiedotusvälineet kattavan mainitsi useat Itävallassa tietolomakkein. yleisölle tiedotettiin tiedonannoin, puhein, lehdistötiedottein ja Muutamia esimerkkejä suomalaisista Ekokem Oy Ab:n (kansallinen ongelmajätteen käsittelylaitos) toteuttamista yleisölle suunnatuista tiedotuskampanjoista: - Ekokem on järjestänyt yhdessä käytettyjen voiteluöljyjen kerääjien kanssa kampanjoita kunnille voiteluöljyjen keräämisen edistämiseksi, - vuonna 1995 Ekokem järjesti yhdessä kerääjien kanssa kampanjan öljynerottelukaivoista ja niiden jätteistä, - alan lehdissä julkaistiin lukuisia artikkeleita öljyjen erottelusta, - paikallis- ja alueelliset viranomaiset jakoivat Ekokemin lehtisiä, - Ekokem järjestää koulutustilaisuuksia, joihin yritysten, kuntien jne. työntekijät voivat osallistua. Näiden toimien menestys näkyy pääasiassa siinä, että pienet liikeyritykset ja laitokset ovat päässeet järjestelmällisen keräyksen piiriin. jonka Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1995 aloitettu öljynhuoltokampanja on osa aloitetta, tarkoituksena on öljyn aiheuttaman saastumisen vähentäminen. Kampanjan tavoitteena on parantaa tietoisuutta öljyn aiheuttamaan saastumiseen ja miten saastuminen voidaan estää huolellisen käsittelyn ja liittyvistä ongelmista, varastoinnin sekä tehostetun hyödyntämisen ja kierrätyksen avulla. Tätä edistävään kampanjaan kuuluvat seuraavat osat: Oil Bank Helpline auttaa yleisöä löytämään lähimmän öljynkierrätyspankin, Emergency Hotlineen voi saastumisen aiheuttajista, ja Oil Care Code on yksinkertainen opas kotitalouksiin ja kaupallisille käyttäjille öljyn aiheuttaman saastumisen estämiseksi. Helpline-toimintaa mainostetaan lehtisissä, autojen huolto-oppaissa ja useimmissa öljykanistereissa. Erilaisia materiaaleja suunnitellaan tuotettavaksi vuonna 1999. (cid:1) ilmoittaa Belgia, Tanska, Irlanti ja Ruotsi eivät täyttäneet tätä säännöstä lainkaan. 52 4. Yksityiskohtaiset tiedot jäteöljyjä keräävistä yrityksistä Kysymyksessä 4 jäsenvaltioita pyydettiin toimittamaan yksityiskohtaiset tiedot jäteöljyjä keräävistä yrityksistä. Jäteöljyhuollon rakenne toimivaltaisten viranomaisten tason ja lukumäärän sekä yritysten lukumäärän osalta vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä. Tanskaa lukuun ottamatta kaikki raportoivat jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön lupajärjestelmiä. 5. Jäteöljyjen ryhmittely käsittelytapojen mukaan – 5 artiklan 3 kohta Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat päättää jäteöljyjen ryhmittelystä käsittelytapojen (uudistaminen ja polttaminen) mukaan. Belgian Vallonian ja Flanderin alueet, Tanska, Saksa, Irlanti, Luxemburg, Itävalta, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole ryhmitelleet jäteöljyjä käsittelytapojen mukaan. Ranska jakoi jäteöljyt ryhmiin 'valvottu uudistaminen ja polttolaitokset'. Alankomaat ilmoitti, että 5 yrityksellä on maakuntien myöntämä lupa jäteöljyjen sentrifuusioon. Näihin lupiin kuuluu terveydensuojelua ja ympäristöä koskevat vaatimukset, ja niitä valvovat maakuntien viranomaiset. Kyseiset laitokset saavat myös ottaa vastaan muita jätteitä kuin jäteöljyjä. jäteöljyjen turvallisen hävittämisen hierarkia, Suomen valtioneuvoston päätöksen 101/1997, jossa vahvistetaan uudistamisen, energian talteenoton ja lisäksi kansallinen ongelmajätteen käsittelylaitos Ekokem Oy Ab suosittaa, että jäteöljyt olisi jaettava a) mustiin moottoriöljyihin, b) voiteluöljyihin kuten hydrauliikka- ja vaihteistoöljyt, jotka eivät sisällä PCB-yhdisteitä, c) voiteluöljyihin, jotka sisältävät vettä, d) kasviöljyihin ja e) muihin öljyjätteisiin, esimerkiksi PCB-yhdisteitä sisältävät öljyt, polttoainejätteet ja pilssiöljyt. Niiden jäteöljyjen osalta, jotka mainitaan a-d kohdassa, etusija annetaan uudistamiselle ja toinen sija energian hyödyntämiselle. Ne jäteöljyt, jotka mainitaan e- kohdassa, olisi hävitettävä turvallisesti. Käytännössä liikelaitokset lähettävät kerran vuodessa kirjanpidon vuosittaisen yhteenvedon valvontaviranomaiselle. Tämä velvoite yleensä perustuu lupiin. Jäteöljyhuoltoa harjoittavien laitosten tarkastukset suunnitellaan tehtäväksi vähintään kerran kolmessa vuodessa. (cid:1) Ainoastaan Suomi on soveltanut 5 artiklan 3 kohtaa kansallisella tasolla. 6. Yksityiskohtaiset tiedot "hävittävistä") yrityksistä jäteöljyjä käsittelevistä (kyselylomakkeessa: Direktiivin 6 artiklan mukaan jäteöljyä käsittelevillä polttavien, sijoittavien/hävittävien) yrityksillä on oltava toimilupa. Kysymyksessä 6 jäsenvaltioita pyydettiin toimittamaan yksityiskohtaiset tiedot yrityksistä, jotka käsittelevät ainoastaan jäteöljyjä, ja yrityksistä, jotka käsittelevät jäteöljyjä ja muita jätteitä. Mitä tulee jäteöljyjä kerääviin yrityksiin, jäteöljyhuollon rakenne toimivaltaisten viranomaisten tason ja lukumäärän sekä yritysten lukumäärän osalta vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä. (uudistavien, 53 (cid:1) Irlanti ja Alankomaat eivät myöntäneet lupia 6 artiklan mukaan, koska ne eivät pidä jalostettua jäteöljyä "jätteenä". Tämä kanta ei ole yhdenmukainen EU-lainsäädännön kanssa eikä ole olemassa selitystä sille, miksei ainakin jäteöljyä jalostavalle yritykselle myönnettäisi lupaa. Tämä saattaa johtua siitä väärinkäsityksestä, että "hävittäminen" ilman energian ei hyödyntämistä tai kaatopaikalle sijoittamista. jäteöljyn yhteydessä tarkoita polttamista 7. Polttamiselle asetetut päästörajat – 8 artikla Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden polttolaitosten, joilla polttoaineteho on yli 3 MW (Liite), päästörajoja tarkkaillaan. Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa vahvistaa tiukemmat päästörajat tai päästörajat muille aineille ja muuttujille. Taulukossa 2 esitetään katsaus niistä polttolaitoksista, joilla polttoaineteho on yli 3 MW, sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla asetetuista päästörajoista. Direktiivissä säädetään tiettyjen aineiden osalta kahdesta vaihtoehdosta, ja jäsenvaltioiden on vahvistettava, kumpaa vaihtoehtoa ne soveltavat alueellaan. Irlanti ja Alankomaat eivät panneet päästörajoja täytäntöön, koska niiden mukaan polttoaineena käytettävä jalostettu jäteöljy ei ole enää "jätettä". Tämä kanta ei ole yhdenmukainen direktiivin kanssa. Ranskan soveltamat päästörajat ovat direktiivin mukaisia. Ruotsi ei vastannut kysymykseen. Itävalta, Tanska, Suomi ja Saksa panivat täytäntöön tiukemmat päästörajat. Itävalta määritteli päästörajat myös muille aineille. Rikkidioksidin ja pölyn päästörajat, välillä 50-1700 mg/Nm3 rikkidioksidille ja välillä 10-100 mg/Nm3 pölylle. jotka jäsenvaltioiden oli asetettava, vaihtelevat Ainoastaan Itävalta, Belgia, Tanska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta asettivat myös tai samat päästörajat polttolaitoksille, joiden polttoaineteho on alle 3 MW. valvovien viranomaisten lukumäärä ja taso vaihtelee polttamista Jäteöljyjen jäsenvaltioiden välillä. (cid:1) Irlanti ja Alankomaat eivät missään tapauksessa täytä, ja ehkä myös Ranska ja Ruotsi eivät täytä direktiivissä esitettyjä, jäteöljyn polttamisen päästörajoja koskevia säännöksiä. 54 8. Jäteöljyjä koskevan kirjanpidon määrärajoitukset – 11 artikla Direktiivin 11 artiklan mukaan kunkin jäsenvaltion on määrättävä se jäteöljyjen määrä (jonka on oltava alle 500 litraa vuodessa), joka velvoittaa minkä tahansa (jäteöljyjä laitoksen pitämään kirjaa. Tämä tuottavan, keräävän ja/tai sijoittavan/hävittävän) kirjanpito on pyynnöstä toimitettava toimivaltaisille viranomaisille. Tanska ja Ranska eivät määränneet minimimäärää. Tämä saattaa joko tarkoittaa sitä, että velvoitetta pitää kirjaa ei ole tai että velvoite ei ole riippuvainen jäteöljyn määrästä. Vallonian Belgiassa Yhdistyneessä Itävallassa, kuningaskunnassa kaikkien jäteöljyä (minimimäärä = 0) käsittelevien laitosten on pidettävä kirjaa. Suomessa alueella, ja Luxemburg vastasi, että minimimäärä on vahvistettu ongelmajätelainsäädännössä, muttei eritellyt asiaa tarkemmin. Belgiassa Flanderin alueella ja Irlannissa asetettiin minimimääräksi 500 litraa, Saksassa 100 litraa jäteöljyä. Alankomaat ilmoitti, että se ei vaadi jäteöljyjen tuottajia pitämään rekisteriä. Tämä kanta ei ole tämän direktiivin eikä myöskään vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukainen. 9. ja 10. Korvaukset yrityksille, jotka keräävät jäteöljyä ja sijoittavat/hävittävät sitä – 14 artikla 14 Direktiivin ja/tai yrityksille, sijoittavat/hävittävät sitä, voidaan jäsenvaltioiden niille määräämien velvoitteiden johdosta suorittaa korvauksia niiden suorittamista palveluista. artiklan mukaan jäteöljyä keräävät jotka Belgiassa Vallonian Luxemburgissa, suoritettu kyseisiä korvauksia. ja Flanderin Irlannissa, Itävallassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei alueilla, Tanskassa, Saksassa, Ranskassa on otettu käyttöön vero keräämisestä aiheutuvien kustannusten peittämiseksi. Tämä jäteöljyjä koskeva vero sisältyy saastuttavia toimia koskevaan yleiseen veroon. ilmoitti, että siellä sovelletaan kuukausittaista enimmäismaksua, Alankomaat joka perustuu käsittelyn jälkeisiin kustannuksiin ja tuloihin. Kerääjät eivät saa veloittaa tuottajilta tätä enimmäismaksua korkeampia maksuja. Tosiasiallinen maksu on 0,04-0,07 litralta, ja maksu kattaa keräyksen ja käsittelyn. Keräys- ja käsittelymaksujen erottaminen ei ole mahdollista, sillä kerääjät suorittavat myös käsittelyn. € Suomessa korvauksia suoritetaan keräyksestä ja sijoittamisesta/hävittämisestä. Ekokem Oy Ab:lle maksetut korvaukset keskimäärin ovat noin 1,7-2,54 miljoonaa vuodessa (~ 2,04 miljoonaa vuonna 1997). Jäteöljymaksuista annetun lain 894/1986 mukaisesti tuottajien ja maahan tuojien on maksettava voiteluöljyistä ja -rasvoista maksu, joka on ~ 0,04 kilolta. € € € 55 Liite II 56 EU:ssa kulutettiin vuodessa 5 109 000 t voiteluöljyjä Tästä 48%:sta muodostui jäteöljyä (2 448 000 t) Tästä 24,4% osittain poltettiin laittomasti tai sijoitettiin ympäristöön Tästä keskimääräinen keräysaste oli noin 74,6% (1 827 000 t) = 36% markkinoille saatetusta öljystä Tästä 36% uudistettiin, D-reitti Tästä 64% poltettiin, C-, B-, A-reitti voiteluöljyksi Uudelleenpuhdistus (perusöljyksi) D-reitti, tislausprosessi yhdessä kemiallisen prosessin kanssa kontaminanttien poistamiseksi => Tästä 1% prosessoitiin uudelleen polttoöljyksi => C- öljy reitti, puhdas ja energiakäyttöön tislaus- kemiallisen prosessin kautta Tästä 32% käsiteltiin rajoitetusti => B-reitti, sakan veden ja käyttö erottaminen, raskasöljynä sementtiuuneissa, kiviteollisuudessa, voimalaitoksissa, meriolosuhteissa käytetyissä moottoreissa Tästä 31% ei käsitellä lainkaan => A-reitti, öljy, käsittelemätön öljy erotettu energiakäyttöön sementtiuuneissa ja muussa teollisuudessa Kuva 1: Katsaus jäteöljyhuoltoon 15 jäsenvaltiossa 1994/1995 (Lähde: Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. 1. 1997) 57 Jäteöljy (tonnia/vuosi) Vuosi Markkinoidun/my ydyn öljyn kokonaismäärä (jos tiedot saatavissa) Syntyneen jäteöljyn kokonaismäärä, josta: Kerättiin uudistettiin poltettiin Itävalta 1995 1996 1997 86. 000 (*) 86. 000 (*) 86. 000 (*) 1995 n. a Belgia 1996 n. a 1997 n. a Jäteöljyjä koskeva direktiivi 75/439 Tanska Suomi 1995 1996 1997 1995 1996 1997 79. 200 (3) 79. 000 (3) 86. 400 (3) 103. 000 92. 000 97. 000 45. 000 (*) 45. 000 (*) 45. 000 (*) n. a. n. a. 229. 975 - - - 55. 000-60. 000 55. 000-60. 000 50. 000 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. 47. 000 2. 000 33. 000 12. 000 (5) 39. 500 38. 000 33. 700 186. 480 173. 140 202. 457 41. 120 37. 676 36. 337 - - - 500 500 500 0 0 0 41. 800 (1) 38. 500 (1) 37. 400 (1) 185. 980 (4) 172. 640 (4) 201. 957 (4) 31. 995 (6) 29. 525 (6) 29. 327 (6) (loppu)sijoitettiin kaatopaikalle Huomautukset - (*) arvio - - n. a (2) n. a (2) n. a (2) 0 0 0 Taulukko 1: Jäteöljyjä koskevat tiedot (kyselylomakkeen kysymys II, 1c), jatkuu seuraavalla sivulla Huomautuksia: 1) Aikaero keräyksen ja polttamisen välillä. 2) Sisältää Vallonian ja Flanderin tiedot, muttei Brysselin. 3) Vettä sisältävä öljy. 4) Noin 40-60% määrästä poltetaan Valloniassa, mutta tuotetaan Vallonian ulkopuolella. 5) Väliaikainen varastointi. 6) Arvioitu puhtaana öljynä. 58 Jäteöljyjä koskeva direktiivi 75/439 Jäteöljy (tonnia/vuosi) Vuosi Markkinoidun/my öljyn ydyn kokonaismäärä (jos saatavissa) Syntyneen jäteöljyn kokonaismäärä, josta: Kerättiin tiedot uudistettiin poltettiin (loppu)sijoitettiin kaatopaikalle Huomautukset Ranska 1995 1996 1997 1995 Saksa 1996 Kreikka Irlanti Italia Luxemburg 1997 1994/95 1995 1996 1997 1994/95 1995 1996 1997 858. 290 860. 090 874. 629 1. 170. 500 1. 128. 500 1. 168. 000 120. 000 40. 500 42. 120 42. 300 625. 000 386. 000 368. 200 373. 000 770. 200 735. 500 760. 300 60. 000 13. 230 14. 040 14. 130 208. 000 2. 248 2. 709 3. 477 223. 450 236. 700 242. 000 518. 000 510. 000 485. 000 110. 729 124. 196 104. 917 140. 040 80. 813 168. 571 334. 000 184. 000 323. 000 187. 000 298. 000 187. 000 (1) (1) (1) 5. 000 5. 000 0 0 (2) 7. 200 7. 920 8. 280 180. 000 2. 248 2. 709 3. 477 n. a. 6. 120 n. a. 6. 570 n. a. 7. 200 150. 000 30. 000 (3) (3) (3) 0 (2) 2. 028 216 3,75 (4) 2. 449 260 0 (4) 3. 477 0 0 (4) Taulukko 1: Jäteöljyjä koskevat tiedot (kyselylomakkeen kysymys II, 1c), jatkuu seuraavalla sivulla Tietoja ei ole saatu kyselylomakkeen vastauksista vaan huomautuksessa 2 mainitusta lähteestä. n. a. : ei sovelleta Jäteöljyä varastoidaan vain hyvin pieninä määrinä. Huomautuksia: 1) 2) Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 3) Muunnettaessa kuutiometrit tonneiksi käytettiin öljyntiheyttä 0,9 tonnia/m3. 4) Luxemburg vei kaikki jäteöljyt ulos maasta uudistamista varten. 59 Jäteöljyjä koskeva direktiivi 75/439 Jäteöljy (tonnia/vuosi) Vuosi Markkinoidun/my öljyn ydyn kokonaismäärä (jos saatavissa) Syntyneen jäteöljyn kokonaismäärä, josta: Kerättiin tiedot Uudistettiin Poltettiin (loppu)sijoitettiin kaatopaikalle Huomautukset Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta 1995 1996 1997 1994/95 1994/95 1995 1996 1997 1995 1996 1997 210. 000 228. 000 187. 000 89. 000 500. 000 144. 000 144. 000 144. 000 895. 000 864. 329 872. 378 85. 000 85. 000 85. 000 45. 000 250. 000 n. a. n. a. n. a. 492. 250 471. 550 476. 637 37. 000 - 37. 000 52. 000 - 52. 000 49. 000 - 49. 000 - - - 13. 000 0 13. 000 0 (5) 110. 000 35. 000 65. 000 0 (5) 72. 000 (4) n. a. 58. 500 (4) (6) n. a. (2) (3) 72. 000 (4) n. a. 58. 500 (4) (6) n. a. (2) (3) 72. 000 (4) n. a. 58. 500 (4) (6) n. a. (2) (3) 422. 000 32. 000 390. 000 (1) 70. 250 (4) 422. 000 32. 000 390. 000 (1) 49. 550 (4) 422. 000 32. 000 390. 000 (1) 54. 637 (4) Taulukko 1: Jäteöljyjä koskevat tiedot (kyselylomakkeen kysymys II, 1c) Tietoja ei ole saatu kyselylomakkeen vastauksista vaan huomautuksessa 5 mainitusta lähteestä. n. a. : ei sovelleta Huomautuksia: 1) Poltettu käsittelyn jälkeen. 2) Lukuihin on suhtauduttava varauksella: jäteöljyn öljypitoisuus voi olla 2-98%. 3) Muunnettaessa kuutiometrit tonneiksi käytettiin öljyntiheyttä 0,9 tonnia/m3. 4) 5) Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. tammikuuta 1997. 6) Esikäsitellyn (jätteet ja sakat poistettu) öljyn määrä. Jätemäärät ovat arvioita. 60 Direktiivi 75/439/ETY - Jäteöljyn käsittely - 1997 0% 0% 3% Ei kerätty erikseen 12% 0% 22% 32% 3% 0% 25% 100% 80% 60% 45% 0% 40% 78% 88% 84% 68% 37% 17% 32% 51% 20% 0% 0% 0% 4% 8% 18% 42% 48% 61% 56% 71% 92% 14% 100% 100% 89% 48% 39% 52% 29% 30% 14% 0% 7% 78 % ) Itävalta (cr = B elgia(*)(cr = 88 % ) T anska (cr = 84 % ) S uo mi(cr = 97 % ) R anska (cr = 55 % ) S aksa (cr = 83 % ) Kreikka (°)(cr = 8 % ) Irlanti(cr = 39 % ) 58 % ) Italia (°)(cr = Luxe m burg (*)(cr = 52 % ) 29 % ) 100 % ) Alanko m aat(cr = P ortugali(°)(cr = 100 % ) 97 % ) 44 % ) R uotsi(cr = E spanja (°)(cr = Y hdistynytkuningaskunta (cr = K eskiarvo (cr = c r - keräysprosentti (*) Ei tietoja markkinoille saatetun öljyn kokonaismäärästä. (°) Kreikan, Italian, Portugalin ja Espanjan tiedot ovat vuodelta 1994/95. Kuva 2 - Prosenttiosuudet jäteöljyhuollosta, kun 50% markkinoille saatetusta öljystä päätyy jäteöljyksi (Lähde: taulukko 1) 61 29% 2% 53% 17% 71 % ) Kaatopaikalle sijoitetun jäteöljyn määrä syntyneen jäteöljyn kokonais- määrästä Poltetun jäteöljyn määrä syntyneen jäteöljyn kokonais- määrästä Uudistetun jäteöljyn määrä syntyneen jäteöljyn kokonais- määrästä Direktiivi 75/439/ETY - Jäteöljyn määrä 1000 asukasta kohti - 1997 Markkinoille saatetun/myydyn öljyn kokonaismäärä, jos saatavissa (syntyneen jäteöljyn määrä ~ 50 % markkinoille saatetusta öljystä) Kerätty jäteöljy Uudistettu jäteöljy Poltettu jäteöljy Kaatopaikalle sijoitettu/hävitetty jäteöljy a t s a k u s a 0 0 0 1 / i s o u v / a i n n o t 25 20 15 10 5 0 Itävalta B elgia T anska S uo mi R anska S aksa Kreikka (°) Irlanti Italia(°) Luxe m burg Alanko m aat P ortugali(°) E spanja (°) (°) Kreikan, Italian, Portugalin ja Espanjan tiedot ovat vuodelta 1994/95. R uotsi Y hdistynytkuningaskunta Kuva 3 - Markkinoille saatetun öljyn määrät ja eri käsittelyt tonneina vuodessa 1000 asukasta kohti (Lähde: taulukko 1) 62 Jäteöljyjä koskeva direktiivi 75/439 Direktiivi 75/439/ETY > 3 MW Vaihto- ehto 1 0,5 1 Vaihto- ehto 2 0,5 1 }5 100 5 }1,5 5 100 5 (4) (4) Raja- arvot (mg/Nm3) - Cd - Ni - Cr - Cu - V - Pb - Cl - F - SO2 - Pöly, yhteensä Pb+Zn+Cr CO Orgaaninen C 2,3,7,8- TCDD Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Irlanti Luxem- burg Alan- komaat Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta >3MW < 3MW >3MW < 3MW 0,1 - }5 30 (3) 200-350 30 4 65 30 0,1 0,1 - - - - - 30 (3) - - 30 4 65 30 - 0,5 1 }1,5 5 100 (HCl 5 (HF) 300 (1) 100 (1) - - - - }10 100 5 300 200 >3MW ja <3MW 0,1 0,1 }1,5 1 100 5 900 50 - - - - > 5 MW 0,2 1 }5 100(HCl) 5(HF) 1700 100 - - - - >3MW ja <3MW 0,05 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 60(HCl) 4(HF) 50 10 - - - - 0,5 1 }5 100 5 - - - - - - (2) (5) >3MW < 3MW 0,5 1 1,5 5 100 5 - - - - n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. - - - - 0,5 1 1,5 5 100 5 100 - - - - - - - - - - - - 5 (8) Taulukko 2: Direktiivin liitteessä luetelluille aineille asetetut raja-arvot (kyselylomakkeen kysymys II, 7a) Direktiivissä annetaan kaksi vaihtoehtoa: vaihtoehto 1: Cr, Cu ja V = 1,5 mg/Nm3 ja Pb = 5 mg/Nm3 tai vaihtoehto 2: Cr, Cu, V ja Pb = 5 mg/Nm3 Tietoja ei saatu Kreikasta, Italiasta, Portugalista eikä Espanjasta n. a. : ei sovelleta Huomautuksia: 1) Koskee ainoastaan Flanderia. 2) Kansallisia raja-arvoja ei ole vahvistettu. 3) Kun sekapoltto toteutetaan, raja-arvo on 20 mg/Nm3. 4) Tällä hetkellä ei ole olemassa eurooppalaisia raja-arvoja. Jäsenvaltioita vaadittiin asettamaan raja-arvot. 5) Käsiteltyä jäteöljyä ei katsota "jätteeksi" (sovelletaan alempia päästöjen raja-arvoja). 6) Ei sovelleta < 0,4MW:n polttouuneihin, joilla poltetaan paikan päällä syntynyttä jäteöljyä. 63 PUHDISTAMOLIETETTÄ KOSKEVA DIREKTIIVI 86/278/ETY I. JOHDANTO Ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä annettu direktiivi 86/278/ETY66 sääntelee puhdistamolietteen käyttöä niin, että estetään haitalliset vaikutukset maaperään, kasvillisuuteen, ihmisiin. Direktiivin tarkoituksena on myös rohkaista lietteen järkevään uudelleenkäyttöön maataloudessa. eläimiin ja Direktiivin 86/278/ETY pääsäännökset ovat seuraavat: – 'lietteen' (puhdistamoliete, sakokaivoliete ja muut (biologinen, kemiallinen tai lämpökäsittely, pitkäaikainen varastointi tai jokin muu asianmukainen jonka tarkoituksena on merkittävästi vähentää taudinaiheuttajien määrää ja prosessi, hajuhaittoja sekä lietteen käytöstä aiheutuvia terveysvaaroja) (lietteen levittäminen maahan tai mikä tahansa muu lietteen lisääminen maan pinnalle tai maaperään) määritelmät (2 artikla), ja 'käytön' 'käsittelyn' lietteet), – maan ja lietteen raskasmetallipitoisuuksien arvot sekä maahan lisättävien raskasmetallien vuotuiset enimmäismäärät (4 artikla), – maan raskasmetallipitoisuuksien raja-arvoja ei saa ylittää (5 artikla), – liete on käsiteltävä (6 artikla), – lietettä ei saa käyttää tietyillä mailla eikä ennen tietyn ajanjakson kulumista (7 artikla), – lietettä käytettäessä on otettava huomioon kasvien ravinnetarpeet (8 artikla), – maata ja lietettä koskevat näytteenottomenetelmät (9 artikla), – jäsenvaltioilla on velvoite pitää ajan tasalla olevia tiedostoja lietteen tuotannosta, maataloudessa käytettävistä lietemääristä sekä palstojen sijainnista ym. (10 artikla), – kertomuksen antamista koskevat vaatimukset (17 artikla). Direktiivin 17 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on laadittava joka neljäs vuosi, ja aluksi viiden vuoden kuluttua direktiivin tiedoksi antamisesta, yhteenvetokertomus lietteen käytöstä maataloudessa. Koska direktiivi annettiin tiedoksi 17. kesäkuuta 1986, laadittava ensimmäinen kertomus, joka koski vuosia 1987-1990, 17. päivään kesäkuuta 1991 mennessä. Kuusi jäsenvaltiota, Belgia, Tanska, Saksa, Espanja, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, toimittivat kertomuksensa vuonna 1991/92. Komission mielestä ei ollut tarkoituksenmukaista julkaista niin epätäydellisiä ja hyvin erilaisia tietoja, joita ei ollut toimitettu yhdenmukaisessa muodossa. jäsenvaltioiden oli 66 EYVL L 181, 4. 7. 1986, s. 6. 64 Direktiivin 86/278/ETY 17 artiklan mukaan toinen kertomus, joka koski vuosia 1991-1994, olisi pitänyt toimittaa 17. päivään kesäkuuta 1995 mennessä. Viisi jäsenvaltiota, Belgia, Espanja, Ranska, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta, toimittivat kertomuksensa. Komissio julkaisi konsolidoidun kertomuksen67 27. helmikuuta 1997. koskevien ympäristöä direktiivien täytäntöönpanoon kertomusten Eräiden standardoinnista ja järkeistämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY68 5 artiklalla on muutettu direktiivin 86/278/ETY 17 artiklaa. Jäsenvaltioita pyydetään nyt laatimaan kertomus joka kolmas vuosi, ja ensimmäinen kertomus koskee vuosia 1995-1997. Direktiivin lokakuuta 1994 tehdyssä komission päätöksessä 91/692/ETY 6 artiklan mukaisesti 24. 94/741/EY vahvistettiin sen lomakkeen muoto, jota jäsenvaltioiden on noudatettava toimittaessaan kertomuksensa komissiolle. Samaa muotoa noudatetaan tässä konsolidoidussa kertomuksessa. liittyvien ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat ja Vallonia), Tanska, Saksa, Suomi, Ranska, Irlanti, Luxemburg, Belgia (Flanderi Portugali, Ruotsi toimittaneet kertomuksensa komissiolle. Tämä konsolidoitu kertomus perustuu kyseisten jäsenvaltioiden kertomuksiin. Monista komission yksiköiden lähettämistä muistutuksista huolimatta Kreikka, Italia, Alankomaat ja Espanja eivät ole toimittaneet kertomuksiaan (tilanne toukokuussa 1999). Itävalta on toimittanut yhdeksän osavaltion kertomukset. Komissio on pyytänyt Itävallan viranomaisia kokoamaan nämä alueelliset kertomukset yhdeksi kansalliseksi kertomukseksi. Kansallista kertomusta ei ole kuitenkaan vielä saatavissa (tilanne lokakuussa 1999). II. KYSELYLOMAKKEEN (KOMISSION PÄÄTÖS 94/741/EY) VASTAUKSIIN PERUSTUVA KERTOMUS SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ 1. Kansallinen lainsäädäntö joka koski vuosia 1991-1994, mainittiin Aiemmassa konsolidoidussa kertomuksessa, muutamia tapauksia, täsin tai oikealla tavalla saattaneet direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Vuoden 1998 loppuun mennessä saatujen tietojen perusteella kaikki kyseiset tapaukset on ratkaistu komissiota tyydyttävällä tavalla. joissa jäsenvaltiot eivät olleet tammikuuta 1995 päätöksen, jolla säännellään (Belgian) Vallonian alue on tehnyt 12. ja sakokaivolietteen käyttöä direktiivin säännösten mukaisesti. Komission puhdistamo- joulukuuta 1997 asetuksen tekemien huomioiden perusteella Ranska on antanut 8. N:o 97-1133 ja tehnyt 8. tammikuuta 1998 päätöksen, joilla direktiivi saatetaan lopullisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä; tämän komissio panee tyytyväisenä merkille. Irlanti on ilmoittanut hyväksyneensä 12. kesäkuuta 1998 lainsäädännöllisen välineen N:o 148/1998 (jätehuoltoasetukset: puhdistamolietteen käyttö maataloudessa), jolla osittain muutetaan ja kumotaan lainsäädännöllistä välinettä N:o 183/1991 (Euroopan yhteisöjen asetukset: puhdistamolietteen komissiolle 3. lokakuuta 1996 annetut asetukset (Portaria) N:o 176/96 ja 177/96, joilla pannaan täytäntöön 22. marraskuuta 1991 annettu Decreto-Lei N:o 446/91, ja näin direktiivi on saatettu kokonaan osaksi Portugalin lainsäädäntöä. käyttö maataloudessa). toimittanut Portugali on 67 68 KOM(97) 23 lopullinen. EYVL L 377, 31. 12. 1991, s. 48. 65 Kolmesta uudesta jäsenvaltiosta, jotka eivät kuuluneet yhteisöön ennen vuotta 1994, Itävalta on liittovaltio, ja lietehuolto kuuluu eri osavaltioiden toimivaltaan. Komissiolle on ilmoitettu kuuden osavaltion (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark ja Vorarlberg) täytäntöönpanotoimenpiteistä (osavaltioita on yhdeksän). Suomi on ilmoittanut 14. huhtikuuta 1994 tehdystä valtioneuvoston päätöksestä N:o 282 puhdistamolietteen käytöstä maataloudessa. Ruotsi on saattanut direktiivin kansalliseen lainsäädäntöön 30. toukokuuta 1994 annetulla määräyksellä SNFS 1994:2, joka sisältää ympäristön- ja erityisesti maaperän suojeluun liittyviä asetuksia, kun puhdistamolietettä käytetään maataloudessa. Näiden jäsenvaltioiden osalta ei ole vielä saatettu loppuun arviointia siitä, onko direktiiviä noudatettu. DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO 1. Sakokaivoissa ja muissa vastaavissa laitteistoissa syntyvän lietteen käytölle asetettavat erityisehdot – 3 artiklan 2 kohta Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaan sakokaivoissa ja muissa vastaavissa laitteistoissa syntyvää jäännöslietettä saa käyttää maanviljelyssä edellytyksin, jotka asianomainen jäsenvaltio katsoo välttämättömiksi ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Belgiassa Vallonian alueella vaaditaan, että sakokaivolietteen käyttö maataloudessa vastaa sadon ravinnetarpeita. Valloniassa on käytössä rajoitus 400 kg typpeä hehtaaria kohti vuodessa sekä erityissäädös, jonka mukaan kunkin maanviljelijän käytettävissä olevasta kokonaismaapinta-alasta vain yksi kolmannes voidaan käsitellä sakokaivolietteellä. Hehtaaria kohti voidaan vuodessa levittää enintään 20 000 litraa sakokaivolietettä. Flanderin alue ja Tanska eivät ole toimittaneet mitään tietoja tästä asiasta. Suomessa, Luxemburgissa, Portugalissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sakokaivolietteeseen sovelletaan samoja säännöksiä kuin puhdistamolietteeseen. Saksassa sakokaivoliete on toimitettava jatkokäsittelyä varten jätevedenkäsittelylaitokseen eikä sitä voi käyttää sellaisenaan maataloudessa. Ranskassa sakokaivoliete on muokattava maaperään välittömästi sen jälkeen, kun se on levitetty maahan. Irlannissa sakokaivolietettä saa käyttää laidunmailla edellyttäen, että mailla ei laidunneta karjaa seuraavan puolen vuoden aikana. 2. Maaperän ja lietteen raskasmetallipitoisuuksien raja-arvot ja raskasmetallien vuotuiset enimmäiskuormitukset – 5 artikla Jäsenvaltioiden on kiellettävä lietteen käyttö, kun raskasmetallien pitoisuudet maassa ylittävät liitteessä I A esitetyt raja-arvot (5 artiklan 1 kohta). Lisäksi jäsenvaltioiden on määrättävä suurin sallittu lietteen määrä ja lietteen raskasmetallien raja-arvot liitteen I B mukaisesti (5 artiklan 2 kohdan a alakohta). Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että niitä liitteessä I C esitettyjä raja-arvoja, joilla säädellään viljelymaahan pinta-ala-ja aikayksikköä kohden lisättävää metallimäärää, noudatetaan (5 artiklan 2 kohdan b alakohta). 66 Taulukoissa 1-3 sekä kuvissa 1 ja 2 esitetään jäsenvaltioiden asettamat pitoisuuksien raja- arvot direktiivin liitteiden I A, I B ja I C mukaisesti. Flanderin alueella elohopea- ja sinkkipitoisuuksien raja-arvot mailla, joille lietettä voidaan levittää, eivät ole direktiivin liitteen I A mukaisia. Ruotsissa vuotuinen enimmäismäärä lasketaan seitsemän vuoden jaksolta. Liite I B ja suurin sallittu lietteen lisäysmäärä (kuiva-aineena) maahan – 5 artiklan 2 kohdan a alakohta lietteen joka Belgiassa Vallonian alueella enimmäismäärät määritetään sellaisen kaavan mukaan, vasten. painottaa Kolmivuotisjaksolla suurin sallittu määrä on 6 tonnia hehtaaria kohti laidunmailla ja 12 tonnia hehtaaria kohti viljelymailla. Flanderin alueella puhdistamolietettä saa levittää 4 tonnia joka toinen vuosi viljelymaille ja 2 tonnia joka toinen vuosi laidunmaille. raskasmetallipitoisuuden tosiasiallisen sallittuja arvoja Tanskassa lietettä saa levittää 10 tonnia hehtaaria kohti vuodessa. Saksassa lietettä saa käyttää enintään 5 tonnia hehtaaria kohti kolmen vuoden aikana. Irlannissa lietettä saa levittää 2 tonnia hehtaaria kohti vuodessa maanviljelyyn tarkoitetuilla mailla. Luxemburgissa lietettä saa käyttää 3 tonnia hehtaaria kohti vuodessa maataloudessa. Portugalissa 6 tonnia hehtaaria kohti vuodessa on periaatteessa suurin sallittu lietemäärä, jota maataloudessa voi käyttää, vaikkakin määrää saa nostaa, jos raskasmetallipitoisuus on alhaisempi. Suomessa, Ranskassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, eli vuotuinen enimmäismäärä lasketaan kymmenen vuoden (Ruotsissa seitsemän vuoden) keskiarvon perusteella. Raskasmetallipitoisuuksien vähemmän tiukat raja-arvot, jotka sallitaan mailla, joilla viljellään ravintokasveja yksinomaan rehuna käytettäväksi – Liite I A, alaviite 1 Vähemmän tiukkoja raja-arvoja ei sallita Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa eikä Ruotsissa. Portugalissa sellaisen maan, jonka pH-arvo on suurempi kuin 7 ja jolla viljellään ravintokasveja myytäväksi ja rehuna käytettäväksi, raja-arvoina käytetään tämän kertomuksen taulukossa 1 esitettyjä arvoja. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa 10 aluetta, joilla tavanomaiset raja-arvot kaikkien metallien osalta saadaan ylittää liitteen I A alaviitteen 1 mukaisesti. Kyseessä ovat yleensä maa-alueet, jotka sijaitsevat jätevedenkäsittelylaitosten vieressä ja joita aikoinaan käytettiin valutusvesityskenttinä. Näiden alueiden (arvioitu) kokonaispinta-ala on 2 516 hehtaaria. 67 Raskasmetallipitoisuuksien vähemmän tiukat raja-arvot, jotka sallitaan mailla, joiden pH-arvo on suurempi kuin 7 – Liite I A, alaviite 2 Vähemmän tiukkoja raja-arvoja ei sallita Belgiassa, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa eikä Ruotsissa. Suomea koskevassa kertomuksessa ei ollut tietoja tästä asiasta. Portugalissa sellaisen maan, jonka pH-arvo on suurempi kuin 7 ja jolla viljellään ravintokasveja myytäväksi ja rehuna käytettäväksi, raja-arvoina käytetään tämän kertomuksen taulukossa 1 esitettyjä arvoja. Raskasmetallien vuotuisten määrien vähemmän tiukat raja-arvot, sallitaan rehukasvien viljelyyn tarkoitetuilla mailla – Liite I C, alaviite 1 jotka Vähemmän tiukkoja raja-arvoja ei sallita Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Portugalissa eikä Ruotsissa. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa 10 aluetta, joilla tavanomaiset raja-arvot kaikkien metallien osalta saadaan ylittää liitteen I C alaviitteen 1 mukaisesti. Kyseessä ovat yleensä maa-alueet, jotka sijaitsevat jätevedenkäsittelylaitosten vieressä ja joita aikoinaan käytettiin valutusvesityskenttinä. Näiden alueiden (arvioitu) kokonaispinta-ala on 2 516 hehtaaria. 3. Lietteen käsittelyssä käytettävien tekniikoiden kuvaus – 6 artikla Direktiivin 6 artiklan mukaan (rajoittamatta 7 artiklan soveltamista) liete on käsiteltävä ennen sen käyttöä maanviljelyssä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin itse päättämillään edellytyksillä sallia käsittelemättömän lietteen käyttämisen, jos liete sijoitetaan tai muokataan maaperään. Belgian Vallonian alueella liete digeroidaan, stabiloidaan aerobisesti, kuivataan mekaanisesti, lämpökuivataan tai käsitellään kalkilla tai polyelektrolyyteillä. Flanderin alue ei toimittanut tietoja tästä asiasta. Tanskassa liete digeroidaan lämpödigestiokammiossa tai bioreaktorissa, stabiloidaan ilmaamalla, kompostoidaan (valvotuissa olosuhteissa kahden viikon ajan lämpötilassa 55°C), käsitellään kalkilla tai pastöroidaan tunnin ajan lämpötilassa 70°C. Suomessa liete digeroidaan anaerobisesti, stabiloidaan ilmaamalla tai kalkkikäsittelyllä taikka kompostoidaan. Ranskassa liete käy läpi pitkitetyn ilmauksen, aerobisen tai anaerobisen stabiloinnin, kalkkikäsittelyn, kompostoinnin tai lämpökuivauksen. Saksassa sovelletaan erilaisia tekniikoita, esimerkiksi anaerobista digestiota, aerobista stabilointia ja kalkkikäsittelyä. Tavallisesti lietteen käsittelyssä käytetään näiden tekniikoiden yhdistelmää. Irlannissa lietteestä joko poistetaan vesi suodatinpöydillä ja liete varastoidaan puolen vuoden ajaksi tai liete liuotetaan anaerobisesti. 68 Luxemburgissa liete digeroidaan ja käsitellään sitten kalkilla tai rautasuoloilla. Veden poistamisessa käytetään mekaanisia laitteita. Lietteeseen, jota ei ole käsitelty kalkilla, lisätään polyelektrolyyttejä veden poistamisen helpottamiseksi. Portugalissa sovellettaviin tekniikoihin kuuluvat kuivausalustat alustoilla (nauhasuodattimet, stabilointiprosessit. suodatuspuristimet, tyhjiösuodattimet haihduttaminen), kosteuden tai ja kiinteyttäminen, mekaaninen (valuttaminen hiekka- dehydraatio erilaiset ja lingot) seuraavia käytetään kiinteytys, Ruotsissa vaahdotusrikastus), stabilointi (anaerobinen, aerobinen, kalkin avulla tapahtuva), muu mekaaninen käsittely, veden poistaminen (linkous, suodatus vyöpuristimella, ilmakuivaus), lämpökuivaus ja kompostointi. (painovoimainen tekniikoita: kiinteytys Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavat tekniikat ovat anaerobinen digerointi mesofiilisillä ja termofiilisillä bakteereilla, kompostointi, kalkkistabilointi, nestemäisenä varastointi, veden poistaminen ja varastointi sekä lämpökuivaus. Analysointitaajuus – liitteessä II A oleva 1 kohta Direktiivin 6 artiklan b kohdan mukaan puhdistamolietteen tuottajien on säännöllisesti toimitettava käyttäjille kaikki liitteessä II A (lietteen analysointi) mainitut tiedot. Belgian Vallonian alueella analysointitaajuus riippuu käsittelylaitoksen koosta: analysointi tehdään kerran vuodessa, jos laitoksen käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan alle 5 000, jos laitoksen käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan yli 100 000. Flanderin alue ei toimittanut tietoja tästä asiasta. ja jopa kerran kuukaudessa, Tanskassa, Irlannissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan samoja vaatimuksia kuin direktiivissä. Suomessa analysointitaajuus riippuu käsittelylaitoksen koosta: analysointi tehdään kerran vuodessa, jos laitoksen käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan alle 200, ja jopa kerran kuukaudessa, jos laitoksen käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan yli 100 000. Analysointitiheydestä voidaan tinkiä, jos laitokseen tulevan veden laatu ei ajan myötä muutu. Ranskassa analysointitaajuus vaihtelee pienissä laitoksissa kahdesti vuodessa tehtävästä analysoinnista suurimmissa laitoksissa kerran viikossa tehtävään analysointiin. Saksassa yksittäistapauksissa analysointeja voidaan tehdä jopa kuusi kertaa vuodessa. analysointitaajuutta sovelletaan samaa kuin direktiivissä, vaikka Luxemburgissa analysointitaajuus vaihtelee pienissä laitoksissa (asukasvastineluku alle 5 000) kerran vuodessa tehtävästä analysoinnista suurimmissa laitoksissa (asukasvastineluku yli 50 000) jopa kuusi kertaa vuodessa tehtävään analysointiin. Ruotsissa analysointitaajuus riippuu jätevedenkäsittelylaitoksen koosta ja vaihtelee kerran vuodessa tehtävästä analysoinnista (laitokset, joiden käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan 200-2 000) jopa kerran kuukaudessa tehtävään analysointiin (laitokset, joiden käsittelemän lietteen määrä on asukasvastineluvultaan yli 20 000). 69 Erityisedellytykset, jotka sallivat käsittelemättömän lietteen sijoittamisen tai muokkaamisen maaperään – 6 artiklan a kohta Belgiassa Vallonian alueella käsittelemätön liete on muokattava välittömästi maahan levittämisen jälkeen. Käsitelty liete on muokattava maahan vuorokauden kuluessa. Flanderin alue ei toimittanut tietoja tästä asiasta. Tanskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asiasta ei ole annettu erityisiä määräyksiä. Suomessa, Saksassa ja Luxemburgissa käsittelemättömän lietteen levittäminen maahan on kielletty. Ranskassa (asukasvastineluku alle 200) peräisin olevaa lietettä saa levittää maahan käsittelemättömänä. jätevedenkäsittelylaitoksista sakokaivolietettä ainoastaan pienistä ja Portugalissa käsittelemättömän lietteen sijoittamiseen tai muokkaamiseen maaperään tarvitaan yhteinen erityisvaltuutus maatalous- ja ympäristöministeriöistä. Ruotsissa käsittelemätöntä lietettä voidaan käyttää, vuorokauden kuluessa levityksestä ja jos sen käytöstä ei ole haittaa alueen asukkaille. jos se muokataan maahan enintään 3. Lietteen levittämisen kieltäminen laiduntamista tai sadon korjaamista edeltävänä aikana – 7 artikla kasvattamiseen käytettävillä mailla Direktiivin 7 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on kiellettävä lietteen käyttö: - laidunmailla tai vihantarehun (mutta olosuhteiden mukaan sovellettuna) ennen laiduntamista ja/tai sadon korjaamista, - maalla, jolla kasvaa hedelmä- tai vihanneskasveja (hedelmäpuita lukuun ottamatta), ja - sadon korjaamista edeltävien 10 kuukauden aikana sellaisten hedelmien ja vihannesten viljelyyn jotka ovat välittömässä kosketuksessa maahan (ja jotka syödään tarkoitetulla maalla, raakana). vähintään kolme viikkoa Belgiassa Vallonian alueella laiduntaminen laidunmailla tai rehujenkasvatusmailla voidaan aloittaa kuuden viikon kuluttua. Lietteen levittäminen metsiin ja luonnosuojelualueille on kielletty. Flanderin alue ei toimittanut tietoja tästä asiasta. Tanskassa lietettä ei saa käyttää laidunmailla vuoteen ennen laiduntamista eikä vihantarehun kasvattamiseen käytettävillä mailla ennen sadon korjaamista. Suomessa on odotettava viisi vuotta ennen kuin perunoita, juurikkaita ja vihanneksia voidaan joilla kasvattaa lietteellä käsitellyillä mailla. Lietettä voidaan käyttää ainoastaan mailla, viljellään viljaa, sokerijuurikasta, öljypitoisia kasveja tai kasveja, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi tai rehuksi. Ranskassa on odotettava kuusi viikkoa (kolme, jos on kyse hygienisoidusta lietteestä). Saksassa lietettä ei voi käyttää laidunmailla. Liete on huolellisesti muokattava maahan ennen vihantakasvien, vihreän maissin ja säilörehumaissin kylvämistä. 70 Irlannissa, Portugalissa samaa vähimmäisaikaa koskevaa määräystä kuin direktiivissä (kolme viikkoa ennen laiduntamista tai sadon korjaamista). ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan Luxemburgissa vähimmäisaika on kuukausi. Ruotsissa ajanjakso on pituudeltaan 10 kuukautta. 4. Maita, joiden pH-arvo on alle 6, koskevat raja-arvot tai muut toimenpiteet – 8 artikla Direktiivin 8 artiklan mukaan jos lietettä käytetään mailla, joiden pH-arvo on alle 6, jäsenvaltioiden on otettava huomioon, että tällöin raskasmetallien liikkuvuus ja imeytyminen kasveihin lisääntyvät, ja tarpeen vaatiessa niiden on alennettava liitteen I A mukaisesti asetettuja raja-arvoja. Belgiassa Vallonian alueella lietteen levittäminen maille, kielletty. Flanderin alue ei toimittanut tietoja tästä asiasta. joiden pH-arvo on alle 6, on Tanskassa, Irlannissa ja Ruotsissa asiasta ei ole annettu erityisiä määräyksiä. Suomessa lietettä voidaan käyttää mailla, joiden pH-arvo on yli 5,8 (5,5 käytettäessä kalkilla stabiloitua lietettä). Ranskassa mailla, joiden pH-arvo on 5-6, vuosittaista kuormitusta on alennettu kadmiumin (15 g/ha/vuosi), elohopean (12 g/ha/vuosi), lyijyn (900 g/ha/vuosi) ja sinkin (3 000 g/ha/vuosi) osalta. (1 200 g/ha/vuosi), (1 200 g/ha/vuosi), kuparin kromin Saksassa maihin, joiden pH-arvo on 5-6, sovelletaan alennettuja pitoisuusarvoja kadmiumin (1 mg/kg kuivamassaa) ja sinkin (150 mg/kg kuivamassaa) osalta. Lietettä ei saa levittää maille, joiden pH-arvo on alle 5. Luxemburgissa maille, joiden pH-arvo on alle 6, levitettävän lietteen pH-arvon on oltava yli 7. Tavallisesti näissä tapauksissa käytetään kalkilla käsiteltyä lietettä (pH-arvo yli 12). Portugalissa alennettujen raja-arvojen käyttö sallitaan, kun pH-arvo on alle 5,5 (ks. tämän kertomuksen taulukko 1). Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan alennettuja kuparin, nikkelin ja sinkin pitoisuusarvoja, jotta otettaisiin huomioon kyseisten raskasmetallien lisääntynyt liikkuvuus, kun pH-arvo laskee. 6. Maaperäanalyysit muiden muuttujien kuin pH-arvon ja raskasmetallien pitoisuuksien määrittämiseksi – liitteessä II B oleva 1 kohta Direktiivin 9 artiklan mukaan maa, jolla lietettä käytetään, on analysoitava liitteen II B mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ensin varmistettava, että maaperän raskasmetallipitoisuus ei ylitä raja-arvoa. Tätä varten jäsenvaltioiden on päätettävä suoritettavista analyyseistä, analyysien aikaväleistä ja analysoitavista muuttujista (pH-arvo ja raskasmetallien pitoisuus ovat pakollisia). 71 Belgian Vallonian alueella, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on analysoitava ainoastaan pH-arvo ja raskasmetallien pitoisuus. Flanderin alueella maasta analysoidaan lisäksi kuiva aines, orgaaninen aines, typpi, fosfaatit, EOX (uuttuvat orgaaniset halogeenit) ja mineraaliöljyt. Toimivaltainen viranomainen saa päättää lisäanalyyseistä, jotka liittyvät monosyklisiin aromaattisiin hiilivetyihin, polysyklisiin aromaattisiin hiilivetyihin ja muihin orgaanisiin aineisiin. Saksassa on analysoitava myös fosfaatti, kalium ja magnesium. Portugalissa on analysoitava myös typpi ja fosfori. Maaperäanalyysien vähimmäistaajuus – liitteessä II B oleva 2 kohta Maaperän analysointi on suoritettava joka kymmenes vuosi Belgian Vallonian alueella, vuosi Yhdistyneessä joka Irlannissa, Ranskassa kuningaskunnassa ja Belgian Flanderin alueella silloin, kun kymmenen tonnia kuiva-ainesta levitetään hehtaaria kohti. kahdeskymmenes ja Saksassa, Tanska ja Portugali eivät toimittaneet tietoja tästä asiasta. Suomessa ei ole käytössä erityistä vähimmäistaajuutta analyysien suorittamiselle – maaperä on analysoitava, jos on syytä epäillä, että raja-arvot ovat ylittyneet. Luxemburgissa maaperä on analysoitava aina ennen lietteen levittämistä. Koska hyvin harvoin maaperän pitoisuusarvot ovat lähelläkään alimpia raja-arvoja, Ruotsissa maaperä analysoidaan ainoastaan silloin, jos on todennäköistä, että yhden tai useamman raskasmetallin pitoisuus ylittää raja-arvot. 7. Tuotetut lietemäärät, maataloudessa käytetty liete ja raskasmetallien keskimääräiset pitoiduudet lietteessä – 10 artikla Direktiivin 10 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on pidettävä ajan tasalla olevia tiedostoja, joihin merkitään muiden tietojen ohella tuotetut ja maanviljelykäyttöön toimitetut lietemäärät sekä raskasmetallien ja ravinteiden pitoisuudet. Taulukoissa 4 ja 5 sekä kuvassa 3 esitetään komissiolle toimitetut tiedot. 8. Pienille puhdistamoille myönnettävät poikkeukset – 11 artikla Direktiivin 11 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta 6 artiklan b alakohtaa sekä 10 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohtia sekä 2 kohtaa sellaisten puhdistamoiden lietteeseen, joiden käsittelykapasiteetti vastaa asukasvastinelukua 5 000 ja jotka on tarkoitettu ensisijaisesti kotitalouksien jäteveden puhdistamiseen. Poikkeuksia ei myönnetty Belgiassa Vallonian alueella, Tanskassa, Ranskassa, Ruotsissa eikä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tätä asiaa ei mainita Belgian Flanderin alueen eikä Portugalin toimittamissa kertomuksissa. 72 Suomessa asukasvastineluku on alle 5 000. Toimenpidettä sovelletaan noin 450 laitokseen. poikkeuksia myönnetään jäteveden käsittelylaitoksille, niille joiden Saksassa asukasvastineluku on alle 1 000. poikkeuksia myönnetään niille jäteveden käsittelylaitoksille, joiden Irlannissa poikkeuksia myönnetään yleisesti niille jäteveden käsittelylaitoksille, asukasvastineluku on alle 5 000. joiden 73 Liite III 74 86/278/ETY 6<pH<7 1 – 3 A B Flanderi 1. 2 Vallonia 2 - 50 – 140 1 – 1. 5 30 – 75 50 – 300 150 – 300 86/278/ETY 6<pH<7 1 – 3 - 50 – 140 1 - 1. 5 30 – 75 78 109 5. 3 55 120 330 As 27 100 50 1 50 100 200 IRL L NL 1 - 50 1 30 1 - 3 100 - 200 50 - 140 1 - 1. 5 30 - 75 50 – 300 150 – 300 50 150 50 - 300 150 - 300 Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) Puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY D 1. 5 100 60 1 50 100 200 DK 0. 5 30 40 0. 5 15 40 100 E F 2 150 100 1 50 100 300 FIN EL I 0. 5 200 100 0. 2 60 60 150 UK 5<pH<5. 5 5. 5<pH<6 6 ≤ PH<5. 5 1 P 5. 5<pH<7 3 pH>7 4 50 50 1 30 50 150 200 100 1. 5 75 300 300 300 200 2 110 450 450 S 0. 4 60 40 0. 3 30 3 - 80 1 50 40 100 - 150 300 200 ≤ pH 3 7 pH>7 3 - 135 1 75 300 300 - 200 1 110 300 450 3 - 100 1 60 300 250 Taulukko 1: Maaperän raskasmetallien pitoisuuksien raja-arvot (mg/kg kuiva-ainesta) Tietoja ei saatu. 75 86/278/ETY Liite 1 B 20 – 40 Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) 1000 – 1750 - Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) 16 – 25 300 – 400 750 – 1200 2500 – 4000 86/278/ETY Liite 1 B 20 – 40 Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) 1000 – 1750 - 16 – 25 Elohopea (Hg) 300 – 400 Nikkeli (Ni) 750 – 1200 Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) 2500 – 4000 Puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY A B Flanderi 6 Vallonia 10 250 750* 5 100* 300 2 500* As 150 EL I 500 600 10 100 500 2 000 IRL 20 - 1 000 16 300 750 2 500 D 10 900 800 8 200 900 2 500 DK 0. 4 100 1 000 0. 8 30 120 4 000 L NL 20 – 40 1 000 – 1 750 1 000 – 1 750 16 – 25 300 – 400 750 – 1 200 2 500 – 4 000 E P 20 1 000 1 000 16 300 750 2 500 F 20 1 000 1 000 10 200 800 3 000 S 2 100 600 2. 5 50 100 800 FIN 3 300 600 2 100 150 1500 UK - - - - - - - Taulukko 2: Lietteen raskasmetallien pitoisuuksien raja-arvot (mg/kg kuiva-ainesta) Tietoja ei saatu. 76 Cd Cr Cu g k / g m 40 30 20 10 0 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Kuva 1 - Lietteen raskasmetallien pitoisuuksien raja-arvot (Lähde: taulukko 2) 2000 1500 g k / g m 1000 500 0 86/278 1200 1000 800 600 400 200 g k / g m 0 86/278 400 300 200 100 g k / g m g k / g m 1800 1500 1200 900 600 300 0 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Pb Hg g k / g m 25 20 15 10 5 0 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Ni Zn g k / g m 4000 3500 3000 2500 2000 1500 1000 500 0 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK 0 86/278 77 Puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY 86/278/ETY Liite 1 C 150 A B Flanderi 12 Vallonia - Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) - 12000 100 3000 15000 30000 86/278/ETY Liite 1 C 150 - 12000 100 3000 15000 30000 Kadmium (Cd) Kromi (Cr) Kupari (Cu) Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) Lyijy (Pb) Sinkki (Zn) 500 750 10 100 600 1800 As 300 - - - - - - EL I IRL - - - - - - - D - - - - - - - L 120 4 500 5 250 75 1 200 3 600 12 000 DK E - - - - - - - NL P 150 450 1 200 100 3 000 1 500 30 000 F 30 1 500 1 500 15 300 1 500 4 500 S 1. 75 100 600 2. 5 50 100 800 FIN 1. 5 300 600 1 100 100 1500 UK 150 - 7 500 100 3 000 15 000 15 000 Taulukko 3: Raskasmetallien keskimääräinen vuosittainen enimmäiskuormitus viljelymaassa (g/ha/vuosi) Tietoja ei saatu. 78 Cd Cr Cu r y / a h / g k 0,15 0,12 0,09 0,06 0,03 0,00 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Kuva 2 - Keskimääräinen vuosittainen enimmäiskuormitus (Lähde: taulukko 3) r y / a h / g k 5,0 4,0 3,0 2,0 1,0 0,0 86/278 r y / a h / g k r y / a h / g k 15 12 9 6 3 0 86/278 3,0 2,5 2,0 1,5 1,0 0,5 0,0 86/278 r y / a h / g k 12 10 8 6 4 2 0 86/278 A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Pb Hg r y / a h / g k 0,10 0,08 0,06 0,04 0,02 0,00 86/278 30 25 20 15 10 5 0 86/278 r y / a h / g k A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Zn A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK Ni A B DK FIN F D EL IRL I L NL P E S UK 79 Jäsenvaltio Lietettä tuotettu Maataloudessa käytetty liete Puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY 1995 1996 1997 1995 % 1996 % 1997 % Itävalta Vallonian alue Flanderin alue Saksa 14 311 73 325 2 248 647 15 200 65 230 2 215 820 - 69 850 2 227 609 Tanska 166 584 161 717 151 159 10 687 9 750 940 932 109 369 75% 13% 42% 67% 12 230 17 860 920 721 104 095 80% 27% 42% 64% - 23 363 909 547 94 250 33% 41% 62% Espanja Kreikka Ranska Suomi Italia Irlanti Luxemburg Alankomaat Portugali 750 000 141 000 - 130 000 820 000 136 000 494 000 47 000 66% 33% - 49 000 38% 544 000 53 000 66% 39% - - - - 145 855 (arvio) 38 290 - 245 172 (arvio vuodelle 1998) 230 000 (arvio) - - - - 44 000 30% 67 800 29% 90 000 (arvio) 39% 4 174 11% - 74 000 (arvio vuodelle 1998) - 30% Ruotsi 230 000 (arvio) 230 000 (arvio) A B D DK E EL F FIN I IRL L NL P S UK Yhdistynyt kuningaskunta 1 120 000 (arvio) 1 120 000 1 195 000 (arvio) 548 061 49% 570 798 51% 645 798 (arvio) 54% Taulukko 4: Lietteen kokonaistuotanto ja maataloudessa käytetyt määrät (tonneina kuiva-ainesta) Tietoja ei saatu. 80 Lietteen levitykseen käytetty pinta- ala 1996 1995 1997 - 1 625 - 28 261 ha/ 3 vuoden aikana - 2 680 -- 27 393 ha/ 3 years - 3 900 - 23 743 ha/ 3 vuoden aikana - - - - - - - - 16 000 ha/vuosi (0,6% viljelymaan kokonais- pinta-alasta) - 21 000 ha/vuosi (0,8% viljelymaan kokonais- pinta-alasta) - - - - - - - Direktiivi 86/278/ETY - Maataloudessa käytetty liete 100% 90% 80% 70% 60% 50% 40% 30% 20% 10% 0% A B Dk FIN F(¤) D EL IRL(*) I L NL P(+) E S UK (¤) Keskiarvo vuosilta 1996 ja 1997. (*) Arvo vuodelta 1997. (+) Keskiarvo vuosilta 1995 ja 1998. Kuva 3 - Maataloudessa käytetyn lietteen prosenttiosuus jätevedenkäsittelylaitosten tuottaman lietteen kokonaismäärästä (Lähde: taulukko 4) 81 86/278/ETY Flanderi Vallonia 1995 1996 1997 1995 A B D E F 1995 1996 1997 1995 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. EL I Kadmium (Cd) Kromi (Cr) 20 – 40 - Kupari (Cu) 1000 – 1750 Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) 16 – 25 300 – 400 Lyijy (Pb) 750 – 1200 Sinkki (Zn) 2500 – 4000 N P 86/278/ETY Kadmium (Cd) Kromi (Cr) 20 – 40 - Kupari (Cu) 1000 – 1750 Elohopea (Hg) Nikkeli (Ni) 16 – 25 300 – 400 Lyijy (Pb) 750 – 1200 Sinkki (Zn) 2500 – 4000 N P 1. 5 52 277 1. 3 24 73 863 1. 5 52 273 1. 2 23 67 831 1. 4 46 274 1 23 63 809 1. 5 34 298 1. 4 25. 7 72 878 DK 1996 1. 45 40. 3 1997 1. 31 24. 8 303. 5 250. 3 1. 35 24. 35 57. 37 775. 5 1. 11 18. 4 50. 4 678 34 290 35 460 34 833 40 500 43 700 43 775 21 140 21 930 20 750 31 000 31 600 30 230 Puhdistamolietettä koskeva direktiivi 86/278/ETY FIN 1996 0. 7 91 291 1. 4 48 43 636 1997 1. 04 84 290 1. 3 34 39 606 2. 9 58. 8 309 3 31. 9 106. 7 754. 2 1. 3 82 283 1. 6 41 47 575 40 000 28 000 31 600 45 000 20 000 26 000 32 000 28 000 arvio 5. 3 80 334 2. 7 39 133 921 40 000 45 000 arvio - - - - - - - - - IRL 1997 2. 8 165 641 0. 6 54 150 562 27 558 10 386 L NL P S 1995 1996 1997 1995 1996 1997 1995 UK 1996 1997 - - - - - - - - - - - - - - - - - - 3. 8 51 206 1. 9 24 128 1628 30 300 45 700* *P2O5 n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. n. a. 1. 6 37. 7 517 1. 8 19. 6 52. 4 638 1. 4 39 526 1. 9 19 44 603 36 000 30 600 36 000 29 800 - - - - - - - - - 3. 77 162 555 2. 59 60 222 764 3. 3 157 568 2. 4 57 221 792 46 176 43 395 26 244 22 394 - - - - - - - - - Taulukko 5: Lietteen keskimääräiset raskasmetallipitoisuudet (mg/kg kuiva-ainesta) Tietoja ei saatu. 82 Cd Cr Cu g k / g m 20 15 10 5 0 g k / g m 1000 800 600 400 200 0 g k / g m 1000 800 600 400 200 0 1 99 7 D K lim it avera ge D K 1 99 7 FIN limit avera ge FIN 199 7 F limit average F D limit averag e D 19 97 IR Llimit average IR L 199 7 199 6 1 99 7 Llimit avera ge L S limit average S U K limit U K averag e 19 96 1 99 7 D K limit avera ge D K 1 99 7 FIN limit avera ge FIN 19 97 F lim it averag e F D lim it averag e D 19 97 IR Llimit avera ge IR L 1 997 199 6 1 99 7 Llimit avera ge L S limit average S U K limit U K averag e 19 96 D Klimit average DK 1997 FIN limit average FIN 1997 1997 Flimit average F 1997 Dlimit average D 1997 IRLlimit average IRL 1996 1997 Llimit average L Slimit average S U Klimit U Kaverage 1996 Hg Ni Kuva 4 - Lietteen keskimääräiset raskasmetallipitoisuudet (Lähde: taulukko 5) g k / g m 16 14 12 10 8 6 4 2 0 g k / g m 300 250 200 150 100 50 0 limit = raja-arvo average = keskiarvo 199 7 D K limit average D K 1997 FIN limit average FIN 1997 Flimit average F 1 997 D limit average D 1997 IR Llimit avera ge IR L 1996 199 7 Llimit L average S limit average S U K limit U K average 199 6 1997 1997 D Klimit average D K FIN limit average FIN 1997 1997 Flimit average F D limit average D IR Llimit average IR L 1997 1997 Llimit average L 1996 1996 Slimit average S U Klimit U K average Pb Zn g k / g m 900 800 700 600 500 400 300 200 100 0 g k / g m 4000 3500 3000 2500 2000 1500 1000 500 0 1997 D K limit average D K 1997 FIN limit average FIN 1997 Flimit average F D limit average D 1997 IR Llimit average IR L 1997 1997 Llimit average L 1996 Slimit average S U Klimit U K average 1996 1997 D Klimit average D K 1997 FIN limit average FIN 1997 Flimit average F 1997 D limit average D 1997 IR Llimit average IR L 1996 1997 Llimit average L Slimit average S U K limit U K average 1996 83 PÄÄTELMÄT kertomuksen Tämän parlamentille, jäsenvaltioille ja asiasta kiinnostuneelle yleisölle tietoa siitä, miten direktiivien 75/442/ETY, 91/689/ETY, 75/439/ETY ja 86/278/ETY täytäntöönpanossa on edistytty. neuvostolle, Euroopan tarkoituksena antaa on Nämä neljä direktiiviä, joita koskevat kertomukset on laadittu kertomusten laatimista koskevan direktiivin 91/692/ETY mukaisesti, ovat sisällöltään ja rakenteeltaan varsin erilaisia. Direktiiveissä 75/442/ETY ja 91/689/ETY annetaan yleiset ja perustavaa laatua olevat säännökset kaikille jätteille ja ongelmajätteille, kun taas direktiiveissä 75/439/ETY ja 86/278/ETY on vaatimuksia erityisille jätevirroille (jäteöljyille ja puhdistamolietteelle). Vaatimukset ovat erilaisia johtuen jätteiden erilaisuudesta ja niihin liittyvistä erilaisista ongelmista. Kutakin direktiiviä koskeviin kyselylomakkeisiin annetut vastaukset on analysoitu erikseen, mutta näissä päätelmissä pyritään antamaan direktiiveistä ja niiden täytäntöönpanosta yleisluontoinen kokonaiskuva. Jätteen määritelmä ja sekä Määritelmät jätehuoltoterminologia ja hävittäminen/loppusijoittaminen' muodostavat perustan Euroopan jätehuoltopolitiikalle ja tämän alan sisämarkkinoiden toiminnalle. 'ongelmajätteen' määritelmä uudelleenkäyttö/hyödyntäminen erityisesti kuten 'kierrättäminen, 'jätteen' ja ja Euroopan jäteluettelon ovat 'Jätteen määritelmän' saattaneet oikein kansalliseen lainsäädäntöönsä ainoastaan viisi jäsenvaltiota (Tanska, Espanja, Italia, Suomi ja Ruotsi). Neljä jäsenvaltiota (Kreikka, Espanja, Luxemburg ja Suomi) ovat saattaneet vaarallisten jätteiden määritelmän ja vaarallisten jätteiden luettelon oikein kansalliseen lainsäädäntöönsä. Siten vain Espanja ja Suomi ovat saattaneet Euroopan jätemääritelmät kansalliseen lainsäädäntöönsä oikealla tavalla. Jäsenvaltiot voivat 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti antaa tiedoksi muita jätteitä, joilla ne katsovat olevan liitteessä III lueteltuja 'vaarallisia' ominaisuuksia. Komissio sai vuoden 1999 alkuun mennessä 471 ilmoitusta. Vaarallisten aineiden luetteloa on tarkoitus mukauttaa tässä suhteessa ja sulauttaa se käytännön syistä Euroopan jäteluetteloon. Kotitalouksien vaaralliset jätteet eivät 1 artiklan 5 kohdan mukaisesti kuulu direktiivin 91/689/ETY säännösten sulkivat kotitalousjätteen soveltamisalaan. vaarallisten jätteiden määritelmän ulkopuolelle, mikä ei ole EY:n lain mukaista. ja Yhdistynyt kuningaskunta Italia jopa koskeva jäteöljyjä 75/439/ETY Jäteöljy luokitellaan vaaralliseksi jätteeksi (vaarallisten jätteiden luettelon 12 ja 13 luku). (kuten Direktiivin hävittäminen/sijoittaminen, käsittely, uudistaminen ja polttaminen) eroaa puitedirektiiveissä ja jätehuoltostrategiassa käytetystä terminologiasta. Siten "jäteöljystä huolehtimisella" tarkoitetaan kaikkia käsittelyjä (prosessointi, hävittäminen, varastointi ja kaatopaikalle vienti), kun taas "jätteestä huolehtimisella" tarkoitetaan liitteessä II A lueteltuja operaatioita kuten polttamista ilman energian talteenottoa tai kaatopaikalle sijoittamista. Tähän eroon pitäisi puuttua, sillä se näyttää aiheuttaneen sekaannusta ainakin kuudessa kysymyksessä, joissa pyydettiin yksityiskohtaisia tietoja "jäteöljyjä käsittelevistä" yrityksistä. Lisäksi Irlanti ja jäteterminologia 84 Alankomaat eivät pidä prosessoituja jäteöljyjä "jätteenä" vaan polttoaineena, eivätkä ne siksi sovella direktiivissä säädettyjä päästöjen raja-arvoja. Direktiivissä 86/278/ETY määritellään puhdistamolietteen "käyttö" "lietteen levittämiseksi maahan tai miksi tahansa muuksi lietteen lisäämiseksi maan pinnalle tai maaperään". Tähän määritelmään, kun sitä sovelletaan yhdessä direktiivin 86/278/ETY säännösten kanssa, sisältyy implisiittisesti vaatimus, että puhdistamolietteen käyttöä maanviljelyssä on pidettävä direktiivin 75/442/ETY liitteessä II B tarkoitettuna käyttönä (maan käsittelyä maanviljelyssä koskeva johdanto-osan kappale 10). Periaatteiden tärkeysjärjestys Periaatteiden tärkeysjärjestyksestä (jätteiden vähentäminen, kierrätys, energian talteenotto ja turvallinen hävittäminen) säädetään direktiivin 75/442/ETY 3 ja 4 artiklassa, ja se vahvistettiin vuonna 1996 annetussa yhteisön jätehuoltostrategiassa. Direktiivin 75/439/ETY jäteöljyille: uudistaminen (regeneraatio), 3 artiklassa polttaminen ja turvallinen hävittäminen / kaatopaikalle sijoittaminen. säädetään tärkeysjärjestyksestä jätteiden vähentämisen ja hyödyntämisen (talteenoton) Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY soveltamisesta esitettiin kysymykset 2 ja 4, jotka rohkaisemista koskevia koskivat toimia sekä yksityiskohtaisia tietoja jätteiden syntymisestä ja käsittelystä. On epäselvää, vähennettiinkö jätteiden muodostumista ja kuinka paljon vuosina 1995–1997; ei ole edes olemassa kaavaa vähentämisen laskemiseksi, jotta edistystä voitaisiin verrata. Vain Flanderin toimia tämän tavoitteen alue Belgiassa ja Luxemburg aloittivat erityisohjelmia tai saavuttamiseksi. pyritään miten jätehuoltomenettelyissä, kun taas muut jäsenvaltiot vain vahvistivat, että vaatimukset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. tavoitteisiin selostivat, Irlanti Saksa ja Jätteiden kierrätys on onnistunut jäsenvaltioissa. Kotitalousjätteen keskimääräinen kierrätysaste 15 jäsenvaltiossa on 15 % (se vaihtelee jäsenvaltioissa välillä 0-44 %). Ongelmajätteen keskimääräinen kierrätysaste (11 jäsenvaltiossa) on noin 19 % ja "muun jätteen" 60 %. Viimeistä arvoa on tarkasteltava varovasti, sillä vain kahdeksan jäsenvaltiota toimitti tietoja, eivätkä tiedot koskeneet samoja jätelaatuja. tavalla eri eri Koska Euroopan tasolla ei ole olemassa tarkkoja perusteita sille, miten erotetaan poltto, jossa energia otetaan talteen ja jossa sitä ei oteta talteen, ne on käsiteltävä yhdessä. Tanska ja Luxemburg polttivat 56 %, kun taas keskimääräinen polttoaste on noin 19 %. Silloinkin kun energia otetaan talteen, poltto on vain toiseksi paras vaihtoehto talteenoton kannalta. Nykyisissä ja tulevissa Euroopan tason aloitteissa on keskityttävä erilliseen keräilyyn lähteellä ja korkeisiin kierrätysasteisiin. Kaatopaikalle vienti on edelleen yleisin kotitalousjätteen käsittelytapa (keskimäärin 62 %). Sitä sovelletaan vähemmän ongelmajätteeseen (35 %) ja "muuhun jätteeseen" (17 %). Omavaraisuusaste jätteen sijoittamisessa on useimmissa jäsenvaltioissa yli 99 %, mutta Irlanti vei 36 % ja Luxemburg 99 % ongelmajätettä (loppu)sijoitettavaksi. Jäteöljyn asianmukaisessa käsittelyssä erillisen keräilyn onnistuminen on tärkeä tekijä. Mitä korkeampi on keräilyaste sitä pienempi on jäteöljymäärä, joka viedään kaatopaikalle tai jopa kaadetaan maahan tai viemäriin, mikä aiheuttaa suuria vaaroja ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Keskimääräinen keräilyaste (joka perustuu arvioon, että puolet markkinoille 85 saatetusta öljystä päätyy jätteeksi) on noin 71 %, mikä merkitsee sitä, että 29:ä prosenttia ei käsitellä asianmukaisesti. Jäteöljyhuollossa ei noudateta vieläkään tärkeysjärjestystä (uudistaminen, poltto ja turvallinen hävitys / kaatopaikalle vienti). Niiden yhdentoista jäsenvaltion joukosta, jotka ovat jättäneet kertomuksen, vain Saksa, Ranska ja Luxemburg vahvistivat sen, että huomattava osa kerätystä 100%). Regenerointiprosenttiosuus on kuitenkin laskussa Saksassa ja kovasti laskussa Ranskassa. Luxemburgin ilmoittamaa 100 prosentin ihannemäärää ei ole tarkistettu, ja se saattaa johtua "regeneroinnin" erilaisesta tulkinnasta. regeneroidaan/uudistetaan jäteöljystä 50-30%, 60%, (~ Aiemmassa kertomuksessa jo todettiin, että jäteöljyjä koskeva direktiivi on pantu vain osaksi täytäntöön ja että jäsenvaltiot eivät ole tosiasiallisesti pitäneet regenerointia ensisijaisena verrattuna jäteöljyjen polttoon. Ajanjaksolle 1995-1997 on jopa ilmoitettava pienempi tulos varsinkin ottaen huomioon regeneroinnin ensisijaisuus. Pääasialliset esteet näyttävät olevan taloudelliset näkökohdat. Jotta regenerointi olisi taloudellisesti kannattavaa, siihen tarvitaan vähimmäismäärä kerättyä jäteöljyä. Myöskään ei ole olemassa välineitä, joilla regenerointia voitaisiin tukea tiukassa kilpailussa jäteöljyn polton kanssa. Jäsenvaltiot kuitenkin antavat sen vaikutelman, etteivät ne halua keskittyä regenerointiin. Esimerkiksi Ranska on ilmoittanut kannakseen, että poltto on sen mielestä ympäristön kannalta järkevin ratkaisu. Puhdistamolietteen käyttöä lannoitteena maanviljelymaassa pidetään ympäristön kannalta parhaana vaihtoehtona, mikäli se ei muodosta uhkaa ympäristölle eikä myöskään eläinten ja ihmisten terveydelle. Direktiivillä 86/278/ETY pyritään sääntelemään puhdistamolietteen levittämistä maanviljelyyn käytettävään maahan siten, että ympäristöhaitat vältettäisiin. Julkisuuteen ei olekaan tullut yhtään ihmisten, eläinten tai viljan kontaminaatiotapausta, joka johtuisi lietteen käytöstä maanviljelymailla, kun se on tehty direktiivin säännösten mukaisesti. Vaikka ihmisen toiminnoissa ei olekaan olemassa nollariskiä, näyttää siltä, että direktiivi on tosiasiallisesti ehkäissyt saastumisen leviämistä lietteen käytön vuoksi. Muitakin lietteenkäsittelymenetelmiä on, vaikka kaikkiin liittyy omia haittoja. Liete voidaan sijoittaa kaatopaikalle – itse asiassa monissa jäsenvaltioissa se on pääasiallisin käsittelytapa. jossa on Haittana on, että lietteen orgaaninen aines hajoaa kaatopaikkaympäristössä, hapenvajausta. Hajoamisessa muodostuu kaatopaikkakaasuja kuten metaania ja hiilidioksidia, jotka molemmat ovat kasvihuonekaasuja, puhumattakaan pahoista hajuista ja saastuneesta valumasta, joka voi kontaminoida pohjavettä. Lietettä voidaan myös polttaa. Jos ei oteta huomioon kustannuksia, jotka ovat korkeat ja nousevat todennäköisesti edelleen, kun otetaan käyttöön yhä hienompia savukaasujen puhdistusmenetelmiä, polttoon liittyy joka tapauksessa ongelmia kuten jäämien käsittely, hiilidioksidin muodostuminen ja lietteessä olevien orgaanisen aineksen ja ravinteiden lopullinen hävittäminen. Jätekäsittelyhierarkiassa pyritään asettamaan jätteiden muodostumisen välttäminen ja uudelleenkäyttö ensimmäiseksi vaihtoehdoksi. Jäteveden käsittelyyn ei ole toistaiseksi olemassa tehokasta puhdistusmenetelmää, jossa ei muodostuisi lietettä. Siksi toiseksi paras vaihtoehto on uudelleenkäyttö. Levittäminen maanviljelymaahan on luonnollinen määränpää puhdistamolietteelle, koska siinä päättyvät ravinneketjut. Monissa jäsenvaltioissa kuitenkin epäillään käyttöä maanviljelymailla. Puhdistamolietteen tapauksessa tämä epäily ei perustu tieteellisiin tosiseikkoihin, vaan siihen vaikuttavat pääasiassa maanviljely- ja elintarvikesektorin viime vuosien elintarvikeskandaalit. puhdistamolietteen erityisesti jätteiden ja 86 Vaikka näillä pelonaiheilla ei ole mitään tekemistä puhdistamolietteen käytön kanssa maanviljelymaassa, ihmiset kokevat, että ihmisen ulosteiden ja elintarvikeviljan yhdistelmä voi olla vaarallinen, ja reagoivat sen mukaisesti. luvut, Niiden jäsenvaltioiden esittämät toimittaneet kertomuksen komissiolle, jotka ovat osoittavat, että vain neljässä jäsenvaltiossa käytetään yli 50 % tuotetusta lietteestä maanviljelyssä. Viidessä käytetään 30-50 % ja yhdessä vain 11 %. Ei ole realistista odottaa sadan prosentin kierrätysasteita, koska kaikentyyppisen puhdistamolietteen vaarattomuutta ei voida taata. On selvitettävä, voidaanko uudelleen hyödynnettävän lietteen määrää lisätä. Erityisesti Euroopan eteläisillä alueilla, joissa maaperä tarvitsee kipeästi orgaanista ainetta eroosion ja aavikoitumisen torjumiseksi, lietteen käyttöä olisi arvioitava vakavasti yhtenä vaihtoehtona. Jätehuoltosuunnitelma Direktiivin 75/442/ETY 7 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 91/689/ETY 6 artiklan (sekä pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY 14 artiklan) mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on laadittava jätehuoltosuunnitelmia, joissa on mainittava, minkä tyyppistä ja mistä peräisin olevaa jätettä on otettava talteen ja hävitettävä ja kuinka paljon, sekä annettava yleiset vaatimukset, määrättävä erityisjärjestelyistä erityisille jätteille ja määrättävä -laitoksista. Näihin suunnitelmiin on luonnollisesti sisällytettävä myös jäteöljyt ja puhdistamoliete. loppusijoituspaikoista tai sopivista jätehuoltosuunnitelmaa tiedoksi. Kaikki muut komissiolle Jätehuoltosuunnitelmat ovat keskeinen osa yhteisön jätehuoltostrategiaa. Suunnitelmia ei ole kuitenkaan vielä pantu täytäntöön ja sovellettu tyydyttävästi. Kreikka ja Luxemburg eivät ole jäsenvaltiot Itävaltaa lukuun vielä antaneet ottamatta kata kaikentyyppisiä jätteitä tai jäsenvaltioiden kaikkia alueita. Jäsenvaltioita vastaan on aloitettu useita rikkomismenettelyjä eri säännösten noudattamatta jättämisen vuoksi. Suunnitteilla on jotta jätehuoltosuunnitelmien laatua nyt voitaisiin parantaa. toimivaltaisille viranomaisille osoitetut ohjeet, jätehuoltosuunnitelmia, ilmoittaneet jotka eivät ovat Jätetilastot Luotettavat jätetilastot mahdollistavat toisaalta jätehuoltosuunnittelun realististen tavoitteiden muotoilemisen ja toisaalta nykytilanteen arvioinnin, mikä on tämän kertomuksen tarkoitus. Jotta tiedot olisivat vertailukelpoisia ja ne voitaisiin arvioida, on varmistettava, että jäsenvaltioilla on sama lähestymistapa, kun ne määrittelevät ja jäteluettelot jätehuoltoterminologian. Näin ei ole vielä. Tässä suhteessa on yksilöity seuraavia ongelmia: jätteet, • termejä 'kotitalousjäte' (kotitalouksissa muodostuneet jätteet) ja 'yhdyskuntajäte' (kuntien keräämät jätteet) käytetään usein synonyymeinä. Yhdyskuntajäte voi kuitenkin sisältää kotitalousjätteen lisäksi myös samanlaisia kaupasta, teollisuudesta ja laitoksista tulevia jätteitä, • tietoja, jotka koskevat polttoa jätteenhävittämistoimena ja energian talteenottoa varten, on käsiteltävä yhdessä, koska Euroopan tasolla ei ole vielä annettu täsmällisiä kriteerejä näiden käsittelytapojen erottamiseksi toisistaan, 87 • jäsenvaltiot noudattavat erilaisia lähestymistapoja syntyneen jäteöljyn määrän arvioinnissa (33-66 % markkinoille saatetusta öljystä). Selvästikään useimmat jäsenvaltiot eivät ole vielä saaneet valmiiksi täydellisiä jätteiden syntymistä ja jätehuoltoa koskevia tietokantoja. Erityisesti "muusta jätteestä", jota ovat kaikki muut kuin kotitalousjätteet ja ongelmajätteet, on puutteellisesti tietoja. Komissio antoi tammikuussa 1999 neuvostolle ja Euroopan parlamentille ehdotuksen jätehuoltotilastoja koskevaksi (KOM (1999) 31 lopullinen). Asetuksen joissa annettaisiin tarkoituksena on ottaa käyttöön tilastoja varten yhteisötason puitteet, yhteiset määritelmät ja luokitukset. Kun kyseinen asetus on pantu täytäntöön, sen pitäisi parantaa jätetilastojen saatavuutta ja vertailtavuutta. On kuitenkin mainittava, että asetuksen täytäntöönpanoon kuluu kolme vuotta sen voimaantulon jälkeen. asetukseksi Kirjanpito Vaatimus pitää kirjaa jätteistä ja jätehuollosta on jätetilastojen peruste. 14 75/442/ETY Direktiivin käsittelyä/loppusijoitusta harjoittavat jätehuollosta. Lisäksi ongelmajätteitä kirjanpitovelvollisuudesta. Lisäksi ongelmajätteiden loppusijoituksesta (kaatopaikalle sijoittamisesta) erityiskirjanpitoa. ja edellytetään, ja yritykset pitävät kirjaa jätteistä ja säädetään yritysten edellytetään artiklan ongelmajätteitä 1 kohdassa kuljettavien kohdassa artiklassa laitokset 91/689/ETY 4 talteenottoa direktiivin direktiivin tuottavien laitosten artiklan että ja 2 2 Belgia, Saksa, Ranska ja Alankomaat eivät ole panneet oikein täytäntöön kaikkia säännösten tiedot eivät riitä arviointiin. Itävalta ja Tanska näkökohtia. Irlannin ja Ruotsin antamat näyttävät kirjanpidon kehysdirektiivin 14 artiklassa annettuihin yleisiin vaatimuksiin. ongelmajätteiden loppusijoitusta sulauttaneen koskevan Direktiivin 75/439/ETY 11 artiklassa täsmennetään, että jäsenvaltiot voivat asettaa jäteöljyille vähimmäismäärän (enintään 500 litraa), jota suurempia määriä tuottavien, keräilevien ja/tai käsittelevien yritysten on pidettävä kirjaa. Vähimmäismäärät on asetettu jäteöljyjen tuottajilta kirjanpitoa. Ei ole selvää, 0-500 litraan. Alankomaat eivät vaadi vaativatko Tanska ja Ranska, jotka eivät ole asettaneet vähimmäisrajoja, kirjanpitoa 0 litraa suuremmista määristä vai eivät. 10 86/278/ETY kirjanpitoa ajantasaista Direktiivin lietteen ominaisuuksista, puhdistamolietteen tuottamisesta säilytysastioista ja käyttöpaikoista. Komissio toteaa, että jotkut jäsenvaltiot eivät ole ilmoittaneet vaadittuja tietoja lietteen tuottamisesta eikä maanviljelyssä käytetyistä määristä, ja jotkut antavat vain arvioita. artiklassa ja käytöstä edellytetään sekä tietoja että neljässä direktiivissä edellytetään, Näissä saataville toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä. Tämän säännöksen ongelmana on, että kirjanpito ei ole ilman muuta toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. Kun tietoja tarvitaan tilastojen laatimiseen tai muuhun sen tyyppiseen tehtävään, niiden kerääminen vaatii pitkän ajan. Jotkin jäsenvaltiot kuten Flanderin alue Belgiassa sekä Tanska ja Suomi edellyttävät, että toimitetaan toimivaltaisille viranomaisille. Näitä kertomuksia voitaisiin vuosikertomukset sitten käyttää jätetilastojen pohjana. kirjanpito annettava on 88 Jätehuollon valvonta Ensinnäkin jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, jotka jätehuollon valvonnan täytäntöönpanosta. Direktiivin 75/442/ETY liitteessä vastaavat olevassa taulukossa 1 esitetään yleiset yhteenvetotiedot kansallisten viranomaisten toimivallasta. Direktiivin 75/439/ETY liitteen taulukoissa 2, 3. 1, 3. 2 ja 4. 2 annetaan yksityiskohtaisia eroja jäsenvaltioiden välillä, mikä johtuu hallintorakenteiden yleisistä eroista. Siten näiden tietojen jätetietojen keräilyn käyttöarvo on rajoitettua, helpottamiseksi anneta lisätietoja kuten osoitteita tai ilmoiteta, mitä alueita toimivalta koskee jne. avoimuuden edistämiseksi vastuista. Toimivalloissa jäteöljysektorin tietoja suuria ellei on ja Jätedirektiiveissä säädetään erilaisista keinoista asianmukaisen jätehuollon valvontaa varten kuten luvista ja sääntömääräisistä tarkastuksista. Luvat jotka harjoittavat laitoksilla ja Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY 9, 10 ja 12 artiklan mukaisesti yrityksillä, loppusijoitusta, on oltava toimivaltaisten talteenottoa tai viranomaisten antama toimilupa. Toimivaltaisten viranomaisten on rekisteröitävä jätteiden keräilyä ja kuljetusta harjoittavat yritykset. Direktiivin 11 artiklassa säädetään edellytyksistä, joilla voi saada vapautuksen lupavaatimuksesta; niitä on tiukennettu vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY 3 artiklalla. Yksikään kertomuksen toimittaneista jäsenvaltioista ei ole antanut yleisiä sääntöjä ongelmajätteitä koskevien lupavaatimusten lainsäädäntöönsä poikkeusehdoista. Jotkin mahdollisuuden poiketa tietoja antanut soveltamisesta saaduista kokemuksista. jäsenvaltiot kansalliseen kehysdirektiivistä, mutta yksikään ei ole saattaneet ovat Direktiivin 75/439/ETY 6 artiklassa edellytetään, että jäteöljyjä käsittelevillä yrityksillä (jotka siis prosessoivat, hävittävät, varastoivat tai sijoittavat kaatopaikalle jätteitä) on oltava jäsenvaltiot Tanskaa lukuun ottamatta ovat myös lupa. Kaikki kertomuksen toimittaneet ottaneet käyttöön lupajärjestelmän jäteöljyjä keräileville yrityksille. Direktiivissä 86/278/ETY säädetään puhdistamolietteen käytön yleisistä säännöistä. Sille ei ole lupavaatimusta. Tarkastukset Asianmukaisia määräaikaistarkastuksia 75/442/ETY 13 artiklassa kaikille jätteitä käsitteleville (keräily, kuljetus, hyödyntäminen ja hävittäminen) yrityksille. Direktiivin 91/689/ETY 4 artiklan 1 kohdalla tarkastukset ulotetaan vaarallisten jätteiden tuottajiin. direktiivin vaaditaan yleensä Direktiivin 75/439/ETY 13 artiklassa edellytetään ainoastaan jäteöljyjä loppusijoitusta varten käsittelevien (prosessointi, hävittäminen, varastointi ja kaatopaikalle sijoittaminen) yritysten tarkastuksia. Tämän vuoksi kehysdirektiivien yleiset määräykset koskevat lisäksi jäteöljyjen keräilyä ja kuljetusta harjoittavia yrityksiä sekä jäteöljyn tuottajia. 89 Kyselylomakkeessa kysyttiin ainoastaan vaarallisten jätteiden tuottajien tarkastuksista. Kansalliset viranomaiset eivät pysty tarkastamaan kaikkia vaarallisten jätteiden tuottajia. Ne keskittyvät sen vuoksi tärkeimpiin tapauksiin. Puhdistamolietettä määräaikaistarkastuksia. koskevassa direktiivissä 86/278/ETY ei edellytetä Toimenpiteet, joilla varmistetaan turvallinen talteenotto ja hävittäminen Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet otetaan talteen ja hävitetään tarvittavat vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä sellaisia prosesseja tai menetelmiä, jotka voisivat vahingoittaa ympäristöä. Jätehuollon turvallisuus on tavoitteena myös 2 artiklan 2-4 kohdalla, joissa kielletään vaarallisten jätteiden sekoittaminen, ja direktiivin 91/689/ETY 5 artiklan 1 kohdalla, jossa vaaditaan, että ongelmajäte on pakattava ja merkittävä asianmukaisesti. Useimmat jäsenvaltiot ovat saattaneet nämä säännökset ainakin oikeudellisiin teksteihinsä lukuun ottamatta Ranskaa, Itävaltaa ja Suomea, jotka ovat pehmentäneet vaarallisen jätteen sekoittamiskieltoa. Ranska on lisäksi pannut täytäntöön asianmukaiset pakkaus- ja merkintävaatimukset ainoastaan sairaalajätteelle ja tartunnanvaaralliselle terveydenhoitoalan jätteelle. Direktiivin 75/439/ETY 7 ja 8 artiklassa täsmennetään kehysdirektiivin jäteöljyjä koskeva yleinen määräys. Siten jäsenvaltioiden on toteutettava sen jäteöljyjen uudistaminen aiheuta ympäristölle tarpeetonta haittaa. varmistamiseksi, ettei Vallonian alue Belgiassa, ja Itävalta eivät ole saattaneet kyseistä säännöstä osaksi lainsäädäntöään, koska näissä maissa jäteöljyjä ei uudisteta. Ranska taas ei ole pannut säännöstä täytäntöön, vaikka siellä jäteöljyjä uudistetaan. Irlanti, Alankomaat toimenpiteet tarvittavat Direktiivin 8 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava, että polttolaitoksille, joiden lämmönsyöttöteho on enemmän kuin 3 MW, asetettuja päästörajoja noudatetaan. Irlanti ja Alankomaat eivät ole soveltaneet päästörajoja, sillä ne katsovat, etteivät prosessoidut jäteöljyt ole enää "jätteitä". On epäselvää, noudattavatko Ranska ja Ruotsi direktiiviä. Neljä jäsenvaltiota (Itävalta, Tanska, Suomi ja Saksa) ovat panneet täytäntöön jopa tiukemmat päästörajat. Itävalta on lisännyt raja-arvoja muille muuttujille. Tulevaisuudessa päästörajat aiotaan saattaa osaksi jätteiden polttoa koskevaa direktiiviä. Raja-arvot ovat puhdistamolietettä koskevan direktiivin 86/278/ETY tärkein osa. Direktiivissä säädellään raskasmetallien pitoisuutta maaperässä ja lietteessä sen lisäksi, että säädetään maaviljelymaan vuosittaisesta keskimääräisestä raskasmetallikuormituksesta. Jäsenvaltiot ovat käyttäneet runsaasti direktiivin 12 artiklan niille antamaa mahdollisuutta antaa tarvittaessa tiukempia säännöksiä kuin direktiivissä säädetään. Jäsenvaltiot ovat määränneet hyvin usein tiukempia raja-arvoja lietteen raskasmetallipitoisuudelle kuin direktiivin liitteessä I B säädetään. Raja-arvot eroavat paljon toisistaan, ja satakertainen ero ei ole harvinainen. Näin siitä huolimatta, että todelliset keskimääräiset raskasmetallipitoisuudet ovat suunnilleen samat koko yhteisön alueella. On perusteltua kysyä, mikä on tieteellinen peruste noin suuresti vaihteleville arvoille. 90 Taulukossa 5 esitetyistä luvuista käy ilmi, että lietteen laatu – keskimäärin – on suuresti parantunut verrattuna muutaman vuoden takaiseen tilanteeseen. Myöskään direktiivin liitteessä I B säädetyt pitoisuusvälit eivät kuvasta lietteen (ainakaan maanviljelyssä uudelleen käytetyn lietteen) nykyistä alhaista kontaminaatiotasoa. Tämä herättää kysymyksen siitä, miten voidaan estää erittäin huonolaatuisen lietteen käyttö maanviljelyssä. Jäsenvaltioissa toteutetut toimenpiteet osoittavatkin, että on mahdollista estää lietteen kontaminoituminen lähteellä, jolloin vältetään raskasmetallien leviäminen ympäristöön. Direktiivissä ei säädetä orgaanisten yhdisteiden pitoisuusrajoista. Jotkin jäsenvaltiot ovat joille on asetettu kynnysarvot69. antaneet komissiolle tiedoksi Komissio toteaa kuitenkin, että säätelyn kohteena ovat erilaiset yhdisteet, mikä herättää jälleen kysymyksen tällaisen lähestymistavan perusteista. jonkin verran yhdisteitä, Tällaisen säännösten ja määräysten vaihtelun – vaikka se on asianomaisen direktiivin ja perustamissopimuksen sallima – katsotaan toisinaan haittaavan kansallisten viranomaisten pyrkimyksiä varmistaa, luottamustaan lietteen käyttöön maanviljelyssä. suuri yleisö menetä ettei Rikkomismenettelyt Komissio on aloittanut EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä sellaisia jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät ole noudattaneet velvoitettaan toimittaa kertomusta jätelainsäädännön täytäntöönpanosta. Seuraavissa taulukoissa esitetään direktiivien 75/442/ETY, 91/689/ETY ja 75/439/ETY täytäntöönpanoa koskevat meneillään olevat rikkomismenettelyt. Tällä hetkellä ei ole meneillään puhdistamolietettä koskevan direktiivin 86/278/ETY täytäntöönpanoa koskevaa rikkomismenettelyä. Jäteöljyjen osalta Saksan tapaus koskee 3 artiklan 1 kohdan rikkomista, jonka mukaan jäteöljyjen uudistaminen on asetettava ensisijalle. Portugalin lainsäädäntö taas on useissa kohdin direktiivin vastaista. 69 Esimerkiksi halogenoitujen yhdisteiden (AOX) kokonaismäärää sekä dioksiineja ja furaaneja (PCCD/F) säädellään Itävallassa ja Saksassa; PCB-yhdisteitä säädellään Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa; PAH- yhdisteitä säädellään Tanskassa, Ranskassa ja Ruotsissa jne. 91 Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxem- burg Alanko- maat Portu- gali Espanja Ruotsi Yhdistynyt kuningaskunta FN FN FN Tuomio- istuin RO FN Tuomio- istuin FN FN Tuomio- istuin RO RO Tuomio- istuin RO Tuomio- istuin FN FN FN RO RO RO FN FN FN FN FN RO FN RO Tuomio- istuin Tuomio- istuin RO RO Tuomio- istuin Tuomio- istuin RO FN RO RO RO Tuomio (1) FN FN FN FN FN Tuomio- istuin FN FN FN FN FN 75/442/ETY Huono soveltaminen: monet direktiivin säännökset Huono soveltaminen: jätehuoltosuunnitelmat Kertomuksia toimitettu ei ole 91/689/ETY Direktiivin vastainen Huono soveltaminen: 8 artiklan 3 kohta Huono soveltaminen: jätehuoltosuunnitelmat 75/439/ETY Direktiivin vastainen Kertomuksia toimitettu ei ole 86/278/ETY Kertomuksia toimitettu ei ole Taulukko: Rikkomismenettelyt – tilanne lokakuussa 1999 FN = virallinen ilmoitus, RO = lausunto perusteluineen, Tuomioistuin = asian vieminen/käsittely Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa (1) Tuomioistuimen tuomio, 9. syyskuuta 1999, asiassa C-102/97, komissio vastaan Saksa. 92 Tulevaisuudennäkymät Direktiivien 75/442/ETY, 91/689/ETY ja 75/439/ETY täytäntöönpano ei ole vielä edistynyt tyydyttävästi. Rikkomismenettelyjen määrä kuvastaa hyvin nykytilannetta. Jätteitä ja ongelmajätteitä koskevien direktiivien suhteen on vielä paljon tekemistä määritelmien ja luetteloiden yhdenmukaistamisessa ja luotettavien jätteitä koskevien tietokantojen perustamisessa, tehokkaasti jätehuolto tärkeysjärjestyksen mukaisesti. suunnitella voitaisiin jotta Jäsenvaltiot eivät todennäköisesti tule olemaan aktiivisempia jäteöljyjen uudistamisen edistämisessä, mitä direktiivi 75/439/ETY edellyttää. Belgian viimeaikaiset tapahtumat, jotka koskivat eläinrehuketjun saastumista dioksiinilla, josta aiheutui eläinperäisen rehun laaja saastuminen, korostavat jätelainsäädännön, erityisesti jäteöljyjen loppusijoittamista koskevan direktiivin asianmukaisen täytäntöönpanon merkitystä. Euroopan tasolla tarvitaan uusia lähestymistapoja ja keinoja, jotta voitaisiin parantaa jäteöljyn erillistä keräilyä ja asianmukaista huoltoa, jossa noudatetaan sekä ensisijaisuusnäkökohtia että toteutetaan toimenpiteitä ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen torjumiseksi. Komissio toteaa, ettei puhdistamolietettä koskevan direktiivin 86/278/ETY saattamisessa muodollisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä ole suuria ongelmia. Direktiivin avulla on voitu ehkäistä varsin menestyksekkäästi patogeenien aiheuttama viljan saastuminen, mikä voisi johtua lietteen käytöstä maanviljelymaassa. Kuitenkin vain harvoissa jäsenvaltioissa uudelleenkäyttöaste on yli 50 % huolimatta siitä, että laatunsa vuoksi – raskasmetallien ja ravinteiden takia – lietteen hyviä ominaisuuksia voitaisiin hyödyntää paremmin. Ei pitäisi unohtaa, että komissiolle toimitettujen tietojen mukaan70 lietteen tuoton arvioidaan lisääntyvän noin 40 % vuoteen 2005 mennessä. Tämän nousun odotetaan vaikeuttavan maanviljelytuotteiden markkinoimista. On ensisijaisen tärkeää, ettei lietteen uudelleenkäyttöä maanviljelymaissa vaikeuteta tarpeettomasti. Samalla on vieläkin tärkeämpää, että lietteen huoltoa varten yhteisössä käyttöön otetulla lakikehyksellä pystyttäisiin erityisesti maaperää tosiasiallisesti pitkäaikaiselta saastumiselta. suojelemaan ympäristöä ja Komissio aikoo tarkastella laajasti uudelleen direktiivin säännöksiä tässä suhteessa, jotta kuluttajien luottamus lietteen uudelleenkäyttöä kohtaan maanviljelymaassa säilyisi. Säännökset arvioidaan direktiivin antamisen jälkeen tehdyn tieteellisen tutkimuksen tulosten perusteella. Uudelleentarkastelun tavoitteena on varmistaa ympäristönsuojelun korkea taso. Suurelle yleisölle annetaan varmuus siitä, ettei lietteen uudelleenkäytöstä maanviljelyyn tarkoitetussa maassa – jos se suoritetaan parhaiden käytäntöjen ja direktiivin säännösten mukaisesti – aiheudu ihmisten terveydelle ja ympäristölle riskejä, joita ei voida hyväksyä. Lisäksi komissio tutkii, tarvitaanko selviä ja avoimia perusteita maanviljelyssä käytettävän lietteen analyyttiselle valvonnalle sen välttämiseksi, että saasteet leviävät ympäristöön tai joutuvat ihmisravinnoksi tarkoitettuun viljaan. Myös 70 toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin Ks. yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27. helmikuuta 1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY, täytäntöönpanosta annettu komission kertomus, KOM(98) 775 lopullinen, 15. 1. 1999. 93 puhdistamolietteen määritelmää tarkastellaan, omaksuttaisiin yhdenmukainen tulkinta. jotta kaikilla lainsäädännön sektoreilla Tulevaisuudessa laadittavat kertomukset ja kyselylomakkeet ja kertomus siten myös kyselylomakkeet Nykyisellään jätelainsäädännön täytäntöönpanosta on sekoitus lainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa käytännössä. Tätä lähestymistapaa on harkittava uudelleen. Ei vaikuta hyödylliseltä laatia kertomuksia yhteisön lainsäädännön soveltamisesta joka kolmas vuosi, sillä niissä annetaan etupäässä tietoja yhteisön jätedirektiivien saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi se, ovatko kansalliset lait yhteisön lakien mukaiset, olisi tarkastettava kerran sen jälkeen, kun yhteisön lainsäädäntö on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai uudelleen sen jälkeen, kun kansallista lainsäädäntöä on muutettu; sen sijaan kertomuksissa olisi joita on saatu käytännön soveltamisesta. keskityttävä paljon enemmän kokemuksiin, lokakuuta 1994 tehdyssä komission Tästä syystä voi olla tarpeen mukauttaa 24. päätöksessä 94/741/EY ja 27. toukokuuta 1997 tehdyssä komission päätöksessä 97/622/EY esitettyjä kyselylomakkeita. Lisäksi direktiivin 91/692/ETY liite VI olisi mukautettava nykyisen, osittain muutetun komission jätelainsäädännön mukaiseksi. Yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevilla kertomuksilla on tärkeä merkitys, kun komissio hoitaa tehtäväänsä EY:n perustamissopimuksen valvojana. On kuitenkin huomattava, että kertomukset perustuvat pääasiassa jäsenvaltioiden antamiin tietoihin. Tämä tietysti rajoittaa mahdollisuutta havaita soveltamisen laiminlyömistä tai yhteisön nykyisen jätelainsäädännön heikkouksia ja puutteita. 94