title: Verordnung (EG) Nr. 189/2000 der Kommission vom 26. Januar 2000 zur Änderung der bei der Erstattung für Getreide anzuwendenden Berichtigung

eurovoc_concepts:
cereals
export refund

text: 27. 1. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 22/57 VERORDNUNG (EG) Nr. 189/2000 DER KOMMISSION vom 26. Januar 2000 zur Änderung der bei der Erstattung für Getreide anzuwendenden Berichtigung DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, (3) gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 8, den zur Zeit geltenden Betrag, um den die Erstattung für Getreide berichtigt wird, abzuändern. Die Berichtigung muß nach dem gleichen Verfahren fest- gesetzt werden wie die Erstattung; sie kann zwischen- zeitlich abgeändert werden — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: in Erwägung nachstehender Gründe: Artikel 1 (1) (2) Der Betrag, um den die Erstattung für Getreide berichtigt wird, ist durch die Verordnung (EG) Nr. 31/2000 der Kommission (3), geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 120/2000 (4), festgesetzt worden. Der Betrag, um den die nach Artikel 1 Absatz 1 Buchstaben a), b) und c), mit Ausnahme von Malz, der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 im voraus festgesetzten Erstattungen für Produkte zu berichtigen sind, wird wie im Anhang angegeben geändert. Aufgrund der heutigen cif-Preise und der heutigen cif- Preise für Terminkäufe und unter Berücksichtigung der voraussichtlichen Marktentwicklung ist es erforderlich, Diese Verordnung tritt am 27. Januar 2000 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 26. Januar 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 4 vom 7. 1. 2000, S. 14. (4) ABl. L 14 vom 20. 1. 2000, S. 24. L 22/58 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 1. 2000 zur Verordnung der Kommission vom 26. Januar 2000 zur Änderung der bei der Erstattung für Getreide anzuwendenden Berichtigung ANHANG Erzeugniscode Bestimmung (1) Laufender Monat 1 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 — 03 02 01 — 01 — 01 — 01 — — — 01 01 01 01 01 — — 01 01 — 01 01 — 01 — — 0 — 0 0 0 — 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 0 — 0 0 — 0 — 1. Term. 2. Term. 3. Term. 4. Term. 5. Term. 6. Term. (EUR/t) 2 3 4 5 — –1,00 — 0 0 0 — 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 0 — 0 0 — 0 — — –2,00 — 0 0 0 — 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 0 — 0 0 — 0 — — –3,00 — 0 0 0 — 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 0 — 0 0 — 0 — — –4,00 — 0 0 0 — 0 — 0 — 0 — — — 0 0 0 0 0 — — 0 0 — 0 0 — 0 — 6 — — — 0 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — 7 — — — 0 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — (1) Folgende Bestimmungen sind vorgesehen: 01 alle Drittländer, 02 andere Drittländer, 03 Mauretanien, Mali, Niger, Senegal, Burkina Faso, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Kap Verde, Sierra Leone, Liberia, Côte d'Ivoire, Ghana, Togo, Tschad, Zentralafrikani- sche Republik, Benin, Kamerun, Äquatorialguinea, São Tomé und Príncipe, Gabun, Kongo, Demokratische Republik Kongo, Ruanda, Burundi, Angola, Sambia, Malawi, Mosambik, Namibia, Botsuana, Simbabwe, Lesotho, Swaziland, Seychellen, Komoren, Madagaskar, Dschibuti, Äthiopien, Eritrea und Mauritius. NB: Die Zonen sind diejenigen, die in der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 2145/92 der Kommission (ABl. L 214 vom 30. 7. 1992, S. 20) bestimmt sind


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento (CE) del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se aclara el Reglamento (CE) nº 2223/96 del Consejo en lo referente a los principios de registro de impuestos y cotizaciones sociales»

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
exchange of information
national tax
tax collection
tax harmonisation

formats: html pdf print

text: 15. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 75/19 3. 3. 5. Se debe revisar también el proceso de auditorı´a, subrayando la informacio´ n exacta y rigurosa desde el principio y poniendo el énfasis en el uso de sistemas comunes en lugar del enfoque evolutivo «caso por caso» que prevalece actualmente. P l a z o d e p r e s e n t a c i o´ n y d e a u t o r i z a c i o´ n d e l o s p l a n e s d e P I C 3. 3. 6. Se deben revisar los plazos de presentacio´ n y autori- zacio´ n de los planes (punto 53) (como para todas las fases) a la luz de lo que pueda realmente suceder, y tenerlo en cuenta en el programa. Los programas actuales funcionan a menudo con plazos ficticios y todas las partes son conscientes de que no se van a cumplir en la pra´ctica. Esta pra´ctica socava la eficacia y la reputacio´ n de los programas. S e g u i m i e n t o y e v a l u a c i o´ n d e l o s p r o g r a m a s n a c i o n a l e s El papel de los comités de seguimiento debe ser 3. 3. 7. reforzado (punto 55) con nuevas estructuras para garantizar una atencio´ n de calidad y el establecimiento de relaciones efectivas con otros o´ rganos clave. 3. 3. 8. Como ya se ha mencionado anteriormente, se debe revisar el seguimiento a nivel de programa (punto 56) para hacerlo ma´s adecuado a su naturaleza innovadora y transnacio- nal, con inclusio´ n de medidas de resultados cualitativos y de aprendizaje, y no medir u´ nicamente los resultados puros. 3. 3. 9. Los plazos de evaluacio´ n del programa (tanto a nivel de Estado miembro como de la UE) debera´n asegurar que la informacio´ n esta´ disponible ni demasiado pronto, ni dema- siado tarde a fin de que pueda influir en el desarrollo futuro. Bruselas, el 26 de enero de 2000. La Presidenta del Comité Econo´mico y Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento (CE) del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se aclara el Reglamento (CE) no 2223/96 del Consejo en lo referente a los principios de registro de impuestos y cotizaciones sociales» (2000/C 75/08) El 14 de enero de 2000, de conformidad con el artı´culo 262 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. El Comité Econo´ mico y Social decidio´ nombrar al Sr. Vasco Cal ponente general para la elaboracio´ n de este Dictamen. En su 369o Pleno de los dı´as 26 y 27 de enero de 2000 (sesio´ n del 26 de enero) el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 79 votos a favor y 3 abstenciones el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n 1. 1. El Sistema Europeo de Cuentas (SEC) define la necesi- dad de financiacio´ n de las administraciones pu´ blicas de los Estados miembros o déficit pu´ blico. Este concepto es importante en el contexto del protocolo sobre déficit excesivos que, a su vez, rige el Pacto de Estabilidad y Crecimiento. Con arreglo a dicho protocolo, se debe poder calcular ra´pidamente el déficit pu´ blico de cada Estado miembro y los resultados deben ser transparentes y comparables. En este contexto, algunos Estados miembros declaran 1. 2. las contribuciones y cotizaciones realmente adeudadas (de acuerdo con los documentos fiscales y las declaraciones) y otros declaran las sumas efectivamente recaudadas. Estas u´ ltimas llegan mucho ma´s tarde, y las primeras contienen importes que nunca sera´n cobrados, ya que corresponden a contribuciones no pagadas debido a insolvencia, quiebras, etc. En consecuencia, 1. 3. la Comisio´ n propone «que los impuestos y cotizaciones sociales registrados en el sistema no incluyan los importes no recaudables, y que en consecuencia, los impuestos y cotizaciones sociales registrados tomando C 75/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 15. 3. 2000 como base el hecho generador sean, durante un perı´odo razonable, equivalentes a los importes correspondientes efecti- vamente percibidos». 1. 4. En la pra´ctica, la Comisio´ n propone que cada categorı´a registrada de impuestos y de cotizaciones sociales sea dotada de un coeficiente corrector con el fin de eliminar las sumas que tradicionalmente no son recaudadas. Para las declaraciones efectuadas sobre la base del cobro, la Comisio´ n pide que las sumas se asignen con precisio´ n al perı´odo o a las actividades en las que aquéllas tienen su origen. 2. Observaciones del Comité Econo´ mico y Social 2. 1. El Comité aprueba el principio de la propuesta de Reglamento y espera que el Consejo la apruebe ra´pidamente, en la medida de lo posible, durante la actual Presidencia portuguesa. El Comité insiste en que los importes de los impuestos 2. 2. y contribuciones no recaudados, que representan alrededor del 2 % del PNB, son relativamente reducidos. La importancia de estos importes se hace, sin embargo, ma´s evidente cuando éstos se comparan con los déficit que los Estados miembros deberı´an reducir en el marco de sus programas de estabilidad y crecimiento: igualmente del orden del 2 %. 2. 3. El Comité hace hincapié en una aplicacio´ n rigurosa de los coeficientes por categorı´a de impuestos y de cotizaciones sociales. No so´ lo un coeficiente global pone en cuestio´ n la Bruselas, el 26 de enero de 2000. transparencia y comparabilidad de resultados entre los Estados miembros, sino que harı´a au´ n ma´s difı´ciles los estudios necesarios para llevar a cabo una armonizacio´ n fiscal progre- siva en la Unio´ n Europea. 3. Observaciones especı´ficas 3. 1. Letra a) del artı´culo 3 El Comité hace hincapié en que los coeficientes sean evaluados no so´ lo con arreglo a la experiencia adquirida, sino que se tengan igualmente en cuenta los acontecimientos previstos que amenazan con afectar al contexto macroecono´ mico. 3. 2. Letra b) del artı´culo 3 El Comité acoge favorablemente esta disposicio´ n, que vela por la asignacio´ n rigurosa de los impuestos y cotizaciones por periodo y actividad. La continuidad en la aplicacio´ n de los principios enunciados es muy importante. 3. 3. Aplicacio´n Para los Estados miembros que no apliquen todavı´a lo dispuesto en el artı´culo 3, y cuyas cifras actuales se alejan de los resultados que hubieran obtenido con la aplicacio´ n de este artı´culo, cabrı´a prever un perı´odo de transicio´ n que no supere los dos an˜ os. La Presidenta del Comité Econo´mico y Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: PREGUNTA ESCRITA P-0158/00 de Vincenzo Lavarra (PSE) a la Comisión. Adulteración en el sector de los aceites alimenticios: mezclas ilícitas de aceite de avellana con aceite de oliva.

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
common agricultural policy
fraud
olive oil
vegetable oil

text: C 303 E/152 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 24. 10. 2000 (2000/C 303 E/165) PREGUNTA ESCRITA P-0158/00 de Vincenzo Lavarra (PSE) a la Comisi(cid:243)n (26 de enero de 2000) Asunto: Adulteraci(cid:243)n en el sector de los aceites alimenticios: mezclas il(cid:237)citas de aceite de avellana con aceite de oliva Los productores de aceite de oliva en Italia estÆn preocupados por el aumento de las mezclas il(cid:237)citas de aceite de oliva con el de avellana. En efecto, la composici(cid:243)n qu(cid:237)mica y organolØptica de este aceite particular lo hace semejante al aceite de oliva, que junto con el reducido precio (50 % con respecto al aceite de oliva), lo hace especialmente apto para la adulteraci(cid:243)n del producto ofrecido al consumidor. La Nomenclatura Combinada (NC) no prevØ una identificaci(cid:243)n espec(cid:237)fica del aceite de avellana y al clasificarlo en la partida genØrica 15 15 9059, permite a los importadores que lo comercialicen y lo consignen en la documentaci(cid:243)n aduanera con las expresiones «aceite vegetal en bruto» o «crude seed oil» o «crude vegetable oil». Con el fin de poner fin a la adulteraci(cid:243)n del aceite de oliva: 1. 2. ¿podr(cid:237)a permitir la Comisi(cid:243)n una identificaci(cid:243)n precisa del aceite de avellana mediante un c(cid:243)digo de la NC espec(cid:237)fico, tal como se prevØ para el aceite de coco, de palmiste, etc. ? ¿podr(cid:237)a prohibir, en cualquier caso, la comercializaci(cid:243)n de tal producto con las indicaciones genØricas utilizadas hasta ahora, tales como «crude vegetable oil» o «crude seed oil»? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (21 de febrero de 2000) La Comisi(cid:243)n agradece a Su Seæor(cid:237)a la pregunta escrita relativa a las mezclas de aceite de oliva con aceite de avellana. Realmente se trata de un importante problema de dif(cid:237)cil soluci(cid:243)n debido a las caracter(cid:237)sticas qu(cid:237)micas del aceite de avellana que dificultan su detecci(cid:243)n con los mØtodos qu(cid:237)micos actuales. Las mezclas de aceite de oliva con aceite de avellana no son nocivas para la salud de los consumidores pero acarrean graves consecuencias a la imagen y al mercado del aceite de oliva. Los expertos qu(cid:237)micos estÆn experimentando nuevos mØtodos de anÆlisis que puedan detectar mejor la presencia de aceite de avellana en el aceite de oliva. Al mismo tiempo, la Comisi(cid:243)n estÆ dispuesta a examinar la sugerencia de Su Seæor(cid:237)a en lo que respecta a la creaci(cid:243)n de una categor(cid:237)a espec(cid:237)fica para el aceite de avellana en la nomenclatura combinada. Esta propuesta, sin resolver totalmente el problema, tal vez podr(cid:237)a contribuir a reducir los riesgos de fraude. (2000/C 303 E/166) PREGUNTA ESCRITA P-0160/00 de Francesco Turchi (UEN) a la Comisi(cid:243)n (26 de enero de 2000) Asunto: Reservas marinas y terrestres Dado que la protecci(cid:243)n del medio ambiente y, en especial, de la flora y la fauna marinas, es un objetivo prioritario, ¿puede indicar la Comisi(cid:243)n si todas las medidas destinadas a proteger nuestros mares parten de la l(cid:243)gica del desarrollo sostenible, sin por ello llegar a medidas extremas inœtiles que perjudicar(cid:237)an a aquellas destinadas a promover el turismo a nivel nacional y local? En este contexto, cabe subrayar que las eventuales reservas marinas (por ejemplo, el archipiØlago de Ponza) o terrestres deben proteger el medio ambiente sin perjudicar a la econom(cid:237)a local, teniendo en cuenta que la Uni(cid:243)n Europea financia los proyectos en los sectores tur(cid:237)stico y pesquero por medio de los programas pertinentes


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0091/00 af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen. Mælkeproduktionsoverskud og kvoter for de forskellige lande.

eurovoc_concepts:
Spain
agricultural quota
common agricultural policy
dairy production
domestic consumption
milk

text: C 330 E/82 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 21. 11. 2000 Galicia med henblik p(cid:229) at bringe hastigheden op p(cid:229) ca. 200 km/t mellem Madrid og Monforte de Lemos samt moderniseringen af de konventionelle jernbaneforbindelser til Orense og Santiago og til La Coruæa, Vigo og Porto (Portugal). Med hensyn til undersłgelsen vedrłrende udviklingen af korridoren Vigo-Porto kan Kommissionen bekr(cid:230)fte, at den i 1999 har ydet et tilskud p(cid:229) 50 % af de samlede omkostninger i forbindelse hermed. Hovedform(cid:229)let med denne undersłgelse er dobbelt: dels skal der iv(cid:230)rks(cid:230)ttes foranstaltninger inden for transportinfrastruktur (Galicia og Nordportugal) med udnyttelse af de konkrete muligheder for offentlig/ privat finansiering, og dels skal der satses p(cid:229) en gradvis integration af infrastrukturnettene inden for land-, idet man sikrer en b(cid:230)redygtig mobilitet for personer og varer. Resultaterne af sł- og lufttransport, undersłgelsen forventes at foreligge i 2001. (1) EFT L 228 af 9. 9. 1996. (2000/C 330 E/090) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0091/00 af Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) til Kommissionen Om: M(cid:230)lkeproduktionsoverskud og kvoter for de forskellige lande (26. januar 2000) lyset af den forest(cid:229)ende (cid:229)bning af de europ(cid:230)iske markeder udadtil er Mener Kommissionen, at det i hensigtsm(cid:230)ssigt og svarende til behovene i forbindelse med en velafbalanceret udvikling af Den Euro- p(cid:230)iske Union at fastholde den forskelsbehandling, der i łjeblikket praktiseres, hvad ang(cid:229)r fordelingen af m(cid:230)lkekvoterne, hvor der ikke en gang tages hensyn til landets hjemmeforbrug, hvilket fremg(cid:229)r af den kendsgerning, at lande som Nederlandene, Irland og Danmark i de senere (cid:229)r har haft en overskydende produktion p(cid:229) hhv. 6. 746, 4. 301 og 2. 507 tons, mens Spanien har haft et underskud p(cid:229) 1. 004 tons om (cid:229)ret, som meget vel kunne v(cid:230)re blevet produceret i omr(cid:229)der inden for F(cid:230)llesskabet, is(cid:230)r i de lande og regioner, som er egnede og i stand til det, herunder is(cid:230)r m(cid:229)l 1-omr(cid:229)der som for eksempel Galicien? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. februar 2000) I m(cid:230)lkesektoren er produktionskvoterne ikke blevet fordelt ud fra forbruget i hvert geografisk omr(cid:229)de, men ud fra den enkelte producents produktion i en referenceperiode. Det var den eneste effektive fremgangsm(cid:229)de. Hvis der var blevet lagt loft over produktionskvoterne efter det hypotetiske interne forbrug i hver medlemsstat, ville de berłrte producenter have lidt alvorlig skade, det ville ikke have v(cid:230)ret muligt at fordele kvoterne rimeligt, og en betydelig del af det europ(cid:230)iske landbrug ville have m(cid:229)ttet ophłre. Desuden ville forsyningen af F(cid:230)llesskabet som helhed ikke l(cid:230)ngere have v(cid:230)ret sikret. Det er ogs(cid:229) ud fra łnsket om effektivitet, at kvoterne fastl(cid:230)gges og administreres i hver medlemsstat. En f(cid:230)llesskabsforvaltning ville kr(cid:230)ve et betydeligt f(cid:230)llesskabspersonale og medfłre mange ulemper som fłlge af, at alle forsinkelser og fejl i den ene eller den anden medlemsstat ville blive kumuleret og sluttelig lamme systemet. Med varernes frie bev(cid:230)gelighed lader det sig i łvrigt let głre at afhj(cid:230)lpe eventuelle regionale ubalancer mellem produktion og forbrug, og det svarer til princippet for det indre marked, der sikrer den bedste fordeling af produktionsfaktorerne. Kommissionen skal anfłre, at i 1999 er der 1 150 ton skummetm(cid:230)lkspulver p(cid:229) interventionslager, og der er opkłbt 12 631 ton smłr til intervention i Spanien. Selv inden ikrafttr(cid:230)delsen af den forhłjelse af den spanske kvote, der er besluttet i forbindelse med Agenda 2000, synes der s(cid:229)ledes allerede at v(cid:230)re overskud p(cid:229) det spanske marked for disse produkters vedkommende. Til sammenligning er der i samme periode i Danmark, som det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vner, ingen offentlige lagre, og der er ikke opkłbt mejeriprodukter til intervention. 21. 11. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 330 E/83 Det skal ogs(cid:229) anfłres, at referencem(cid:230)ngderne i de af det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vnte medlemsstater siden indfłrelsen af kvoteordningen er blevet stabiliseret (Irland) eller formindsket (Danmark og Nederlandene). For Spaniens vedkommende er referencem(cid:230)ngderne derimod blevet st(cid:230)rkt forłget: +17 % i perioden 1986-1999 og +29 % i perioden 1986-2001, mens de europ(cid:230)iske gennemsnit for de tilsvarende perioder er henholdsvis -4 % og -2 %. Hvad ang(cid:229)r kvotens fordeling mellem regioner og producenter i den enkelte medlemsstat, skal den foretages af medlemsstaten ud fra objektive kriterier. (2000/C 330 E/091) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0107/00 af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen (26. januar 2000) Om: Revision af retningslinjerne for de transeurop(cid:230)iske net (cid:129) sikkerhed i forbindelse med projekter af f(cid:230)lles interesse I henhold til F(cid:230)llesskabets retningslinjer for udvikling af det transeurop(cid:230)iske transportnet, som blev vedtaget i 1996, har Kommissionen pligt til at forel(cid:230)gge en beretning med angivelse af, om der błr ske en revision af disse retningslinjer. I betragtning af det uacceptabelt hłje antal personer, der dr(cid:230)bes under transport (navnlig i landevejs- trafikken), er det mildest talt paradoksalt, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende retningslinjer ikke till(cid:230)gger transportsikkerhed lige s(cid:229) stor betydning som miljłbeskyttelse (der behandles i en s(cid:230)rlig artikel). I betragtning af at de omtalte retningslinjer tjener som grundlag for at fastl(cid:230)gge de infrastrukturprojekter af f(cid:230)lles europ(cid:230)isk interesse, som skal stłttes łkonomisk af de europ(cid:230)iske institutioner, agter Kommis- sionen da at indfłre en specifik artikel i sit forslag til nye retningslinjer med henblik p(cid:229) at forlange en undersłgelse af de sikkerhedsm(cid:230)ssige virkninger af alle de projekter, der finansieres af Unionen. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Loyola de Palacio (9. marts 2000) Kommissionen deler det (cid:230)rede parlamentsmedlems synspunkt om, at det antal personer, der dr(cid:230)bes under transport navnlig i landevejstrafikken, er alt for hłjt. Et af det transeurop(cid:230)iske transportnets m(cid:229)l er at sikre varer og personer b(cid:230)redygtig mobilitet med optimal sikkerhed. Med en revision for łje af F(cid:230)llesskabets retningslinjer for udvikling af dette net er Kommis- sionen i gang med at undersłge, hvordan dette m(cid:229)l kan realiseres s(cid:229) effektivt som muligt. P(cid:229) mellemlang sigt kunne man med fordel anerkende den sikkerhedsm(cid:230)ssige betydning af et trafikstyringssystem p(cid:229) samme m(cid:229)de, som trafikoverv(cid:229)gningssystemer, systemer med detektering af trafikforstyrrelser eller endda signalharmonisering og telekommunikationssystemer er anerkendt inden for jernbanerne. P(cid:229) l(cid:230)ngere sigt skulle udviklingen af nettet kunne udfłres p(cid:229) baggrund af en udfłrlig bedłmmelse af kvaliteten af nettet, navnlig hvad ang(cid:229)r sikkerheden. Hvad ang(cid:229)r de projekter, der er finansieret af F(cid:230)llesskabet, har de allerede v(cid:230)ret genstand for en undersłgelse af omkostninger og fordele, som ogs(cid:229) omfatter sikkerheden. Disse projekter udgłr dog kun et begr(cid:230)nset antal af nettets str(cid:230)kninger. Kommissionen har derfor til hensigt i sin meddelelse om f(cid:230)rdselssikkerhed (1) at opfordre til en mere bred fremgangsm(cid:229)de. Det drejer sig om at fremme brug af en omkostnings- og effektivitetsanalyse til at opprioritere f(cid:230)rdselssikkerheden. Med dette form(cid:229)l skulle der ved investeringsbeslutningerne inden for transportinfrastruktur tages hłjde for omkostninger og fordele for samfundet ved de forskellige valg- muligheder inden for f(cid:230)rdselssikkerhed. (1) KOM(97) 131 endelig udg


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om forbedring af turismens beskæftigelsespotentiale»

eurovoc_concepts:
EU initiative
European Union
tourism policy

text: 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/37 produkt vedlægger en tegning eller en illustration af det sammensatte produkt, således at en undersøgelse under artikel 48 kan finde sted (se pkt. 3. 8 angående artikel 49a). overensstemmelse med beskyttelseskravene, idet der ellers foreligger en reel risiko for, at en uskyldig tredjepart »procede- res ihjel« gennem misbrug af systemet. 3. 8. Artikel 49a: Det er afgørende, at en undersøgelse under artikel 48 i det mindste i et vist omfang tager stilling til Artikel 67: Principperne vedrørende sagsbehandlingen 3. 9. kræver yderligere præcisering. Bruxelles, den 27. januar 2000. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om forbedring af turismens beskæftigelsespotentiale« (2000/C 75/14) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 10. maj 1999 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Henri Malosse til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. december 1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 369. plenarforsamling af 26. -27. januar 2000, mødet den 26. januar 2000, følgende udtalelse med 71 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod. 1. Baggrunden for Kommissionens meddelelse 1. 1. Kommissionen har sendt en meddelelse om opfølg- ningen på konklusionerne og anbefalingerne fra Arbejdsgrup- pen på Højt Plan vedrørende Turisme og Beskæftigelse, som blev offentliggjort i oktober 1998, til Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Rådet, Europa-Parlamentet og Regionsudval- get. ØSU’s udtalelse vil derfor også handle om arbejdet i Arbejdsgruppen på Højt Plan (herefter benævnt »arbejds- gruppen«). Kommissionens meddelelse er den seneste i rækken af 1. 2. politiske dokumenter, der sigter mod at puste nyt liv i EU’s turismepolitik, der har »ligget underdrejet« siden den europæiske konference om turisme og beskæftigelse, som blev afholdt af det luxembourgske formandsskab i november 1997. Siden 1996 har Rådet nemlig blokeret et forslag om et flerårigt program til fordel for turismen i Europa, »PHILOXENIA« (1), i en sådan grad, at det i dag ikke længere er aktuelt (selv om Kommissionen fortsat nævner det i sin strategi i forbindelse med det meget udvandede kompromisforslag fra det østrigske formandsskab. ). Den foreliggende meddelelse kunne derfor ses som »den nye indfaldsvinkel«, som ØSU efterlyste i en initiativudtalelse, der blev vedtaget på plenarforsamlingen den 24. og 25. marts 1999 (2). 1. 3. Meddelelsen tager i høj grad udgangspunkt i arbejds- gruppens konklusioner. Den lægger først og fremmest vægt på nødvendigheden af at have aktuelle oplysninger på europæisk plan om aktiviteter inden for turismen, knowhow og de mest bemærkelsesværdige initiativer. Meddelelsen etablerer med rette en forbindelse mellem turismen og de nationale beskæfti- gelsesplaner, som har været EU’s beskæftigelsespolitiske red- skab siden det særlige topmøde i Luxembourg i 1997. Endelig tages i meddelelsen fat forslag fra arbejdsgruppens rapport, idet der navnlig fremhæves de mulige synergieffekter mellem de strukturpolitiske, forsknings- og udviklingspolitiske, uddannelsespolitiske og virksomhedspoli- tiske virkemidler. Visse af arbejdsgruppens forslag, som f. eks. oprettelsen af et ’observationsnetværk’ fortjener at blive ud6 i et begrænset antal (1) KOM(96) 168 endelig udg. , EFT C 222 af 31. 7. 1996, s. 9; ØSU’s (2) ØSU’s udtalelse 323/99 af 24. 3. 1999, EFT C 138 af 18. 5. 1999, udtalelse: EFT C 30 af 30. 1. 1997, s. 103. s. 4. C 75/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 3. 2000 dybet yderligere i meddelelsen. I meddelelsen konkluderes det med rette, at det er nødvendigt at vedtage en strategi og fastlægge prioriteter, men der foreslås ingen prioriteringsræk- kefølge. Med sin udtalelse ønsker ØSU at stille forslag, opridse perspektiver og fastlægge en prioritering. Til det formål har man analyseret arbejdsgruppens rapport og Kommissionens meddelelse, men også andre faktorer på baggrund af ØSU’s tidligere arbejder såvel som nye overvejelser, som kontakter i marken har bidraget med. »at turistsektoren mere end nogen anden sektor udfolder sig på tværs af grænserne, og at dens aktiviteter fortjener en stimulerende, nyskabende og opsøgende europæisk politik med sigte på en holdbar udvikling af virksomhed- erne, som tilgodeser forbrugerbeskyttelsen og ligger har- monisk i tråd med andre interesser som f. eks. miljøet«. En samlet studie og en sammenligning af Kommissionens meddelelse og rapporten fra arbejdsgruppen kan give et godt udgangspunkt. 2. ØSU’s standpunkter og overvejelser vedrørende turis- me- og beskæftigelsesproblematikken ØSU har gentagne gange udtalt sig om turismen. Især 2. 1. skal nævnes initiativudtalelsen om »Turisme og regionaludvik- ling« (1), udtalelsen om EU’s handlingsplan til fordel for turis- men (2), udtalelsen om Philoxenia-Programmet (3) og for nylig også den føromtalte initiativudtalelse fra 1999. ØSU’s holdning kan sammenfattes i følgende sætning fra sidstnævnte udtalelse: »Europa kan ikke fortsat, hverken politisk eller strategisk, undlade at give den hurtigt voksende erhvervssektor i EU den anerkendelse, som den fortjener i kraft af dens økonomiske og samfundsmæssige position. « 2. 2. ØSU har allerede bekræftet og støttet arbejdsgruppens konklusioner og anbefalinger (initiativudtalelsen fra marts 1999). ØSU godkender i princippet den metode, der, som noget nyt, indebærer, at man vender fortidens »klient-system« ryggen og i stedet foreslår en mere dynamisk vision baseret på turismens bidrag til jobskabelsen. Selv om tallene i meddelelsen og i arbejdsgruppens rapport, nemlig 9 millioner job i dag og mellem 2,2 og 3 millioner ekstra job over de kommende ti år, ganske givet er løse overslag af flere årsager (vanskeligheder med præcist at vurdere sektorens omfang, sæsonarbejde og sort arbejde osv. ), viser de tydeligt, at turistsektoren ligesom de nye kommunikationsteknologier har en lovende fremtid for sig. 2. 4. Iværksættelse af en integreret jobskabelsesstrategi 2. 4. 1. afprøve integrerede jobskabelsesstrategier i turistsektoren: Der er flere argumenter, der taler for at vælge at — Sektorens økonomiske betydning og udviklingspotentiale — Turismens indvirkning på og afhængighed af adskillige andre sektorer (transport, handel. ) — De forskellige befolkningsgrupper, der er repræsenteret i turistsektoren, og navnlig de mere udsatte grupper som f. eks. unge, kvinder og ufaglærte — Forekomsten af job, der ikke kræver særlige kvalifikationer, usikre job og sæsonarbejde — Turismens bidrag til den regionale udvikling: landområder, der søger nye aktivitetsområder; industriområder i tilbage- gang, der søger alternative muligheder; bykerner, der ønsker at fremme kulturarven — Udviklingen i de tjenesteydelser, der hænger sammen med efterspørgslen i turistsektoren, og som kræver en sammenkædning med såvel uddannelses- som forsk- ningsforanstaltninger. 2. 4. 2. I turistbranchen understreges det med rette, at dens aktivitet er en af de få, der i dag kan forene produktivitet og jobskabelse. Den forbedring i kvalitet og i udbuddet af tjenesteydelser, som kunderne forventer, er en kilde til nye jobs. 2. 3. Selv om sektorens strategiske rolle således er slået klart fast, mangler man stadig at definere, hvilken rolle og status EU’s jobskabelsespolitikker skal have. ØSU’s initiativudtalelse fra marts indeholder i punkt 3. 2 nogle indledende overvejelser: 2. 5. Nye kompetencer til nye erhverv (1) EFT C 332 af 31. 12. 1990, s. 157 (2) EFT C 19 af 21. 1. 1998, s. 116 (3) EFT C 30 af 30. 1. 1997, s. 103 2. 5. 1. Turisternes behov ændres i takt med den demografi- ske udvikling, og i øvrigt stiller turisterne stadigt større krav til overnatningsmuligheder og aktiviteter og ønsker en fornyelse på den kulturelle og underholdningsmæssige front. Det rejser en række større problemer vedrørende dynamiske uddannel- ses- og kvalificeringssystemer. 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/39 2. 5. 2. Problemet er fortsat, at uddannelserne altid halter bagefter udviklingen på arbejdsmarkedet. Det gælder derfor om at foregribe denne udvikling ved på den ene side at støtte sig til især behovsanalyser blandt forbrugere og brugere og på den anden side at fremme den faglige og kontinuerlige uddannelse for at styrke kompetencen og kvalifikationerne. Dette krav om foregribelse skaber mulighed for varige job og er et led i et udviklingsstadium, som kræver, at sektoren er mere professionel og opmærksom på efterspørgslen. job, der kræver højt kvalificeret arbejdskraft — klart lavere end gennemsnittet for ansatte i andre sektorer. 2. 7. 2. Der bør tages højde for arbejdets sæsonprægede karakter, så det bedre kan forvaltes og styres. Alle de nationale lovgivninger indeholder krav om hviledage, og sæsonarbejdets særlige behov bør integreres, accepteres og tilrettelægges. 2. 6. Følgevirkningerne af en ændret efterspørgsel i turistsektoren 2. 6. 1. Oprindeligt vedrørte turismen kun velhavende befol- kningsgrupper fra rige lande. Gradvist har turismen bredt sig til nye befolkningsgrupper takket være den økonomiske udvikling, arbejdsmarkedslovgivningen, der sikrer mere tid til ferie, og endelig forbedrede transportmuligheder. Samtidigt opstod behovet for at investere i nye jobskabende produkter, der skulle opfylde ønsket om nye aktiviteter inden for kultur, sport og natur: temaparker, nye luft- og vandsportsaktiviteter, nye former for vandreture, udflugter osv. I den forbindelse indeholder f. eks. den kulturelle 2. 6. 2. sektor utallige muligheder for nye initiativer og job. Statistikker over antallet af besøgende ved monumenter, på museer, festivaler og kunstarrangementer viser, at kun meget få af disse steder udnytter deres potentiale i tilstrækkelig grad. I mange tilfælde ville en mere professionel tilgang kunne øge besøgstal- let og antallet af job. 2. 6. 3. Hvis jagten på nye produkter og en øget udnyttelse af kulturarven og oversete initiativer foregår på europæisk plan, vil indsatsen kunne støttes via EU’s handlingsprogram- mer. Således bør man fremme forslag om erfaringsudveksling mellem regioner i forbindelse med iværksatte initiativer og strategier samt partnerskaber mellem virksomheder i forskelli- ge lande. Der tænkes her f. eks. på Interreg-programmet, men også på »Joint European Venture« (JEV), som yder teknisk og økonomisk støtte til projekter til etablering af joint ventures mellem flere EU-medlemsstater på grundlag af initiativer til fornyelse og jobskabelse. 2. 7. Arbejdstid betragtet på årsbasis, fleksibilitet og aflønning 2. 7. 1. Beskæftigelsen i turismen er karakteriseret ved sæs- onafhængighed og en vis usikkerhed. Da de ansatte ofte skifter arbejdsplads, føler de sig i praksis ikke bundet til en bestemt virksomhed. Derudover er lønniveauet — bortset fra nogle få 2. 7. 3. Ved hjælp af målrettede foranstaltninger er det allerede i mange regioner lykkedes at forlænge turistsæsonen. En koordineret fordeling af ferieperioderne i hele Europa kunne give en ekstra impuls i denne retning. En sådan forlængelse af turistsæsonen, tilrettelæggelse af arbejdstiden, øget efterspørgsel (turister fra ikke-europæiske lande og fra Østeuropa, nye socialklassers adgang til turismen og udvikling af nye former for turisme) er faktorer, der fremmer beskæfti- gelsen. 2. 7. 3. 1. En rettidig, fremadskuende personaleplanlægning i virksomhederne og et udbud af arbejdspladser med arbejds- markedskonforme lønninger og arbejdsvilkår er imidlertid forudsætninger for en varig gunstig virkning på beskæftigelsen. 2. 7. 4. Hvad angår den generelle tendens til at sænke arbejdstiden, bør den nye tidsplanlægning tage højde for de særlige behov i turistsektoren og give mulighed for en mere rationel arbejdsform. Turisterhvervet er stærkt præget af nødvendigheden af at udvikle et udbud af tjenesteydelser i bestemte perioder og ude af takt med andre økonomiske sektorer, hvilket forårsager meget specielle arbejdsbetingelser. Der må anstilles grundige overvejelser over dette problem, for sektorens fremtid er i høj grad afhængig heraf. For så vidt angår tjenesteydelserne er kvaliteten betinget af de ansattes disponibilitet og motivation. Den sociale dialog bør forene sektorens særlige krav med kravene om livskvalitet, med ønsket om kvalitet og med udsigterne til at skabe jobs gennem arbejdstidsnedsættelser. Hvad angår lønningerne har erfaringerne vist, at 2. 7. 5. besparelser koncentreret om nedskæringer i arbejdslønnen i denne sektor påvirker tjenesteydelsernes kvalitet i negativ retning, og at de derfor er i strid med sektorens og turistvirk- somhedernes grundlæggende interesser. På lang sigt har ar- bejdsgivere og arbejdstagere derfor helt klart et interessefælles- skab, som kan ændre det ofte negative billede, som de unge har af denne sektor. Den europæiske turismes fremtid er også afhængig af at kunne tiltrække de unge generationer ved hjælp af gode arbejdsvilkår og lovende karriereperspektiver. I en turismen bør der enhver strategi derfor absolut lægges vægt på betydningen af at fremme medarbejderaspektet og på nødvendigheden af uddannelse i løbet af hele erhvervskarrieren. Visse store hotelkæders succes hviler i stort omfang på disse principper: motiverende lønning- er, karriereperspektiver og uddannelse i løbet af hele erhvervs- karrieren. for en opvurdering af C 75/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 3. 2000 2. 7. 6. På alle disse punkter er det nødvendigt at udvikle den sociale dialog mellem arbejdsgiverorganisationer, der reelt repræsenterer sektoren, især de små og mellemstore virksom- heder, og fagforeningerne. På grund af turismens grænseover- skridende karakter er der behov for, at denne dialog også foregår på EU-plan. Registrering af »god praksis« på dette område på EU-plan vil ligeledes skabe en vis merværdi. 3. 1. 4. EU’s rolle bør være at indsamle informationer på europæisk og internationalt plan ved hjælp af en udvek- slingsplatform (forsøget kunne udvides til at omfatte partner- skabslandene omkring Middelhavet og Central- og Østeuropa) med henblik på at udvikle informationsredskaber og fastlægge præstationsindikatorer. Udviklingen af en sådan platform baseret på et net af lokale observatorier, der er etableret i velafprøvede lokale strukturer, vil give mulighed for at lancere projekter på tværs af regioner og etablere effektive »benchmar- kingsaktiviteter« det vil sige udbrede iværksættelsen af den bedste praksis. 3. Bemærkninger til Kommissionens meddelelse 3. 2. Udvikling af virksomhederne 3. 1. Information om turismen i Europa 3. 1. 1. Til trods for Kommissionens seneste fremskridt inden for statistikmetodologi for turistsektoren, der muliggør en overordnet plan for sektoren (»satellitkonti«), fælles redskaber forvaltet af Eurostat, og en vis harmonisering af oplysningerne, er turistsektoren af naturlige årsager vanskelig at vurdere: det er i dag umuligt at sætte tal på, hvor mange EU-borgere der besøger et medlemsland, der er en tiltagende rejseaktivitet, det er vanskeligt at opdele rejseaktiviteterne i turisme, forretnings- rejser, familiebesøg osv. , stigende antal fritidsboliger, besøg hos venner, sæsonarbejde, sort arbejde osv. 3. 2. 1. Turistbranchen består i Europa hovedsageligt af små og mellemstore virksomheder, der ofte har svært ved at imødekomme de aktuelle konkurrencekrav (adgang til »turis- meudbyderne«, firmaprofilering, moderne markedsføringsmid- ler, kvalitet, forbrugerrelationer etc. ). Den er også kendetegnet ved en række andre små aktører, der i høj grad er afhængige af turismen: håndværkere, forretningsdrivende, selvstændige mv. 3. 2. 2. Denne situation, som man hverken ser i USA (der har en meget koncentreret turistbranche) eller i de nyindu- strialiserede lande, hvor markedet er domineret af udenlandske virksomheder eller offentlige monopoler, er også en kilde til rigdom for den europæiske turisme: forskelligartethed, kvalitet og originalitet på indkvarteringssiden, kort afstand mellem udbyderen af turismetjenesteydelserne og det kulturelle miljø osv. 3. 1. 2. Den eneste vej til at opnå pålidelige og udtømmende oplysninger om turismeaktiviteternes indflydelse og til at udarbejde prognoser er at indføre en definitions- og bereg- ningsmetode, der garanterer en tilfredsstillende målestok for turismeaktiviteterne i overensstemmelse med EU-standarderne, og som afspejler den offentlige og den private sektors sammen- sætning og behov. 3. 2. 3. I stedet for at affinde sig med den tiltagende udvask- ning af denne europæiske forskelligartethed bør EU gøre det til et trumfkort. Man ved jo, at den store spredning af aktører er den bedste garanti for opretholdelsen af beskæftigelsen og for lokal jobskabelse i turistområderne, der meget ofte samtidig er områder, hvor beskæftigelsen er dalende (landområder, områder med udviklingsefterslæb, øer eller afsondrede egne osv. ). 3. 1. 3. For at videreudbygge analysen og bedre indkredse sektorens reelle situation og de tendenser, der gør sig gældende i den, foreslår ØSU, at man overtager arbejdsgruppens forslag om at skabe et netværk af »aktionscentre og observatorier« bestående af lokale og regionale organisationer (reklamebu- reauer, agenturer, handelskamre. ), der kender markedet godt, og som er de eneste, der kan forstå de til tider meget forskellige situationer. Disse centre kunne ligeledes fungere som »centre for turistrådgivning« og informere aktører inden for turisme om kvalitetsnormer og analyser af forbrugernes forventninger. Kommissionens rolle består i sammen med de nationale og lokale myndigheder at stille garantier for de lokale organisa- tioner, sikre uddannelse af deres ansvarshavende og få de lokale organisationer til at danne et struktureret europæisk netværk (efter Euro-Infocenter-modellen). 3. 2. 4. Nogle af EU’s turistområder kender farerne ved masseturisme: ødelæggelse af det naturlige miljø, »udbydernes«, dvs. rejsearrangørernes dominans af turistmarkedet, tab af den lokale kultur. Kort sagt forsimples disse områder og bliver til »turistdestinationer«, som lidt efter lidt taber deres egentlige rigdomme som gæstfrihed, et naturligt miljø, traditioner og kultur. »Udbyderne« kan fra den ene dag til den anden svigte disse rejsemål til fordel for fjernere liggende lande, ofte uden for Europa, og føje økonomisk katastrofe til den kulturelle ødelæggelse. Således opstår risikoen for en »monokultur« i turismen og en uligevægt mellem de lokale iværksættere og de store rejsearrangører, som i større og større fusioner ofte handler som oligopoler, der ensidigt fastsætter betingelserne uden mulighed for forhandling. 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/41 3. 2. 5. Partnerskaber mellem små og mellemstore virksom- heder i sektoren forekommer at være et vigtig middel til at undgå »udbydernes« alt for kraftige dominans og til at overvin- de den hindring, der ligger i, at de er for små. EU bør derfor anbefale de nationale og regionale myndigheder at opfordre til at danne sammenslutninger og foreninger. På det grænseover- skridende plan bør JEV-instrumentet, der særdeles effektivt støtter samarbejde mellem SMV’er i EU, fremmes ved hjælp af særlige reklamekampagner rettet mod turistbranchen. På den anden side er det væsentligt, at EU’s konkurrencepolitik ser på forholdet mellem rejsearrangører og lokale virksomheder inden for turisterhvervet for at genskabe den nødvendige ligevægt. 3. 2. 6. Ligeledes vil ethvert EU-tiltag, der har til formål at forbedre erhvervsklimaet for de små virksomheder, have en positiv indvirkning på hele sektoren: nedsættelse af momsen på arbejdskraften, indskrænkning af administrative formaliteter, nedbringelsen af betalingsfrister, mere striks håndhævelse af konkurrencereglerne over for monopoler og ulovlige aftaler, ligebehandling af aktører i branchen, inklusive foreninger og kooperativer. I den forbindelse vil ØSU gerne opfordre Rådet, som for nylig udelukkede turisterhvervene fra muligheden for en reduceret momssats på trods af, at der uden tvivl er tale om en af de mest arbejdskraftkrævende sektorer, til at indtage en mindre afvisende holdning. 3. 4. Turisme og forskning & udvikling I meddelelsen lægges med rette vægt på den mulige 3. 4. 1. positive effekt af innovation og nye teknologier. I denne henseende må det 5. FTU-rammeprograms bidrag fremhæves, især dets horisontale prioriterede projekter (»Fremme af inno- vation« og »Tilskyndelse til små og mellemstore virksomheders deltagelse i forskningsprogrammer«) eller visse nøgleaktioner som »Integreret udvikling af landdistrikterne eller kystområder- ne« eller »Fremtidens by«). Desværre er disse aktioner uden for størstedelen af turistindustriens rækkevidde. ØSU insisterer på smidige støtteprocedurer over for små virksomheder, som har et uudnyttet innovationspotentiale, og på målrettede teknologispredningsprojekter, som iværksættes af erhvervs- livets organisationer. For at sikre størst mulig gennemsigtighed og lette adgangen til det 5. FTU-rammeprogram, som 98 % af operatørerne stadig ikke har adgang til, kræver ØSU, at der indføres et brugervenligt »informationskontor« på internettet med støttepunkter (Euro Info Centre eller Rådgivningscentre). 3. 4. 2. Men da EU’s FTU er andet og mere end det 5. FTU-rammeprogram (som udgør knap 4 % af Europas forskning), mener ØSU, at der også skal gennemføres fælles projekter og aktioner ved hjælp af Cost-aktioner med omkost- ningsdeling og ved at udnytte traktatens artikler 168 og 169 (tidligere artikel 130 k og 130 l) om fælles aktioner efter Eureka-procedurerne. 3. 3. Offentligt/privat partnerskab 3. 3. 1. ØSU mener, at de offentlige myndigheder på både lokalt, nationalt og EU-plan, har en vigtig opgave i forbindelse med udarbejdelse og fremme af strategier for turismen. På nuværende tidspunkt kan støtte fra den private sektor imidler- tid bidrage til at fremskynde processen. 3. 3. 2. Især i EU’s mindre velstående regioner er udviklingen af turismen ofte afhængig af, at der findes infrastrukturer af høj kvalitet som f. eks. vandbehandlingsanlæg især ved havet, fysisk planlægning i kystområder, vintersportsinfrastrukturer, forbedringer af kurbade, sportsinstallationer, marinaer, luft- havne osv. Omfanget af disse investeringer overstiger ofte de offentlige myndigheders muligheder. EU kan og bør yde sit bidrag inden for rammerne af strukturpolitikken for mindre velstående områder. Ved hjælp af sin politik for offentlige indkøb kan EU også fremme offentlig og privat finansiering og franchisemarkedet og gøre det muligt for privatkapital at deltage i disse projekter. EU-incitamenter til at anvende denne moderne form for finansiering af projekter af almen interesse ville således være et nyttigt bidrag til udviklingen af sektorens potentiale. 3. 5. Den sociale dialogs berettigelse i beskæftigelsespolitik og uddannelse/opgradering ØSU ønsker ligesom arbejdsgruppen at understrege, 3. 5. 1. hvor vigtig beskæftigelsespolitikken og uddannelse/opgra- dering er for sektorens vækst og stabilitet. Set i det perspektiv er den sociale dialog en altafgørende faktor navnlig på EU-plan, fordi der er tale om en sektor, hvis aktiviteter går på tværs af grænserne. 3. 5. 2. Man bør endog insistere på, at det især er på det sociale og menneskelige plan, at EU-aktionen er berettiget. Frygten for »social dumping« mellem regionerne kan føre til, at en række virksomheder undlader at investere i menneskelige ressourcer (uddannelse, kvalifikationer, forbedret kompetence, motivering af personalet) eller til, at de søger billig eller mindre kvalificeret arbejdskraft. Ved hjælp af en social dialog om de store udfordringer i sektoren (uddannelse, arbejdstid osv. ) i store turistområder (f. eks. Middelhavsøerne og bjergområder- ne) ville der være en reel mulighed for effektivt at finde frem til bedste praksis for at forbedre motivationen og ydelsernes kvalitet. C 75/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 3. 2000 3. 5. 3. Erfaringer med dialog i hotel- og restaurations- branchen viser, at det er muligt at gøre nye fremskridt, især når det drejer sig om job, der ikke kræver kvalificeret arbejdskraft, eller om arbejdstid, hvor det i retningslinjerne for beskæftigelsen nævnes, at det, at arbejdstiden kan betragtes på årsbasis, kan være hensigtsmæssigt for sæsonarbejde. formål at opstille modeller for europæiske programmer, venskabsordninger og skolenetværk. I de store grænseover- skridende turistområder bør der gennemføres fælles undersø- gelser for at finde frem til fælles kvalifikationsbehov, også for virksomhedsledere, og for at planlægge en omlægning af eksisterende uddannelsesordninger eller indføre nye kurser. 3. 5. 4. ØSU er naturligvis opmærksom på spørgsmålet om repræsentationen af de forskellige instanser inden for turisme og på den ringe sociale dialog, der findes i mange lande. Det forekommer derfor ØSU vigtigt på basis af visse medlems- staters bedste praksis at favorisere arbejdsmarkedets parter og øge deres repræsentation, navnlig når det drejer sig om små og mellemstore virksomheder og sæsonarbejdere. Også på europæisk plan må der i højere grad tages højde for de faktiske forhold i sektoren. 3. 5. 5. ØSU ønsker, at det i medlemsstaternes nationale beskæftigelsesplaner angives, hvilke foranstaltninger der også på det økonomiske plan er truffet til fordel for beskæftigelse på turistområdet, og at der angives nogle kvalitative elementer i udviklingen i den sociale dialog i denne sektor. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter skal også 3. 5. 6. dreje sig om uddannelse og mobilitet, især for at hæve kvalifikationsniveauet og sikre, at sæsonarbejdere kan finde erhvervsaktiviteter, der supplerer sæsonarbejdet. etableringsret og 3. 5. 7. Hvad angår anerkendelse af kvalifikationer og er- hvervsadgang, understreger ØSU betydningen af, at principper- ne om fri ligeværdigheden/gensidig anerkendelse af kvalifikationer anvendes fuldt ud i overens- stemmelse med de analyser, som ØSU’s Markedsobservatorium har foretaget (1). Inden for visse erhverv som f. eks. ejendoms- mæglere, vognmænd og guider er der fortsat talrige forhindrin- ger for fri udveksling af tjenesteydelser og fri etablering. Disse hindringer er enten faktiske eller lovbestemte. Selv om det er nødvendigt at sikre forbrugerne, er det også legitimt at sikre disse principper om fri bevægelighed og fri erhvervsudøvelse. 3. 5. 8. Hvad angår finansiering af erhvervsuddannelsesak- tioner beklager ØSU, at man i meddelelsen begrænser sig til at henvise til de europæiske strukturfonde. I stedet for finan- siering burde der snarere på europæisk plan anstilles overvejel- ser over uddannelser inden for turisterhvervet. ØSU foreslår, at der i år 2000 afholdes en ministerkonference på Rådsplan, hvor ministrene for turisme og for uddannelse behandler dette spørgsmål. ØSU kan allerede nu foreslå et omfattende grænseoverskridende praktikant- og lærlingeprogram, der kunne finansieres med nationale eller regionale midler, med midler fra virksomhederne selv og eventuelt med yderligere EU-midler. I øvrigt kunne denne konference lancere specifikke programmer inden for rammerne af Leonardo II med det 3. 5. 9. Ud over tjenesteydelser (indkvartering, hoteller osv. ) bør strategier til udvikling af relevante kvalifikationer tage sigte på at uddanne »udviklere« i at udforme produktpakker omfattende transport, fritidsaktiviteter, gastronomi, kultur osv. Det gælder altså om at udvikle tværgående kompetence inden for turisme: turismen er samtidig karakteriseret ved vekseluddannelse og lærlingeuddannelse, anvendelse af ny kommunikationsteknologi for producenterne og »udviklerne«, særlig uddannelse med henblik på kvalitetsydelser og sprogud- dannelse. Formålet skal være en grundig universitetsuddannel- se af »udviklere« med mangeartet kompetence, som er i stand til at tilpasse sig forskellige aktiviteter. 4. Andre overvejelser over »En ny europæisk strategi for turismen« 4. 1. Vækstkrise 4. 1. 1. I udtalelsen om Turisme og Regionaludvikling af 20. september 1990 (2) fremsatte ØSU nye tanker om billigere ferieformer, turisme med kulturelt sigte, turisme i bjergom- råderne og i landdistrikterne. De er fortsat aktuelle. Udtalelsen understregede krisen i turisterhvervet, som på en måde var blevet offer for sin egen succes (uensartet vækst i udbuddet, skader på miljøet osv. ). Ti år senere gælder denne analyse stadig. Man kan faktisk tale om en »vækstkrise«. 4. 1. 2. Dertil kommer, at Europas andel af verdensturismen stadig falder trods de lovende tal. Mens antallet af turister i verden anslås at være fordoblet om tyve år, vil Europa sandsynligvis kun tiltrække 45-46 % af den internationale turisme mod 60 % i dag. Kun forretningsrejser og rejser til verdenskendte, men overfyldte steder (Rom, Athen, Paris osv. ) er stadig en god forretning, mens de traditionelle europæiske feriedestinationers tiltrækningskraft ofte svækkes af forskellige grunde: sæsonbestemt overfyldning, fald i ydelsernes kvalitet, øget usikkerhed, dårligere miljø (vandkvalitet, bygninger osv. ). (1) ØSU’s udtalelse CES 789/98, EFT C 235 af 27. 7. 1998, s. 10. (2) EFT C 332 af 31. 12. 1990, s. 157. 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/43 4. 1. 3. Da turisme er en rentabel økonomisk aktivitet, som bør fremmes, må den tillige styres. Uanset hvilken synsvinkel der anlægges, er turismen hverken kulturelt eller sociologisk neutral. Den indebærer et møde mellem forskellige befolkning- er og forskellige samfund. Den påvirker den økonomiske adfærd og arbejdsvilkårene. Den kan medføre gener i det naturlige miljø og i bymiljøet: skader på historiske steder, uheldigt byggeri, spild, ødelæggelse af fauna og flora. Den sæsonbestemte masseturisme tvinger også myndighederne til at anlægge meget kostbare infrastrukturer, som kun anvendes nogle få måneder om året, og som derfor kun vanskeligt kan gøres rentable, hvilket kan resultere i gældsætning i de pågældende samfund. Turismen kan også fremme kriminalitet- en, f. eks. narkotika og prostitution, uden dog at være ansvarlig for den. 4. 1. 4. Alle disse potentielle negative virkninger medfører, at den lokale befolkning reagerer afvisende, ofte voldeligt. Den ukontrollerede masseturisme kan skabe frustrationer i en befolkning, som ser sig frarøvet sin hjemstavn, sin kultur, sine traditioner og værdier: »Vi giver alt og får intet igen«. En kontrolleret turisme integreret i det naturlige miljø og den lokale kultur er derfor ønskelig. Denne form for turisme eksisterer allerede i mange af EU’s regioner, der hidtil har været sparet for masseturisme. I denne sammenhæng understreger ØSU, at det civile samfund i turistregionerne spiller en vigtig rolle, at det skal inddrages og høres på samme måde som de professionelle og de politisk ansvarlige om en »bæredygtig« lokal udviklingsstrategi for turismen. 4. 2. Turisme og det indre marked 4. 2. 1. Der er stadig en lang vej at gå, før der er skabt et indre marked for turisme. Indførelsen af euroen gør mangler og lakuner på talrige områder endnu mere himmelråbende. De blev allerede afsløret i udtalelsen fra 1990 (1). Der kan bl. a. nævnes: — Standardklassifikation af indkvarteringsformer, som i dag volder europæiske og andre turister hovedbrud — Reservationssystemernes interoperabilitet — Anerkendelse af kvalifikationer og fri etableringsret — Betalingssystemers sikkerhed, kontrakters gyldighed, beta- lingsfrister, klageprocedurer osv. — Fordelingen af de sæsonbestemte turiststrømme, som ikke længere har nogen mening, hvis den er begrænset til nationalt niveau. (1) EFT C 332 af 31. 12. 1990, s. 157. 4. 2. 2. fang stiger pga. Internettet. Hertil kommer nu regulering af fjernsalg, hvis om- 4. 3. Turisme og kultur 4. 3. 1. Den europæiske kulturarvs potentiale er enormt og er et vigtigt trumfkort for udviklingen af turismen inde i landet og i byerne. Der bør dog udarbejdes en oversigt over mindre kendte steder, og de bør integreres i et globalt netværk. Den kulturelle turisme kræver markedsføringsstøtte, og der må investeres i fremme og markedsføring af steder af ægte kulturel interesse, hvis besøgstallet skal øges, og selvfinansierings- og udnyttelseskapaciteten forbedres. 4. 3. 2. På beskæftigelsesplanet bør dette give sig udtryk i skabelsen af nye fag i forbindelse med turisme og kultur, f. eks. inden for formidling, projektudvikling, dokumentationssøg- ning, fremme af regionale sprog, udformning af informations- og promotionsmateriale, flersprogede servicefaciliteter osv. En sådan kombination af turisme- og kulturbaseret kompetence og kultur er absolut nødvendig for udviklingen af denne type turisme. 4. 3. 3. Endvidere er turisme med kulturelt sigte et væsentligt middel til at øge befolkningernes viden om hinanden. Denne form for turisme skal ikke kun være koncentreret om viden om kulturarven, men også om den levende kultur og samtidens kreativitet. En ny europæisk strategi skal også omfatte fælles bestræbelser på at forbedre kulturelle seværdigheder på tværs af grænserne, fælles aktioner til fremme af europæiske kultur- rigdomme over for tredjelande, støtte fra strukturfondene til fremme af kulturarven og til samtidens kreativitet. 4. 4. Turisme og europæisk borgerskab 4. 4. 1. ØSU er overbevist om turismen er en integrationsfak- tor i denne henseende. Skabelsen af »Schengen«- og »Euro«-om- råderne er i princippet et meget konkret og meget positivt skridt. Denne approach bør undersøges nærmere, idet der især lægges vægt på de beskæftigelsesmæssige virkninger og på de perspektiver, som sektoren åbner hvad angår faglig mobilitet. Faciliteter for turister fra tredjelande bør også ses i dette lys. 4. 5. Turisme, samhørighed og bæredygtig udvikling 4. 5. 1. Udviklingen af turisme i ugunstigt stillede regioner har allerede vist sin værdi som middel til at styrke samhørig- heden. En række uheldige tendenser bør dog mane til forsigtig- hed (skader på miljøet, ureguleret urbanisering, ringe resultater for den lokale økonomi, negative reaktioner fra befolkningens side). C 75/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 3. 2000 4. 5. 2. Det kraftige pres, som udviklingen af turismen øver på det nære sociale og økologiske miljø, har ofte negative konsekvenser, som modvirker bestræbelserne på at fremme turismen. Turismen må planlægges og udvikles efter nye bæredygtige principper. Udviklingen af turismen medfører ofte nye specifikke infrastrukturer, og ikke sjældent må det konstateres, at disse infrastrukturer, der kan skæmme landskabet, står ubrugte hen i størstedelen af året. Turismen af i dag er ofte baseret på en koncentration 4. 5. 3. af et stort antal personer på små områder i meget korte perioder. Det skaber en række problemer med affaldsforvalt- ning, vandforsyning, energiproblemer og ligeledes problemer på transportområdet. 4. 5. 4. Miljøforvaltning er kun en del af udviklingen hen imod bæredygtighed, som er et begreb, der tillige omfatter globalisering, forudseenhed og koncentration. 4. 6. 3. Af hensyn til de menneskelige relationer, må der overvejes foranstaltninger, som gør det muligt at undgå en fremtiden fremme opdeling i sociale lag. Turismen må i integration og modvirke sociale opdelinger. »masseturisme« En udvidelse af turistaktiviteterne til alle sociale lag 4. 6. 4. i må ikke forstås som en opfordring til nedsættende betydning: middelmådig kvalitet, mangel på kul- turelt indhold, osv. Turistaktiviteter må derimod også opfattes som en kilde til berigelse og oplevelse. Erfaringen viser for øvrigt, at forbrugere med lave indkomster er meget interesserede i ferieformer, som gør det muligt at opleve forskellige befolkninger og kulturer: logi hos private, landbofe- rie, vandreture og rejser med kulturelt indhold. 4. 7. Turisme og skolerne 4. 7. 1. Ved efter samråd på europæisk plan at sprede skoleferierne, kan man fremme en familieturisme af høj kvalitet og reducere (det miljømæssige og økonomiske) pres i de mest besøgte områder. I denne sammenhæng må turisme-samhørighedsind- 4. 5. 5. faldsvinklen for at være effektiv udformes på en ny måde på grundlag af en bæredygtig udvikling, som først og fremmest bevarer de naturlige aktiver, dvs. en ansvarlig og bæredygtig turisme samt økoturisme. 4. 7. 2. Uden at undervurdere den komplekse karakter af et sådant samråd (traditioner, klima, kulturel kontekst …) henstil- ler ØSU, at de berørte instanser i Det Europæiske Råd (uddannelse, industri-turisme) sætter undersøgelser i gang om dette spørgsmål. 4. 5. 6. Det må konstateres, at regionerne i forbindelse med en europæisk strategi til reel fremme af turismen som en jobskabende faktor ofte har mere brug for metoder end for penge. »Benchmarking« af bedste praksis på regionalt plan synes at høre ind under EU og kunne foretages af de lokale turismeobservatorier. 4. 6. Billigere ferieformer At gøre turistaktiviteterne tilgængelige for et større 4. 6. 1. antal er en betydningsfuld faktor i jobskabelsen. Retnings- linjerne for beskæftigelsen bør derfor lægge vægt på de forskellige nationale foranstaltningers multiplikatoreffekt for at støtte billigere ferieformer og fremme disse aktiviteter inden for det europæiske indre marked (netværk af turistlandsbyer, initiativer for unge, eksperimenter med ferieformer for ældre og for pensionister. ). 4. 8. Turisme og udvidelsen 4. 8. 1. Turismens potentiale vil øges med EU’s udvidelse. Der er i første række tale om efterspørgslen fra østeuropæiske kunder, der opdager vore lande. Men der er også tale om det ofte undervurderede udbud af turistattraktioner i Østeuropa. Den samlede effekt af disse to faktorer vil styrke turistsektorens dynamik. Det er derfor overordentligt vigtigt at inddrage Central- og Østeuropa i et europæisk initiativ inden for turismen, især ved hjælp af integrerede projekter i specifikke områder (f. eks. i Østersøområdet, Karpaterne eller området omkring floden Oder). Alt andet lige kan disse overvejelser også gælde 4. 8. 2. området omkring Middelhavet som led i en turismepolitik for hver især af de enkelte større turistområder. 5. Henstillinger: Metoder og principper for en europæisk aktion ØSU’s henstillinger fremsættes på baggrund af følgende 5. 1. betragtninger: 4. 6. 2. Der må iværksættes foranstaltninger for at sikre, at alle får adgang til ferie, samtidig med at man til stadighed sørger for ikke at skabe ghettoer på steder, som kun modtager feriegæster med usikker økonomi. Opbygningen af Europa har haft positive virkninger 5. 1. 1. for udviklingen af turismen (fri bevægelighed for personer, Schengen-aftalen, fælles mønt. ). 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/45 5. 1. 2. Turismen har ydet et enestående bidrag til en for- bedring af beskæftigelsen i Europa, især fordi den er en af de få sektorer, som kan forene produktivitet og jobskabelse. 5. 1. 3. Det er blevet besluttet at bevare og anerkende diversiteten i EU’s »lokalområder«, også efter den fremtidige udvidelse, gennem de menneskelige, kulturelle og naturlige rigdomme. 5. 1. 4. Den ukontrollerede turisme indebærer risici for miljø, naturrigdomme og den kulturelle diversitet og kommer til udtryk i en vækstkrise, der kan true sektorens vækstpotentiale. 5. 1. 5. Der er behov for at valorisere og sikre de job, der ikke kræver kvalificeret arbejdskraft, således at de bliver mere attraktive. 5. 1. 6. kvalitet og en bred vifte af udbud. Det er vigtigt at have en generel politik baseret på De områder af EU, der er meget afhængige af turisme, 5. 1. 7. og som har høje infrastrukturomkostninger (især øer og meget perifert beliggende områder), står i en vanskelig situation. 5. 1. 8. mellem det lokale erhvervsliv og rejsearrangørerne. Der hersker ulige konkurrencevilkår, især i forholdet 5. 1. 9. En europæisk indfaldsvinkel er hensigtsmæssig, både fordi turismen naturligvis er grænseoverskridende, fordi der i høj grad er sammenfald mellem problemerne i de forskellige områder i EU, og fordi det følgelig vil være billigere og mere effektivt at finde fælles løsninger. 5. 2. ØSU anbefaler Rådet, Europa-Parlamentet, medlems- staterne og Kommissionen at tage initiativ til udarbejdelse af en europæisk strategi for turisme, der omfatter følgende: 5. 2. 1. Der bør iværksættes samfinansiering af pilotprojekter for udveksling af erfaringer og »benchmarking« inden for områder som fastlæggelse af lokale strategier, miljøbeskyttelse, tjenesteydelsers kvalitet, den sociale dialog og uddannelse i forbindelse med nye turisterhverv på baggrund af et strukture- ret net af lokale aktionscentre og observatorier, der er etableret i eksisterende organisationer. Bruxelles, den 26. januar 2000. De eksisterende EU-instrumenter (strukturfondene, 5. 2. 2. erhvervspolitik, JEV, F&U-politik, Leonardo-programmet, Life-programmet osv. ) bør med fordel anvendes til at støtte de regioner, der er mest afhængige af turismen, og fremme innovation og partnerskab. 5. 2. 3. Konkurrencereglerne bør i højere grad finde anven- delse i sektoren, navnlig for at bekæmpe konkurrenceforvrid- ning, monopoler og oligopoler, som gør situationen meget vanskelig for hundredtusinde af sektorens små virksomheder. Den sociale dialog bør styrkes på europæisk niveau, 5. 2. 4. navnlig hvad angår kvalifikationsniveau, uddannelse, mobilitet, arbejdsvilkår, arbejdstid og jobsikkerhed. Der bør iværksættes en undersøgelse inden for 5. 2. 5. pilotområder med de relevante eksperter, forbruger- og løn- modtagerorganisationer angående et europæisk kvalitets- charter med fælles normer samt certificerings- og vurderings- mekanismer. 5. 2. 6. Man bør bede medlemsstaterne fastsætte kvalitative elementer i beskæftigelsespolitikken og den sociale dialog i forbindelse med de nationale beskæftigelsesplaner. 5. 2. 7. strategi Phare- og Sapard-midler. Allerede nu bør der tages initiativ til en europæisk for turisme i ansøgerlandene, navnlig vedrørende 5. 2. 8. Kommissionens bør årligt offentliggøre en rapport om gennemførelse af strategien, fællesskabspolitikkernes ind- flydelse på sektoren (Det Indre Marked, den fælles landbrugs- politik, udenrigsforhold, socialpolitik mv. ) og beløbsstørrelsen på EU-tilskud. 5. 2. 9. EU-institutionerne bør regelmæssigt høre sektorens økonomiske og sociale aktører, især for at analysere EU-lovgiv- ningens indvirkning på turismen. 5. 2. 10. Der bør afholdes en årlig »opfølgningskonference« med deltagelse af medlemsstater, relevante aktører (eksperter, arbejdstagere, forbrugere, tilknyttede aktiviteter etc. ), Euro- pa-Parlamentet og ØSU. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Verordening (EG) nr. 185/2000 van de Commissie van 26 januari 2000 waarbij machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwantitatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit de Volksrepubliek China

eurovoc_concepts:
China
clothing
import
originating product
quantitative restriction
textile product

text: L 22/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 27. 1. 2000 VERORDENING (EG) Nr. 185/2000 VAN DE COMMISSIE van 26 januari 2000 waarbĳ machtiging wordt verleend tot de overdracht van bepaalde hoeveelheden tussen de kwanti- tatieve maxima voor textiel- en kledingproducten van oorsprong uit de Volksrepubliek China DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 3030/93 van de Raad van 12 oktober 1993 betreffende een gemeenschappelĳke regeling voor de invoer van bepaalde textielproducten uit derde landen (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1072/ 1999 van de Commissie (2), inzonderheid op artikel 7, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) In artikel 5 van de op 9 december 1988 geparafeerde Overeenkomst betreffende de handel in textielproducten tussen de Europese Economische Gemeenschap en de Volksrepubliek China (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ de Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling (4), geparafeerd op 6 december 1999, en in artikel 8 van de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en de Volksrepubliek China betreffende de handel in textiel- producten die niet onder de in het kader van de MVR gesloten bilaterale overeenkomst vallen, geparafeerd op 19 januari 1995 (5), laatstelĳk gewĳzigd bĳ de op 6 december 1999 geparafeerde Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling, wordt bepaald dat tussen contin- gentjaren hoeveelheden mogen worden overgedragen. De Volksrepubliek China heeft op 10 december 1999 een verzoek ingediend. De overdracht waarom de Volksrepubliek China heeft verzocht, valt binnen de grenzen van de flexibiliteitsbe- palingen bedoeld in artikel 5 van de op 9 december 1988 geparafeerde Overeenkomst betreffende de handel in textielproducten tussen de Europese Economische Gemeenschap en de Volksrepubliek China, en artikel 8 van de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en de Volksrepubliek China betreffende de handel in textielproducten die niet onder de in het kader van de MVR gesloten bilaterale overeenkomst vallen, gepara- feerd op 19 januari 1995, en vastgesteld in bĳlage VIII bĳ Verordening (EEG) nr. 3030/93. (4) (5) Het is dienstig aan dit verzoek te voldoen. De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het bĳ artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 3030/93 ingestelde Comité textielproducten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De overdracht tussen de kwantitatieve maxima voor textielpro- ducten van oorsprong uit de Volksrepubliek China wordt voor het contingentjaar 1999 toegestaan overeenkomstig het bepaalde in de bĳlage bĳ deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zĳ is van toepassing op het contingentjaar 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 26 januari 2000. Voor de Commissie Pascal LAMY Lid van de Commissie (1) PB L 275 van 8. 11. 1993, blz. 1. (2) PB L 134 van 28. 5. 1999, blz. 1. (3) Goedgekeurd bĳ Besluit 88/656/EEG van de Raad (PB L 380 van 31. 12. 1988, blz. 1). (4) Goedgekeurd bĳ Besluit 1999/876/EG van de Raad (PB L 345 van 31. 12. 1999, blz. 1). (5) Goedgekeurd bĳ Besluit 95/155/EG van de Raad (PB L 104 van 6. 5. 1995, blz. 1). 27. 1. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 22/51 BĲLAGE — Categorie 20/39: vervroegde benutting van 274 020 kg van de kwantitatieve maxima voor 2000; — Categorie 156: vervroegde benutting van 118 800 kg van de kwantitatieve maxima voor 2000; — Categorie 157: vervroegde benutting van 282 850 kg van de kwantitatieve maxima voor 2000


title: WRITTEN QUESTION P-0156/00 by Niels Busk (ELDR) to the Commission. Framework directive on water policy COM(1999) 271.

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
dangerous substance
derogation from EU law
evaluation method
marine environment
pollution control measures
precautionary principle
water management
water protection

text: C 330 E/94 Official Journal of the European Communities EN 21. 11. 2000 In addition, the Commission has brought a further action (2) against Spain before the Court of Justice for failure to communicate the vulnerable zone action programmes required by Directive 91/676/EEC. Regarding the drinking water problem, the Commission has recently instituted infringement proceedings in respect of the poor quality of drinking water in several municipalities of the Autonomous Community of Valencia, invoking improper application of Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption (3). The Commission hopes these proceedings will help resolve the problem raised by the Honourable Member. It will, in addition, take all useful steps to ensure that Spain makes a full designation of vulnerable zones in all provinces in which nitrates from agricultural sources are threatening the quality of fresh or sea water, and that it introduces action programmes rapidly. The Commission would point out that, pursuant to Council Regulation (EC) No 1257/99 of 17 May 1999 on support for rural development from the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and amending and repealing certain Regulations (4), good farming practice is now a precondition for payment of compensatory allowances (Chapter V of the Regulation) and in the implementation of agri- environmental measures (Chapter VI of the Regulation). (1) Case C-71/97. Judgment of 1. 10. 1998. (2) Case C-274/98. (3) OJ L 229, 30. 8. 1980, amended by OJ L 224, 3. 9. 1993. (4) OJ L 160, 26. 6. 1999. (2000/C 330 E/104) WRITTEN QUESTION P-0156/00 by Niels Busk (ELDR) to the Commission (26 January 2000) Subject: Framework directive on water policy COM(1999) 271 The Commission proposal for a directive establishing a directive for Community action in the field of water policy (COM(1999) 271) is initially a compilation of a number of directives regulating surface and ground water. Is the framework directive intended to tighten up the environmental objectives laid down in the current directives? The proposal would introduce a precautionary principle, not defined in greater detail, and phase out hazardous substances. What is meant by the term precautionary principle and what hazardous substances are to be phased out? On the matter of phasing out hazardous substances, the intention is to reduce discharges close to zero by 2002 on the basis of the 1995 figures. How is this phasing out to be achieved? It also appears that the intention is both to phase out emissions and discharges of hazardous substances and achieve the ultimate aim of concentrations in the marine environment near background values for naturally occurring substances and close to zero for man-made synthetic substances. What are naturally occurring substances and how are these (cid:145)background values(cid:146) to be determined? Do values (cid:145)close to zero(cid:146) mean what can be measured with currently available technology (cid:129) so over time absolute zero when the minutest traces of substances will be measurable? The proposal also speaks of (cid:145)reversing any significant and sustained upward trend in the concentration of any pollutant in ground water(cid:146). Does this mean that levels of nitrates for example in ground water will not be allowed to rise to the limit values that have been set? 21. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 330 E/95 The directive allows individual Member States depart from the objectives in (cid:145)exceptional circumstances(cid:146). What is meant by (cid:145)exceptional circumstances(cid:146)? The directive(cid:146)s principal environmental objective is to achieve good surface water status and good ground water status. What is meant by good status? Will the directive generally amend the levels of protection in the EU? Has the Commission made any calculations of the implications of implementing this directive? Answer given by Mrs Wallstr(cid:246)m on behalf of the Commission (29 February 2000) At its 14-18 February 2000 plenary session Parliament gave a second reading of the common position of 22 October 1999 (1) on the proposed water framework directive from 1997 (2). The Parliament in its first reading strongly welcomed the proposal and adopted 133 amendments, generally strengthening the objectives and implementation timetable. The environment committee on 25 January 2000 adopted 86 of a proposed total of 243 amendments. The proposal lays down a general principle for water management based on the geographical extension of the full river basin with associated groundwater, and in this context incorporates a number of older water directives addressing certain specific types of particular waters with various specific environmental objectives. The principle is that all protection and use of water must integrate groundwater and surface water objectives in an integrated planning. In addition to the existing predominantly physico-chemical quality objectives and standards, the proposal lays down a number of ecological objectives. The general objective for this water quality is called (cid:145)good status(cid:146). Good status covers both the classical physico- lays down detailed definitions and chemical and the ecological parameters. Annex V of the proposal application of the concept (cid:145)good status(cid:146). The proposal does not in itself define the (cid:145)precautionary principle(cid:146). However, the proposal is based on Article 175,1 (ex Article 130s) of the EC Treaty and thus follows the principles of Community environment policy, including the precautionary principle laid down in Article 174 (ex Article 130r) of the Treaty. The Commission on 2 February 2000 adopted a communication on the precautionary principle (3). In relation to (cid:145)phasing out(cid:146) emissions of hazardous substances, the first reading of Parliament of 11 February 1999 and the Commission(cid:146)s amended proposal (4) aimed at incorporation of the commitment made by Member States in the framework of the Oslo-Paris (OSPAR) Convention for protection of the marine environment. Member States agreed on an essentially political commitment to progressively phase out the emission of hazardous substances, moving towards the aim of background concentrations of natural substances and close to zero for synthetic substances by 2020. No attempt was made to specify this objective or methods for verification. The proposal does not generally lay down detailed measures for achieving the objective. This is essentially left to Member States. However, the proposal specifies that a specific proposal addressing so-called priority substances will be adopted inter alia in pursuance of this objective. For groundwater, the proposal introduces a principle of trend reversal of significant and sustained upward trends in concentrations of pollutants. The Parliament(cid:146)s environment committee on 25 January 2000 adopted amendments, which further request a state of insignificant anthropogenic pollution as an end target for trend reversal. The common position in itself implies an obligation to adopt measures for reversal of an upward trend before the concentration of substances reach the level laid down in existing legislation. However, this is an aspirational objective, which is not covered by the proposal(cid:146)s definition of good groundwater status, and thus will not in itself constitute a criterion for compliance. C 330 E/96 Official Journal of the European Communities EN 21. 11. 2000 The common position lays down criteria following which Member States may extend the implementation period, and in certain cases set lower environmental objectives. These are, among others, unforeseen and extraordinary droughts, and flooding or regeneration of groundwater, which often for natural reasons will exceed the period laid down by the proposal. The first reading of Parliament and the recently adopted amendments of the environment committee suggest a strengthening of the criteria. The Commission(cid:146)s evaluation of the consequences of implementation were presented in the explanatory memorandum to the original proposal. Council and Parliament have not commented on this evaluation in their respective readings of the proposal. (1) OJ C 343, 30. 11. 1999. (2) OJ C 184, 17. 6. 1997. (3) COM(2000) 1 final. (4) OJ C 342 E, 30. 11. 1999. (2000/C 330 E/105) WRITTEN QUESTION E-0165/00 by Rosa D(cid:237)ez GonzÆlez (PSE), Fernando PØrez Royo (PSE) and Luis Berenguer Fuster (PSE) to the Commission (31 January 2000) Subject: Monitoring of state aid to the Spanish electricity sector With reference to the state aid for competition transition costs given to the Spanish electricity sector, and bearing in mind that Commissioner Monti has recognised that the sixth transitional provision of Law 54/97 on the Spanish electricity sector is a state aid which was granted without prior notification of the Commission, what view will the Commission take of the amounts already received by Spanish electricity companies when it comes to take a decision on this matter pursuant to Article 87(3)(c) of the Treaty? Answer given by Mr Monti on behalf of the Commission (9 March 2000) In accordance with the Court(cid:146)s case law, the unlawful nature of a state aid measure, i. e. the fact that the aid was granted without prior notification to the Commission, does not prejudge its compatibility with the common market. The amounts already received will, therefore, be examined on the basis of the EC Treaty articles to determine whether they are compatible with the common market and whether they will have to be repaid. (2000/C 330 E/106) WRITTEN QUESTION E-0167/00 by Rosa D(cid:237)ez GonzÆlez (PSE), Fernando PØrez Royo (PSE) and Luis Berenguer Fuster (PSE) to the Commission (31 January 2000) Subject: Competition transition costs (CTC) and market variables for the Spanish electricity sector Bearing in mind the funding system introduced by the sixth transitional provision of Law 54/97 on the Spanish electricity sector enabling electricity companies to receive aid to cover competition transition costs, has the Commission urged the Spanish government to amend this provision and link the granting of CTC to market variables (demand, price, interest rates, etc. ), as the Commission advocated in its analysis methodology for state aid linked to CTC?


title: Komission asetus (EY) N:o 216/2000, annettu 26 päivänä tammikuuta 2000, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3448/93 mainittujen tuotteiden yhteisöön kohdistuvaan tuontiin 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 välisenä aikana Viron tasavallan, Latvian tasavallan ja Liettuan tasavallan kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti sovellettavien alennettujen maatalousosien ja lisätullien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1407/1999 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
CCT duties
Estonia
Latvia
Lithuania
agricultural product
import

text: L 24/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 1. 2000 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 216/2000, annettu 26 päivänä tammikuuta 2000, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3448/93 mainittujen tuotteiden yhteisöön kohdistuvaan tuontiin 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 välisenä aikana Viron tasavallan, Latvian tasavallan ja Liettuan tasavallan kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti sovellettavien alennettujen maata- lousosien ja lisätullien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1407/1999 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 4) ottaa huomioon tiettyihin maataloustuotteiden valmistuksessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavasta kauppajärjestelmästä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2491/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: 1) 2) 3) Komission asetuksessa (EY) N:o 1407/1999 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2185/ 1999 (4), vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 3448/93 mainittujen tuotteiden yhteisöön kohdistuvaan tuontiin 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1999 väli- senä aikana Viron tasavallan, Latvian tasavallan ja Liet- tuan tasavallan kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti sovellettavat alennetut maatalousosat ja lisätullit. Latviasta peräisin olevien tiettyjen jalostettujen maata- loustuotteiden tuontia koskevista yksipuolisista siirtymä- toimenpiteistä 24 päivänä tammikuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/2000 (5) liitteessä II vahvistetaan 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän kesä- kuuta 2000 välisenä aikana Latviasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavia alennettuja maatalousosia lasket- taessa käytettävät perusmäärät, jotka ovat samat kuin neuvoston asetuksessa (EY) N:o 26/1999 (6) säädetyt perusmäärät 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulu- kuuta 1999 välisenä aikana. Syyskuun 1 päivänä 1999 voimaan tulleessa jalostet- tujen maataloustuotteiden kaupasta tehdyssä pöytäkir- jassa nro 2, sellaisena kuin se on muutettuna Viron tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen mukaut- tamista koskevalla pöytäkirjalla (7), määrätään 1 tammi- kuuta ja 30 kesäkuuta 2000 välisenä aikana Virosta peräisin olevaan tuontiin sovellettavia alennettuja maata- loustuotteita laskettaessa käytettävät perusmäärät, jotka ovat samat kuin asetuksessa (EY) N:o 26/1999 säädetyt (1) EYVL L 318, 20. 12. 1993, s. 18. (2) EYVL L 309, 19. 11. 1998, s. 28. (3) EYVL L 164, 30. 6. 1999, s. 25. (4) EYVL L 267, 5. 10. 1999, s. 27. (5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 3. (6) EYVL L 5, 9. 1. 1999, s. 1. (7) EYVL L 29, 3. 2. 1999, s. 9. perusmäärät 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulu- kuuta 1999 välisenä aikana. Syyskuun 1 päivänä 1999 voimaan tulleessa jalostet- tujen maataloustuotteiden kaupasta tehdyssä pöytäkir- jassa nro 2, sellaisena kuin se on muutettuna Liettuan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen mukaut- tamista koskevalla pöytäkirjalla (8), määrätään 1 tammi- kuuta ja 30 kesäkuuta 2000 välisenä aikana Liettuasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavia alennettuja maata- loustuotteita laskettaessa käytettävät perusmäärät, jotka ovat samat kun asetuksessa (EY) N:o 26/1999 säädetyt perusmäärät 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulu- kuuta 1999 välisenä aikana. Asetuksessa (EY) N:o 213/2000 säädetään alennettujen maatalousosien soveltamisesta tiettyihin jalostettuihin maataloustuotteisiin Liettuan kanssa tehdyn Eurooppa- sopimuksen pöytäkirjaluonnoksen nro 2 mukaisesti pöytäkirjan viralliseen hyväksymiseen saakka. Tämän vuoksi asetus (EY) N:o 1407/1999 on muutet- jotta alennettujen maatalousosien ja lisätullien tava, soveltamista voidaan jatkaa 30 päivään kesäkuuta 2000 kaikkien kolmen Baltian maan osalta ja vahvistaa alen- netut maatalousosat tietyille jalostetuille ja lisätullit maataloustuotteille Latvian osalta. Komission asetuksessa (EY) N:o 1460/96 (9), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2495/97 (10) vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 3448/93 7 artiklassa tarkoitettuihin tiettyihin maataloustuotteiden valmistuk- sessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavien kaupan suosi- tuimmuusjärjestelmien soveltamista koskevat yksityis- kohtaiset säännöt, 5) 6) 7) ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1407/1999 seuraavasti: 1. Korvataan 1 artiklassa ilmaisu ”31 päivän joulukuuta 1999” ilmaisulla ”30 päivän kesäkuuta 2000” sekä 3 artiklassa ja liitteissä I—VI ilmaisu ”31 päivään joulukuuta 1999” ilmai- sulla ”30 päivään kesäkuuta 2000”. (8) EYVL L 321, 30. 11. 1998, s. 1. (9) EYVL L 187, 26. 7. 1996, s. 18. (10) EYVL L 343, 13. 12. 1997, s. 18. 29. 1. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 24/13 2. Lisätään liitteessä III olevaan osaan 1 seuraava teksti: ”CN-koodi 1704 90 30 1704 90 51 1704 90 55 1704 90 61 1704 90 81 1704 90 99 1806 90 31 1806 90 39 1806 90 50 1806 90 60 1806 90 70 1806 90 90 EUR/100 kg 19,46 (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*)” ”CN-koodi AD S/Z AD F/M EUR/100 kg EUR/100 kg 1704 90 30 13,76 1704 90 51 1704 90 55 1704 90 61 1704 90 81 1704 90 99 1806 90 31 1806 90 39 1806 90 50 1806 90 60 1806 90 70 (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) (*) 1806 90 90 (*)” 2 artikla Tämä asetus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan 3. Lisätään asetuksen (EY) N:o 1407/1999 liitteessä IV olevaan osaan 1 seuraava teksti: Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 30 päivään kesäkuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2000. Komission puolesta Erkki LIIKANEN Komission jäsen


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo sobre la protección de los trabajadores contra los riesgos relacionados con la exposición a agentes biológicos durante el trabajo (Séptima Directiva específica con arreglo al apartado 1 del artículo 16 de la Directiva 89/391/CEE)» (versión codificada)

eurovoc_concepts:
biotechnology
carcinogenic substance
consolidation of EU law
occupational health
occupational safety

text: 15. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 75/15 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo sobre la proteccio´ n de los trabajadores contra los riesgos relacionados con la exposicio´ n a agentes biolo´ gicos durante el trabajo (Séptima Directiva especı´fica con arreglo al apartado 1 del artı´culo 16 de la Directiva 89/391/CEE)» (versio´ n codificada) (2000/C 75/06) El 21 de octubre de 1999, de conformidad con el artı´culo 262 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´ n de Empleo, Asuntos Sociales y Ciudadanı´a, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen por unanimidad el 16 de diciembre de 1999 (ponente: Sr. Etty). En su 369o Pleno de los dı´as 26 y 27 de enero de 2000 (sesio´ n del 26 de enero) el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 122 votos a favor, ninguno en contra y 5 abstenciones el presente Dictamen. 1. El Comité Econo´ mico y Social coincide en términos generales con la Comisio´ n en que es muy importante simplifi- car y aclarar el Derecho comunitario sin dejar de mantener los niveles de proteccio´ n, sobre todo en el a´mbito de la seguridad en el trabajo y la legislacio´ n sanitaria, en el que la arquitectura de los actuales instrumentos se ha complicado considerable- mente en algunos casos. 2. El CES toma nota de que los objetivos de esta operacio´ n de codificacio´ n no producira´n cambios sustanciales en la legislacio´ n vigente. 3. El CES toma nota también de que la Decisio´ n de la Comisio´ n de 1 de abril de 1987 establece que se debera´ proceder a la codificacio´ n constitutiva de los actos jurı´dicos como ma´ximo tras su décima modificacio´ n. La Directiva de 1990 sobre la proteccio´ n de los trabajadores contra la exposicio´ n a agentes biolo´ gicos ha sido modificada cuatro veces: en 1993, 1995, 1997 y, de nuevo, en 1997. El Comité da su completo acuerdo a la propuesta 4. sometida a examen. Por u´ ltimo, el Comité se remite a las cinco recomendacio- 5. nes generales sobre el proceso de codificacio´ n de las directivas en materia de seguridad en el trabajo y legislacio´ n sanitaria que formulo´ en su Dictamen de los dı´as 20 y 21 de octubre sobre la «Propuesta de Directiva del Consejo relativa a la proteccio´ n de los trabajadores contra los riesgos relacionados con la exposicio´ n a agentes carcino´ genos durante el trabajo [Sexta Directiva especı´fica con arreglo al apartado 1 del artı´culo 16 de la Directiva 89/391/CEE)» (versio´ n codificada) (COM(1999) 152 final — 98/0085 (SYN)]. Bruselas, el 26 de enero de 2000. La Presidenta del Comité Econo´mico y Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem - overgangsbestemmelser for Republikken Østrig og Den Portugisiske Republik»

eurovoc_concepts:
Austria
Portugal
VAT
VAT rate
derogation from EU law
property leasing

text: 15. 3. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 75/21 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem — overgangsbestemmelser for Republikken Østrig og Den Portugisiske Republik« (2000/C 75/09) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 13. januar 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Mario Sepi som hovedordfører. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 369. plenarforsamling af 26. -27. januar 2000, mødet den 26. januar 2000, med 84 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. ØSU godkender Kommissionens forslag om at indrøm- me Republikken Østrig en forlængelse af den foranstaltning, der som en undtagelse fra artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirek- tiv (77/388/EØF) gav landet tilladelse til frem til den 31. decem- ber 1998 at anvende en reduceret sats for udlejning af fast ejendom til beboelsesformål. 2. ØSU godkender også Kommissionens forslag om at indrømme Den Portugisiske Republik en forlængelse af den ordning, der ligeledes som en undtagelse fra artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv gav landet tilladelse til frem til den 31. december 1991 at anvende en reduceret sats for restaura- tionsbranchen. ØSU tager de argumenter, som Republikken Østrig 1. 1. fremfører som begrundelse for sin anmodning om denne forlængelse (der værd at bemærke er begrænset til afslutningen af den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv), til efterretning, og deler Kommissionens synspunkt, hvorefter risikoen for konkurrenceforvridninger må betragtes som ikke eksisterende, eftersom det drejer sig om udlejning af fast ejendom til beboelsesformål. 2. 1. Også i dette tilfælde finder ØSU de begrundelser, der fra Den Portugisiske Republiks side fremføres for at genindføre den reducerede sats (foranstaltningen vil være begrænset til udgangen af den overgangsperiode, der er omhandlet i arti- kel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv), gyldige, og er ligesom Kommissionen af den opfattelse, at risikoen for konkurrence- forvridninger er ikke eksisterende, da der er tale om tjeneste- ydelser inden for restaurationsbranchen, og da foranstaltning- en er begrænset til én medlemsstat. Bruxelles, den 26. januar 2000. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Rozporządzenie Komisji (WE) NR 184/2000 z dnia 26 stycznia 2000 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
micro-computer

text: 02/t. 9 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 355 32000R0184 L 22/48 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 27. 1. 2000 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 184/2000 z dnia 26 stycznia 2000 r. dotyczące klasyfikacji niektórych towarów według Nomenklatury Scalonej KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2658/87 z dnia 23 lipca 1987 r. w sprawie nomenklatury taryfowej i statystycz- nej oraz w sprawie Wspólnej Taryfy Celnej (1), ostatnio zmie- nione rozporządzeniem Komisji (WE) nr 2626/1999 (2), w szcze- gólności jego art. 9, a także mając na uwadze, co następuje: (1) W celu zapewnienia jednolitego stosowania Nomenklatury Scalonej, załączonej do wyżej wymienionego rozporządze- nia, konieczne jest przyjęcie środków dotyczących klasyfi- kacji towarów, o których mowa w załączniku do niniej- szego rozporządzenia. (2) (3) Rozporządzenie (EWG) nr 2658/87 określiło ogólne zasady wykładni Nomenklatury Scalonej. Zasady te stosuje się również do każdej nomenklatury, która jest w całości albo w części oparta na Nomenklaturze Scalonej lub dodaje do niej dalsze działy i która została ustalona w drodze przepisów szczególnych prawa wspólnotowego, w celu stosowania środków taryfowych i innych środków zwią- zanych z wymianą towarową. Zgodnie ze wspomnianymi zasadami ogólnymi, towary opisane w kolumnie 1 tabeli załączonej do niniejszego rozporządzenia należy klasyfikować przy pomocy kodów CN, wskazanych w kolumnie 2, na mocy uzasadnienia przedstawionego w kolumnie 3. (4) Wskazane jest, by osoba, której organy celne Państw Członkowskich udzieliły niezgodnej z przepisami niniej- szego rozporządzenia wiążącej informacji taryfowej, doty- czącej klasyfikacji towarów według Nomenklatury Scalo- nej, mogła nadal powoływać się na tę informację, zgodnie z przepisami zawartymi w art. 12 ust. 6 rozporządzenia Rady (EWG) nr 2913/92 z dnia 12 października 1992 r. ustanawiającego Wspólnotowy Kodeks Celny (3), ostatnio zmienionego rozporządzeniem Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 955/1999 (4), przez okres trzech miesięcy. (5) Środki przewidziane niniejszym rozporządzeniem są zgodne z opinią Komitetu Kodeksu Celnego. PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: Artykuł 1 Towary wymienione w kolumnie 1 załączonej tabeli należy klasyfikować według Nomenklatury Scalonej przy pomocy kodów CN wskazanych w kolumnie 2 tej tabeli. Artykuł 2 Na wiążącą informację taryfową, wydaną przez organy celne Państw Członkowskich, niezgodną z przepisami niniejszego rozporządzenia, można nadal się powoływać, zgodnie z przepisami art. 12 ust. 6 rozporządzenia Rady (EWG) nr 2913/92, przez okres trzech miesięcy Artykuł 3 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego pierwszego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 26 stycznia 2000 r. W imieniu Komisji Frederik BOLKESTEIN Członek Komisji (1) Dz. U. L 256 z 7. 9. 1987, str. 1. (2) Dz. U. L 321 z 14. 12. 1999, str. 3. (3) Dz. U. L 302 z 19. 10. 1992, str. 1. (4) Dz. U. L 119 z 7. 5. 1999, str. 1. 356 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 9 Uzasadnienie (3) Klasyfikację określają przepisy zasad ogólnych 1 i 6 wykładni Nomenklatury Scalonej, uwagi 1p) do sekcji XVI i brzmienia kodów CN 9503, 9503 90 i 9503 90 32. Mimo że większość programów działa w trybie dwóch graczy i punktowane są poprawne odpowiedzi, urządzenie nie może być uważane za grę towarzyską, ale za zabawkę dydaktyczną, z uwagi na liczne wbudowane programy do nauki. Wyszczególnienie (1) ZAŁĄCZNIK Klasyfikacja (Kod CN) (2) Urządzenie w plastikowej obudowie typu laptop, składające się z: 9503 90 32 — elektronicznej jednostki przetwarzającej, — wyświetlacza ciekłokrystalicznego (LCD), — klawiatury, — przycisków wybierania funkcji sterujących, poziomu głośno- ści i kontrastu wyświetlania, — głośnika, — podłączeń myszki i drukarki. Urządzenie jest przedstawiane łącznie z myszką. Urządzenie nie posiada własnego systemu operacyjnego. Urządzenie jest zintegrowane z następującymi programami: — ponad 40 stałymi programami do nauki języków, pisania, czytania i arytmetyki, a także wykonywania zadań logicz- nych, — programów biurowych, np. do przetwarzania tekstów i orga- nizowania dnia, — tworzenie i wykonywanie programów napisanych w języku BASIC. Możliwości urządzenia można rozszerzyć, używając kaset zewnętrznych. Urządzenie jest przeznaczone dla dzieci w wieku od dziewięciu lat