title: Kommissionens forordning (EF) nr. 123/2000 af 20. januar 2000 om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af korte syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Australien og Taiwan og om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Republikken Korea og Thailand

eurovoc_concepts:
Asia
Australia
anti-subsidy proceeding
countervailing charge
import
plastics

text: 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 123/2000 af 20. januar 2000 om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af korte syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Australien og Taiwan og om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Republikken Korea og Thailand KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 12, efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) A. PROCEDURE I april 1999 offentliggjorde Kommissionen i en medde- lelse (i det følgende benævnt »indledningsmeddelelsen«) i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fælles- skabet af syntetiske fibre af polyestere (i det følgende benævnt »polyesterfibre«) med oprindelse i Australien, Indonesien, Republikken Korea (i det følgende benævnt »Sydkorea«), Taiwan og Thailand og iværksatte en under- søgelse. Synthetic (International Rayon and Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af CIRFS Fibres Committee) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af for, at der polyesterfibre. Klagen indeholdt beviser forekom subsidiering i forbindelse med den nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset til at begrunde indledningen af en procedure. tilstrækkeligt for Inden indledningen af proceduren og i overensstem- melse med artikel 10, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) underrettede Kommissionen regeringerne i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori import af polyesterfibre det hævdedes, at subsidieret Indonesien, Sydkorea, med oprindelse i Australien, EF-erhvervsgrenen Taiwan væsentlig skade. Regeringerne blev indkaldt til konsulta- tioner med henblik på at få klarlagt situationen med hensyn til klagens indhold og for at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning. Regeringerne i Austra- lien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand godtog tilbuddet om konsultationer med Kommissionen, som fandt sted henholdsvis den 7. april, 29. marts, 7. april, forvoldte Thailand og (1) EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1. (2) EFT C 111 af 22. 4. 1999, s. 3. (4) (5) (6) 25. marts og 9. april 1999. Der blev taget behørigt hensyn til de bemærkninger, der blev fremsat angående påstandene i klagen vedrørende subsidieret import og den væsentlige skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen. Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, eksporterende producenter, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for eksportlandene samt klageren om indledningen af proce- duren. De berørte parter fik lejlighed til at fremføre deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Den australske, indonesiske, sydkoreanske, taiwanske og thailandske regering, en række eksporterende produ- center såvel som klagende EF-producenter, brugere i Fællesskabet og importører syns- punkter skriftligt. Kommissionen hørte desuden alle parter, der anmodede om at blive hørt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. tilkendegav deres Kommissionen sendte spørgeskemær til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog besvarelser fra regeringerne i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan tre og Thailand, brugere i Fællesskabet og eksporterende producenter i alle berørte lande. fra syv klagende EF-producenter, Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplys- ninger, som den anså for nødvendige med henblik på foreløbigt at fastsætte, om der var tale som subsidier og skade, og aflagde i påkommende tilfælde kontrolbesøg hos følgende selskaber: a) EF-producenter — Dupont De Nemours GmbH, Frankfurt, Tyskland — Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt, Tyskland — Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath, Irland — Catalana de Polimers, Barcelona, Spanien — Montefibre SpA, Milano, Italien b) Den australske regering — udenrigs- og handelsdepartementet — det australske beskatningskontor — departementet ressourcer for industri, videnskab og — en australske handelskommission — statsdepartementet for udvikling (staten Victorias regering) c) Eksporterende producent i Australien — Leading Synthetics Pty Ltd, Melbourne, Victoria L 16/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 d) Den indonesiske regering — industri- og handelsministeriet — finansministeriet — Indonesiens antidumpingudvalg (KADI) j) Den thailandske regering — udenrigshandelsdepartementet — investeringsstyrelsen — tolddepartementet — indkomstdepartementet — den koordinerende økonomi-, finans- og industri- k) Eksporterende producenter i Thailand ministers kontor — investeringskoordineringsstyrelsen (BKPM) — agenturet for eksportfaciliteter (BAPEKSTA) — Sucofindo Masterlist kontrolafdeling — Bank Indonesia e) Producenter/eksportører i Indonesien — PT. Indorama Synthetics TbK, Jakarta — PT. Panasia Indosyntec TbK, Bandung — PT. Susila Indah Synthetic Fiber Industries, Jakarta f) Den sydkoreanske regering — handels-, industri- og energiministeriet — finans- og økonomiministeriet — Sydkoreas forsyningsadministration — den sydkoreanske føderation af tekstilindustrier — den sydkoreanske udviklingsbank — den sydkoreanske industribank — Bank of Korea g) Eksporterende producenter i Sydkorea — Dæhan Synthetic Fiber Co. Ltd, Seoul — Dobest Co. Ltd, Seoul — Ein Textile Co. Ltd, Seoul — Sung Lim Co. Ltd, Seoul — Samyang Corporation, Seoul — SK Chemicals Co. Ltd, Seoul — SK Global Co. Ltd, Seoul — Sæhan Industries Inc. , Seoul — Estal Ind. Co. , Yangsan City h) Den taiwanske regering — økonomiministeriet — finansministeriet — udviklingsfonden for den Executive Yuan — Chiao Tung Bank — Business Bank of Taiwan i) Eksporterende producenter i Taiwan — Shinkong Synthetic Fibers Corporation, Taipei — Tuntex Distinct Corp. , Hsichih, Taipei County (7) (8) (9) — Indo-Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom — Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok — Tuntex (Thailand) Public Company Ltd, Bangkok. Subsidieundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 1998 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt »under- søgelsesperioden«). omfattede perioden fra 1. januar 1996 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt »den undersøgte periode«). Skadesundersøgelsen Med henblik på denne undersøgelse og i overensstem- melse med fast praksis på området blev det i de tilfælde, hvor et selskab havde opnået en fordel på under 0,01 % i henhold til en bestemt ordning, fastslået, at det pågæl- dende selskab ikke havde opnået fordel af den pågæl- dende ordning. Den fordel, der er opnået af de eksporte- rende selskaber, er endvidere udtrykt i procent af fæl- lesnævneren for den pågældende subsidieordning i over- ensstemmelse med artikel 7 i grundforordningen. Kommissionen indledte i april 1999 en antidumpingun- dersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand (1). Der indledtes en antidumpingprocedure med hensyn til importen af polyesterfibre med oprindelse i Sydkorea i oktober 1999 (2). De nuværende endelige antidumping- foranstaltninger vedrørende importen af polyesterfibre med oprindelse i Taiwan indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999 (3). B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE 1. Den pågældende vare (10) Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af poly- estere, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00. (11) Varen er et råmateriale, som anvendes i forskellige faser af produktionsprocessen alt afhængigt af de pågældende tekstilers art. Ca. 60 % af forbruget i Fællesskabet af polyesterfibre anvendes til spinding, dvs. til fremstilling af filamenter til fremstilling af tekstiler, eventuelt blandet med andre fibre såsom uld og bomuld. Ca. 25 % anvendes som fyldemateriale, dvs. til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer (f. eks. puder, bilsæder og jakker), mens de resterende 15 % benyttes til andre anvendelsesformål ikke-vævet materiale, navnlig fremstilling af gulvtæpper. Den pågældende vare sælges i forskellige kvaliteter (denier, decitex, glans, siliconebe- handling). Den sælges også enten som første kvalitet eller som lavere kvaliteter. Selv om de mulige særlige anvendelsesformål og kvaliteten af de forskellige typer polyesterfibre kan variere, giver dette større forskelle i de forskellige typers grundlæggende fysiske egenskaber. De anses derfor at være en vare i forbindelse med denne forordning. ikke for — Far Eastern Textile Ltd, Taipei — Nan Ya Plastics Corporation, Taipei (1) EFT C 111 af 22. 4. 1999, s. 7. (2) EFT C 285 af 7. 10. 1999, s. 3. (3) EFT L 204 af 4. 8. 1999, s. 3. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/5 (12) 2. Samme vare EF-erhvervsgrenen og Kommissionens tjenestegrene konstaterede, at der ikke var forskelle i de grundlæggende egenskaber og anven- delsesformål for polyesterfibre med oprindelse i Austra- Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan, der lien, til Fællesskabet, og polyesterfibre, der importeredes fremstilledes solgtes på af markedet i Fællesskabet. De konstaterede også, at der ikke var forskelle mellem polyesterfibre, der fremstilledes i Australien, Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan og eksporteredes til Det Europæiske Fællesskab, og poly- esterfibre, som solgtes på hjemmemarkedet i de pågæl- dende lande. Kommissionen konkluderede derfor, at både polyesterfibre, som fremstilledes og solgtes af EF- erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, og polyester- fibre, som fremstilledes og solgtes på hjemmemarkedet i Australien, Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan, var som omhandlet i artikel 1, stk. 5, i grundforord- ningen samme vare som polyesterfibre, der importeredes til Fællesskabet fra de fem lande, der er omfattet af undersøgelsen. C. SUBSIDIER I. AUSTRALIEN 1. Indledning (13) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema gennemgik Kommissio- nens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier: — Export Market Development Grant Scheme (tilskuds- ordning for udvikling af eksportmarkeder) — Textiles, Clothing and Footwear Plan (plan for teks- (17) til-, beklædnings- og fodtøjsindustrien) — Incentives for Programme konkurrencedygtighed International Competitiveness international til (incitamenter — Infrastructure Support Programme (infrastruktur- støtte) — National Industry Extension Programme (udvi- delse af den nationale industri — Capitalisation Grants Programme (kapitaliserings- tilskud) — Labour Adjustment Programme (arbejdskrafttil- pasning) — Import Credit Scheme (importkreditordning) — Overseas Assembly Programme — Quick Response Programme — regional ordning (staten Victorias regering): Invest- (tiltrækning af ment Attraction Programme (IAP) investeringer) — regional ordning (staten Victorias regering): Industry, Regional and Trade Support Programme (IRTSP) (industri-, regional- og handelsstøtteprogram). 2. Export Market Development Grant Scheme af (tilskudsordning for udvikling (EMDGS) eksportmarkederne) (14) Retsgrundlaget for denne ordning, da den var i brug i undersøgelsesperioden, var loven om tilskud til udvik- ling af eksportmarkederne af 1997 (i det følgende benævnt »EMDG lov 1997«). a) Støtteberettigelse (15) Ifølge del 3 og 4 i EMDG lov 1997 er et selskab beret- tiget til et tilskud i et tilskudsår, hvis: — det driver forretning i Australien med en indtægt, som ikke overstiger 50 mio. AUD og eksportind- tægter, som ikke overstiger 25 mio. AUD og — har afholdt visse støtteberettigede udgifter til marke- ting- og promotionsaktiviteter såsom omkostnin- gerne til opretholdelse af en oversøisk repræsenta- tion, markedsundersøgelser, gratis prøver og marke- tingbesøg — i forbindelse med støtteberettigede varer, dvs. visse tjenesteydelser, ejendomsrettigheder, intellektuelle knowhow og varer, som i væsentlig grad er af australsk oprindelse (mindst 50 % australsk indhold i varer, der er fremstillet i Australien) eller i forbin- delse med hvilke den australske handelskommission (Austrade) finder det godtgjort, at Australien vil opnå en betydelig nettofordel, hvis de eksporteres. (16) Et selskab er kun berettiget til otte tilskud. b) Praktisk gennemførelse For at blive omfattet af ordningen henvender et selskab sig til Austrade, som tager stilling til ansøgningen. Ved denne vurdering anvendes en såkaldt »grants entry test«. Ifølge Austrades afgørelse 1/1997 kræves det ved denne test bl. a. , at en førstegangsansøger skal have forventede eksportindtægter, som ikke er uopnåelige ved en umid- delbar betragtning. Hvis der allerede er ydet tilskud i en periode på tre tilskudsår, beregnes tilskudsbeløbet ifølge afsnit 65 i EMDG lov 1997 under hensyn til de faktiske eksportindtægter for de efterfølgende tilskudsår. c) Konklusion om udligningsberettigelse (18) Denne ordning indebærer et finansielt bidrag fra den australske regering i form af tilskud, hvorved modta- geren opnår en fordel. Denne subsidie er en eksportsub- sidie som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grund- forordningen, da subsidien faktisk er bundet til de forventede eksportindtægter, fordi tilskuddet ikke ydes, medmindre selskabet har forventet eksportindtægter. For tilskud, der gives i det fjerde tilskudsår, er subsidie endvi- dere retligt betinget af eksportresultaterne, da tilskudsbe- løbet beregnes på grundlag af de faktiske eksport- indtægter. Endelig er subsidie betinget af anvendelse L 16/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 litra b), frem for indenlandske varer indførte varer som af omhandlet i artikel 3, stk. 4, i grundforord- ningen, da den kun kan opnås for varer, som i væsentlig grad er af australsk oprindelse, medmindre det fastslås, at Australien vil opnå en betydelig nettofordel, hvis de eksporteres (hvilket vil gøre subsidie specifik, da den faktisk er bundet til de forventede eksportindtægter i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra a), i grund- forordningen). d) Beregning af subsidiebeløbet a) Støtteberettigelse (25) Kriterierne for støtteberettigelse var bl. a. , at: — projektet skulle omfatte investerings- eller udvik- lingsomkostninger — projektet skulle omfatte en specifik finansiel forplig- telse indgået af selskabet (normal mindst 70 % af de samlede projektomkostninger) — projektet skulle resultere i forbedringer af selskabets internationale konkurrencedygtighed. (19) Subsidiebeløbet skal være samme beløb som det tilskud, der betaltes i undersøgelsesperioden. I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele modtagerens fordel ved ikke at skulle låne dette beløb på det frie marked, må subsidiebeløbets pålydende værdi omsættes til den fremherskende værdi i undersøgelsesperioden ved anvendelse af den kommerci- elle rentesats på sammenlignelige lån opnået af selskabet i undersøgelsesperioden. (26) (20) Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til eksport- salget, da der med denne subsidie kun opnås fordel i forbindelse med eksportsalg. Den eksporterende produ- cent benyttede sig af denne ordning og opnåede en fordel på 0,03 %. international konkurrencedygtighed Ifølge de retningslinjer, der er udstedt af myndigheden, betyder sidstnævnte kriterium, at selskaberne vil blive anmodet om at påvise, hvordan projektet vil føre til gennem bedre eksportstigning, importerstatning, kvalitetsforbedring, omkostningsnedsættelse eller lignende foranstaltninger. Myndigheden lægger desuden stor vægt på eksportudvik- lingsprojekter, projekter vedrørende råvareforarbejdning, grønne udviklingsprojekter og investeringsprojekter. Kun producenter af tekstil-, beklædnings- og fodtøjsvarer kunne komme i betragtning. Regeringen havde beføjelse til at udvælge modtagerne i henhold til ordningen. 3. Textiles, Clothing and Footwear Plan (TCFP) (tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien) (21) som udgør TCFP er en programerklæring fremsat af den australske regering, række programmer tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien. Disse programmer er enten baseret på lovforskrifter, administrative ordninger eller udarbejdes ad hoc. grundlaget støtte til for for en b) Praktisk gennemførelse (27) indgiver en standardansøgningsformular Selskabet til myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien. I formularen kræves der bl. a. oplys- ninger om målene for eksportstigning og importerstat- ning. (22) Myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien blev nedsat ved loven om denne myndighed i 1988, som er et nøgleelement i planen for denne industri. Formålet var bl. a. at gennemføre planen. Myndigheden blev afskaffet i februar 1996, og alle reste- rende aktiviteter overført til departementet for industri, videnskab og ressourcer. (28) (23) De følgende to individuelle ordninger er baseret på planen og blev anvendt af den eksporterende producent, og det konstateredes, at de var udligningsberettigede: 3. 1. Incentives for International Competitiveness Programme (IICP) (incitamenter til international konkurrencedygtighed) (24) Ordningen er baseret på afsnit 7, litra d), nr. i), og afsnit 36-40 i loven om myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien. c) Konklusion om udligningsberettigelse Lånet udgør en subsidie, da det indebærer et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel. Den australske regering erklærede i forbindelse med kontrolbesøget, at subsidien var specifik for tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien, men ikke afhængig af eksportresultaterne. Regeringen nægtede imidlertid at give adgang til den kontrakt mellem regeringen og selskabet, der ligger til grund for tilskuddet, idet man forretningsanlig- anførte kravet om »fortrolighed i gender«. Selskabet blev nægtet tilladelse til at overlade kontrakten til Kommissionens tjenestegrene til efterprøv- ning. Der måtte således træffes afgørelse om, hvorvidt denne subsidie er afhængig af eksportresultaterne, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i over- ensstemmelse med artikel 28 i grundforordningen. Det blev bekræftet, at selskabet skulle indgive oplysninger om måltallene for eksportstigningen. Desuden blev det fastslået, at den myndighed, der står for tilskuddene, prioriterer eksportudviklingsprogrammer. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/7 (29) for I mangel af bekræftede oplysninger om betingelserne for, hvordan tilskuddet blev givet i praksis til den eksporte- rende producent, fastslås det, at mindst et af kriterierne for udbetaling af tilskuddet var, at modtageren skulle gennemføre målene eksportindtægterne, hvilket betyder, at tilskuddet er betinget af eksportresultaterne. I den forbindelse hedder det i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, at forekomsten af en af flere betin- gelser for støtteberettigelse kan betyde afhængighed af eksportresultaterne. Denne subsidie er derfor en specifik eksportsubsidie og udligningsberettiget i overensstem- melse med artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen og en udligningsberettiget subsidie, der er specifik for visse virksomheder, dvs. tekstil-, beklædnings- og fod- tøjssektoren, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen. d) Beregning af subsidiebeløbet fra et (30) Den pågældende subsidie er en engangssubsidie, som kan være knyttet til erhvervelse af anlægsaktiver. Subsi- diebeløbet lån skal derfor fordeles over den normale afskrivningsperiode for sådanne aktiver inden for den pågældende erhvervsgren i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i grundforordningen. Da den eksporterende producent er den eneste producent af den pågældende vare i Australien, blev den afskrivningspe- riode, som det pågældende selskab anvendte, anset for at være den relevante fordelingsperiode. (31) For at afspejle den fulde fordel for modtageren ved at have en stor sum penge til rådighed fra begyndelsen af fordelingsperioden var det nødvendigt at forhøje subsi- diebeløbet med det gennemsnitlige rentebeløb, som modtageren kunne forvente at skulle betale på det ikke- afskrevne beløb af det samlede lån i hele fordelingspe- rioden, hvis det havde været nødvendigt for den pågæl- dende at låne pengene på det frie marked. (32) Det samlede subsidiebeløb, der således blev tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til eksport- salget, da denne subsidie kun giver en fordel i forbin- delse med eksportsalg. Den eksporterende producent benyttede denne ordning i form af et lån og opnåede en fordel på 1,92 %. a) Støtteberettigelse (34) Selskaber, som eksporterer visse støtteberettigede varer, kan opnå en importkredit for visse andre støtteberetti- gede varer. Polyesterfibre er ikke en af de støtteberetti- gede varer til eksport, men tekstureret garn af polyestere og fremstilles også af den eksporterende producent. b) Praktisk gennemførelse (35) Det australske toldvæsen administrerer ordningen. Efter at have gennemført eksporten af en støtteberettiget vare og efter betaling, ansøger selskabet om en kreditnote hos toldvæsenet. Denne kreditnote indeholder en kode og importkreditbeløbet, som beregnes på grundlag af en fast procent af fob-værdien af den eksporterede vare. Denne oplysning sendes normalt til selskabets toldkla- rerer. Ved import af en støtteberettiget vare anvender toldklarereren koden til at betale importtold med kredit- beløbet. Alternativt kan selskabet underrette toldklare- reren om at overføre importkreditten til et andet selskab i bytte for en betaling i kontanter. c) Konklusion om udligningsberettigelse (36) Denne ordning er en subsidie, da den omfatter et finan- sielt bidrag i importtold, hvorved form af eftergivet modtageren opnår en fordel. Ordningen er en specifik eksportsubsidie som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, da den beregnes på grundlag af eksportsalget og derfor er retlig afhængig af eksportre- sultaterne. Den australske regering og den eksporterende producent hævdede, at subsidien ikke gav en fordel i forbindelse med den pågældende vare, da polyesterfibre ikke var en støtteberettiget vare i henhold til ordningen. Det blev imidlertid fastslået, at selskabet ikke anvendte kreditterne til at udligne importtolden ved import af råmaterialer til egne varer, men solgte kreditterne på det frie marked. Subsidien gav faktisk en fordel i forbindelse med al eksport af varer fra selskabet, idet fordelene i sidste ende blev modtaget som kontanter, og deres anvendelse ikke var knyttet til en bestemt vare. Det blev derfor fastslået, at der var tale om udligningsberettigede fordele, da selskabet opnåede fordele i henhold til ordningen, som også gav fordele i forbindelse med eksporten af den pågældende vare. 3. 2. Import Credit Scheme (ICS) (importkreditordning) (33) Ordningen startede den 1. juli 1991. Retsgrundlaget for ordningen er et administrativt arrangement. d) Beregning af subsidiebeløbet (37) Det subsidiebeløb, der skal fordeles i forhold til eksport- salget, bør beregnes på grundlag af de lån, der blev opnået i undersøgelsesperioden. For at omfatte hele selskabets fordel blev den årlige kommercielle rente føjet lånenes pålydende værdi. I dette tilfælde blev det, til L 16/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 da selskabet opnåede subsidier svarende til en række lån, anset for nødvendigt at antage, at et gennemsnitligt lån ville være opnået halvvejs gennem undersøgelsespe- rioden, og at renten derfor skulle dække en periode på seks måneder. Selskabet opnåede en fordel på 3,48 %. godkendelse fra dette udvalg sendes et tilbudsbrev til selskabet, der, hvis selskabet er indforstået hermed, danner grundlaget for kontrakten mellem Victorias rege- ring og selskabet. Denne kontrakt indeholder betingel- serne for at opnå det pågældende incitament. 4. Regional ordning (staten Victorias regering): Investment Attraction Programme (IAP) (tiltræk- ning af investeringer) c) Konklusion om udligningsberettigelse (38) Ordningen er baseret på afsnit 13, stk. 3, i Victorias lov om økonomisk udvikling fra 1981. Den startede i 1981 og ophørte i 1994, da loven blev ophævet. Der blev udstedt retningslinjer af Victorias regering. (39) (40) (41) a) Støtteberettigelse Støtte i henhold til dette program fastsættes i hvert enkelt tilfælde. Først og fremmest tilbyder programmet forskellige lempelser i forbindelse med vigtige investe- ringsprogrammer og regionale hovedkvarterer og søger at trække flere investeringer til Victoria. Investeringslet- telse og -støtte omfatter sigte-identifikation, udvælgelse, industriforbindelser og rådgivning om beskæftigelse og oplysninger om omkostningerne forskellige steder. Hvis der ydes finansiel støtte, skal selskaberne påvise et vist niveau af kapitaludgifter. Victorias ikke er regering oplyste, at programmet betinget af eksportresultaterne eller anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer. Det blev forklaret, at der ikke udtrykkeligt var fastsat kriterier for støtteberettigelse, men at Victorias regering havde befø- jelse til at yde finansiel støtte. I den forbindelse blev der taget hensyn til visse faktorer som afbalanceret økono- misk udvikling i staten og kapitalinvesteringer, skabelse af arbejdspladser og udvikling af eksportkapaciteten i hele Victoria. Det var ikke muligt at efterprøve de faktiske betingelser for ordningen, da Victorias regering nægtede at give adgang til lånekontrakten med lånebe- tingelserne, det forelagte ansøgningsmateriale og tilbuds- fra regeringen, under hensyn til kravet om brevet »fortrolighed i forretningsanliggender«. b) Praktisk gennemførelse til opgave Victorias departement for erhvervsliv og beskæftigelse (i marts 1996 Victorias departement for statens udvikling) administrere denne ordning. havde Selskaber, som ønskede at opnå støtte, indgav oplys- ninger til sagsbehandlerne i departementet, som anbefa- for kabinetudvalget. Efter lede en støttepakke over at (42) Lånet er en subsidie, da det indebærer et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel. Da det ikke var muligt at kontrollere de faktiske betingelser for lånet, måtte de foreliggende faktiske oplysninger anvendes til at fastslå, om det var udligningsberettiget i overensstemmelse med artikel 28 i grundforordningen. Loven om økonomisk udvikling af 1981 foreskriver som et af målene for programmet »udvikling af eksportkapa- citeten«. Det blev derfor fastslået, at lånet enten var afhængigt af eksportresultaterne eller faktisk knyttet til forventet eksport eller forventede eksportindtægter som omhandlet i artikel 3, stk. 4, i grundforord- ningen, sådan som klageren hævder det. I den forbin- delse nævner klageren rapporten fra Victorias revisions- kontor om programmet, som indeholder en henvisning til den forventede eksportstigning for det pågældende selskab. litra a), i grundforordningen, da det (43) Under alle omstændigheder anses programmet for at være specifikt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), ikke foreskriver objektive kriterier for støtteberettigelse i henhold til programmet, men giver Victorias regering mulighed for at udøve fuld beføjelse med hensyn til at yde finansiel støtte. Selv efter anmodning fra Kommissionens tjeneste- grene blev der ikke modtaget oplysninger fra regeringen om, hvordan den udøvede sin beføjelse, dvs. hvilke sektorer der opnåede fordele i henhold til programmet. d) Beregning af subsidiebeløbet (44) Selskabet modtog et lån som støtte til opførelse af en ny fabrik og nyt udstyr. Subsidiebeløbet blev beregnet som nævnt i forbindelse med IICP-programmet. Selskabet, opnåede en fordel på 0,64 %. 5. Subsidieprogrammer, der ikke blev benyttet af den eksporterende producent (45) Det konstateredes, at den eksporterende producent ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer: 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/9 — Infrastructure Support Programme (infrastrukturstøtte) — National Industry Extension Programme (udvidelse af den nationale industri) — Quick Response Programme — Capitalisation Grants Programme (kapitaliseringstilskud) — Labour Adjustment Programme (arbejdskrafttilpasning) — Overseas Assembly Programme — regional ordning (staten Victorias regering): Industry, Regional and Trade Support Programme (industri-, regional- og handelsstøtteprogram). 6. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier (46) De udligningsberettigede eksportsubsidier er i overensstemmelse med grundforordningen, udtrykt som værditold, følgende for den undersøgte eksporterende producent, som er den eneste eksporte- rende producent i Australien: EMDGS IICP Leading Synthetics Pty Ltd 0,03 1,92 (%) ICS 3,48 IAP 0,64 I alt 6,07 II. TAIWAN a) Støtteberettigelse 1. Indledning (50) Der indrømmes kun skattefritagelse for selskaber i forbindelse med et begrænset antal investeringer: (47) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema gennemgik Kommissio- nens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier: — skattefradrag og skattefritagelser — lån til præferencerente — fremskyndet afskrivning — fritagelse for importtold — Matching Funds og/eller Assistance Funds — fond for udvikling og forvaltning af industriområder. Der gives nærmere oplysninger om disse ordninger i nedenstående. (48) Alle ordninger er baseret på loven om modernisering af industrierne (Statute for Upgrading Industries) (i det følgende benævnt »SUI«), der trådte i kraft den 1. januar 1991 og senest er ændret den 27. januar 1995. Disse programmer er udarbejdet fremme en generel modernisering af industrien ved at skabe et fordelagtigt skattemiljø, støttet med de nødvendige finansielle foran- staltninger. Programmerne gennemføres i henhold til håndhævelsesreglerne for loven om modernisering af industrierne og er senest ændret den 15. november 1995. til at 2. Skattefradrag i forbindelse med automatiserings- udstyr og udstyr til forureningskontrol (49) Disse skattefradrag er omfattet af artikel 6, § 1 i SUI og suppleret med artikel 13, § 1 og artikel 14, § 1 i håndhævelsesreglerne for SUI. — investering i udstyr til automatisering af produkti- onen — investering i udstyr til forureningskontrol — investering i teknologi til produktionsautomatisering eller forureningskontrol. (51) Ifølge SUI skal investeringen overstige 600 000 nye taiwanske dollar i samme skatteår. Skattefradrag i forbin- delse med de forskellige investeringstyper kan kumu- leres. b) Praktisk gennemførelse (52) Ethvert støtteberettiget selskab, som investerede i oven- nævnte typer udstyr eller teknologi, kan godskrive 10- 20 % af købsbeløbet af den selskabsskat, der skal betales for det indeværende år. Hvis den indkomstskat, der skal betales, er lavere end det beløb, der kan fratrækkes, kan kreditten overføres i de næste fire år. (53) Skattefradraget er fastsat til følgende: — til indkøb af automatisk udstyr eller udstyr til forure- ningskontrol, der er fremstillet i landet, er fradraget 20 % — til indkøb af automatisk udstyr eller udstyr til forure- er i udlandet, fremstillet er ningskontrol, der fradraget 10 % — til indkøb af teknologi til automatiseringsudstyr er fradraget 10 %. L 16/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 (54) For at opnå skattefradragene indgiver et selskab ansøg- ning om udstedelse af et certifikat for skattefradrag til industriudviklingskontoret inden for en frist på seks måneder fra datoen for leveringen af udstyret eller datoen for projektets afslutning. Når certifi- katet er udstedt, kan fradraget anvendes på selvangi- velsen for det indeværende år. i økonomiministeriet (55) (56) (57) c) Konklusion om udligningsberettigelse Skattefradragene for automatiseringsudstyr og udstyr til forureningskontrol udgør et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat. Skattefradrag for automatiseringsudstyr og udstyr til forureningskontrol fremstillet i Taiwan udgør subsidier, som er retligt afhængige af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer, da der opnås et høj ere skattefradrag på indenlandsk fremstillet udstyr end på importeret udstyr. På baggrund af ovenstående anses de subsidier, der er opnået i henhold til denne ordning, for at være specifikke og derfor udligningsberettigede i over- ensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra b), i grundfor- ordningen. d) Beregning af subsidiebeløbet i undersøgelsesperioden. Subsidiebeløbet bør beregnes på grundlag af det skatte- beløb, der ikke er betalt I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele fordelen for modta- geren, er dette beløb blevet justeret ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsespe- rioden, dvs. 9,03 %. Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til hele salget, da denne subsidie giver en fordel i forbindelse med både salg på hjemmemarkedet og til eksport. (58) To selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på henholdsvis 0,42 % og 0,41 %. 3. Skattefradrag for investering i vigtige virksom- heder (59) Dette skattefradrag er omfattet af artikel 8 i SUI og artikel 15, 16, 17 og 18 i håndhævelsesreglerne til SUI. (60) (61) (62) a) Støtteberettigelse Skattefradraget er til rådighed for investorer, som køber navneaktier, der er udstedt af en »vigtig teknologibaseret virksomhed« eller en »vigtig investeret virksomhed«, som regeringen har udpeget, eller er udstedt af en invester- ingsvirksomhed med risikovillig kapital. Der findes ikke nogen klar definition af »vigtig teknologibaseret virk- somhed«. En »vigtig investeret virksomhed« kan være en hvilken som helst virksomhed med en kapital på mindst 2 mia. TWD, forudsat at den taiwanske stat har udpeget den til at være en sådan. b) Praktisk gennemførelse Ethvert støtteberettiget selskab, som investerede i oven- nævnte virksomheder, kan godskrive 20 % af den pris, der betales for sådanne aktier, på den selskabsindkomst- skat, der skal betales. Er den indkomstskat, der skal betales, mindre end det fradragsberettigede beløb, kan fordelen overføres i de næste fire år. For at opnå skattefradrag indgiver det investerede selskab ansøgning om udstedelse af et skattenedsættel- sescertifikat hos kontoret for industriudvikling (IDB). Når certifikatet er udstedt til det investerede selskab, kan investor anvende fradraget på skatteangivelsen for det indeværende skatteår. c) Konklusion om udligningsberettigelse (63) I henhold til denne ordning yder den taiwanske regering et finansielt bidrag i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat. (64) Den taiwanske regering har begrænset adgangen til subsidien til virksomheder, som foretager en særlig inve- stering i en teknologibaseret virksomhed eller en »vigtig investeret virksomhed«. Desuden har regeringen stor beføjelse, når det skal fastsættes, hvilke investeringer der er støtteberettigede. Der findes ingen objektive kriterier for, hvad der er en teknologibaseret virksomhed eller en »vigtig investeret virksomhed«. Som følge af arten af disse kriterier for støtteberettigelse vil kun et begrænset antal selskaber drage fordel af denne skattelettelse. Da til visse støtteberettigelsen udtrykkeligt er begrænset virksomheder og ikke baseret på neutrale kriterier som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i grundforord- ningen, anses ordningen for at være specifik i overens- stemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforord- ningen. litra b), 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/11 d) Beregning af subsidiebeløbet grundforordningen og er således ikke udligningsberetti- gede. (65) Subsidiebeløb bør beregnes som omhandlet i betragt- ning 57. (66) Et selskab benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på 0,71 %. 4. Skattefradrag i forbindelse med forskning og udvikling og personaleuddannelse (67) Skattefradrag i forbindelse med forskning og udvikling og personaleuddannelse er omfattet af artikel 6, § 1, i SUI og artikel 13, § 2, og artikel 14, § 2, i håndhævel- sesreglerne. Endvidere er den praktiske gennemførelse af ordningen reguleret ved foranstaltningerne for anven- delse af skattenedsættelse i forbindelse med selskabers investering i forskning og udvikling, personaleuddan- nelse og etablering af verdensomspændende varemærker (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«), som er udstedt af »Executive Yuan«, dvs. en bestyrrelse af rege- ringsembedsmænd, nedsat af den taiwanske regering. a) Støtteberettigelse og praktisk gennemførelse (68) Ovennævnte skattefradrag er til rådighed for produkti- onsindustrier såvel som landbrug og servicesektoren. (69) Der kan anmodes om fradrag i forbindelse med forsk- ning og udvikling på 15 % eller, hvis de samlede udgifter til forskning og udvikling overstiger en vis tærskel, på 20 %, som trækkes fra i selskabsskatten. (70) Desuden kan et selskab anmode om et skattefradrag på 15 % for udgifter til personaleuddannelse. b) Konklusion om udligningsberettigelse (71) Disse skattefradrag udgør et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat. (72) Skattefradragene er imidlertid almindeligvis til rådighed for alle selskaber, der investerer i forskning og udvikling og personaleuddannelse. Der er endvidere fastsat objek- tive kriterier for støtteberettigelse, som er beskrevet i detaljer i artikel 2 (forskning og udvikling) og artikel 3 (personaleuddannelse) i foranstaltningerne, hvorved der er tale om støtteberettigelse, der opnås automatisk, og den taiwanske regering har ingen beføjelse til at bestemme, hvilke virksomheder der er støtteberettigede eller ej. Disse skattefradrag anses derfor ikke for at være specifikke som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i 5. Skattefradrag i forbindelse med investering i områder med få naturressourcer (73) Dette skattefradrag er omfattet af artikel 7 i SUI og artikel 2 og 3 i foranstaltningerne for anvendelse af skattenedsættelse for selskabers investering i områder med få naturressourcer eller langsom udvikling (i det følgende benævnt »retningslinjerne«). a) Støtteberettigelse (74) Ethvert selskab, der investerer i eller beskæftiger et vist antal mennesker i visse industrier i et bestemt område med få naturressourcer eller med langsom udvikling, er berettigede til dette fradrag. b) Praktisk gennemførelse (75) Et støtteberettiget selskab kan få godskrevet op til 20 % af den samlede beløb til indkøb af maskiner, udstyr og fabriksbygninger på den selskabs- skat, der skal betales for det år, i hvilket investeringen er gennemført. investering i c) Konklusion om udligningsberettigelse (76) Denne ordning udgør en subsidie, da den indebærer et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat. Herved opnår selskaber, der benytter sig af dette fradrag, en fordel, da de er fritaget for at betale et vist beløb i skat. (77) Den taiwanske regering har begrænset anvendelsen af denne ordning til visse virksomheder, som foretager i bestemte geografiske områder. visse investeringer Desuden har regeringen stor beføjelse, idet den kan udtale sig om, hvilke investeringer der er støtteberetti- gede. (78) De subsidier, der er opnået i henhold til denne ordning, anses derfor for at være specifikke og udligningsberetti- gede i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), og artikel 3, stk. 3, i grundforordningen. d) Beregning af subsidiebeløbet (79) (80) Subsidiebeløbet bør beregnes som omhandlet i betragt- ning 57. Et selskab benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på 0,01 %. L 16/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 6. Skattefradrag i forbindelse med etablering af (87) internationale varemærker (81) Retsgrundlaget for dette program er artikel 6, § 1, i SUI og artikel 13, § 2, og artikel 14, § 2, i håndhævelsesbe- stemmelserne. Det blev fastslået, at en eksporterende producent benyttede sig af denne ordning, men ikke opnåede nogen fordel. Det anses derfor ikke for nødven- digt at træffe afgørelse om, hvorvidt denne ordning er udligningsberettiget. Lån til lave renter er kun til rådighed for selskaber, som køber særligt udstyr på specifikke betingelser, der er fastsat af udviklingsfondens Executive Yuan. Disse krite- rier anses ikke for at være objektive, da kun selskaber, som investerer i visse former for udstyr, vil kunne benytte programmet. Da støtteberettigelsen udtrykkeligt er begrænset til visse virksomheder og ikke baseret på neutrale kriterier som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen, anses ordningen for at være specifik i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen. 7. Lån til præferencerente: incitamenter til automa- forureningsbegrænsning og energibe- tisering, varelse d) Beregning af subsidiebeløbet (82) Disse ordninger er baseret på artikel 21, § 1, i SUI. a) Støtteberettigelse (83) Følgende kriterier for støtteberettigelse skal være opfyldt for at opnå lån i henhold til programmet: — automatisering: ethvert offentligt og/eller privat selskab, som har til hensigt at købe automatiserede maskiner og/eller automatiseret udstyr alle — forureningsbegrænsning: selskaber, vedrørende miljøbeskyttelse, medicinske erhverv institutioner, som er godkendt af ansvarlige rege- ringskontorer til at købe forureningsbegrænsende udstyr private — energibevarelse: alle taiwanske selskaber, som køber visse former for energibevarende udstyr. b) Praktisk gennemførelse (84) De pågældende selskaber skal indgive en ansøgning til Chiao Tung Bank. På grundlag af ansøgerens finansielle situation træffer banken afgørelse om lånebeløbet. 25 % af beløbet finansieres af udviklingsfonden og de reste- rende 75 % af kommercielle banker. c) Konklusion om udligningsberettigelse (85) Det blev fastslået, at der er tale om et finansielt bidrag fra den taiwanske regering, da lånene delvis finansieres af den offentlige udviklingsfond, og Executive Yuan for udviklingsfonden, et regeringsorgan, har ansvaret for at fastlægge reglerne for dette program. (86) Desuden opnår modtageren af idet renterne på disse lån almindeligvis er lavere end på tilsvarende kommercielle lån. lånet en fordel, (88) forskellen mellem det Subsidien er rentebeløb, der betaltes på lånet i undersøgelsesperioden, og den rente, der normalt skulle betales på et tilsvarende kommercielt lån i undersøgelsesperioden. (89) Det tilsvarende lån bør være et lån på et tilsvarende som beløb med en tilsvarende tilbagebetalingsfrist, modtageren opnår fra en privat bank, der arbejder på hjemmemarkedet. I denne undersøgelse var der ikke ydet sådanne tilsvarende kommercielle lån til de respektive selskaber. Derfor blev det fastslået, at en passende refe- rence ville være den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsesperioden, som udgør renten på tilsvarende lån til selskaber i en tilsvarende finansiel situation. Den fremkomne forskel er den fordel, selskabet har af det lån til præferencerente, som er udligningsberettiget. (90) I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele fordelen for selskabet, blev der til ethvert beløb, der beregnedes som omhandlet føjet renter med en sats svarende til oven- ovenfor, nævnte gennemsnitlige kommercielle rentesats. Det således opnåede fulde subsidiebeløb skulle fordeles i forhold til selskabets samlede omsætning i undersøgel- sesperioden. (91) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,03 % til 0,36 %. 8. Fritagelse for importtold: Indkøb af nyt udstyr og forureningsbegrænsende udstyr (92) Denne ordning er omfattet af bestemmelserne i Repu- blikken Kinas toldimporttarif og klassificering af import- og eksportvarer (i det følgende benævnt »toldkoden«). 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/13 a) Støtteberettigelse (93) Et produktionsselskab er fritaget for at betale importtold på sådan import, hvis det importerer udstyr og maskiner udelukkende til forskning og udvikling eller til undersø- gelser og analyser vedrørende udviklingen af nye varer, kvalitetsforbedring, produktionsforøgelse, energibespa- relse, fremme af genbrug eller forbedring af produktions- teknikker, som endnu ikke fremstilles lokalt. for- tilskrevet undersøgelsesperioden, skulle fordeles i hold til det samlede salg, eftersom der med denne subsidie både opnås fordel ved salg på hjemmemarkedet og til eksport. (99) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,12 % til 0,21 %. b) Praktisk gennemførelse 9. Fritagelse for importtold: import af råmaterialer (100) Dette program er omfattet af artikel 6 i kapitel 29 i toldkoden. (94) Et selskab, der har til hensigt at importere ovennævnte maskiner eller udstyr, indgiver en ansøgning til kontoret for industriel udvikling (IDB) inden importen. Hvis IDB fastslår, at de maskiner, der skal købes, ikke fremstilles i Taiwan, og at maskinerne vil blive anvendt til et eller flere af ovennævnte formål, udsteder det et certifikat, som sendes til ansøgeren og tolddepartementet. Dette certifikat giver selskabet mulighed for at importere de specificerede maskiner uden betaling af importtold. (101) a) Støtteberettigelse Ifølge ovennævnte bestemmelser i toldkoden er produk- tionsselskaber, som importerer visse råmaterialer, som er udtømmende beskrevet i toldkoden, som endnu ikke fremstilles eller ikke i tilstrækkeligt omfang er til rå- dighed på det for at betale importtold ved køb af disse råmaterialer. lokale marked, fritaget c) Konklusion om udligningsberettigelse (95) Ordningen udgør en subsidie, da den indebærer et finan- sielt bidrag fra den taiwanske regering i form af efter- givet importtold. Følgelig opnår modtageren en direkte fordel ved denne ordning i form af ubetalt importtold. (96) På grund af programmets art kan det kun anvendes af begrænsede sektorer af den taiwanske industri, som investerer i specifikt udstyr. De industrisektorer, hvis maskiner og/eller udstyr fremstilles i Taiwan, vil ikke være i stand til at anvende dette program. Følgelig er importtold støtteberettigelsen vedrørende fritagelse af ved køb af nyt udstyr og forureningsbegrænsende udstyr begrænset til de selskaber, der importerer specifikke maskiner, som ikke er til rådighed på det lokale marked. (97) Det blev fastslået, at adgangen til dette program er begrænset til visse selskaber, og at ordningen derfor er specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i grundforordningen. Følgelig er denne subsidie udlig- ningsberettiget. litra a), d) Beregning af subsidiebeløbet (98) Fordelen for selskaberne er beløbet til den importtold, der normalt skal betales uden fordelen ved fritagelsen. I forbindelse med køb af importerede maskiner bør dette beløb fordeles over maskinernes normale brugslevetid i denne industri, dvs. otte år. For at omfatte hele fordelen for modtageren må dette beløb justeres ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelses- perioden. Det samlede subsidiebeløb, der således blev b) Praktisk gennemførelse indgiver en ansøgning til (102) Et selskab, som har til hensigt at importere ovennævnte maskiner eller udstyr, IDB forud for importen af maskinerne. Hvis IDB har fastslået, at de maskiner, der skal købes, ikke fremstilles i Taiwan, og at disse maskiner vil blive anvendt til et eller flere af ovennævnte formål, udsteder kontoret et certifikat, som sendes til ansøgeren og tolddepartementet. Dette certi- fikat giver selskabet mulighed for at importere de specifi- cerede maskiner uden betaling af importtold. c) Konklusion om udligningsberettigelse form af eftergivet (103) Der er tale om et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i importtold. Modtageren opnår derfor en direkte fordel ved ordningen i form af ikke-betalt importtold, og den udgør således en subsidie. På grund af programmets art kan det kun anvendes af begrænsede sektorer som importerer specifikke råmaterialer. De industrisektorer, hvis råmaterialer fremstilles i Taiwan, vil ikke være i stand til at anvende programmet. Følgelig er støtteberet- tigelsen i forbindelse med fritagelse for importtold ved køb af råmaterialer begrænset til de selskaber, som importerer specifikke råmaterialer, som ikke er til rå- dighed på det lokale marked. i den taiwanske industri, (104) Det fastslås, at adgangen til ordningen er begrænset til visse selskaber, og at denne ordning derfor er specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforord- ningen. Følgelig er denne subsidie udligningsberettiget. L 16/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 d) Beregning af subsidiebeløbet c) Konklusioner om udligningsberettigelse rente (105) Fordelen for selskaberne er beløbet til den importtold, der normalt skal betales uden fordelen af fritagelsen. For at omfatte hele fordelen for modtageren er dette beløb justeret ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommerci- elle selskaberne i undersøgelsesperioden. Da opnåede subsidier svarende til en række lån i undersø- gelsesperioden, blev det i dette tilfælde anset for nødven- digt at antage, at et gennemsnitligt lån ville være opnået halvvejs i undersøgelsesperioden, og at renten derfor skulle dække en periode på seks måneder. Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsespe- rioden, bør fordeles i forhold til den samlede salgsom- sætning, da der ved denne subsidie opnås fordele både ved salg på hjemmemarkedet og til eksport. (106) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,17 % til 0,53 %. 10. Matching Funds og Assistance Funds (107) Denne ordning er omfattet af artikel 21, § 1, i SUI. (111) De eksporterende producenter benytter sig kun af Matching Funds. Derfor vedrører afgørelserne dette aspekt af ordningen og ikke Assistance Funds. Det blev fastslået, at der er tale om et finansielt bidrag fra den er den taiwanske regering, da økonomiministeriet kompetente myndighed, ovennævnte industriel udvikling programmer, mens kontoret (IDB), et regeringsorgan, optræder som gennemførelses- kontor. Modtageren opnår en direkte fordel ved denne ordning i form af et tilskud og/eller et rentefrit lån, og den udgør derfor et subsidie. som styrer for (112) Ordningens art betyder, at den kun kan anvendes af selskaber, som har en forsknings- og udviklingsafdeling med tilstrækkelige forsknings- og udviklingseksperter i Taiwan og som faktisk har opnået forsknings- og udvik- lingsresultater vedrørende produktudvikling inden for en af de ti nyligt opståede industrier. Det blev fastslået, at den taiwanske stat har begrænset adgangen til dette program til visse selskaber, og denne ordning er derfor specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i grundforordningen. Følgelig må denne subsidie anses for at være udligningsberettiget. litra a), a) Støtteberettigelse d) Beregning af subsidiebeløbet (108) Støtteberettigede er selskaber, der er anmeldt i henhold til selskabsloven med en sund finansiel position, som har en forsknings- og udviklingsafdeling med tilstrækkelige forsknings- og udviklingseksperter i Taiwan og som faktisk har opnået forsknings- og udviklingsresultater. Disse resultater skal vedrøre produktudvikling inden for ti nyligt opståede industrier. Disse industrier er udvalgt af IDB på grundlag af specifikke udvælgelseskriterier. IDB udsteder regelmæssigt en meddelelse om, hvilke industrier der anses for at være »nyligt opståede«. (113) Subsidiebeløbet blev beregnet som i betragtning 88, 89 og 90. (114) To selskaber benytter sig af ordningen. Det ene selskab opnåede ikke fordele, det andet opnåede en fordel på 0,01 %. b) Praktisk gennemførelse (109) Programmet omfatter Assistance Funds (tilskud) og Matching Funds (rentefrie lån). Det samlede beløb af støtte- og kombinationsmidler, der kan tildeles en vigtig produktudviklingsplan, er begrænset til højst 50 % af de samlede budgetterede forsknings- og udviklingsomkost- ninger. (110) Selskaber skal indgive en ansøgning vedrørende udvik- lingen af et produkt inden for en af de ti nyligt opståede industrier. Denne ansøgning modtages først af et teknisk undersøgelsesudvalg og forelægges siden for undersøgel- sesudvalget for udvikling af nye produkter. 11. Subsidieprogrammer, der ikke benyttes af de eksporterende producenter (115) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer: — skattefradrag: incitamenter til energibevarelse — skattefradrag: incitamenter til genbrug — fremskyndet afskrivning — fond for udvikling og forvaltning af industriområder. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/15 12. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier (116) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstem- melse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold: (%) Selskab Skattefradrag Lån Fritagelse for importtold Matching Funds I alt Nan Ya Plastics Corp. Far Eastern Textile Ltd Shinkong Synthetic Fibres Corp. Tuntex Distinct Corp. 1,14 0,41 0 0 0,06 0,36 0,03 0,29 0,32 0,37 0,68 0,34 0 0 0,01 0 1,52 1,14 0,73 0,63 (117) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for den samlede eksport til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan, ligger over den gældende mindstetærskel for subsidier på 1 %. III. INDONESIEN (118) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af spørgeskemærne gennemgik Kommissio- nens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier: (119) BKPM-ordninger: I henhold til disse programmer modtog eksportører fordele i form af fritagelse for importtold på investeringsgoder og råmaterialer. Da subsidien er begrænset til visse virksomheder, som arbejder i bestemte sektorer og bestemte geografiske områder, anses den foreløbigt for at være specifik og udligningsberettiget. (120) BAPEKSTA-ordninger: Selskaber modtog subsidier i form af fritagelse for eller godtgørelse af import- told. Denne ordning er ikke en egentlig toldgodtgørelsesordning, idet det konstateredes, at der ikke foreligger tilstrækkelige beviser for, at der findes et effektivt kontrolsystem i overensstemmelse med i) i bilag I til grundforordningen. Systemet anses derfor foreløbigt for at være afhængigt af nr. eksportresultaterne og således for at være en udligningsberettiget eksportsubsidie. (121) Subsidierne for de enkelte eksportører i stikprøven varierer fra 0,2 % til 1 % og ligger således under mindstetærskelen for subsidier for Indonesiens vedkommende, dvs. under 3 %. Det bør imidlertid noteres, at to selskaber, som tegner sig for en betydelig del af importen af den pågældende vare til EF, ikke medvirkede i denne procedure. Behandlingen af disse selskaber og virkningerne for fastsættelsen af den landsdækkende subsidiemargen vil blive yderligere undersøgt og fastlagt på det endelige stadium i proceduren. IV. SYDKOREA 1. Resumé af subsidieprogrammer, der benyttes af de eksporterende producenter (122) Det blev fastslået, at eksportørerne i Sydkorea modtog fordele i form af skattefradrag og skattere- server, som nedsætter deres indkomstskattepligt. Disse skatteincitamenter omfatter subsidier i form af eftergivne offentlige indtægter og er enten afhængige af eksportresultaterne, anvendelsen af inden- landske varer frem for importerede varer eller er på anden måde specifikke for visse virksomheder. (123) Desuden havde eksportørerne fordel af billige lån, som finansieredes af den sydkoreanske regering. De udgør udligningsberettigede subsidier, idet renterne på disse lån var lavere end markedsrenterne, og støtteberettigelsen enten er afhængig af eksportresultaterne eller begrænset til visse virksomheder. L 16/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 (124) I henhold til Fixed Amount Duty Drawback Scheme (toldgodtgørelsesordning) modtog visse sydkore- anske eksportører godtgørelser for importtold, som ikke blev beregnet på grundlag af de faktiske input til den eksporterede vare. Denne ordning udgør derfor ikke en egentlig toldgodtgørelsesord- ning som omhandlet i nr. i) i bilag I til grundforordningen og må således anses for at være en udligningsberettiget eksportsubsidie. Det er allerede i Rådets forordning (EF) nr. 1599/1999 og (EF) nr. 1601/1999 (1) blevet fastslået, at de fleste af ovennævnte ordninger er udligningsberettigede. (125) I henhold til Localisation Scheme for the Capital Goods Industry modtog eksportørerne subsidier i form af regeringslån til præferencerente og tilskud, som det konstateredes kun var til rådighed for visse sektorer og derfor er specifikke og udligningsberettigede. 2. Subsidieprogrammer, der ikke benyttes af de eksporterende producenter (126) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer: — skatteincitamenter i henhold til artikel 18-2 i Corporation Tax Act (Entertainment Expenses) (repræsentationsudgifter) — skatteincitamenter i henhold til artikel 10, 14, 15, 19, 20, 26 og 88 i Tax Exemption and Reduction Control Law (skattefritagelser og -nedsættelser) — Modernisation Funds (moderniseringfond) (Industrial Development Act) — Export Industry Facility Loans — regeringsindkøb af polyesterfibre. 3. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier (127) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstem- melse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold: Selskab Lån (eksport) Lån (andre) Tilskud Skat (eksport) Skat (andet) (%) Toldgodt- gørelse (eksport) Subsidier i alt Dae Han Synthetic Fiber Inc. 0 0 Sung Lim Corporation 0,07 0,12 Ein Textile Co. Ltd/Dobest Co. , Ltd 0 0 0 0 0 0,12 0,28 0,04 0,06 0,78 0 0 0,32 1,03 SK Chemicals Co, Ltd/SK Global Co. , Ltd 0,01 0,03 0,02 0,01 Estal Ind. Co. 0,21 0 0 Saehan Industries Inc. 0,01 0,01 0,01 0 0 Sam Yang Corporation 0 0,01 0,04 0,11 0,15 0 0 0,08 0,20 0 0,07 0,05 1,01 1,27 0,25 0 0 0,28 0,31 (128) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for hele eksporten til Fællesskabet af varer med oprindelse i Sydkorea, er de minimis, dvs. under 1 %. Under disse omstændigheder anses subsidiemargenen for Sydkorea for at være ubetydelig. (1) EFT L 189 af 22. 7. 1999, s. 1 og 26. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/17 V. THAILAND 1. Resumé af subsidieprogrammer, som benyttes af de samarbejdsvillige eksportører (129) Det konstateredes, at eksportørerne i henhold til afsnit 28 i Investment Promotion Act (IPA) (loven om investeringsfremme) benyttede sig af fritagelse for eller nedsættelse af importtold på maskiner, som kun blev ydet selskaber, som enten er beliggende i bestemte geografiske områder eller som arbejder i bestemte sektorer. Det blev fastslået, at dette var en udligningsberettiget subsidie, da den indebærer et finansielt bidrag fra regeringen i form af eftergivet importtold, hvilket er specifikt for visse virksomheder som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i grundforordningen. litra a), 2. Subsidieprogrammer, som ikke benyttes af de samarbejdsvillige eksportører (130) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer: — fritagelse for indkomstskat i henhold til afsnit 31 i IPA — incitamenter i henhold til afsnit 35 (3) og (4) i IPA — fritagelse for importtold i henhold til afsnit 36 (1) i IPA. 3. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier (131) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstem- melse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold: (%) Selskab Afsnit 28 Afsnit 31 Afsnit 35 (3) og (4) Afsnit 36 (1) I alt Indo-Poly (Thailand) Ltd Teĳin Polyester (Thailand) Ltd Tuntex (Thailand) Public Company Ltd 2,6 0,3 1,3 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2,6 0,3 1,3 (132) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for den samlede eksport til Fællesskabet af varer med oprindelse i Thailand, er de minimis, dvs. under 2 %. Under disse omstændigheder må subsidiemargenen for Thailand anses for at være ubetydelig. D. SKADE 1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet (133) Fjorten producenter er kendt for at producere polyesterfibre på markedet i Fællesskabet. Ni af dem er klagere i denne sag, men kun otte besvarede oprindeligt spørgeskemæt. Endvidere svarede en af disse otte producenter ikke på de breve vedrørende mangler, som Kommissionens tjenestegrene sendte selskabet. Følgelig blev det fastslået, at to klagende EF-producenter ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. På dette grundlag viste undersøgelsen, at de syv samarbejdsvillige klagende EF-producenters andel af den samlede produktion i Fællesskabet svarede til ca. 85 % af den samlede produktion af polyesterfibre i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. L 16/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 i artikel 9 i De syv producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet grundforordningen. I det følgende benævnes de samarbejdsvillige EF-producenter som »EF-erhvervs- grenen«. 2. Forbruget i Fællesskabet (134) Da der ikke kunne opnås samarbejde med hensyn til oplysninger om ikke-klagende EF-producenters salg, er forbruget i Fællesskabet som angivet i nedenstående tabel baseret på EF-erhvervsgrenens samlede salg, importen fra de lande, der er omfattet af denne undersøgelse, Eurostat-oplysninger om import fra andre tredjelande og skøn over ikke samarbejdsvillige EF-producenters salg. Forbrug 1996 1997 1998 IP 454 470 tons 518 328 tons 585 164 tons 578 967 tons Indeks (1996 — 100) 100 114 129 127 3. Importen af polyesterfibre til Fællesskabet fra de berørte lande a) Kumulativ vurdering af importen (135) Kommissionen undersøgte, hvorvidt importen af polyesterfibre med oprindelse i de berørte lande i grundforordningen. Det skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, fremgik af undersøgelsen, at: a) subsidiemargenerne for Indonesien, Sydkorea og Thailand som nævnt ovenfor lå under de minimis-niveauet, hvorimod margenerne for Australien og Taiwan lå over de minimis b) importmængden fra hvert enkelt land ikke var ubetydelig sammenlignet med forbruget i Fælles- skabet c) analysen af konkurrencebetingelserne mellem importerede polyesterfibre og fællesskabsvaren og konkurrencebetingelserne mellem importerede polyesterfibre viste, at — som angivet i betragtning 11 er importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande og polyesterfibre fremstillet i Fællesskabet samme vare — importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande solgtes via tilsvarende salgskanaler til samme kunder — importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande solgtes til tilsvarende priser d) undersøgelsen viste, at de pågældende eksporterende lande solgte polyesterfibre direkte til uafhængige kunder som tekstilfabrikanter, pude- og quiltfabrikanter, og til handlende. Undersø- gelsen viste, at EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet solgte samme vare via samme salgskanaler og til samme kategorier af kunder, selv om hovedparten af erhvervsgrenens salg gik til de endelige brugere. På grundlag af ovennævnte betragtninger konkluderede Kommissionen, at der var tilstrækkelig grund til at kumulere importen fra Australien og Taiwan og at holde importen fra Indonesien, Sydkorea og Thailand udenfor. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/19 b) Importens omfang (136) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden var der følgende udvikling i importen af varer med oprin- delse i de berørte lande: Import 1996 1997 1998 IP Australien Index (1996 — 100) 62 tons 100 1 248 tons 11 254 tons 11 799 tons 2 007 18 093 18 969 Taiwan 20 213 tons 26 811 tons 35 524 tons 34 878 tons Index (1996 — 100) 100 133 176 173 I alt 20 275 tons 28 059 tons 46 778 tons 46 677 tons Index (1996 — 100) 100 138 231 230 Kilde: Comext 2. c) Markedsandelen for den pågældende import (137) Markedsandelen for importen fra Australien og Taiwan steg og udviklede sig således: Markedsandel 1996 Australien Index (1996 — 100) Taiwan Index (1996 — 100) 0,01 % 100 4,45 % 100 I alt 4,46 % Index (1996 — 100) 100 1997 0,24 % 1 760 5,17 % 116 5,41 % 121 1998 1,92 % 14 052 6,07 % 136 7,99 % 179 IP 2,04 % 14 903 6,03 % 136 8,07 % 181 Tendensen i ovennævnte tabel bekræfter stigningen i importen fra de berørte lande til markedet i Fællesskabet, både målt i absolutte tal og udtrykt som markedsandel. d) Gennemsnitsprisen på importen (138) Fra 1996 til undersøgelsesperioden fulgte salgspriserne på markedet i Fællesskabet for polyesterfibre importeret fra Australien og Taiwan en vedvarende faldende tendens i hele den undersøgte periode som angivet i nedenstående tabel: Gennemsnitlig importpris — udvikling — indeks Index (1996 — 100) Australien Taiwan I alt 1996 1997 1998 100 100 100 56 98 97 52 87 85 IP 50 81 79 L 16/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 e) Prisunderbud (139) For at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen oplysningerne vedrørende undersøgelses- perioden. Prisunderbuddet blev fastsat på grundlag af en sammenligning af eksportprisen og EF- erhvervsgrenens priser. EF-erhvervsgrenens salgspriser blev anset for at være priserne til uafhængige kunder justeret i påkommende tilfælde til priser ab fabrik, dvs. minus transportomkostninger. Da EF-erhvervsgrenen fortrinsvis solgte til endelige brugere, hvorimod de eksporterende producenter solgte til både endelige brugere og til distributører/engroshandlere, blev de eksporterende producenters salgspriser justeret (cif Fællesskabets grænse) under hensyn til disse forskelle i handelsled samt told og eventuel betalt antidumpingtold. Alle priser blev sammenlignet efter fradrag af rabatter og nedslag. De vejede gennemsnitlige priser blev sammenlignet for tilsvarende varetyper af polyesterfibre som defineret i Kommissionens spørgeskema. De vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris var 21 % for Australiens vedkommende og 6,1 % for Taiwans vedkommende. 4. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation a) Indledende bemærkninger (140) Undersøgelsen af skadestendensen omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden. Det bør noteres, at der i denne periode var antidumpingforanstaltninger i kraft vedrørende Sydkorea, Taiwan og Belarus med deraf følgende virkninger for EF-erhvervsgrenen. b) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse (141) 1996 1997 1998 IP Produktion 312 917 tons 330 577 tons 322 403 tons 315 917 tons Index (1996 — 100) 100 106 103 101 Kapacitet 384 500 tons 376 800 tons 358 300 tons 359 400 tons Index (1996 — 100) 100 98 93 93 Kapacitetsudnyttelse 81,38 % 87,73 % 89,98 % 87,90 % Index (1996 — 100) 100 108 111 108 Som angivet i ovenstående tabel var EF-erhvervsgrenens produktion i det store og hele stabil. (142) Med hensyn til kapacitet bør det noteres, at produktionsfaciliteterne til polyesterfibre også anvendes i produktionen af andre varer, som ikke er omfattet af denne procedure, f. eks. tow og tops. Derfor blev den kapacitet, der er tilskrevet produktionen af polyesterfibre, fastsat på grundlag af den faktiske produktion af de forskellige varer, herunder også polyesterfibre. På dette grundlag var der et fald i kapaciteten på 7 %. i produktionskapaciteten kan tilskrives det Faldet forhold, at EF-erhvervsgrenen lukkede visse produktionslinjer og fabrikker eller omlagde dem til produktion af andre varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse, med henblik på at opnå en mere effektiv kapacitetsudnyttelse. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/21 (143) Udnyttelsesgraden af produktionskapaciteten som angivet i ovenstående tabel steg med 8 % i den undersøgte periode. Denne stigning er imidlertid det direkte resultat af nedsættelsen af produktions- kapaciteten. c) EF-erhvervsgrenens salgsmængde (144) Den mængde polyesterfibre, der solgtes af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, faldt 6 % i den undersøgte periode som angivet nedenfor: Salg 1996 1997 1998 IP 308 851 tons 319 235 tons 294 718 tons 291 013 tons Index (1996 — 100) 100 103 95 94 Denne tendens viser, at EF-erhvervsgrenens salg ikke fulgte tendensen i forbruget, som steg 27 % i samme periode som nævnt i betragtning 134. Salget fulgte kun groft set forbrugstendensen mellem 1996 og 1997, hvor det steg 3 %, medens forbruget steg 14 %. Siden da faldt salget støt til udløbet af undersøgelsesperioden. d) Gennemsnitlige salgspriser og prisudvikling (145) Der var et betydeligt fald i den undersøgte periode i de vejede gennemsnitlige priser på den pågældende vare, når den solgtes af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet. Som angivet i nedenstående tabel faldt gennemsnitsprisen 11 % i den pågældende periode: EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris — udvik- ling 1996 Indeks (1996 — 100) 100 1997 93 1998 93 IP 89 Undersøgelsen viste, at priserne på polyesterfibre også er påvirket af udviklingen i priserne på de grundlæggende råmaterialer, f. eks. ren terephatalatsyre (PTA), dimethylterephthalat (DMT) og glycol, som udgør 60-70 % af omkostningerne til produktionen af færdige polyesterfibre. e) Markedsandel (146) Udviklingen i salget sammenlignet med udviklingen i forbruget i Fællesskabet viser, at EF-erhvervs- grenens markedsandel faldt betydeligt i den undersøgte periode. Udviklingen er angivet i neden- stående tabel: Markedsandel 1996 1997 1998 IP 67,96 % 61,59 % 50,37 % 50,31 % Indeks (1996 — 100) 100 91 74 74 Ovenstående tabel viser, at den faldende tendens fortsatte i den undersøgte periode. Tabet af markedsandele var imidlertid forholdsvis begrænset mellem 1996 og 1997, hvor det var på 6,4 procentpoint. I modsætning hertil var tabet mellem 1997 og undersøgelsesperioden mere iøjnefal- dende med 11,3 procentpoint. L 16/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 f) Lagre (147) Lagre 1996 1997 1998 IP 30 084 tons 28 033 tons 36 801 tons 36 780 tons Indeks (1996 — 100) 100 93 122 122 Som det fremgår af ovenstående tabel øgedes lagrene med 22 % mellem 1996 og undersøgelsespe- rioden. g) Rentabilitet (148) I 1996 påførtes EF-erhvervsgrenen et vejet gennemsnitligt tab på 4 % af nettosalget. Rentabilitet 1996 1997 1998 IP – 4,04 % – 0,41 % 6,34 % 6,73 % Senere som vist i ovenstående tabel forbedredes EF-erhvervsgrenens finansielle situation, specielt i 1998 (en fortjeneste på 6,34 %). Denne forbedring var i virkeligheden resultatet af den omstrukture- ringsproces, som erhvervsgrenen havde iværksat med henblik på en mere effektiv produktionsproces og ved anvendelse af visse produktlinjer til mere specialiserede varer med højere fortjenstmargen. Den fortjeneste, der opnåedes i undersøgelsesperioden, var fortrinsvis påvirket af resultaterne i sektoren for specialiteter (18,85 %). I forbindelse med ikke-vævede regulære og hule fibre var der kun en fortjeneste på henholdsvis 0,86 % og 1,37 %. Endvidere viste undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens omstrukturering betød et fald i salgs-, admini- strations- og andre generalomkostninger på 15,3 % fra 1996 til undersøgelsesperioden. Det er også vigtigt at notere, at priserne på råmaterialer faldt betydeligt: ifølge oplysninger, som blev stillet til rådighed under kontrolbesøget, faldt priserne på PTA 35,6 % og priserne på glycol 14,3 % i den undersøgte periode. Den kombinerede virkning af prisfaldet på disse råmaterialer anses for at have ført til et fald på 31 % i omkostningerne til fremstilling af polyesterfibre. Begge faktorer, dvs. nedsættelsen af salgs-, administrations- og andre generalomkostninger og faldet i priserne på råmaterialer, viser, at produktionsomkostningerne formindskedes hurtigere end faldet i salgspriserne, hvilket gav EF-erhvervsgrenen mulighed for at opnå fortjeneste igen fra 1998 og fremefter. Den nuværende fortjeneste er den højeste, der kan opnås i betragtning af pristrykket fra importen. Erhvervsgrenens forbedrede effektivitet kan ikke yderligere forbedres på kort sigt. h) Investering (149) Investering 1996 1997 1998 IP (1 000 ECU) 17 652 10 177 Index (1996 — 100) 100 58 19 508 111 15 980 91 EF-erhvervsgrenens årlige investeringer var betydelige i den undersøgte periode, som det fremgår af ovenstående tabel. Disse bestræbelser udgør for størstedelens vedkommende investeringer i udskift- ning af maskiner som led i et overordnet omstruktureringsprogram. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/23 i) Beskæftigelse (150) Som følge af en vis nedsættelse af produktionskapaciteten og omstrukturering faldt beskæftigelsen i sektoren for den pågældende vare 20 % som vist i nedenstående tabel: Beskæftigelse Indeks (1996 — 100) 1996 3 111 100 1997 2 817 91 1998 2 475 80 IP 2 474 80 j) Konklusion om EF-erhvervsgrenens situation (151) Det fremgik af ovennævnte analyse, at flere økonomiske indikatorer som kapacitet (– 7 %), salg (– 6 %), salgspriser (– 11 %), markedsandel (– 26 %), lagre (–22 %), investeringer (– 9 %) og beskæfti- gelse (– 20 %) viste negative tendenser i den undersøgte periode, navnlig mellem 1997 og undersø- gelsesperioden. (152) I mellemtiden steg produktionen 1 %. Efter en nedsættelse af produktionskapaciteten, steg kapacitets- udnyttelsen 8 %. Rentabiliteten, som var negativ i 1996 og 1997, blev positiv i 1998 og undersøgel- sesperioden uden dog at nå op på et tilfredsstillende niveau. (153) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen også led under et betydeligt pristryk. Det blev fastslået, at der i gennemsnit har været tale om et prisunderbud på 10,1 % i forbindelse med importen af varer med oprindelse i de berørte lande. (154) På baggrund af denne analyse, navnlig det store tab af markedsandele og faldet i salgspriser konkluderede Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen er blevet påført væsentlig skade. E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 1. Indledning (155) Kommissionen undersøgte, hvorvidt den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, skyldtes den subsidierede import fra Australien og Taiwan. Kommissionen undersøgte også andre faktorer for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke med urette blev tilskrevet den subsidierede import, der er genstand for undersøgelsen. 2. Generelt (156) For kort tid siden konstaterede Fællesskabets institutioner, at EF-erhvervsgrenen var blevet påført skade, og at denne skade skyldtes dumpingimport fra en række lande, heriblandt Taiwan og Belarus. Erhvervsgrenen er derfor blevet svækket, siden denne undersøgelse blev indledt, og var fortsat sårbar i den undersøgte periode. 3. Virkningerne af den subsidierede import (157) Denne undersøgelse har vist, at importen fra de berørte lande til markedet til Fællesskabet mere end fordobledes i den undersøgte periode. I 1996 importeredes 20 275 tons polyesterfibre fra de berørte lande, hvorimod importen var på 46 677 tons i undersøgelsesperioden. Som følge heraf steg de berørte landes markedsandel fra 4,46 % i 1996 til 8,07 % i undersøgelsesperioden. I samme periode faldt de gennemsnitlige salgspriser på denne import med 21 %. Det var et prisunderbud på 10,1 % i forhold til EF-erhvervsgrenens priser. (158) Denne udvikling fandt sted på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen var specielt sårbar, idet den var ved at rejse sig igen efter en lang periode med dumpingimport fra andre tredjelande. (159) Dette førte til en situation, hvor EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af genetableringen af rimelige handelsvilkår efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger for importen fra andre tredje- lande, men stod over for yderligere forværring. Af skadesundersøgelsen konkluderedes det som angivet i ovenstående, at der skete en overordnet forværring af situationen i den pågældende erhvervsgren med stort fald i markedsandele (– 26 %), salg (– 6 %) og salgspriser (– 11 %). L 16/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 (160) EF-erhvervsgrenen led også de største tab i forbindelse med varetyper af polyesterfibre, som fortrinsvis importeres fra de nævnte lande. Importen af ikke-vævede regulære typer udgør ca. 18,5 % og importen af ikke-vævede hule typer 29 % af den samlede import af polyesterfibre fra de pågældende lande. For disse bestemte varetyper var EF-erhvervsgrenens fortjeneste henholdsvis 0,86 % og 1,37 %, medens den gennemsnitlige fortjeneste var ca. 18,85 % på mere specialiserede varer, som importeredes i mindre omfang. (161) Dette er af særlig betydning, da importerede polyesterfibre og polyesterfibre, som fremstilles i Fællesskabet, er samme vare og udbydes gennem tilsvarende salgskanaler på markedet i Fællesskabet. Derfor havde den stigende forekomst af store mængder subsidierede polyesterfibre importeret fra de pågældende lande en betydelig virkning på det globale marked. Da markedet er gennemsigtigt, havde virkningerne af de lave priser på polyesterfibre importeret fra de pågældende lande og velkendte for alle potentielle kunder på markedet i Fællesskabet stor indflydelse på EF-erhvervsgrenens prisniveau. (162) På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at den subsidierede lavprisimport havde betydelige negative virkninger for EF-erhvervsgrenens situation. 4. Virkning af andre faktorer a) Udviklingen i forbruget (163) Som nævnt i betragtning 134 steg forbruget på markedet i Fællesskabet 27 % fra 1996 til undersø- gelsesperioden, dvs. der var tale om et hurtigt voksende marked for polyesterfibre. Forbruget kan derfor ikke tilskrives nogen betydning for EF-erhvervsgrenens skadelige situation. b) Importen af polyesterfibre fra andre tredjelande (164) Den samlede import af polyesterfibre til Fællesskabet fra andre lande end Taiwan (1) og Australien udviklede sig således: Import 1996 1997 1998 IP Indonesien, Thailand, Syd- korea (1) 25 814 tons 46 718 tons 105 747 tons 108 675 tons Indeks (1996 — 100) 100 181 410 421 Belarus (2) 4 463 tons 243 tons 35 tons 19 tons Indeks (1996 — 100) 100 5 1 0 Andre lande 64 547 tons 78 344 tons 81 144 tons 76 174 tons Indeks (1996 — 100) 100 121 126 118 Anden import i alt 90 361 tons 125 062 tons 186 890 tons 184 848 tons Indeks (1996 — 100) 100 Y/y forskel 138 + 32 % 207 + 49 % 205 – 1 % (1) Importen af polyesterfibre fra Sydkorea var pålagt en endelig antidumpingtold på 4,8 % indtil august 1999. (2) Importen af polyesterfibre fra Belarus har været pålagt en endelig antidumpingtold på 43,5 % siden juli 1996. (1) Importen af polyesterfibre fra Taiwan har været pålagt en endelig antidumpingtold på 13 % siden september 1993. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/25 Gennemsnitlig importprisudvikling — indeks (1996 — 100) 1995 1997 1998 Indonesien, Sydkorea Thailand, 100 Belarus Andre lande 100 100 Anden import i alt 100 90 84 90 89 79 75 89 79 IP 73 75 87 75 Det bør understreges, at der sideløbende med denne undersøgelse er indledt en antidumpingunder- søgelse vedrørende de to største eksportlande, nemlig Indonesien og Thailand. (165) En undersøgelse af udviklingen i de vejledende priser på importen fra Indonesien, Thailand og Sydkorea viser, at de også bidrog til pristrykket i Fællesskabet. Af de foreliggende oplysninger fremgår det, at gennemsnitspriserne på importen fra disse lande lå under de priser, der anvendtes af de af denne procedure omfattede lande og de priser, der anvendtes af EF-erhvervsgrenen. Med hensyn til importen fra andre tredjelande viser de begrænsede mængder og priserne, som lå på samme niveau som EF-erhvervsgrenens, at denne import ikke bidrog til den prisforringelse, der noteredes på markedet. På grundlag af ovenstående kan det ikke udelukkes, at importen fra Indonesien, Thailand og Sydkorea til markedet i Fællesskabet havde virkninger for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. Men under hensyn til niveauet for og priserne på denne import er det ikke muligt at bryde årsagssammenhængen mellem importen fra de pågældende lande og EF-erhvervsgrenens skadelige situation. c) EF-erhvervsgrenens eksport og andre aktiviteter (166) Eksporten til tredjelande har altid været en mindre aktivitet for EF-erhvervsgrenen. Fra at udgøre ca. 9 % af det samlede salg i 1996 faldt eksporten til 5 % i undersøgelsesperioden. Nedenstående tabel viser eksportmængden: Eksport 1996 1997 1998 IP 27 649 tons 29 200 tons 16 300 tons 14 854 tons Indeks (1996 — 100) 100 106 59 54 Fællesskabsproducenternes eksport næsten halveredes i den undersøgte periode. Dette salg er imid- lertid begrænset sammenlignet med EF-erhvervsgrenens samlede produktion. Følgelig er eventuelle skader i form af nedsat produktion som følge af et mindre eksportsalg meget begrænsede. (167) Det blev fremført, at importen var steget på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen nedsatte sin produktionskapacitet med 7 %, hvilket svarer til en betydelig del af importmængden og bevirker, at en stigning i i den forbindelse bemærkes, at EF-erhvervsgrenen stadig har kapacitet tilovers. Desuden svarer nedgangen i kapaciteten kun til ca. halvdelen af stigningen i importen er uundgåelig for at opfylde efterspørgslen. Det skal importen fra de pågældende lande. L 16/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 Endvidere viser undersøgelsen, at kapacitetsnedsættelsen er et resultat af lukning eller omlægning af visse produktionsanlæg, som ikke kunne fungere i økonomisk henseende på baggrund af lavprisim- porten. Indføres der ikke foranstaltninger i denne sag, vil der kunne forekomme yderligere lukninger af produktionsanlæg. På den anden side vil EF-erhvervsgrenen, hvis der genetableres rimelige handelsvilkår, være i stand til i fremtiden at levere en større andel af markedet i Fællesskabet i betragtning af dens tidligere situation og det forhold, at visse produktionslinjer kan lægges om igen til polyesterfibervarer. 5. Konklusion om årsagssammenhæng (168) Det kan ikke udelukkes, at andre faktorer end subsidieret import fra de pågældende lande, navnlig importen fra andre tredjelande, som er genstand for en sideløbende antidumpingundersøgelse, bidrog til EF-erhvervsgrenens vanskelige situation. Den betydelige stigning i importen fra de pågældende lande, det omfattende prisfald og store prisunderbud havde imidlertid væsentlige negative følger for EF-erhvervsgrenens situation. Det konkluderedes derfor, at denne import, særskilt betragtet, har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. F. FÆLLESSKABETS INTERESSER 1. Indledning (169) For at træffe endelige afgørelser undersøgte Kommissionen, hvorvidt der trods konklusionerne om subsidiering og skade var tvingende grunde til, at det ikke er i Fællesskabets interesse at træffe foranstaltninger i dette særlige tilfælde. Til dette formål og i henhold til artikel 31 i grundforord- ningen undersøgte Kommissionen virkningerne af foranstaltninger for alle parter, der er involveret i undersøgelserne. 2. EF-erhvervsgrenens interesser (170) EF-erhvervsgrenen har i næsten et årti lidt under lavprisimport af polyesterfibre. Formålet med eventuelt at vedtage antidumpingforanstaltninger er at genetablere rimelig konkurrence på markedet i Fællesskabet mellem EF-producenterne og deres eksporterende modstykker i tredjelande. EF-erhvervsgrenen har gjort et stort arbejde for at forbedre produktiviteten i de senere år i et forsøg på at nedsætte produktionsomkostningerne og øge konkurrencedygtigheden på dette prisfølsomme marked. Den foretog særlige rationaliseringsbestræbelser i den undersøgte periode. F. eks. lukkede en EF-producent to af sine produktionsanlæg for at reducere omkostningerne og forbedre produktivi- teten. På grund af arten af den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, særlig det forhold, at den var forhindret i at komme på fode igen fra den skadevoldende situation forårsaget af anden dumpingim- port, finder Kommissionen, at der sandsynligvis vil ske en yderligere forværring af EF-erhvervsgre- nens situation, hvis der ikke indføres antisubsidieforanstaltninger. Dette kunne føre til yderligere nedsættelse af antallet af ansatte og i sidste ende en nedsættelse af antallet af producenter i Fællesskabet. Desuden viser EF-erhvervsgrenens igangværende omstruktureringsbestræbelser, at den ikke er rede til at slippe dette produktionssegment, specielt da markedet er hastigt stigende. Det vil derfor være i Fællesskabets interesse, at der træffes antisubsidieforanstaltninger. 3. Virkningerne for brugerne (171) Kommissionens tjenestegrene sendte spørgeskemær til elleve kendte importører, som ikke er forret- ningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de berørte lande, samt til fjorten brugere af polyesterfibre i Fællesskabet. Ingen af importørerne besvarede det spørgeskema, som Kommissionens tjenestegrene sendte i denne undersøgelse, medens tre brugere indsendte besvarelser. Endvidere forelagde to brugersammenslutninger redegørelser vedrørende denne procedure. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/27 (172) Undersøgelsen af oplysningerne fra de tre brugerselskaber viste, at to af dem importerede polyester- fibre fra de lande, der er omfattet af denne procedure. Disse brugeres vigtigste argument var, at det ville have negative virkninger for deres rentabilitet og true deres overlevelsesmuligheder på markedet, hvis der indførtes foranstaltninger. Det må dog bemærkes, at en bruger fik næsten udelukkende leveret forsyninger fra EF-erhvervsgrenen indtil udgangen af 1997 og vendte sig fra 1998 udeluk- kende mod importen af varer fra de berørte lande på grund af de lavere priser. Aktiviteterne vedrørende polyesterfibrevarer udgjorde ca. 12 % af denne brugers omsætning. Den anden bruger dækkede sædvanligvis omkring 30 % af sine behov ved import fra de berørte lande, og omkostnin- gerne til polyesterfibre udgør ca. 24 % af denne brugers produktionsomkostninger. Omsætningen af det færdige produkt, som omfatter polyesterfibre, udgør 46 % af den samlede omsætning. En vurdering af ovennævnte situation viser, at disse brugere har mulighed for at indhente forsyninger fra andre kilder, og at vedtagelsen af antisubsidieforanstaltninger således vil have begrænsede virkninger for deres samlede rentabilitet og overlevelsesmuligheder på markedet. (173) En EF-brugersammenslutning anmodede om, at visse typer polyesterfibre, som angiveligt ikke produceres af EF-erhvervsgrenen, blev holdt uden for undersøgelsen. Denne påstand blev imidlertid ikke yderligere understøttet med tilstrækkelige tekniske oplysninger. Det var derfor ikke muligt for Kommissionens tjenestegrene at træffe afgørelse om gyldigheden af dette argument. (174) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger vedrø- rende importen af polyesterfibre fra de berørte lande ikke vil betyde nogen større forringelse af brugernes situation. 4. Konklusion (175) På baggrund af ovenstående kendsgerninger og betragtninger og efter en gennemgang af de argu- menter, der er fremført af EF-erhvervsgrenen og brugere i Fællesskabet af den pågældende vare, konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger vedrø- rende importen fra Australien og Taiwan, for at sikre konkurrencevilkår med retfærdig prisansættelse og vende tendensen med fortsat skade for EF-erhvervsgrenen. G. AFSLUTNING (176) På baggrund af ovenstående afgørelser om, at de landsomfattende vejede gennemsnitlige subsidie- margener for importen fra Sydkorea og Thailand er de minimis, bør proceduren vedrørende importen fra Sydkorea og Thailand afsluttes i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, i grundfor- ordningen. H. MIDLERTIDIG TOLD (177) På grundlag af konklusionerne om subsidier, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesse finder Kommissionen, at det er nødvendigt at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger. (178) For at fastsætte niveauet for disse foranstaltninger tog Kommissionen hensyn til de konstaterede subsidiemargener og det nødvendige beløb til at afhjælpe den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen. (179) Kommissionen fastslog, at det var nødvendigt at hæve priserne på den subsidierede import til et niveau, som ikke forvoldte skade. Den nødvendige prisstigning blev fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris, der anvendtes til at fastslå prisunderbuddet som omhandlet i betragtning 139 ff. og den ikke-skadevoldende pris på forskellige af EF-erhvervsgre- nens referencer eller modeller. Den ikke-skadevoldende pris blev opnået ved at lægge EF-erhvervsgre- nens gennemsnitlige faktiske tab til dens salgspriser plus en fortjenstmargen på 10 %. Denne fortjenstmargen svarer til det, der i tidligere sager vedrørende erhvervsgrene af denne type er fundet at være et nødvendigt minimum. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif importværdi. L 16/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 2000 (180) I overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i grundforordningen bør tolden fastsættes svarende til subsidiebeløbet, medmindre skadesmargenen er lavere. Der fastsattes derfor følgende told for samar- bejdsvillige producenter: a) Australien — Leading Synthetics Pty Ltd b) Taiwan — Nan Ya Plastics Corp. — Far Eastern Textile Ltd — Shinkong Synthetic Fibres Corp — Tuntex Distinct Corp. 6 % 1,5 % 1,1 % 0 % 0 % (181) For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje blev det anset for passende at fastsætte tolden for de ikke-samarbejdsvillige selskaber til summen af den højeste sats, der konstateredes for de samarbejds- villige eksporterende producenter, dvs. 6 % for de australske producenters vedkommende og 1,5 % for taiwanske producenter. (182) De individuelle udligningstoldsatser, der er specificeret i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes i denne undersøgelse med hensyn til disse selskaber. Disse toldsatser gælder således (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for »alle andre selskaber«) udelukkende for importen af varer med oprindelse i de pågældende lande fremstillet af selskaberne og således af de juridiske personer, der er nævnt. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke specifikt er nævnt i denne forordning med navn og adresse, herunder også juridiske personer, der er forbundet med de pågældende, kan ikke være omfattet af disse satser, men er omfattet af den toldsats, der gælder for »alle andre selskaber«. (183) Alle henvendelser med krav om anvendelsen af disse individuelle udligningstoldsatser (f. eks. efter ændring af navnet på det pågældende selskab eller etablering af nye produktions- eller salgsenheder) indsendes omgående til Kommissionen (1) med alle relevante oplysninger vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i forbindelse med f. eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgi- vende udvalg i påkommende tilfælde ændre forordningen i overensstemmelse hermed og ajourføre listen over selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser. I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE (184) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser om indførelsen af told, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig told — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af syntetiske fibre af polyestere, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprindelse i Australien og Taiwan. 2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet: (1) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat E, DM 24 — 5/77, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel. 21. 1. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 16/29 Australske producenter Leading Synthetics Pty Ltd, Melbourne, Victoria Alle andre australske selskaber Taiwanske producenter Nan Ya Plastics Corp. , Taipei Far Eastern Textile Ltd, Taipei Shinkong Synthetics Fibres Corp. , Taipei Tuntex Distinct Corp. , Hsichih, Taipei County Alle andre taiwanske selskaber Toldsats (%) 6 6 Toldsats (%) 1,5 1,1 0 0 1,5 Taric-tillægskode A059 A999 Taric-tillægskode A060 A061 A062 A063 A999 3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles 4. sikkerhed svarende til den midlertidige told. Artikel 2 De berørte parter kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på 15 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 2026/97. De berørte parter kan fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra datoen for dens ikrafttræden, jf. artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97. Artikel 3 Antisubsidieproceduren vedrørende importen af syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Republikken Korea og Thailand afsluttes. Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i en periode på fire måneder. Artikel 4 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2000. På Kommissionens vegne Pascal LAMY Medlem af Kommissionen