title: 2004/269/EG: Kommissionens beslut av den 18 januari 2000 enligt vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet (Ärende COMP/M.1630 - Air Liquide/BOC) [delgivet med nr K(2000) 62] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
economic concentration
exchange of information
gas industry
merger control

text: 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/1 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 18 januari 2000 enligt vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet (Ärende COMP/M. 1630 – Air Liquide/BOC) [delgivet med nr K(2000) 62] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2004/269/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT av följande skäl: med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, (1) med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, särskilt artikel 57. 2 a i detta, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97 (2), särskilt artikel 8. 2 i denna, med beaktande av kommissionens beslut av den 16 september 1999 om att inleda ett förfarande i detta ärende, Den 16 augusti 1999 mottog kommissionen en anmälan enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 (koncen- trationsförordningen) av en föreslagen koncentration. Genom den föreslagna koncentrationen förvärvar företa- i den mening som get L'Air Liquide SA (Air Liquide) avses i artikel 3. 1 b i koncentrationsförordningen kon- troll över delar av företaget The BOC Group plc (BOC) genom ett offentligt bud som skall genomföras gemen- samt med företaget Air Products and Chemicals Inc. (Air Products), varefter BOC:s verksamheter och tillgångar skall delas upp. (2) Den 16 september 1999 beslutade kommissionen enligt artikel 6. 1 c i koncentrationsförordningen och artikel 57 i EES-avtalet att inleda ett förfarande i detta ärende. efter att ha givit de berörda företagen tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar, (3) Rådgivande kommittén diskuterade utkastet beslut den 5 januari 2000. till detta med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer (3), och I. PARTERNA (1) EGT L 395, 30. 12. 1989, s. 1. Rättad version i EGT L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) EGT L 180, 9. 7. 1997, s. 1. (3) EUT C 79, 30. 3. 2004. (4) Air Liquide är en internationell koncern som är verksam på området för industrigaser och därmed sammanhäng- L 92/2 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 ande verksamhet, kombinerad el- och ångproduktion, teknik, material och utrustning för svetsning och skär- ning, dykutrustning, medicinsk utrustning samt tjänster som har samband med dessa produkter. Företaget till- handahåller industrigaser till olika industrier, däribland industrierna för järn, stål, raffinering, kemi, glas, elektro- nik, pappersmassa, metallurgi, livsmedelsframställning, sjukvård och rymdfart. Air Liquide är ur omsättnings- synpunkt världens största tillverkare och distributör av industrigaser. (5) BOC är verksamt inom produktion och distribution av industrigaser och därmed sammanhängande utrustning, distributionstjänster samt vakuumteknik. Företaget pro- ducerar och marknadsför de främsta luftgaserna (kväve, syre och argon) samt väte, koldioxid, helium, acetylen, gasol och specialgaser. Ur omsättningssynpunkt är BOC världens näst största tillverkare och distributör av indust- rigaser. II. TRANSAKTIONEN OCH KONCENTRATIONEN va, i synnerhet de tillgångar som finns i Förenade kung- ariket och Irland. B. TIDIGARE FÖRVÄRV (9) I januari 1999 förvärvade Air Liquide BOC:s industrigas- verksamheter i Frankrike, Belgien, Nederländerna och Tyskland. Dessa förvärv anmäldes till Bundeskartel- lamt (4) (den tyska konkurrensmyndigheten) och Conseil de la concurrence (5) (den belgiska konkurrensmyndighe- ten). Dessa konkurrensmyndigheter godkände förvärvet. Förvärvet anmäldes också till Nederlandse Mededings- autoriteit (6) (den nederländska konkurrensmyndigheten), som avvisade ärendet på grund av att den saknade behö- righet. (10) Med hänsyn till att samtliga ovannämnda transaktioner ägde rum inom en tvåårsperiod mellan samma företag, kommer de enligt artikel 5. 2 andra stycket i koncentra- tionsförordningen att behandlas tillsammans som en och samma koncentration i detta koncentrationsförfarande. A. DET ANMÄLDA FÖRVÄRVET AV DELAR AV BOC III GEMENSKAPSDIMENSION (6) (7) Den 13 juli 1999 tillkännagav Air Liquide och Air Pro- ducts ett rekommenderat, villkorat kontanterbjudande enligt regel 2. 5 i den brittiska lagen om företagsförvärv (UK Takeover Code) avseende alla aktier i BOC. Förvär- vet skulle ske genom Bidco, ett företag som bildats för detta ändamål. Efter att ha erhållit de tillstånd som krävs enligt lag, däribland från Europeiska kommissionen, måste företagen lämna ett erbjudande till aktieägarna. Air Liquide och Air Products har överenskommit att dela upp BOC:s verksamheter och tillgångar när upp- köpsbudet har genomförts (avtal av den 2 juli 1999, ändrat den 7 juli 1999, nedan kallat ”avtalet”). Enligt den avtalade planen för denna uppdelning, kommer Air Liquide att förvärva BOC:s verksamheter inom EES (i Förenade kungariket och Irland) samt vissa verksamheter utanför EES. BOC:s resterande verksamheter kommer att förvärvas av Air Products. Air Liquide och Air Products avser att ordna det så att båda företagen får lika tillträde till BOC:s immateriella egendom, som består av patente- rad och icke-patenterad teknik, däribland programvara (avsnitt 9 i avtalet av den 2 juli 1999). (11) Air Liquide och BOC har en sammanlagd omsättning i hela världen på över 5 000 miljoner euro (7) (6 146 mil- joner euro för Air Liquide (8) och cirka 1 949 miljoner euro för BOC (9) år 1998). Den sammanlagda omsätt- ningen inom gemenskapen för var och en av parterna överstiger 250 miljoner euro ([…]* (*) miljoner euro för Air Liquide (10) och […]* miljoner euro för BOC år 1998). Inget av de berörda företagen uppnår mer än två tredjedelar av sin omsättning inom en och samma med- lemsstat. Den anmälda koncentrationen har därför en gemenskapsdimension. (*) Delar av texten har redigerats för att inte röja konfidentiella uppgif- ter. Sådana avsnitt markeras med hakparentes och asterisk. (4) Ärende B3-168/98, 16. 12. 1998. (5) Ärende 98/0050, 12. 1. 1999. (6) Ärende 1182/4b. 84, 29. 12. 1998. (7) Omsättningen har beräknats enligt artikel 5. 1 i koncentrationsför- ordningen och kommissionens tillkännagivande om beräkning av omsättning (EGT C 66, 2. 3. 1998, s. 25). I den mån siffrorna omfat- tar omsättning för perioden före den 1 januari 1999, har de beräk- nats på grundval av genomsnittliga växelkurser för ecu och omräk- nats till euro till kursen 1:1. (8) I Air Liquides omsättning ingår omsättningen för den verksamhet i Frankrike, Tyskland, Belgien och Nederländerna som förvärvades av BOC 1999 ([…]* miljoner euro). (9) I BOC:s omsättning ingår omsättningen för de gasverksamheter (8) Den aktuella anmälan berör endast de verksamheter och tillgångar inom BOC som Air Liquide föreslår att förvär- som Air Liquide skall förvärva. (10) Se fotnot 8. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/3 IV. BEDÖMNING ENLIGT ARTIKEL 2 I KONCENTRATIONSFÖRORDNINGEN A. RELEVANTA PRODUKTMARKNADER petrokemiföretag. Acetylen är ett gasformigt kolväte som i allmänhet tillverkas genom att kalciumkarbid rea- gerar med vatten eller också utvinns det från kemiska källor. 1. INDUSTRIGASER (12) Air Liquides och BOC:s verksamheter överlappar i huvudsak inom produktion och distribution av industri- gaser. Industrigaser är alla gaser som används inom till- verkningsprocesser, sjukvård och därmed sammanhängande användningar. Parterna producerar och distribuerar atmosfäriska gaser (luftgaser) och icke- atmosfäriska gaser (gaser som framställs av annat än luft). forskning, (15) Helium utvinns ur naturgas med en heliumhalt på 0,3 % eller mer (heliumrik naturgas). Tillverkningsprocessen innebär att råhelium (som innehåller cirka 65 % helium och 35 % kväve) utvinns och renas (raffineras) för att rent helium (med en renhet på 99,995 % eller mer) skall erhållas. Den anmälande parten menar att det finns en separat marknad för grossistförsäljning av helium. Kom- missionens undersökningar har bekräftat att det finns en grossistmarknad för leverans av raffinerat helium till detaljister för återförsäljning. (13) Luftgaser är kväve (cirka 78 % av luften), syre (cirka 21 % av luften) och argon (cirka 0,9 % av luften). Ädel- gaserna krypton, neon och xenon utgör tillsammans omkring en tusendel av luften. Produktionen av luftgaser bygger i huvudsak på kryogenisk luftsepareringsteknik, som är en relativt komplex process i flera steg. Luft övergår vid mycket låga temperaturer i flytande form och separeras sedan i sina beståndsdelar, som avlägsnas på olika nivåer i destillationskolonner. Andra luftsepare- ringsprocesser är pressure swing adsorption (PSA) och vacuum pressure swing adsorption (VPSA). Genom båda processerna framställs antingen syre eller kväve. Mem- branseparering används främst för kväveframställning. (14) Väte är rikligt förekommande i kolväten (petroleum och dess biprodukter) och tillverkas främst genom ångrefor- mering av naturgas eller nafta eller med andra kemiska metoder (vanligtvis hydrocracking). Väte tillverkas också av olje- och kemiföretag. Koldioxid framställs ur natur- liga brunnar eller från förbränning av kolväten. Industri- gasföretag köper därför ofta koldioxid från kemi- och (16) för Parterna i koncentrationen säljer även så kallade special- gaser, som i huvudsak omfattar kylgaser, elektroniska gaser och belysningsgaser. Specialgaser innehåller olika kemiska molekyler som elektronikindustrin behöver i olika led av tillverkningsprocessen för halvledare (speci- algaser elektronikindustrin). Exempelvis används silan (SiH4) för att deponera ett lager av rent silikon eller silikonoxid på waferkortets yta. Arsin (ASH3) och fosfin (PH3) används för dopning (dopämnen tillförs waferkor- tets yta för att ändra halvledarens egenskaper). Kvävetrif- luorid (NF3), hexafluoretan (C2F6) och koltetrafluorid (CF4) används för etsning (för att avlägsna material på waferkortets yta för att skapa det integrerade krets- mönstret). Volframhexafluorid (WF6) används för metall- deponering och hexafluoretan och kvävetrifluorid används som rengöringsmedel. (17) I tabell 1 visas de främsta användningarna av industri- gaser: Tabell 1 Beskrivning av primära industrigaser och deras användning Kväve Syre Alla typer av rening Ståltillverkning Argon Svetsning Olje- och gasanvändningar Smältning av icke-järnhaltiga metaller Ståltillverkning Värmebehandlingar Behandling av spillvatten Lysrör Glastillverkning Gassvetsning, gasskärning Metaller Gasförpackning Andningsgaser Elektroniska komponenter Siloluft Raketbränsleoxidant Livsmedelstransporter Tegeltillverkning Helium L 92/4 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 Beskrivning av primära industrigaser och deras användning Ståltillverkning Elektroniska komponenter Vävnadsfrysning Luktkontroll Jäsning av te Glastillverkning Svetsning Ballonger Artificiell insemination Pappersmassa och papper Läcksökning Frysning av livsmedel Ozon MRI (magnetkameraundersökning) Krympmontage Kolförgasning Kryogenisk kylning Avgradning av formpressar Elektroniska komponenter Andningsgaser Skrotåtervinning Kylning av matriser Koldioxid Väte Kylning av stålverksutrustning Återvinning av lösningsmedel Frysning av livsmedel Masugnsluft Luftföroreningsbekämpning Drycker Kemikalietillverkning Oljebrunnar Glastillverkning Kemikalietillverkning Kylning av formblåsningsmaskiner Gödningsmedel för växter Kylning av kraftverksutrustning Gruvsäkerhet Brandsläckare Avfallsbehandling Raketbränsle Margarintillverkning Inställning av formpressar Elektroniska komponenter Metalltillverkning Svällning av tobak Källa: NatWest Securities, ”Industrial Gases 2000”. (18) Branschen delar i allmänhet uppfattningen att varje gas utgör en separat produktmarknad. Vissa gaser kan i princip bytas ut mot andra för specifika användningar, t. ex. kan koldioxid ersättas av argon för svetsning. Kun- der anser dock generellt inte att ersättning är ett realis- tiskt alternativ. Svaren på kommissionens enkät tyder på att för de flesta tillämpningar gör prisskillnader och att en viss gas är starkt integrerad i kundens specifika till- lämpningsprocesser att ett utbyte mellan gaser i prakti- ken är uteslutet. (19) För bedömningen av detta ärende anser kommissionen därför att syre, kväve, argon, väte, koldioxid, acetylen, helium på grossistnivå samt specialgaser för elektronik- industrin utgör separata produktmarknader. 2. LEVERANSMETODER (20) Industrigaser levereras i olika former (i gasform eller fly- tande) och via olika distributionskanaler (tonnage, bulk och gasflaskor). (21) Tonnageförsäljning används när efterfrågan på luftgaser avser stora mängder syre och kväve. Kunderna är i huvudsak industriella användare (t. ex. inom petrokemi- och kemiindustrin samt stål-, raffinerings- och glas- industrin). (22) Leveranserna äger rum genom kundanpassade produk- tionsanläggningar som upprättats på kundens anlägg- ning (luftsepareringsenheter ”på plats”) eller genom rör- ledningar. I det förstnämnda fallet byggs luftseparerings- enheter på eller nära kundens anläggning och de är spe- ciellt anpassade till den kundens behov (11). Produkterna levereras i gasform direkt från den levererande anlägg- ningen genom ett rör som förbinder denna med kun- dens industrianläggning. Leverantören äger anläggning- arna ”på plats” och driver dem på grundval av långfris- tiga avtal (upp till 15 år). Leverantören tillhandahåller löpande underhåll och stöd. I geografiska områden där kundtätheten gör det ekonomiskt lönsamt att förbinda flera luftsepareringsenheter med varandra kan det byg- gas ett rörledningsnät t. ex. norra Frankrike, Belgien och Nederländerna). Varje gas (syre levereras genom en särskild rörledning. eller kväve) (vilket har gjorts i (11) I vissa fall kan även andra kunder få leveranser från denna enhet. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/5 Enligt den anmälande parten finns det inget alternativ till dessa leveransmetoder när volymerna ligger på mel- lan 100 ton/dag, eller 3 000 m3/timme, och över 2 000 ton/dag, eller 60 000 m3/h. möjliga säkerhets- och andra avgifter är olika höga bero- ende på vilken leveransform som används. (23) På plats-anläggningar (ibland kryogeniska anläggningar, tillgodose men vanligtvis inte) används också för att efterfrågan på syre och kväve i volymer på mellan 20 och 100 ton/dag, dvs. volymer som också skulle kunna levereras i bulk. Mindre på plats-anläggningar produce- rar vanligtvis antingen kväve eller syre, medan större anläggningar producerar både och. (27) Kommissionen anser därför att de relevanta produkt- marknaderna utgörs av leveranser i tonnage, bulk eller gasflaska av syre och kväve, leveranser i bulk eller gas- flaska av argon (även argonblandningar), väte, koldioxid och acetylen, grossistförsäljning av helium samt leveran- ser av specialgaser för elektronikindustrin. Det bör dock noteras att dessa marknader ändå kan ha samband med varandra. En stark ställning på marknaden för tonnagele- veranser ger ofta konkurrensfördelar på marknaden för bulkleveranser och tvärtom. (24) Gasmängder som kan levereras i bulk är mindre än i tonnageverksamheten. Förutom väte, som normalt pro- duceras och transporteras i gasform, är de gaser som levereras i bulk generellt producerade i flytande form. Kondenseringsanläggningar kan byggas på samma plats som tonnageanläggningen, så att man inte behöver inve- stera i en rörledning mellan de två anläggningarna. De flytande gaserna transporteras sedan i tankbilar på väg eller järnväg från leverantörens anläggning till kundens, där de lagras innan de används i flytande form eller omvandlas till gasform. Varje gas transporteras och lag- ras i särskilda utrustningar (i synnerhet luftgaser behöver transporteras i kryotankar vid låg temperatur). (25) Leverans i gasflaskor används när kunden efterfrågar små mängder, mellan 1 m3/månad och 1 000 m3/månad (för större mängder än så är det lämpligast att leverera i bulk). Alla gaser produceras och fylls på flaskor i gas- form, med undantag för koldioxid, som levereras i fly- tande form. Gasflaskor kan fyllas och distribueras från leverantörens produktionsanläggning, eller också kan flytande gaser transporteras i tankbilar till fyllningssta- tioner för att transformeras till komprimerad gas. Gas- flaskor av olika storlek, innehållande gas under tryck, transporteras därifrån antingen direkt till kunden eller till magasin, från vilka leveranserna till detaljistkunder sker. De största kunderna får vanligtvis leveranser direkt från industrigasföretaget medan mindre kunder normalt får sina leveranser från magasinägaren. Även om voly- merna som levereras i gasflaskor är begränsade, är de av avsevärd betydelse ur omsättningssynpunkt på grund av att försäljningen via gasflaskor innebär betydligt högre priser och avgifter. (26) I branschen betraktar man generellt dessa tre olika dis- tributionsmetoder som separata produktmarknader och kommissionen har intagit samma ståndpunkt i tidigare ärenden. Gaspriser, transport- och hyreskostnader och B. RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER 1. TONNAGE (28) Den anmälande parten hävdar att den relevanta mark- naden skall anses vara världsmarknaden. Kommissionen noterar att den anmälande partens inställning inte över- ensstämmer med dess egna påståenden under förfaran- det eller med dess interna bedömning. Under förfarandet har den anmälande parten betonat att ingen av BOC:s verksamheter och transaktioner i Förenta staterna och andra delar av världen, som den anmälande parten pla- nerar att förvärva, påverkar konkurrensen inom EES. Dessa påståenden motsäger klart begreppet världsmark- nad. Kommissionen har vidare gått igenom ett internt dokument, i vilket den anmälande parten analyserar de konkurrensrättsliga aspekterna av det planerade förvär- vet. I det dokumentet bedöms den planerade transaktio- nens effekter inom ett referensområde som begränsar sig till Europa. Det talas inte om något större referensområ- de, som t. ex. en världsmarknad (12). Kommissionen drar slutsatsen att den anmälande partens inställning vid hea- ringen motsäger kommissionens sedvanliga bedömning av den relevanta geografiska marknaden. (29) Vid hearingen hävdade den anmälande parten att indust- rigasföretag har teknisk kapacitet att konstruera separe- ringsanläggningar på plats var som helst i världen. Den (12) Air Liquide – dokument av den 2 juni 1999 (ingivet till Federal Trade Commission som en del av anmälan enligt HSR act). Den relevanta texten lyder: ”Transaktionens konsekvenser: Tonnage – på nationell nivå, ingen överlappning av parternas verksamheter; på europeisk nivå, den sammanlagda andelen skulle överstiga 40 %”. Texten fortsätter med en bedömning av transaktionens påverkan ”på EU:s territorium”. L 92/6 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 teknisk kapacitet att anmälande parten drar av detta slutsatsen att marknaden bör ses som världsomspännande. Endast det faktum att en leverantör har tillhandahålla vissa varor i hela världen är dock inte i sig tillräckligt för att motivera denna slutsats. På en marknad där det begärs in anbud på långfristiga kontrakt måste en kor- rekt analys snarare inriktas på huruvida leverantörer fak- tiskt konkurrerar om sådana kontrakt i samma geogra- fiska område och huruvida de konkurrerar på likartade villkor i olika geografiska områden. (32) lång sikt utan att finnas närvarande lokalt genom ett dotterbolag. Messer har bekräftat att företaget vanligtvis investerar i lokala projekt genom ett lokalt dotterbolag eller samriskföretag. Praxair och Air Products, de enda icke-europeiska industrigasföretag som är verksamma i Europa, har etablerat europeiska huvudkontor, från vilka de driver huvuddelen av sin tonnageverksamhet i Europa. Praxair har uppgett att företaget har ett lokalt ingenjörsteam i EES (i Oevel, Belgien) som ansvarar för att utforma på plats-projekt, erhålla på plats-kontrakt och genomföra dem. Globala anläggningsutformningar anpassas normalt till EES-marknaden för att de skall beakta så många lokala inslag som möjligt. Underhåll av anläggningar, större reparationer vid haverier och uppgraderingar av anläggningar under kontraktstiden utförs av företrädarna i Europa. Personal utanför Europa är sällan inblandad i att förhandla om kontrakt och att underhålla pågående kundrelationer. Air Products har bekräftat att företaget driver sin europeiska tonnageverksamhet på liknande sätt. (33) Kunder har också bekräftat denna bedömning. Ingen av de kunder som kommissionen har kontaktat har tonna- gekontrakt med något annat industrigasföretag än de som är etablerade i Europa. Endast en kund har uppgett sig kontakta även andra företag utöver de ovannämnda vid tilldelningen av sådana kontrakt. Kommissionen drar av detta slutsatsen att ur de europeiska tonnagekunder- nas synvinkel kommer bara leverantörer med en etable- rad närvaro i EES på fråga. (34) Kommissionens undersökning har dessutom visat att konkurrensvillkoren på tonnagemarknaden är likartade inom EES, men betydligt annorlunda i andra delar av världen. Därför måste EES särskiljas från andra regioner i världen. (35) För det första bestäms priskonkurrensen för tonnagekon- trakt av objektiva faktorer som är olika i olika delar av världen. Genom tonnagekontrakt etableras långfristiga avtalsrelationer på upp till 15 år mellan en leverantör och en kund. Varje kontrakt kräver att leverantören gör en stor kapitalinvestering, som ibland överstiger 200 miljoner euro. Den förväntade avkastningen på det inve- sterade kapitalet är ett avgörande kriterium för hur ett industrigasföretag kan konkurrera med priser i en viss region. Varje leverantör bestämmer den förväntade avkastningen på kapitalet i förhållande till den uppskat- tade risken i en viss region. Omständigheter som kon- traktens långfristiga karaktär, den stora investering som står på spel och valutarisker, men även mera generella överväganden om de ekonomiska och politiska förhål- (30) flertal Kommissionens undersökning har bekräftat att en klart avgränsad grupp industrigasföretag, som är etablerade inom EES, regelbundet konkurrerar om kontrakt för ton- nageleveranser inom EES. Dessa företag är AGA, Air Liquide, Air Products, BOC, Linde, Messer, Praxair och i begränsad utsträckning mindre företag som SIAD och företag som är SOL. Därutöver finns det ett etablerade i andra delar av världen och som inte är verk- samma inom EES. För det första har den anmälande par- ten uppgett att följande företag har kapacitet (i fråga om teknik och know-how) att konstruera luftseparerings- enheter: Hitachi, Kobe Steel, PSI, Cryogenmash, Kaifeng, Sechuan Air Sep, Hang Yang och Cosmodyne. Kommis- sionen har inte funnit några tecken på att tonnagekun- der inom EES har begärt in anbud från eller får leveran- ser från något av dessa företag. För det andra finns det vissa stora industrigasleverantörer, som Nippon Sanso och Airgas, som inte konkurrerar aktivt om tonnagekon- trakt inom EES. Det kan inte hävdas att tekniska och lagstiftningsmässiga hinder i teorin inte skulle förhindra icke-europeiska företag från att bli aktiva i Europa. För- delen av en etablerad närvaro och befintliga kundprefe- renser gör att detta är högst osannolikt. (31) Det är inte korrekt att, som den anmälande parten gör, hävda att ”budgivningen” för kontrakt för tonnageleve- ranser sker på världsnivå. Industrigasföretag konkurrerar om sådana kontrakt på grundval av en etablerad närvaro inom EES. Normalt etablerar eller förvärvar industrigas- företag ett lokalt dotterbolag eller samriskföretag i en region där de avser bli aktiva. Sådana lokala dotterbolag är ansvariga för att gå in på den regionala marknaden, genom att sammanställa och lämna anbud och genom att tillhandahålla löpande kundrelationer och tekniskt stöd när ett kontrakt väl tecknats. Flera industrigasföre- tag har bekräftat att de konkurrerar om kontrakt avse- ende tonnageleveranser i en viss region endast om de har etablerat en lokal närvaro i regionen. AGA har anfört att företaget inte lämnar bud utanför områden där det har en etablerad marknadsnärvaro (Europa, Mel- lanvästern i Förenta staterna och Brasilien). Företaget överväger inte fristående verksamheter. Linde har påpe- kat att man inte kan konkurrera om lokala kontrakt på 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/7 ta hänsyn till. landena i en viss region eller ett visst land, är särskilt viktiga att Industrigasföretag etablerar tröskelvärden för förväntad minsta avkastning på inve- steringen. Dessa tröskelvärden skiljer sig åt mellan olika geografiska regioner, där gasföretagen konkurrerar om kontrakt. I regioner eller länder där risken uppfattas som större, lägger företagen normalt på en premie på den förväntade minimiavkastningen. Mindre industrigasföre- tag tvingas dessutom ofta finansiera en del av den inle- dande investeringen genom att försöka få lån lokalt genom sina lokala dotterbolag. I sådana fall beror det pris de kan erbjuda också på de olika finansieringsvill- koren i olika regioner och länder. Alla dessa omständig- heter sammantagna leder till regionala skillnader i pris- sättningen. Den anmälande parten har betonat att ”Eu- ropa är en attraktiv, riskfri zon” men medger att de rele- vanta riskerna varierar starkt i andra delar av världen. Det är uppenbart att valutarisker varierar. Konkurrenter har bekräftat denna bedömning. har också godtagits för stora mekaniska eller högtek- nologiska produkter som transporteras eller kan trans- porteras till kunder i hela världen (14). Den nu aktuella produktmarknaden avser dock inte leverans av sådan utrustning. Tonnageleverans av industrigaser på grund- val av långfristiga kontrakt bör skiljas från försäljning av luftsepareringsenheter. De senare är enstaka byggprojekt som bygger på en helt annat relation till kunden. (38) Kommissionen drar därför slutsatsen att den geografiska referensmarknaden för tonnageleverans av industrigaser omfattar EES. 2. BULK- OCH FLASKGASER (36) För det andra skiljer man inom branschen generellt mel- lan marknader under utveckling och mogna marknader. När det gäller tonnagemarknaden gjorde den anmälande parten i sin anmälan gällande att ”man måste skilja mel- lan mogna marknader som är starkt industrialiserade och strukturerade, såsom Europeiska unionen, och marknader under utveckling, där den industriella utveck- lingen och användningar och tillämpningar av industri- gas fortfarande håller på att expandera, t. ex. i Sydostasi- en”. Denna åtskillnad görs också i de av parternas interna dokument som kommissionen har gått igenom. Vid hearingen anförde BOC att företaget kan få betydligt större avkastning på marknader som håller på att utvecklas. Efterfrågevillkoren är också olika i olika regio- ner av världen. Den anmälande parten uppgav vid hea- ringen att andelen egenproduktion är 11 % i Förenta sta- terna, 21 % i Europa och 78 % i Asien. (37) Kommissionen har slutligen hittills aldrig karakteriserat en marknad med liknande kännetecken som tonnage- marknaden som en världsmarknad. I tidigare beslut har kommissionen funnit att marknaderna för vissa handels- varor som i huvudsak handlas på varubörser varit världsomspännande (13). Industrigaserna i fråga levereras dock på ett annorlunda sätt, nämligen genom skräddar- sydda lokala anläggningar under olika omständigheter och i enlighet med kundspecifika krav. Världsmarknader (39) Utredningarna i detta ärende och i det parallella ärendet COMP/M. 1641 – Linde/AGA, har bekräftat att det nor- malt inte är ekonomiskt lönsamt att distribuera industri- gaser till kunder som befinner sig mer än cirka 200 från produktionsanläggningen. Detta gäller kilometer med undantag för vissa gaser med hög renhet och högt värde (däribland helium och specialgaser för elektronik- industrin) och, i mindre utsträckning, koldioxid. För en enskild produktionsanläggning definieras därför upptag- ningsområdet som en cirkel med den radien från anlägg- ningen. I de större medlemsstaterna är dessa upptag- ningsområden dock normalt förbundna med varandra på ett sådant sätt att de överlappar och omfattar hela medlemsstaten utan luckor. Dessutom gör leverantörer ofta bytesaffärer med varandra för att minska transport- kostnaderna. Den anmälande parten har gett in en för- teckning över bytesavtal, som visar att företaget har ingått sådana avtal för bulk- och flaskgaser i alla EES- länder som det är verksamt i. Konkurrensförhållandet mellan åtminstone de större leverantörerna på bulk- och flaskmarknaderna till de enskilda medlemsstaterna. Det finns olika distributions- system i de olika medlemsstaterna. Marknadsstrukturen i de angränsande medlemsstaterna är helt annorlunda. Exempelvis har Air Liquide på de olika marknaderna för bulk- och flaskgaser i Frankrike marknadsandelar på […]* – […]* %, medan företagets marknadsandelar i Tyskland i huvudsak ligger på runt […]* %. Vidare visar uppgifter från den anmälande parten att det finns bety- dande prisskillnader mellan olika medlemsstater. Detta inte begränsat är därför (13) Platina – beslut av den 24 april 1997 i ärende IV/M. 619 – Gencor/ Lonrho, EGT L 11, 14. 1. 1997; primärt aluminium – beslut av den 28 maj 1998 i ärende IV/M. 1161 – Alcoa/Alumax; silikon – beslut av den 26 januari 1999 i ärende IV/M. 1330 – Pechiney/Samancor; för andra mineraler, se beslut av den 7 december 1995 i ärende IV/M. 660 – RTZ/CRA. (14) Stora kommersiella jetflygplan – beslut av den 30 juli 1997 i ärende IV/M. 877 – Boeing/McDonnell Douglas, EGT L 336, 8. 12. 1997, s. 16; magnetiska tågsystem – beslut av den 9 mars 1998 i ärende IV/M. 987 – Transrapid; elektriska anslutningsdon – beslut av den 8 oktober 1998 i ärende IV/M. 1314 – Framatome/ Berg Electronics; utrustning för att torka pappersmassa – beslut av den 8 februari 1999 i ärende IV/M. 1379 – Valmet/Rauma. L 92/8 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 har bekräftats av uppgifter från tredje man. Kommissio- nen konstaterar därför att marknaderna för bulk- och flaskgaser generellt inte är vidare än nationella (förutom för gaser med hög renhet och högt värde). nader för att minimera värmeläckor vid längre trans- portsträckor. Sådana kostnader avser särskilt flytande kväve/helium som används för att fylla flytande contai- nerskydd för att hålla produkten kyld. Om containrar har värmts upp på grund av en längre transporttid måste de kylas ned innan de används igen (om de är hyrda uppstår avgifter för avkylning). 3. HELIUM (40) Helium utvinns ur naturgas, raffineras och kondenseras vid ett begränsat antal anläggningar, som är belägna i Förenta staterna (Kansas, Oklahoma, Texas och Wyo- ming), Algeriet (Bethouia), Polen (Odolanov) och västra Ryssland (Orenburg). Raffinerat helium transporteras från produktionsanläggningar till återförsäljare och till Särskild transportutrustning kunder används (kryocontainrar). Leveranser av helium till EES kommer normalt från källor inom Europa (Polen) eller nära Europa (Algeriet, västra Ryssland). i detaljistledet. (43) Den viktigaste kostnadsfaktorn för heliumtransport är det stora antal kryocontainrar som behövs och den inve- stering som därför måste göras. Den anmälande parten har hävdat att en resa tur och retur för en heliumcontai- ner från Förenta staterna till Europa tar 40 dagar, från Algeriet 16 dagar och från Östeuropa 18 dagar. Allt eftersom restiden ökar minskar antalet tur och retur-re- sor som containern kan användas för varje år. På grund- val av dessa siffror är utnyttjandegraden för en container som används för import från Förenta staterna […]* gånger lägre än för Algeriet och […]* gånger lägre än för Östeuropa. Det behövs därför fler containrar för transporter från Förenta staterna och de fasta kost- naderna ökar avsevärt i förhållande till värdet av den transporterade produkten. (44) (41) Helium säljs till EES från alla de källor som nämns ovan. Leverans från källorna i eller nära Europa (Algeriet, Polen, Ryssland) till andra regioner i världen sker emel- lertid endast i mycket begränsad utsträckning. Kommis- sionen uppskattar att cirka 75 % av efterfrågan på helium i EES för närvarande levereras från källorna nära eller i Europa. Importen från Förenta staterna varierar över från stora enskilda grossistkontrakt. Om, som den anmälande par- ten hävdar, en andra källa för raffinerat helium i Algeriet tas i drift på medellång sikt, kan importen från Förenta staterna förväntas minska avsevärt. Algeriet, Polen och Ryssland levererar inte helium till Förenta staterna. tiden, eftersom den ibland härrör (42) en mycket Flytande helium kan tekniskt sett transporteras långa sträckor, men det finns flera faktorer som hindrar lång- väga transporter (nämligen, förutom enbart transport- kostnaderna, till exempel fraktkostnader, kostnader för frakt fritt fabrik, import- och exportkostnader samt con- tainerhyra). Helium är flyktig produkt. Mycket låga temperaturer (under –269 °C) måste bibe- hållas under hela transportperioden för att hålla gasen flytande. Ju större volym lasten har, desto mer helium- gas produceras när det flytande heliumet värms. Detta betyder oundvikligen att längre transportsträckor inne- bär större produktförluster. I en intern studie som ett industrigasföretag givit in anges att en container från Algeriet eller Polen kan ta upp till 40 % mer flytande helium än en container från Förenta staterna, med hän- syn till den kortare transporttiden. Förutom kostnaderna för produktförlusten tillkommer ytterligare kylningskost- På efterfrågesidan anser grossistkunder (särskilt mindre industrigasföretag) att det är av avgörande betydelse att det finns helium tillgängligt från källor nära marknaden (dvs. det område där efterfrågan finns). Förutom de nackdelar som följer av långväga transporter måste man ta hänsyn till behovet att maximera leveranssäkerheten och minimera risken för störningar. Helium är en nyck- elprodukt som industrigasföretag, även mindre företag, betraktar som ett avgörande inslag i sin portfölj. På utbudssidan försöker även leverantörer som har tillgång till raffinerat helium i Förenta staterna ändå i största möjliga mån förse sina europeiska kunder med helium från Algeriet, Polen och Ryssland, även om det innebär att de måste köpa detta helium från konkurrenter. De importerar helium som de tillverkat för egna behov i Förenta staterna endast i den mån de inte kan tillgodose efterfrågan från närmare källor. Om grossisterna kunde konkurrera på likartade villkor i hela världen, skulle större delen av efterfrågan på helium i EES levereras från heliumkällor i Förenta staterna, som står för mer än 80 % av kapaciteten i hela världen. Så är inte fallet. finns särskilt (45) Undersökningen har inte avslöjat något som tyder på att marknadspriserna för raffinerat helium fastställs på inga handelsflöden från världsnivå. Det Algeriet, Polen eller Ryssland till Förenta staterna (som står för cirka 60 % av den globala heliumkonsumtionen) och handelsflödena från Algeriet till andra delar av värl- den är begränsade. Utanför Europa konkurrerar helium från dessa källor därför inte (eller endast i begränsad 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/9 utsträckning) med helium från Förenta staterna. Uppgif- ter från den största grossistförsäljaren visar att grossist- priserna för helium i EES i genomsnitt har varit mer än 12 % högre än genomsnittspriserna i världen under 1996–1999. (46) Vissa kännetecken som har lett kommissionen till att godta världsmarknader i tidigare ärenden finns inte i detta ärende. Världsmarknader för handelsvaror, såsom vissa metaller och mineraler, har normalt befunnits före- ligga där priserna fastställs på handelsvaru- eller metall- börser eller har anknytning till handel på sådana bör- ser (15). Som tidigare angetts finns det ingen liknande prissättningsmekanism för raffinerat helium. Heliumpri- serna fastställs i enskilda grossistavtal och inte som glo- bala marknadspriser. (47) Dessa aspekter ger vid handen att det finns en referens- marknad som omfattar grossistförsäljning av raffinerat helium till EES, men den slutgiltiga marknadsdefinitio- nen kan lämnas öppen, eftersom den anmälda trans- aktionen ger upphov till konkurrensproblem även om grossistmarknaden anses omfatta hela världen. 4. SPECIALGASER FÖR ELEKTRONIKINDUSTRIN (48) Den anmälande parten hävdar att den relevanta geogra- fiska marknaden för specialgaser som levereras i gasflas- kor till elektronikindustrin åtminstone omfattar EES, om inte hela världen. Specialgaser för elektronikindustrin tillverkas av kemiföretag (i vissa fall även av industrigas- företag) och köps in, bearbetas och paketeras av indust- rigasföretag för att slutligen säljas till kunder inom elek- tronikindustrin (främst halvledartillverkare). Den anmä- lande parten hävdar att dess verksamhet på detta områ- de, nämligen fyllning av specialgaser för elektronik- industrin och leveranser av dessa produkter till slutkund, endast är en distributörsverksamhet. företags leveranser av bearbetade gaser och därmed sam- manhängande tjänster och produkter till de slutliga kun- derna. De större industrigasföretagen, som Air Products, Praxair, Air Liquide och BOC, har en ”fyllningsstation” i EES, varifrån de betjänar sina kunder inom EES. Kun- derna får vanligtvis inte leveranser från fyllningsstationer utanför EES. ”Fyllning” är en beskrivning av produktio- nen (dvs. rening, blandning och fyllning) av specialgaser för elektronikindustrin enligt detaljerade kundspecifika- tioner i mycket specialiserade processer. Varje enskild gasspecifikation undergår en särskild certifieringsprocess som kan ta upp till två år. Certifieringen har samband med den specifika produktionsanläggning (fyllningssta- tion) från vilken den slutliga gasblandningen anskaffas. Vidare måste specialgaser för elektronikindustrin levere- ras och hanteras i speciella containrar (bl. a. för att behålla renhetsnivån eller för att hantera giftiga gaser). En genomgång av Air Liquides och BOC:s reklambro- schyrer bekräftar att sådan speciell paketering utgör en del av deras produkterbjudanden. Den servicen utförs också vid ”fyllningsstationerna” inom EES. Mervärdet från produktionen och distributionen av specialgaser för elektronikindustrin uppstår därför på EES-nivå, där gas- företagen bedriver sin ”fyllningsverksamhet”. (50) Vikten av att vara närvarande på EES-marknaden genom att upprätta och driva europeisk produktionskapacitet framgår av det faktum att Nippon Sanso, som är en vik- tig leverantör av specialgaser för elektronikindustrin på världsnivå och som bedriver verksamhet i Förenta stater- na, fram till nyligen praktiskt taget inte hade någon verksamhet alls i EES. Endast på senare tid har företaget kunnat gå in på den europeiska marknaden genom att bilda ett samriskföretag med Messer. (51) Även om det kan vara en fördel att ha kapacitet att handla med ett halvledarföretag på världsnivå, har kom- missionens undersökning visat att de slutliga kunderna fortfarande fattar sina inköpsbeslut på mera lokal nivå. Den anmälande parten gör gällande att kunden ofta dis- kuterar leveranserna av specialgaser till halvledarindust- rin på företagsnivå men att de faktiska beställningarna av sådana gaser beslutas, administreras och utfärdas vid den lokala anläggningen, med beaktande av specifika faktorer. (49) Efter vad som har framgått under kommissionens under- sökning bör man skilja mellan gastillverkares leveranser av primära gaser till industrigasföretag och industrigas- (15) Se fotnot 13. (52) Kommissionen drar därför slutsatsen att marknaden för specialgaser för elektronikindustrin omfattar EES. L 92/10 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 C. KONKURRENSBEDÖMNING 1. TONNAGEMARKNADEN FÖR LUFTGASER a) Marknadsstruktur Air Liquide/BOC skulle få de absolut största marknadsandelarna på den europeiska tonnagemarknaden för luftgaser (53) Parternas och konkurrenternas marknadsandelar på den europeiska tonnagemarknaden anges i tabell 2 (16): Den europeiska tonnagemarknaden för standardluftgaser Tabell 2 Gas Air Liquide BOC Samman- lagt Air Products AGA Linde Messer Praxair Övriga Syre Kväve […]* […]* […]* […]* […]* 5–10 % 5–10 % 15–20 % 10–15 % < 5 % < 5 % […]* 10–15 % < 5 % 15–20 % 5–10 % 5–10 % 5–10 % (54) Den föreslagna koncentrationen skulle skapa den absolut största tonnageleverantören av standard- luftgaser i Europa. Den sammanslagna enheten skulle ha nästan […]* tonnagemarknaden för syre och kväve. Dessutom är alla konkurrenter betydligt svagare. På syremarknaden når den största kon- kurrenten, Linde, inte […]* av Air Liquide/BOC:s försäljning. På kvävemarknaden är det återstående utbudet ännu mera spritt. Där når ingen konkurrent upp till […]* av Air Liquide/BOC:s försäljning. (55) Air Liquide/BOC:s sammanlagda styrka blir ännu mera uppenbar om man tar antalet leverantörs- kontrakt på plats som kriterium för marknadsställningen, se tabell 3 (17): Tabell 3 Erhållna platskontrakt (senaste fem åren) Air Liquide BOC Sammanlagt AGA Air Products Linde Messer Praxair Totalt Procent […]* […]* […]* < 20 < 20 < 20 < 20 < 20 100 (16) Siffror för 1998. Beräkningen av marknadsandelar bygger på uppgifter om omsättning (i värde) som tonnageleve- rantörer har tillhandahållit. Med hänsyn till tonnagekontraktens art ger uppgifter om värde en korrektare bild av leverantörernas marknadsställning än uppgifter om volym. Med hänsyn till att take-or-pay-avtal eller anläggnings- avgifter som inte är volymrelaterade ofta används framgår t. ex. leverantörens faktiska styrka i förhållande till kunder och konkurrenter bättre av intäkter än av kvantiteter levererad gas. Parternas sammanlagda marknadsandel skulle under alla omständigheter inte avvika väsentligt om den beräknades efter volym (syre – […]*; kväve – […]*). (17) Tabellen räknar upp kontrakt för leveranser av syre och kväve på plats som erhållits de senaste fem åren i EES och bygger på uppgifter från parterna och konkurrenter. I denna jämförelse togs kontrakt för mer än 100 ton/dag med i beräkningen (i linje med den gräns som föreslagits av den anmälande parten, se anmälan s. 20). Om kontrakt för mindre volymer räknades med, skulle parternas ställning bli ännu starkare. I synnerhet Air Liquide är Europale- dande leverantör av små kväveanläggningar på plats. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/11 (56) Det bör noteras att siffrorna i tabell 3 endast omfattar kontrakt för gasleverans på plats. Leverantörskontrakt via rörledning har inte räknats med systematiskt. Efter- som Air Liquide är den absolut största rörledningsleve- rantören i Europa underskattar tabellen förmodligen det företagets erhållna kontrakt. (57) Air Liquide anför i anmälan att ”en producents andel av tonnageförsäljningen helt enkelt är irrelevant” för analy- sen av marknadsstrukturen, eftersom tonnagemarknaden är en ”budgivningsmarknad”. Den anmälande parten föreslår i stället att man skall använda antalet aktörer som ett mått på konkurrensen. I det nu aktuella sam- manhanget räcker det med att göra följande övervägan- den. För det första är det rimligt att anta att en leveran- törs marknadsandel är ett tecken på dess styrka, om det inte finns särskilda bevis för att det tidigare mönstret inte längre återspeglar den nuvarande situationen. För det andra bekräftas analysen av marknadsandelar av antalet erhållna kontrakt. Som dominerande leverantör med absolut flest leveransförbindelser skulle den sammanslagna enheten ha en etablerad marknadsposition och ett tydligt övertag över konkurrenterna vilket ”utmaningsbar”, (58) Den anmälande parten har under förfarandet betonat att tonnagemarknaden är skulle säkerställa en konkurrens. Uppfattningen att striden om varje kontrakt börjar ”på noll” och att även leverantörer som inte har någon försäljning alls kan konkurrera på lika villkor kan inte godtas. Undersökningen har visat att konkurrensen om tonnagekontrakt har en sådan dynamik att den dominerande leverantören har bäst för- utsättningar att konkurrera om ett förnyat kontrakt. En etablerad marknadsposition återspeglar därför en leve- rantörs marknadsstyrka. Kommissionen noterar att om man mäter Air Liquides och BOC:s sammanlagda styrka genom att räkna hur många kontrakt de nyligen erhållit (för att bedöma hur ”dominerande” de är), är deras gemensamma ställning ännu starkare än om man går efter omsättning (se tabell 3). Av antalet erhållna kon- trakt att döma har ingen konkurrent en tillnärmelsevis jämförbar ställning. stadium. Tack vare det pågående arbetsförhållandet med kunden är den dominerande leverantören också vanligt- vis den som först får reda på en kunds avsikter att för- länga eller ändra ett befintligt leveransavtal. När kunder planerar ett nytt kontrakt eller en ändring av ett befint- ligt kontrakt söker de i de flesta fall råd från den förhan- denvarande leverantören när det gäller att fastställa vill- koren för det nya leveransavtalet (t. ex. en ny anläggning på plats, en utbyggnad av kapaciteten osv. ). Domine- rande leverantörer är därför ofta inblandade i projektets planeringsskede och finns således nästan alltid med bland de industrigasföretag som uppmanas att lämna anbud. Eftersom de har detaljerade kunskaper om kun- den har de fördelar när de besvarar en sådan uppmaning och i de därpå följande förhandlingarna. Alla dessa aspekter leder till slutsatsen att en kund inte byter leve- rantör om inte en konkurrent lämnar ett erbjudande som inte är endast likvärdigt utan fördelaktigare. (61) Om ett på plats-kontrakt skall förnyas kan en domine- rande leverantör vanligtvis erbjuda fördelaktigare ekono- miska villkor (rabatter etc. ) för det följande kontraktet, eftersom hans ursprungliga investering i anläggningen på plats i de flesta fall har avskrivits helt. Även om så inte är fallet kan den dominerande leverantören normalt föreslå mera gynnsamma villkor genom att återanvända utrustning som redan installerats på dess befintliga anläggning (18). Den dominerande leverantören är också den som kan lämna det mest ekonomiska anbudet om kundens efterfrågan ändras på ett sådant sätt att på plats-kontraktet måste ändras innan avtalstiden löpt ut. Om det till exempel krävs ytterligare kapacitet kan den dominerande leverantören erbjuda att antingen bygga ut kapaciteten vid den befintliga anläggningen eller att bygga en enda ny anläggning för den samlade kapacite- ten. Andra konkurrenter skulle bara kunna erbjuda att bygga en andra anläggning på samma industritomt, vil- ket är en uppenbart mindre ekonomisk lösning. Även när en kunds efterfrågan är så hög att han behöver en andra anläggning på samma tomt, föredrar han normalt att använda samma leverantör för att minska sina admi- nistrativa kostnader och driva de två anläggningarna på ett samordnat, och därmed mera ekonomiskt, sätt. (59) En dominerande kontraktsinnehavares fördelar bygger på följande faktorer. (62) De flesta kunder som kommissionen har kontaktat har bekräftat de fördelar en dominerande leverantör har. Konkurrenter har också bekräftat att det är mera troligt att de får förlängda eller förnyade kontrakt från befint- liga kunder. Samma slutsats kan dras från den budgiv- ningshistorik som industrigasföretag givit in. Listan över förnyelse/förlängning av befintliga kontrakt som BOC (60) Tonnageleverans av gaser innebär normalt ett nära arbetsförhållande mellan kunden och dess aktuella leve- rantör. Den dominerande leverantören vet när det inne- varande leveransavtalet löper ut och har därför de bästa förutsättningarna att erbjuda en förlängning på ett tidigt (18) Till exempel nyttigheter som rör etc. Andra konkurrenter måste ta betalt för kostnaderna för sådan utrustning, men inte den domine- rande leverantören. Kundakter som gåtts igenom under utred- ningen visar hur sådana besparingar leder till anskaffningsbeslut till förmån för den dominerande leverantören. L 92/12 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 erhållit illustrerar t. ex. vikten av den dominerande leve- rantörens relationer till sina kunder. (63) i vilken BOC:s processystem En handling från BOC, (BOC Process Systems) på marknaden för anläggningar på plats bedöms, bekräftar analysen ovan. Följande sägs i handlingen (19): ”Det kan vara svårt att bryta igenom mogna fästen med traditionella affärsmetoder när det dominerande företaget är starkt […] Det kommer att bli svårt för BOC att få tillträde till en stor del av den potentiella tillväxten i länder som håller på att utvecklas på grund av uteslutning från det dominerande företaget […] Att använda befintliga kunder som maktmedel kommer att generera 'naturlig' tillväxt”. Genom den föreslagna koncentrationen skulle en viktig konkurrent försvinna (64) Genom att förvärva BOC skulle Air Liquide avlägsna den tredje största konkurrenten mätt i marknadsandelar på tonnagemarknaden i EES. Att BOC försvinner som en försämra marknadsstrukturen konkurrenskraft betydligt. skulle (65) Av BOC:s egna uppgifter kan det konstateras att företa- get har konkurrerat aktivt om tonnagekontrakt i hela EES, nämligen förutom i Förenade kungariket i andra nyckelregioner inom industrin i Belgien, Nederländerna, Italien, Frankrike, Tyskland och Spanien. Det bör noteras att BOC hittills främst har lämnat anbud för mycket stora anläggningar på plats (varav vissa med en planerad kapacitet på upp till 120 000 m3/h). Endast ett mycket begränsat antal konkurrenter kan planera och genom- föra så stora projekt. Den föreslagna koncentrationen skulle leda till att en av dessa få konkurrenter försvinner. (66) Genom att avlägsna en av de största på plats-leverantö- rerna skulle den föreslagna koncentrationen minska kon- kurrenspotentialen på den europeiska tonnagemark- naden. Det är särskilt viktigt att det finns sannolika kon- kurrenter på en marknad där mycket stora projekt till- delas, där kontrakten löper på lång tid, där det redan finns endast ett fåtal leverantörer som kan komma i fråga och där kunder förlitar sig på förfarandet för till- delning av kontrakt som enda medel för att säkerställa rimliga konkurrensvillkor. BOC är en av de ledande ton- nageleverantörerna i hela världen och i Europa och har en stark ställning på alla relevanta områden. BOC anses ha en konkurrenskraftig processteknik (kryogenisk luft- separeringsteknik och VSPA-teknik) och är ledande inom vissa tekniker (t. ex. när det gäller teknik för små och medelstora syreanläggningar, dvs. uppsättningen av ICO- generatorer). Med hänsyn till att på plats-leveranser kan vara extremt kapitalintensiva, är BOC en av de få leve- rantörer som kan finansiera de investeringar som krävs för stora projekt. Branschanalytiker anser att BOC har goda förutsättningar att genomföra projekt avseende stora på plats-anläggningar (20). Sammanfattningsvis kan BOC betraktas som ett av de industrigasföretag som har en stark konkurrenspotential. Att denna potential för- svinner på en redan koncentrerad marknad skulle ytterli- gare minska kundernas valmöjligheter. Genom den planerade transaktionen skulle en fast förankrad ställning i Förenade kungariket kombineras med en fast förankrad ställning i Frankrike och starka positioner inom andra nyckelområden i Europa Enligt den anmälande partens siffror, som har bekräftats av kommissionens undersökningar, står BOC för […]* av tonnageleveranserna av såväl syre som kväve i För- enade kungariket (21). Enligt egna uppskattningar levererar Air Liquide för när- varande den absolut största andelen tonnagegaser i Frankrike ([…]* av syreleveranserna och […]* av kväve- leveranserna). Företagets ställning i Belgien är lika stark. Air Liquide har en svagare, men ändå betydande, när- varo i andra länder, särskilt i Italien och Spanien. b) Särskild styrka Kommissionen godtar att andra parametrar än mark- nadsandelar kan användas vid bedömningen av en ton- nageleverantörs marknadsstyrka. Undersökningen har visat att den sammanslagna enheten på grundval av vil- ken som helst av sådana andra aspekter skulle vara den absolut starkaste leverantören. Vissa av den samman- slagna enhetens styrkor skulle härröra från Air Liquides redan starka ställning och ökas genom att BOC:s ställ- ning tillkommer. Andra skulle följa av att stora tonnage- leverantörer i Europa slås samman, varigenom en leve- rantör som skulle vara överlägsen alla konkurrenter ska- pas. Om man beaktar alla dessa aspekter tillsammans, skulle den anmälda transaktionen skapa en marknads- struktur där den starkaste leverantören – mätt i parter- nas kombinerade marknadsposition – även skulle vara starkast med hänsyn till andra nyckelparametrar för kon- kurrensbedömningen. Inför den kombinerande enhetens övergripande styrka skulle de återstående industrigas- (67) (68) (69) (19) ”BOC process systems: Global situation analysis”; handling ingiven till Federal Trade Commission som en del av anmälan enligt HSR act. (20) NatWest Securities, ”Industrial Gases 2000”, februari 1997, s. 73. (21) Tonnageleveranser förekommer inte i Irland. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/13 leverantörerna ha en allvarlig nackdel om tonnagekontrakt. i konkurrensen Air Liquide/BOC skulle ha en etablerad infrastruktur i hela EES för (70) Air Liquide och BOC har i sina respektive hemländer (Frankrike och Förenade kungariket/Irland) produktions- anläggningar industrigaser och omfattande infra- strukturer för distributionen av dessa gaser i bulk och gasflaskor (se skälen 165 och 177). Dessa nät ger båda företagen en överlägsen produktionskapacitet och över- lägsen tillgång till bulk- och flaskkunder. Genom den planerade transaktionen skulle dessa nät kombineras. (71) Air Liquide har också en etablerad produktions- och dis- tributionsinfrastruktur i ett antal andra europeiska län- der (Benelux, Danmark, Tyskland, Grekland, Italien, Por- tugal, Spanien och Sverige). Denna paneuropeiska infra- struktur omfattar fristående produktionsanläggningar (anläggningar för flytande gaser), kundanpassade anlägg- ningar (anläggningar som är specifika för en eller flera kunder) med överskottskapacitet för bulk- och flask- marknaderna, små på plats-anläggningar och fyllnings- anläggningar för gasflaskor. I tabell 4 beskrivs Air Liqui- des europeiska produktions- och distributionsnät i län- der utanför Frankrike (22). I vart och ett av de länder som räknas upp i tabellen har Air Liquide etablerat fyll- ningsanläggningar i linje med marknadens storlek (det enda undantaget är Finland, där det bara finns kund- anpassade anläggningar). I flertalet länder omfattar fyll- ningsnätet hela gassortimentet, ett antal anläggningar för fyllning av värdefulla gaser med en större argonblandningar och (argon, transportradie andra gaser, även specialgaser). inbegripet (73) (74) större än kundens efterfrågan. Den extra kapaciteten (så kallad ”snålskjutsproduktion”) kondenseras sedan och säljs på bulk- eller flaskmarknaden. Kostnadsfördelen av tonnageleveranser är stordriftsfördelar investeringen (samt en ytterligare intäkt från bulk- och flaskförsälj- ning). Dessa kostnadsfördelar kan endast uppnås om en ”väg till marknaden” är säkrad i form av ett företagsin- ternt distributionsnät. Slutligen underlättar en lokal infrastruktur underhåll av och stöd till på plats-anlägg- ningar samt andra typer av kundservice. i I sitt svar på meddelandet om invändningar ifrågasätter den anmälande parten vikten av en lokal infrastruktur för produktion och distribution för backup och extra försäljning av gas i flytande form. I början av förfarandet betonade emellertid den anmälande parten att det var viktigt att ha en lokal infrastruktur som medger backup och ”snålskjutsproduktion” för att etablera en tonnage- verksamhet. I en studie som gavs in senare under för- farandet hävdade den anmälande parten att backupför- säljning av gaser i flytande form var relevant endast för kunder med ett behov på 200–500 ton/dag eller mindre. I svaret på meddelandet om invändningar förefaller det som om den anmälande parten gör gällande att back- upleveranser i bulk kan vara olämpliga även för kunder som köper mer än 200 ton/dag. Kommissionen anser att det påståendet inte är trovärdigt. Kommissionen vidhåller att ett finmaskigt nät av pro- duktionsanläggningar för gas i flytande form ger fördelar för att tillhandahålla backup till på plats-anläggningar. Om anläggningar för flytande gas ligger nära en sådan anläggning behövs färre tankbilar för att leverera en viss mängd gas i flytande form. Detta gör backup i nödläge genomförbart, även för större mängder, och billigare. Den anmälande parten har i vart fall i sin anmälan bekräftat att en infrastruktur för backup och service är av vikt även för mindre på plats-anläggningar. Att leve- rera via sådana anläggningar är mycket lönsamt och det är en företeelse som växer snabbt. (72) lättare att flytande gaser gör det Lokala infrastrukturer för produktion och distribution ger konkurrensfördelar. En lokal produktionskapacitet för tillhandahålla backup till små och medelstora tonnageanläggningar. Om sådan backup kan ges från företagsintern produk- tion behöver leverantören inte ingå avtal om inköp av flytande gaser på marknaden eller på något annat sätt straffa kunden med extra kostnader. Vart och ett av dessa alternativ skulle kunna medföra extra kostnader och ge tonnageleverantören en konkurrensnackdel. En lokal distributionsinfrastruktur ger en tonnageleverantör möjlighet att bygga en kundanpassad på plats-anlägg- ning för ett tonnagekontrakt med en kapacitet som är (22) Endast i länder till vilka bulkleveranser kan genomföras från franska produktionsanläggningar (Belgien, Nederländerna, Lux- emburg och, i mindre utsträckning, Tyskland) har en mindre viktig lokal produktionskapacitet installerats. (75) Det är vedertaget att backup även kan ges genom att man samproducerar gaser i flytande form vid anlägg- ningen på plats och lagrar dem i en tank. Denna metod är öppen för alla konkurrenter. I svaret på meddelandet om invändningar presenterade den anmälande parten dock ett alternativt sätt att säkerställa backup som är gynnsamt för en leverantör med en stark marknadsnär- varo. När produktionskapaciteten ökas eller gamla anläggningar moderniseras kan det vara möjligt att behålla gamla anläggningar eller deras delar för att få reservkapacitet. Denna backupmetod lämpar sig för stora kvantiteter. Air Liquides tonnageanläggning i Ant- werpen, med en kapacitet på […]* ton/dag, får backup från en gammal anläggning med en kapacitet på […]* L 92/14 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 ton/dag som behållits i reserv. Denna metod gynnar starka dominerande leverantörer som den sammanslagna enheten, som redan har många anläggningar. Den sammanslagna enheten skulle kunna bygga på sin ställning som Europas största operatör av rörledningar (76) Enligt den anmälande parten överskattar kommissionen också betydelsen av samtidig produktion (snålskjutspro- duktion) av gaser i flytande form för försäljning på bulk- marknaden. Den anmälande parten har särskilt påpekat att företaget nu har färre tonnagekontrakt som omfattar sådan samtidig produktion. Denna utveckling kan förkla- ras av Air Liquides stora befintliga bulkkapacitet i en utvidgad produktionsinfrastruktur. Konkurrenter (AGA, Linde, Praxair) fäster större vikt vid samtidig produktion vid tonnageanläggningar än den anmälande parten. Det förefaller som om samtidig produktion av gaser i fly- tande form kan minska i betydelse under nuvarande marknadsförhållanden, medan samtidig produktion av tonnagegaser och gaser i flytande form fortfarande inne- bär en betydande kostnadsfördel. Enligt den anmälande parten drivs en kombinerad tonnage- och kondensa- tionsanläggning till […]* lägre kostnader än kombinatio- nen av en fristående tonnageanläggning och en fris- tående kondensationsanläggning. (77) Genom att skapa en enda leverantör med en överlägsen infrastruktur för produktion och distribution kommer den föreslagna koncentrationen att ge Air Liquide/BOC en strukturell i konkurrensen om tonnagekon- trakt. På grundval av uppgifter från de andra konkurren- terna kan det konstateras att ingen konkurrents produk- tions- och distributionsinfrastruktur kommer att ha en motsvarande geografisk täckning. Ingen av Air Liquide/ BOC:s konkurrenter skulle därför ha samma fördel. fördel (78) Industrigasföretagens strategi är att i olika stor utsträck- ning koppla ihop sina egna produktionsanläggningar med sina kunders anläggningar genom rörledningar. Ett sådant tillvägagångssätt används särskilt i regioner där grupper av industrigasanvändare finns samlade, t. ex. ståltillverkare, kemiföretag, pappers- och glastillverkare m. fl. (så kallade industriregioner). Det finns två typer av rörledningar, nämligen ”lokala distributionsledningar” och ”förbindelseledningar”. Lokala distributionsledningar är den primära strukturen. De kopplar samman ett industrigasföretags luftsepareringsanläggning(ar) med gasanvändares (kunders) anläggningar inom en industri- region. Sådana lokala distributionsledningar har vanligt- vis en hög överföringskapacitet som är tillräcklig för att tillgodose åtskilliga kunders efterfrågan (23). Deras sam- manlagda längd begränsas av hur stor den berörda industriregionen är Förbindelseledningar geografiskt. utgör en sekundär struktur. Sådana rörledningar förbin- der lokala rörledningsnät i olika industriregioner. De sträcker sig ibland över betydande avstånd och skapar ett större regionalt nät. Förbindelseledningar har i bland (men inte alltid) en lägre överföringskapacitet än lokala distributionsrör (24). (79) De största industrigasföretagens europeiska rörlednings- nät kan sammanfattas på följande sätt: Tabell 5 Rörledningar (km) Air Liquide BOC Samman- lagt AGA Air Products Linde Messer Praxair Lokala distributionsledningar Syre […]* […]* […]* Kväve […]* […]* […]* 0 < 200 < 200 < 550 < 50 Förbindelseledningar Syre […]* Kväve […]* Totalt […]* […]* […]* 0 < 200 < 200 < 550 < 50 (23) Vissa av Air Liquides lokala distributionsledningar har en kapacitet på upp till […]* ton/dag för syre och […]* ton/dag för kväve. Få rörledningar har lägre kapacitet än […]* ton/dag. (24) I Air Liquides stora rörledningsnät i Nordfrankrike/Belgien ligger överföringskapaciteten för förbindelseledningarna på mellan […]* och […]* ton/dag för syre, medan rörledningarna för kväve är begränsade till […]* ton/dag. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/15 (80) Air Liquide kontrollerar ett omfattande nät av lokala dis- tributionsledningar i viktiga industriregioner på den europeiska kontinenten, nämligen regionerna Antwer- pen, Liège och Mons-Charleroi (i Belgien/Nederländerna), Dunkerque, Fos-sur-Mer, Metz och Le Havre (i Frankrike) samt Limito och Padova (i Italien). Inga andra industri- gasföretag har tillgång till rörledningar i fler än en eller två angränsande regioner (Air Products – Gent/Terneu- zen, Messer – Ruhrområdet, Linde – Leuna/Buna och Ruhrområdet samt Praxair – Spanien). Vissa konkurren- ters nät är försumbara jämfört med Air Liquides. Dess- utom är Air Liquide det enda företaget som kontrollerar omfattande förbindelseledningar (i Nordfrankrike/Belgi- en). I Förenade kungariket kontrollerar BOC rörlednings- nät i viktiga industriregioner (Sheffield, Scunthorpe, Tee- side, Grangemouth, Margham och Southampton). Ingen konkurrent har tillgång till rörledningsnät som är jäm- förbara med Air Liquides. arnas längd. Som anges i skäl 81 uppstår dock en rör- ledningsoperatörs särskilda styrka just av det skälet att operatören kan bygga upp en överlägsen kapacitet på grundval av ett rörledningsnät. Air Liquides ställning i industritriangeln Rotterdam-Mons/Charleroi-Liège visar denna fördel. Air Liquides luftsepareringsenheter, som förbinds genom dess regionala rörledningssystem, står för […]* av hela industrikapaciteten i denna region (siff- ran blir […]* om man räknar med Air Liquides luftsepa- reringsenhet i Dunkerque, som också är sammankopplad med rörledningssystemet). Air Liquide har en större kapacitet än alla konkurrenterna tillsammans, trots att Air Products, Praxair och Linde har gjort stora investe- ringar i den regionen. Den anmälande parten hävdar vidare att industrigasledningar inte är distributionsled- ningar. Lokala distributionsledningar, som utgör den pri- mära rörledningsstrukturen, tjänar dock just till att dis- tribuera industrigaser till kunder. (83) (84) (81) Kontroll över rörledningsnät ger ägaren strukturella för- delar som konkurrenterna inte har. För det första kan stordriftsfördelar uppnås genom att man kan bygga större luftsepareringsenheter för att mata ett regionalt ledningsnät än vad som hade varit möjligt om man i stället hade byggt separata enheter för varje kund. Air Liquide och BOC har kunnat mata sina rörledningsnät från mycket stora luftsepareringsenheter (air separation units, ASUs), som ibland har en syrekapacitet på över […]* ton/dag och i Air Liquides fall även upp till […]* ton/dag. Kapitalavkastningen och produktions- och driftskostnaderna är därför fördelaktigare. För det andra ger förmågan att bygga större anläggningar möjlighet att utveckla en större produktionskapacitet i en viss region. Detta förbättrar också kostnadsbasen för produktionen av bulkgaser (flytande gaser), som utgör en ytterligare inkomstkälla. För det tredje är den extra kapitalinveste- ringen för att ansluta en ny kund till en befintlig rörled- ning begränsad jämfört med investeringen för att bygga en kundanpassad anläggning på kundens industritomt (vilket är konkurrenternas enda alternativ). Att ha rör- ledningar som täcker en industriregion med många gas- användare är därför en betydande fördel i konkurrensen om potentiella kunder. För det fjärde ger kontrollen över förbindelseledningar möjlighet att ge delvis backup i fall av ett haveri vid en anläggning, även om förbindelseled- ningens kapacitet inte är tillräcklig för att tillgodose en lokal kundgrupps efterfrågan helt och hållet. Mot bak- grund av kostnaderna för backup av flytande gaser kan denna fördel vara betydande. Förbindelseledningar gör det också möjligt att balansera produktionen vid de olika anläggningar som matar ett ledningssystem, vilket underlättar ett jämnare kapacitetsutnyttjande. BOC:s interna analys motsäger också den anmälande partens påståenden. I ett BOC-dokument som analyserar BOC Process Systems ställning på marknaden för på plats-produktion räknas Air Liquide som det enda ”mycket industrigasföretag vars ”rörledningsstyrka” är stor” (25). I detta dokument anges även att rörlednings- operatörer ”försöker låsa verksamheten via rörlednings- nät” och att ”rörledningsnät förblir kraftfulla vinstdriva- re”. En rörledningsanslutning kan ge fördelar för en kund, som t. ex. möjlighet att tillgodose toppar i efterfrågan och att lättare få backup. På en konkurrensutsatt mark- nad skulle ledningsoperatörens lägre kostnader i teorin komma kunderna till godo och leda till lägre priser. Det finns dock en risk för att en stark och exklusiv kontroll över ledningsnät på lång sikt skapar en situation där konkurrenter inte längre kan konkurrera om kunderna och inte heller gör det. I slutändan är detta till nackdel för kunderna, eftersom det inte längre finns en konkur- rens som tvingar den dominerande rörledningsleverantö- ren att föra vidare de lägre kostnaderna till kunderna. (82) I sitt svar på meddelandet om invändningar anför den anmälande parten att kommissionen har missförstått rörledningarnas roll på tonnagemarknaden. Den anmä- lande parten uppger att nyckelfaktorn för tonnageverk- inte rörledning- samheten är produktionskapaciteten, (85) För det första skulle den starka strukturella fördel som följer av Air Liquide/BOC:s kontroll över stora rörled- ningsnät kunna användas som ett maktmedel gentemot konkurrenterna, på så vis att dessa skulle kunna utes- tängas från att få tonnagekontrakt i de berörda regio- nerna (avskärmning). En konkurrent som inte har till- träde till rörledningsnätet skulle behöva erbjuda kunden (25) Se fotnot 19. L 92/16 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 rörledningsleverantören kan bjuda under en ny, kundanpassad anläggning på plats. Den domine- rande ett sådant erbjudande, eftersom rörledningsuppkopplingen innebär en mycket mindre investering och lägre kost- nader. Det är ekonomiskt rationellt för den dominerande leverantören att göra så för att förhindra andra leveran- törer från att få fotfäste i det kontrollerade området. Dessutom skulle det skapas en situation där det inte längre finns en konkurrens som tvingar rörledningsleve- rantören att föra över en stor del av sina effektivitets- vinster till sina kunder. Denne begränsas endast av avse- värt dyrare erbjudanden om på plats-anläggningar. Kost- nadsbesparingar kommer därför att komma kunderna till godo endast om det är nödvändigt för att möta sådana erbjudanden. (86) För det andra är det så att när kunderna väl har fattat ett beslut till förmån för ett rörledningskontrakt, riskerar de att bli ”inlåsta”. Genom att en dominerande leveran- tör har en stark ställning minskas kundernas valmöjlig- het när de vill förnya ett kontrakt eller bygga ut sin kapacitet. Varje kund skulle i princip kunna söka erbju- dande från alternativa leverantörer, men rörledningskun- der har indikerat att deras valmöjlighet i praktiken blir begränsad. När det gäller förnyelse av kontrakt för kor- tare perioder eller mindre kapacitetsutbyggnad kan alter- nativa leverantörer helt enkelt anse att deras utsikter till framgång är alltför begränsade för att det skall löna sig att lämna ett anbud. Kundens enda valmöjlighet är där- för ofta att falla tillbaka på sin befintliga leverantör. Kun- dens förhandlingsposition försvagas ytterligare av att all prisgenomsynlighet försvinner. En enskild kund är inte längre i stånd att övervaka en kundanpassad på plats-an- läggning, eftersom kunden, tillsammans med andra före- tag, får sina leveranser genom ett komplext system (26). (87) Kommissionen drar slutsatsen att den sammanslagna enheten skulle kunna förlita sig på Air Liquides stora rörledningstäckning som ett inslag i dess marknadsinfly- tande. I detta hänseende skulle den sammanslagna enhe- ten vara överlägsen sina konkurrenter, eftersom den skulle ha exklusiv kontroll över distributionsledningar som är […]* gånger längre än alla dess konkurrenters tillsammans. Enheten skulle få denna ställning främst tack vare Air Liquides befintliga rörledningsnät, men genom den föreslagna koncentrationen skulle även led- industriregioner i Förenade kungariket till- ningsnät i komma. Den strukturella fördel som Air Liquide/BOC skulle ha i de regioner som täcks av deras rörledningar (26) Anekdotiska bevis som samlats in under undersökningen visar hur en rörledningskunds ställning kan försämras. Vid en översyn av ett rörledningskontrakt tillkom t. ex. olika konkurrensklausuler, såsom en klausul om ensamrätt, en klausul om en löptid på över 15 år och en så kallad engelsk klausul (en skyldighet för kunden att över- lämna konkurrerande anbud till den dominerande leverantören) under förlängningen av ett långfristigt avtalsförhållande. skulle ge företagen möjlighet att koncentrera sig på andra områden. Inga andra leverantörer skulle kunna konkurrera på ett liknande sätt. Den sammanslagna enheten skulle kunna använda sin dominerande ställning för att utöva inflytande på bulkmarknaderna i Frankrike, Förenade kungariket och Irland (88) (89) För en beskrivning av Air Liquides och BOC:s domine- rande ställning på marknaderna för gaser i bulk och gas- flaskor i Frankrike och Förenade kungariket/Irland hän- visas till skälen 152–183. I skälen 89–91 beskrivs hur denna dominerande ställning kan användas för att utöva inflytande i konkurrensen om tonnagekunder. En industrigasleverantör som har etablerat en kundrela- tion för leveranser i bulk är normalt den som är bäst lämpad att bedöma kundens efterfrågan. I gränslinjen mellan tonnage- och bulkmarknaderna kan efterfrågan tillgodoses både genom leveranser på plats och leveran- ser av flytande gas. Till kunder med en efterfrågan på 20–100 ton/dag levererar parterna mer och mer genom små anläggningar på plats. (För kväve har Air Liquide nästan […]* sådana kontrakt i Frankrike och BOC har fler än […]* i Förenade kungariket. När det gäller syre kan PSA-, VPSA- och även kryoanläggningar byggas för runt eller under 100 ton/dag). När detta är fallet eller när en kunds efterfrågan växer kan den dominerande leverantören använda sina befintliga bulkkontrakt som maktmedel för att skaffa sig tonnagekontrakt. Om det kan förutses att kundens efterfrågan kommer att moti- vera tonnageleveranser när kundens bulkkontrakt löpt ut är den dominerande leverantören nästan alltid först med att föreslå en tonnagelösning, eftersom han känner till kundens behov. Den dominerande leverantören kan bygga på den befintliga relationen till kunden när han utformar och förhandlar sitt erbjudande. Om en kunds efterfrågan rör sig åt tonnagehållet under bulkkontrak- tets löptid är den dominerande leverantören per defini- tion den enda leverantör som kan erbjuda tonnageleve- ranser. (90) Möjligheten att ”flytta” vissa bulkkunder till tonnageleve- ranser ger den dominerande leverantören en logistisk flexibilitet som ger en övergripande kostnadsfördel. När den dominerande leverantören till exempel får en ny tonnagekund, kan han bygga en större på plats-anlägg- ning för att vinna extra kapacitet för bulkmarknaden. Genom att ansluta den nya kunden till en rörledning kan den dominerande leverantören förbättra kapacitets- utnyttjandet för den rörledningen. Om den dominerande 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/17 leverantören har en begränsad produktionskapacitet för flytande gaser i en viss region, t. ex. på en växande mark- nad, skulle han å andra sidan kunna lösa denna situation genom att flytta en bulkkund till tonnagemarknaden. avseende FoU med tredje parter. BOC har koncentrerat sin världsomspännande kapacitet för anläggningskon- struktion till affärsområdet processystem. (91) I teorin skulle man kunna hävda att andra industrigas- företag också kan bygga på befintliga avtal om bulkleve- ranser för att få tonnagekunder. Air Liquide och BOC har dock särskilt goda förutsättningar att använda sina kundrelationer för bulkleveranser som ett maktmedel när de söker tonnagekontrakt, eftersom de har en mycket stark (dominerande) ställning som bulkleverantö- rer på sina respektive hemmamarknader. På en mera balanserad marknad kan det vara så att många kunder, särskilt stora företag, har fler än en bulkleverantör eller byter bulkleverantörer oftare. Ett företag som dominerar en nationell bulkmarknad är sannolikt den enda valmöj- ligheten för många kunder. Genom att kombinera en stark ställning på flera viktiga bulkmarknader, skulle den anmälda fördelar Air Liquide och BOC har till följd av sin dominans. transaktionen kombinera de (94) Air Liquide och BOC har en omfattande och mycket avancerad teknologi för anläggningskonstruktion och, vilket är viktigt, know-how inom ingenjörsvetenskap. Båda företagen är marknadsledare inom exempelvis pro- duktion av gaser med hög renhet för elektronikindustrin. Air Products har bekräftat att BOC är mycket konkur- renskraftigt när det gäller mindre anläggningar, med en kapacitetsnivå på 150–350 ton/dag. Även om kryoge- nisk produktionsteknik som används för stora anlägg- ningar på plats kanske inte kommer att ändras på ett grundläggande sätt i framtiden, är det en viktig tillgång att ha förmåga att göra och genomföra fortlöpande för- bättringar. Air Liquide skulle få obegränsad tillgång till all BOC:s processteknik och know-how avseende anlägg- ningskonstruktion. Kommissionen måste anta att Air Liquide även skulle förvärva BOC:s FoU-centrum i Förenta staterna (förutom forskningscentret i Förenade kungariket, BOC Edwards). Den föreslagna transaktionen skulle kombinera två konkurrenter med ledande teknik och kapacitet att genomföra projekt (92) Det råder enighet i branschen om att teknik är en viktig faktor som ger en leverantör möjlighet att särskilja sig från sina konkurrenter. Inom tonnagesektorn är produk- tionsteknik (processteknik) en central konkurrenspara- meter. Att leverera industrigaser från stora anläggningar på plats är starkt kapitalintensivt och en avancerad pro- cessteknik kan ge en leverantör kostnadsfördelar, till exempel i fråga om energiförbrukning, minskade utsläpp och kapitalutgifter. Den anmälande parten bekräftade processteknikens betydelse i sitt svar på meddelandet om invändningar. (95) (96) Kapaciteten att planera, leda och genomföra stora pro- jekt på plats är minst lika viktig som att ha en bred portfölj av tekniker. Air Liquide och BOC tillhör den grupp på fyra industrigasföretag som branschanalytiker anser vara ledande i detta hänseende. Exempelvis har […]* av världens största syreanläggningar (en kapacitet på över […]* ton/dag) byggts av Air Liquide. Båda företagen har också ledande icke-kryogenisk teknik, i synnerhet inom avancerad teknik för VPSA-generatorer. Air Liquide är världens största leverantör av små mem- brangeneratorer som kan producera kväve med en ren- het på 99,9 %. Dessa tekniker gör det möjligt att utvidga användningen av på plats-verksamheten till att även avse användare av mindre volymer (under 100 ton/dag), en strategi som Air Liquide har använt med framgång (näs- tan […]* små på plats-kontrakt). (93) Air Liquides och BOC:s starka FoU-potential framgår av deras utgifter och anläggningar för FoU. År 1998 hade Air Liquide en total budget för FoU på […]* miljoner euro. Företaget hade […]* forskare anställda vid […]* forskningscentrum, gjorde […]* uppfinningar och läm- nade in […]* patentansökningar. Air Liquide har […]* industriella partnerskapsavtal och […]* internationella samarbetsavtal med universitet. Air Liquides ingenjörs- avdelning (med […]* anställda i hela världen) ritar och bygger gasanläggningar. BOC:s utgifter för forskning och utveckling 1998 var […]* miljoner euro. Företaget har över […]* forskare i […]* större och flera mindre forsk- ningscentrum, som täcker både processystem och nyck- som elektronikindustrin (BOC Edwards). elindustrier löpande samarbetsavtal BOC har också ett stort antal t. ex. (97) Den sammanslagna enheten skulle bli ledande på andra områden, för kombinerad produktion av gaser, elektricitet och ånga (så kallat utökat anbud). Den skulle också vara bättre lämpad än konkurrenterna att betjäna kunder inom nyckelindustrier, som elektronikindustrin, där kontrakt avseende mycket stora volymer kan erhål- las. Air Liquide har koncentrerat […]* av sin FoU på denna sektor och är ledande inom branschen när det gäller att erbjuda en omfattande ”total gas- och kemika- lieförvaltning”, som omfattar logistik, upptäckt, övervak- ning, återvinning och processintegration hos kunden. BOC har kunnat exponera sig avsevärt inom elektronik- sektorn genom sitt dotterbolag BOC Edwards. Båda före- tagen erbjuder elektronikindustrin ett omfattande varu- L 92/18 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 sortiment, som täcker på plats-produktion av standard- gaser med hög renhet, specialgaser och processutrust- ning för kunden. styrkor (stark regional ställning, kontroll över rörled- ningsnät, dominans på nationella bulkmarknader). Air Liquide/BOC:s kombinerade starka globala närvaro skulle ge ytterligare fördelar i förhållande till multinationella kunder (98) Air Liquides strategi är att följa sina stora tonnagekunder (ledande industriföretag) med gasleveranser i hela värl- den. I Air Liquides årsredovisning för 1998 beskrivs denna strategi: ”Air Liquide fortsätter sin globala utveck- ling att följa och betjäna sina kunder i hela världen”. Sådana partnerskap har ”möjliggjorts genom Air Liqui- des globala närvaro”. BOC, som har verksamhet i över 50 länder, anses i allmänhet ha den mest omfattande globala täckningen av alla industrigasföretag. Dess glo- bala inriktning har lett till att verksamheten nyligen omorganiserades i fyra globala ”affärsområden”. (99) Av kundernas svar framgår att global närvaro inte är en nödvändig förutsättning för att kunna konkurrera om tonnageleveranskontrakt, eftersom de flesta kunder letar efter den bästa leveranslösningen på en viss regional marknad. En global närvaro ger emellertid ett industri- gasföretag en konkurrensfördel vad gäller multinationella kunder. Ett industrigasföretag som har etablerat en affärsrelation med en kund och visat sin pålitlighet i en region har en referens i konkurrensen om tonnagekon- trakt i en annan region. Ett gasföretag med global täck- ning har också bättre förutsättningar att erbjuda en kund förmåner (t. ex. rabatter) i ett land i utbyte mot ett nytt kontrakt i ett annat land. Enligt marknadsaktörer är förmågan att arbeta globalt särskilt en fördel i affärerna Industrigasföretag med kunder med begränsad global närvaro, som Linde, Messer och AGA, har en nackdel i konkurrensen om sådana kunder. i elektronikbranschen. c) Konkurrenternas ställning (101) Ingen av konkurrenterna har en sådan samlad styrka som Air Liquide/BOC. Eftersom konkurrenterna ligger efter på dessa allmänna områden skulle de även få mindre incitament att försöka göra mera betydande inbrytningar i Air Liquide/BOC:s regionala fästen, där de skulle mötas av särskilt starkt motstånd. Att regional styrka och övergripande styrka kombineras i en enhet skulle därför kunna leda till att EES-marknaden i prakti- ken delas upp i ett stort västeuropeiskt område som helt kontrolleras av Air Liquide/BOC å ena sidan och resten av Europa å den andra. (102) Att Air Liquide/BOC och dess konkurrenter har kontak- ter på många marknader är ytterligare en omständighet som hämmar konkurrensen. Var och en av de åters- tående konkurrenterna konkurrerar med Air Liquide/ BOC på nationella bulk- och/eller flaskmarknader där Air Liquide/BOC också är starka (se t. ex. tabell 9). Varje konkurrent skulle därför ha incitament att avstå från aggressiv konkurrens, för att inte utsätta sig för mot- åtgärder från Air Liquide/BOC. Marknadsaktörer betraktar flertalet återstående tonnageleverantörer som ”andra klassens” konkurrenter (103) För en generell bedömning av de återstående tonnagele- verantörernas konkurrensmässiga styrka lönar det sig att beakta industrigasföretagens egna åsikter. I en intern stu- die som Air Products har utarbetat och som inte enbart avser tonnagemarknaden (27), skiljer man mellan ”första klassens” industrigasföretag och ”andra klassens”. Air Liquide, BOC, Air Products och Praxair hör till den för- sta gruppen och Linde, AGA och Messer till den andra. Det bör noteras att enligt den analysen ligger Linde, AGA och Messer efter i fråga om bland annat ”kapacitet att genomföra stora projekt för anläggningar på plats”. Denna bedömning delas av branschanalytiker (28). Den sammanslagna enhetens styrka skulle avskräcka de återstående kon-kurrenterna från att agera kraftfullt (100) Air Liquide/BOC skulle bli den starkaste tonnageleveran- tören i alla relevanta avseenden. Vissa av deras styrkor är av allmän natur (teknik, kapacitet att genomföra pro- jekt, infrastruktur över flera länder). Dessutom kommer den sammanslagna enheten att ha särskilda regionala (104) Ingen av de återstående konkurrenterna har Air Liquide/ BOC:s specifika styrka på tonnagemarknaden (Europa- omfattande infrastruktur, kontroll över ett stort rörled- ningsnät, stark regional ställning och stark ställning på nationella bulkmarknader) i liknande utsträckning. (27) ”Industrial Gas Industry Overview”, maj 1999, ingiven till Federal Trade Commission som en del av Air Products anmälan enligt HSR act. (28) Se fotnot 20. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/19 De kopplingar mellan Air Liquide och Air Products som skapas genom det gemensamma förvärvet och uppdelningen av BOC skulle minska incitamenten att konkurrera ytterligare (105) Även om Air Products kan betraktas som ett av de ledande företagen när det gäller produktionsteknik och genomförande av projekt för anläggningar på plats, har företaget en begränsad marknadsandel i Europa (5–10 % för syre och 10–15 % för kväve) (29). (106) De kopplingar mellan Air Liquide och Air Products som skulle skapas genom det gemensamma förvärvet och uppdelningen av BOC gör det troligt att Air Products inte skulle konkurrera aggressivt med Air Liquide/BOC (se skälen 223–243). Sammanslagningen av Linde och AGA skulle, om den genomförs, inte minska de konkurrenshämmande effekterna av den föreslagna koncentrationen (107) I fråga om marknadsandelar är Linde den näst viktigaste konkurrenten (15–20 % för syre och 15–20 % för kväve). Om Linde köper AGA kommer marknadsandelen att öka till 25–30 % för syre och 15–20 % för kväve. Skill- naden i marknadsandelar i förhållande till Air Liquide/ BOC kommer dock fortfarande att vara betydande, näm- ligen […]* för syre och […]* för kväve. (108) Linde anses generellt vara ett av de ledande företagen när det gäller produktionsteknik (processteknik) för kryogeniska luftsepareringsanläggningar. Linde har en stor intern bygg- och anläggningskapacitet. På vissa områden saknar företaget dock teknik. Det har t. ex. ingen konkurrenskraftig teknik för membranseparering för kväveproduktion, en lönsam och växande sektor. Sammanslagningen med AGA kommer inte att öka Lin- des tekniska kompetens, eftersom AGA inte har någon inom anläggningskonstruktion. AGA verklig expertis använder faktiskt för närvarande Lindes teknik på licens. (Werksgruppe Technische Gase), som sedan november 1999 är ett separat dotterbolag till Linde AG, utan av Lindes bygg- och anläggningsavdelning (Werksgruppe Anlagenbau). Lindes Werksgruppe Anlagenbau genom- för också byggprojekt i en rad sektorer som saknar sam- tillhandahållit band med industrigaser. Företaget har kryogeniska till Werksgruppe Technische Gase och till andra industrigasföretag. I det avseendet arbetar Lindes Werksgruppe Anlagenbau som vilket annat byggföretag som helst. Linde anförde vid hearingen att företaget inte kan se varför dess verksam- heter inom anläggningsförsäljning skulle stärka dess verksamheter inom gasleveranser. luftsepareringsenheter (110) Det förefaller därför som om Lindes verksamheter med konstruktion och försäljning av anläggningar inte leder till något annat än att de säkerställer att företagets kryo- teknik generellt finns tillgänglig för andra industrigas- företag. Linde ökar inte sina egna utsikter att vinna ton- nagekontrakt direkt genom att leverera utrustning till andra industrigasföretag. Utrustningsleveranser genom byggkontrakt och gasleveranser enligt långfristiga leve- ransavtal är två olika produktmarknader, som kräver olika typer av konkurrensstyrka. Linde har t. ex. inte till- gång till några stora rörledningsnät. Detta begränsar företagets utsikter att vinna nya tonnagekunder i viktiga industriområden där andra konkurrenter har rörled- ningsnät, vilket utgör en strategisk nackdel. (111) I konkurrensen om tonnagekontrakt är förmågan att pla- nera, genomföra och leda stora projekt på plats minst lika viktig som teknisk expertis. Industrianalytiker anser att Linde i detta hänseende ligger efter ”första klassens” industrigasföretag (30). Det faktum att Linde har vunnit och genomfört jämförelsevis få stora kontrakt avseende anläggningar på plats under de senaste fem åren (se tabell 3) förefaller bekräfta den bedömningen (31). Linde har också hittills föredragit att bevilja licenser för sin teknik till andra industrigasföretag eller att bygga anlägg- ningar som underleverantör till andra företag. Detta tyder på att Linde har intagit en relativt försiktig håll- ning i fråga om att genomföra projekt direkt. (109) I sitt svar på meddelandet om invändningar framhöll den anmälande parten Lindes kapacitet för anläggnings- konstruktion och dess verksamhet med anläggningsför- säljning, särskilt vad gäller stora kryogeniska luftsepare- ringsenheter. Linde AG är ett diversifierat bolag som bedriver som en av fyra affärsavdelningar (Werksgruppen). Luftsepareringsenhe- ter på plats byggs inte av Lindes industrigasavdelning sin industrigasverksamhet (29) Se fotnot 20. (112) Vid bedömningen av vilket konkurrenstryck Linde/AGA skulle kunna utöva måste man beakta att Linde/AGA skulle ha en viss regional styrka. I likhet med Air Liqui- de/BOC, men i mycket mindre skala, skulle Linde/AGA få en stark ställning i vissa ”hemmaregioner” (Österrike, (30) Se fotnot 20. (31) Linde har dock vunnit fler kontrakt för små anläggningar på plats (under 100 ton/dag). L 92/20 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 Skandinavien och vissa regioner i Tyskland). Det finns en risk för att Linde/AGA skulle koncentrera sig på dessa regioner, där enheten har specifika konkurrensför- delar och mindre risker, och därigenom minska den övergripande konkurrensen. d) Kundernas ställning och tilldelning av kontrakt Det är inte troligt att Messer och Praxair kommer att konkurrera effektivt (113) Varken Messer eller Praxair har Air Liquide/BOC:s sär- skilda styrka i samma omfattning. (114) Messer ligger betydligt efter i fråga om marknadsandelar (10–15 % för syre och 5–10 % för kväve) och antal erhållna kontrakt (se tabell 3). Messer har expertis inom anläggningskonstruktion men har strategiska nackdelar i förhållande till Air Liquide/BOC. Att Messer är betydligt mindre än branschledarna Air Liquide/BOC och andra större aktörer (t. ex. Air Products) är en ytterligare nack- del, särskilt i konkurrensen om stora projekt som kräver stora finansiella investeringar. Messer har ökat sin skuld- sättningsnivå betydligt under senare år och kan därför sakna den finansiella styrka som krävs för att investera i projekt för leveranser på plats i framtiden. Messer har inte heller någon global verksamhet. (115) Praxairs ställning i Europa är begränsad (med en mark- nadsandel på mindre än 5 % för syre och på 5–10 % för kväve). Företaget är främst starkt på de amerikanska marknaderna. (116) Vid bedömningen av den framtida konkurrensen från Praxair på tonnagemarknaden i EES, måste man bedöma Praxairs ekonomiska incitament att konkurrera aktivt. Praxair anförde vid hearingen att företaget trots sin tek- niska kapacitet inte har kunnat förvärva någon större marknadsandel i Europa. Företaget anser sig ha små utsikter att vinna kontrakt i konkurrens med stora domi- nerande leverantörer. Praxair hävdade att det inte är tro- ligt att företaget gör några större investeringar för att expandera sin europeiska närvaro i framtiden. Det före- faller som om Praxair trots sin tekniska kapacitet anser att det är ekonomiskt rationellt att prioritera investe- ringar i andra delar av världen, där företagets tillväxtpo- tential är större. Det är därför inte troligt att Praxair skulle utmana parternas kombinerade ställning på ton- nagemarknaden i EES i en utsträckning som skulle avlägsna deras dominerande ställning. Ett starkt koncentrerat utbud ställs mot en mycket mindre koncentrerad efterfrågan (117) Kunder på den europeiska tonnagemarknaden står redan inför en starkt koncentrerad utbudsstruktur. Det finns för närvarande få (inte fler än sju) tonnageleverantörer på marknaden. Deras antal skulle kunna minska till fem. Av dessa leverantörer är vissa klart mindre kvalificerade än andra. (118) Den föreslagna koncentrationen skulle minska kunder- nas valmöjligheter ytterligare. Att BOC försvinner som en självständig konkurrenskraft skulle göra utbudsstruk- turen ännu smalare, inte bara för att det blir färre kon- kurrenter utan främst för att en av de få ledande tonna- geleverantörerna skulle försvinna. BOC är ett av de få ”första klassens” industrigasföretag som har ledande tek- nik, stor investeringskapacitet och expertis för genom- förande av projekt. (119) Efterfrågesidan är å andra sidan mindre koncentrerad. En rad branscher behöver syre och kväve i tonnageform, t. ex. branscherna för stål, metall (järnhaltig och icke- järnhaltig), kemi, petrokemi, raffinering, elektronik och glas. I var och en av dessa branscher finns det ett stort antal (potentiella) kunder. Mer än 100 kunder har begärt in anbud om stora anläggningar på plats (med en kapa- citet på över 100 ton/dag) under de senaste åren i Euro- pa. Om efterfrågan på mindre (men ändå betydande) anläggningar på plats i gränslinjen mellan bulk- och ton- nageleveranser (med en kapacitet på 20–100 ton/dag) skulle räknas med, skulle kunderna vara ännu fler. (120) I stål- och kemi/petrokemiindustrin finns det stora kun- der. Den anmälande parten hävdar att vissa av dessa kunder är större än Air Liquide. Det är dock inte klart hur kundens storlek ökar hans förhandlingsstyrka. Kun- dernas inflytande bestäms inte av ett företags storlek utan av hur koncentrerat utbudet och efterfrågan är. Ingen enskild kund står för en betydande andel av ton- nageleveranserna i EES och inköpssidan är betydligt mindre koncentrerad än utbudssidan. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/21 Det är inte alla kunder som koncentrerar sina inköp till huvudkontorsnivå eller som får förhandlingsstyrka genom att använda inköpta volymer som maktmedel symbiotiska relationen till industrigasföretaget när kon- traktet väl löper ut. Kundens förhandlingsstyrka kommer till sist att minska. (121) Air Liquide anför i sin anmälan att tonnagekunderna i huvudsak utgörs av ett fåtal stora företag med verksam- het i hela världen (stål-, kemi- och raffineringsföretag) och att de i allmänhet har centraliserade inköpsfunktio- ner. Air Liquide hävdar också att kunderna efterfrågar stora volymer gas och att de därför har en mycket stor förhandlingsstyrka gentemot gasleverantörerna. (122) Kommissionens undersökningar har emellertid inte bekräftat att tonnagekunderna endast utgörs av ett fåtal stora multinationella företag. Dessutom har även företag som gör centraliserade inköp uttryckt att det är motigt att försöka utmana gasleverantörernas inflytande. (123) (124) Inom vissa branscher utgör kostnaderna för industri- gaser en större andel av kundernas produktionskost- nader än i andra branscher. Exempelvis levereras mycket stora mängder syre och argon till ett stålverk, vilket utgör en betydande andel av stålverkets rörliga kost- nader. De mängder syre och kväve som levereras till ett kemiföretags produktionsanläggning kan vara stora i absoluta tal, men de utgör endast en relativt liten andel av kundernas kostnader. Enligt den anmälande parten utgör syre och kväve normalt cirka 3 % av kostnaderna för de produkter för vilkas produktion de är nödvändiga. I de flesta fall är kundens verksamhet beroende av leve- rans av en viss fastställd mängd gaser och kostnaderna för eventuella avbrott i leveranserna kan vara mycket höga. Dessa aspekter påvisar att efterfrågan tenderar att vara oelastisk ur prissynpunkt. Enbart det faktum att inköpet avser stora mängder betyder därför inte att kun- derna kan utöva inflytande i förhandlingarna med gas- leverantörerna. även att minska kundens Införandet av konceptet ”utökat erbjudande” eller ”utility island”, som i huvudsak innebär kombinerad el- och ångproduktion, kommer att medföra lägre kostnader för både industrigasleverantörer och kunder men det kom- mer förhandlingsstyrka. Genom att industrigasföretaget inte bara levererar gaser utan även producerar el och ånga kombinerat kan det tillgodose både sina egna behov av elektricitet (för att driva på plats-anläggningen) och kundens behov av ånga (vilket kemiföretag normalt behöver). Air Liquide var föregångare med denna metod och har hittills haft de största framgångarna med den. Ett så omfattande tillhan- dahållande av nyttigheter har mera gemensamt med ett samriskföretag än med ett leveransavtal. Kunderna kan dra nytta av att nyttigheterna tillhanda- hålls externt, men det blir svårare för dem att bryta den traditionellt De befintliga förfarandena för tilldelning av kontrakt är otillräckliga för att begränsa parternas styrka (125) Air Liquide påstår i sin anmälan att tonnagemarknaden är en ”budgivningsmarknad” och att det därför är till- räckligt att det finns någon annan anbudsgivare (även en enda) för att säkerställa ett konkurrensmässigt resultat. Den anmälande partens definition av ”budgivningsmark- nad” är dock inte klar. Om detta begrepp är avsett att karakterisera en formell budgivningsprocess är det tyd- ligt att det sedvanliga förfarandet på tonnagemarknaden inte följer en sådan process. I en typisk budgivnings- situation, för offentlig upphandling, publiceras anbudsinfordran på ett sådant sätt att alla konkurrenter informeras. Konkurrenterna kan lämna anbud på grundval av samma information och på samma villkor och beslutet om att tilldela kontraktet fat- tas efter en utvärdering av dessa anbud. t. ex. på området (126) Kommissionens undersökning har visat att man bör skilja mellan olika förfaranden för tilldelning av stora på plats-kontrakt. Det finns inget standardiserat anbudsför- farande. Kunder och konkurrenter har framhållit de aspekter som anges i skälen 127, 128 och 129 som typiska. (127) Planering av en på plats-anläggning och utformning av uppdragsbeskrivningen. Air Liquide har själv angett att industrigasföretag (de potentiella leverantörerna) ofta för en dialog med sina (potentiella) kunder på projektets utformningsstadium. Kundföretag söker ofta råd från industrigasföretag när de planerar en tonnagelösning. Så är ofta fallet när stora, kundanpassade på plats-anlägg- ningar behövs, eftersom sådana projekt är komplexa såväl i fråga om teknik som projektplanering och pro- jektledning (32). I sådana fall förlitar sig de flesta kunder på råd från ett kompetent industrigasföretag för att iden- tifiera och specificera den bästa tekniska lösningen för den efterfrågade kapaciteten, renheten och flödestakten, alternativen och parametrarna för utformningen av (32) När mindre anläggningar på plats som bygger på standardteknik (PSA, VPSA, små kryoanläggningar) behövs kan kunden ha större möjlighet att specificera uppdragsbeskrivningarna utan rådgivning från ett industrigasföretag. Särskilt stora multinationella företag kan bygga på sina erfarenheter från andra sådana anläggningar på andra industriområden, särskilt om dessa anläggningar inte är anpassade för specifika behov. L 92/22 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 lämpliga back-up-lösningar, miljöhänsyn anläggningen, m. m. Denna inledande dialog kan pågå under en längre tidsperiod, upp till 18 månader, under vilken möten hålls på expert/ingenjörsnivå och detaljerade tekniska diskussioner äger rum. Processen utmynnar i en kund- specifika industriområdet. anpassad lösning för det Åtminstone en potentiell leverantör kommer därför att bidra i betydande mån till att definiera uppdragsbeskriv- ningen för en stor på plats-anläggning. Denna process ligger nära en gemensam projektutveckling. (133) För det första väljer kunden ofta att vända sig till den dominerande leverantören för råd rörande specifikatio- nen av den nya anläggningen och uppdragsbeskrivning- en, eftersom han har ett etablerat arbetsförhållande med den dominerande leverantören (33). Den vanliga proces- sen för tilldelning av kontrakt involverar därför ofta den dominerande leverantören på ett tidigare stadium än konkurrenterna. Den lösning för på plats-anläggningen som föreslås är ofta den som den dominerande leveran- tören har varit med om att utforma och som motsvarar dennes kapacitet. (128) Anbudsinfordran. Kunder har bekräftat att anbudsinfor- dringar för på plats-leveranser normalt inte publiceras. De flesta kunder kontaktar ett eller flera industrigasföre- tag (främst skriftligen, men även muntligen) och begär in ett anbud. Uppdragsbeskrivningen varierar från en beskrivning i stora drag till en fullt detaljerad beskriv- ning. (129) Beslutsfattande och ytterligare förhandlingar. När anbu- den väl har kommit in äger ofta ytterligare förhandlingar rum med den dominerande leverantören (på grundval av villkoren i övriga ingivna anbud) eller med andra kon- kurrenter som har svarat (på grundval av anbuden från den dominerande leverantören och andra leverantörer). På denna grund fattar kunden sitt anskaffningsbeslut. (134) Den dominerande leverantören kan lämna det mest eko- nomiska anbudet genom att använda sig av sin befintliga leveransrelation och den inledande investeringen. Detta är fallet både när ett på plats-arrangemang kommer upp för förnyelse och när det krävs förlängningar eller änd- ringar av befintliga avtal (för en närmare beskrivning, se skäl 58–61). Denna preferens till nackdel för utomstå- ende konkurrenter kan begränsa incitamenten för andra leverantörer att konkurrera så starkt som de skulle göra i ett anbudsförfarande där de kan lämna anbud på lika villkor (eller alls lämna anbud). Detta har bekräftats av svaren från vissa kunder (34). (135) De flesta kunder som kontaktats har faktiskt svarat att den dominerande leverantören har en fördel vid budgiv- ningen för ett kontrakt för en på plats-anläggning, sär- skilt när ett befintligt leveransavtal skall förlängas. (130) Kommissionens bedömning av huruvida förfarandena för kontraktstilldelning skulle kunna begränsa parternas marknadsinflytande anges i skälen 131–144. Den bygger på de ovannämnda aspekterna. (136) (131) Det måste först noteras att de anbudsförfaranden som tonnagekunderna använder med få undantag inte är några objektiva anbudsförfaranden, med objektiva och klart fastställda kriterier för tilldelningen av ett kontrakt (t. ex. lägsta pris), utan helt enkelt förhandlingar som förs i varierande grad med olika leverantörer. I vissa situationer kan preferenserna för den domine- rande leverantören vara så uttalade att en kund finner det svårt att få in konkurrerande anbud. Detta tenderar att vara fallet om det kontrakt som skall tilldelas inte är attraktivt nog och utsikterna till framgång alltför begrän- sade för att motivera investeringen i att lämna ett anbud. En sådan situation uppstår när en kund vill lägga till ytterligare kapacitet till ett befintligt leveransavtal (t. ex. när kunden har ett kontrakt för på plats-leverans med den dominerande leverantören för 1 200 ton/dag syre och behöver leveranser av ytterligare 350 ton/dag). När för rörledningsleverans är en kund har ett kontrakt utsikterna att utomstående konkurrenter skall lämna anbud också begränsade (se skälen 85 och 86 för en närmare beskrivning). I sådana situationer kan konkur- renterna helt enkelt anse att det är oattraktivt att lämna (132) I de flesta förhandlingsförfaranden har konkurrenterna möjlighet att ändra sina anbud och erbjuda olika villkor under förhandlingarnas gång. Den anmälande partens exempel bekräftar detta. Enligt den anmälande parten ger detta kunderna möjlighet att spela ut leverantörer mot varandra för att få en bättre affär. Den möjligheten begränsas emellertid av olika inslag i förhandlingsför- farandet. (33) Det är i princip tänkbart att en kund söker alternativa råd om pro- jektets utformning från flera potentiella leverantörer. Det kan emellertid antas att endast mycket stora företag skulle använda sig av en sådan strategi. Under undersökningen har inget fall där ett sådant tillvägagångssätt använts påträffats. (34) Det kan naturligtvis finnas undantag, såsom stora ”prestigeprojekt”, som flera gasföretag är angelägna om att vinna. Denna bedömning återspeglar den generella tendensen. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/23 ett anbud mot alla odds och kunden har inget annat val än att falla tillbaka på sin nuvarande leverantör. Enskilda kunder har bekräftat dessa farhågor. (141) Den anmälande parten har åberopat flera kommissions- beslut i koncentrationsärenden till stöd för sin åsikt att användningen av anbudsförfaranden skulle minska de farhågor i fråga om konkurrensen som stora marknads- andelar normalt ger upphov till. (137) För det andra är det så att alla leverantörer som har kapacitet att lämna ett anbud kanske får kännedom om anbudsinfordringar avseende stora på plats-projekt, men så är inte alltid fallet för de många medelstora eller mindre kontraktsmöjligheterna. I sådana fall kan endast ett begränsat antal konkurrenter lämna anbud, eftersom kunderna normalt inte publicerar anbudsinfordringar och ofta inte kontaktar alla potentiella leverantörer. Den dominerande leverantören uppmanas dock normalt att lämna anbud. (138) För det tredje behöver leverantörer mycket information om kunderna, deras transaktioner och krav för att kunna utarbeta sina anbud. Den anmälande parten har betonat att tonnagekontrakt normalt skräddarsys efter kundens specifika behov. Den kunskapen gör leverantören väl ägnad att bedöma vilka alternativ kunden har (t. ex. att ersätta, förnya eller skjuta upp kontraktet) och vilka kostnader som är förenade med de olika alternativen. Under de påföljande förhandlingarna kan leverantören samla in ytterligare information. Om leverantören har sådan information har han möjlighet att bedöma risken för att ett visst projekt överges, skjuts upp eller förmins- kas eller att kunden byter till en helt ny anläggning i stället för att förlänga det befintliga avtalet. Denna kun- skap ger en leverantör möjlighet att anpassa sitt pris efter omständigheterna. Kunder kan därför ha förhand- lingsstyrka endast för marginella projekt. (139) Det rådande förhandlingsförfarandet på tonnagemark- naden skiljer sig från klassiska anbudsförfaranden med hänsyn till denna insyn i kundernas valmöjligheter och leverantörernas möjligheter att anpassa sig till kundernas beteende. Klassiska anbudsförfaranden är utformade för att undvika en sådan insyn, för att förstärka kundens ställning och säkerställa en effektiv konkurrens mellan leverantörerna på lika villkor. (140) För det fjärde framgår det av det tidigare förloppet på tonnagemarknaden att det inte är lätt för kunder att byta mellan leverantörer. Det finns inga bevis för att parter- nas marknadsandelar har varierat i någon större grad. Att de har en stark ställning på regionala marknader motsäger också den anmälande partens inställning. Både Air Liquide och BOC har konsekvent haft mycket stora andelar av tonnageleveranserna på sina ”hemmaterritori- er” (se skälen 67 och 68). Om resultatet av varje kon- traktstilldelning var helt öppet skulle man kunna för- vänta sig att parternas marknadspositioner var mycket mer instabila. Så har inte varit fallet. (142) (143) I sitt svar på meddelandet om invändningar hänvisar den anmälande parten till kommissionens beslut av den 12 december 1996 i ärende IV/M. 692 – Electrowatt/Lan- dis. De relevanta uttalandena i det ärendet avsåg dock små marknader som karakteriserades av att nya konkur- renter gick in på marknaderna och av att den tekniska låg på en innovationen (elektroniska komponenter) sådan nivå att variationer i marknadsandelar var troliga. Inget av dessa inslag föreligger i detta ärende. I samma sammanhang hänvisar den anmälande parten till kommissionens beslut av den 23 oktober 1998 i ärende IV/M. 1298 – Kodak/Imation. I det beslutet var dock förekomsten av upphandlingsförfaranden endast en av flera faktorer som beaktades vid avgörandet om transaktionen skulle skapa en ensam eller kollektiv dominerande ställning. En mera relevant faktor var att en prisökning sannolikt ledde till att kunderna snabbare bytte till en annan teknik, särskilt till digitala system. I det nu aktuella ärendet finns det ingen konkurrerande teknik som skulle kunna begränsa parterna på ett lik- nande sätt. (144) Kommissionen drar slutsatsen att de förfaranden för till- delning av kontakt som nu används i sig inte är tillräck- liga för att säkerställa att varje potentiell leverantör kan lämna anbud på lika villkor och behandlas på samma sätt under förfarandet. Resultatet av sådana förfaranden beror på olika faktorer, såsom leverantörernas styrka på marknaden. Om en leverantör, som den sammanslagna enheten efter den föreslagna koncentrationen, har en mycket starkare ställning än andra ger ett sådant för- farande den dominerande leverantören möjlighet att utnyttja sin ställning för att anpassa sitt anbud till kon- kurrenternas och därmed försvaga deras ställning ytterli- gare. Den ökade obalansen till förmån för den samman- slagna enheten Air Liquide/BOC skulle göra de nuva- rande förfarandena ännu mindre effektiva. På grundval av dessa överväganden anser kommissionen att de nuva- rande förfarandena för kontraktstilldelning inte är till- räckliga för att begränsa parternas marknadsstyrka. Kunder har begränsad insyn i kostnaderna och tillgriper vanligtvis inte egenproduktion (145) Den anmälande parten hävdar att kunder alltid har en inköp av en luftseparerings- Inköp av gaser och möjlighet att investera i anläggning och driva den själva. L 92/24 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 inköp av luftsepareringsanläggningar är därför två lik- värdiga och utbytbara vägar för kunderna att tillgodose sina behov. Enligt den anmälande parten har de flesta kunder någon gång ägt och drivit luftsepareringsanlägg- ningar. De har därför mycket goda möjligheter att beräkna produktionskostnaderna, att beräkna referens- priserna för gas och att insistera på och få de lägsta möjliga gaspriserna. egenproduktion inte betraktas som representativa. En marknadsanalytiker vid BOC hävdar att företagsintern produktion kan minska med upp till 2 % per år och att industrigasföretags förvärv av anläggningar för egenpro- duktion kan stå för en tredjedel av tillväxten på mark- naden (36). I Air Liquides årsredovisning för 1998 bekräftas den utvecklingen. Där anges: ”Järn- och stål- industrin ger en god bild av den nuvarande trenden att lägga ut syreproduktion på tredje man”. Sammantaget är tendensen att egenproduktion inte ökar utan minskar. (146) Kommissionens undersökning har inte bekräftat dessa påståenden. När de tillfrågats om de anser att egenpro- duktion är ett lönsamt alternativ har de flesta kunder svarat nekande. Det finns rimliga skäl för detta. För det första lägger företag i de flesta branscher ut oprioriterad verksamhet på tredje parter. Att göra en stor kapitalinve- stering i produktion av ett råmaterial skulle gå emot denna trend (35). För det andra är det få kunder som har tillräcklig expertis och personal för att driva och under- hålla stora luftsepareringsenheter, särskilt som den rele- vanta tekniken hela tiden utvecklas. Kunder kan normalt inte driva på plats-anläggningar lika ekonomiskt som industrigasföretag, eftersom de inte kan dra nytta av för- säljningen av överskottsproduktion av flytande gaser. För det tredje skulle kunder inte ha kontroll över kon- sekvenserna av deras inledande investering. Varje gång kunden skulle behöva bygga ut kapaciteten, öka renhe- ten eller göra andra ändringar i den befintliga anlägg- ningen, skulle han behöva göra en ny investering. Mot bakgrund av dessa omständigheter är ett hot från en kund under avtalsförhandlingarna om att byta till egen- produktion knappast trovärdigt. (147) Det är i synnerhet inte berättigat att påstå att inköp av anläggningar och gasleveranser i tonnage är ”likvärdiga och utbytbara” vägar för en kund att tillgodose sina I sitt svar på meddelandet om invändningar behov. beskriver den anmälande parten hur kunden och leve- rantören delar (garanterar) risken i samband med den stora investeringen i ett tonnagekontrakt. Om en kund väljer att köpa en anläggning skulle han behöva bära den risken ensam. (148) Den anmälande partens uppgifter motsäger påståendet om att det i allmänhet är sannolikt att kunder köper in luftsepareringsenheter och byter till egenproduktion. Av […]* anbud som Air Liquide lämnat i Europa under de senaste fem åren, övervägde kunderna egenproduktion i endast […]* fall. Av […]* infordringar av anbud om anläggningsförsäljning beslutade kunder i endast […]* fall att faktiskt köpa en anläggning, medan de ingick ett konventionellt gasleveranskontrakt i […]* fall. Mot bak- grund av dessa uppgifter kan anekdotiska exempel om (149) De flesta kunder svarade att de hittills inte ägnat sig åt egenproduktion av industrigaser, att de inte har några detaljerade kunskaper om sina leverantörers kostnads- struktur och att de inte, eller endast delvis, kunde ändra det pris som en tonnageleverantör erbjudit. Det kan vara så att kunder etablerar referenspriser för industrigaser i avtalsförhandlingar, men deras möjligheter att kontrol- lera leverantörens kostnader i varje enskilt fall är fort- farande begränsade. Även om en kund tidigare har drivit en luftsepareringsenhet är hans kunskaper förmodligen av begränsat värde, eftersom den relevanta tekniken utvecklas och varje stor anläggning på plats är kund- anpassad. e) Sammanfattning om tonnagemarknaden (150) Genom den föreslagna koncentrationen skulle strukturen på tonnagemarknaden inom EES förändras. Koncentra- tionen skulle öka Air Liquides marknadsandel betydligt genom att skapa den absolut största tonnageleverantören och förstärka dennes ledande ställning i förhållande till konkurrenterna. Ett stort och kompetent industrigasföre- tags konkurrenspotential skulle försvinna. Den nya enhe- ten skulle ha en starkare regional närvaro i hela Europa, som skulle kunna användas som ett maktmedel i kon- kurrensen om nya kontrakt. Den nya enheten skulle kunna förlita sig på en ytterligare styrka som konkurren- terna inte har. Genom den anmälda transaktionen skulle två ledande konkurrenters know-how, teknik och FoU- kapacitet kombineras. Med hänsyn till dess storlek skulle den nya enheten vara bättre ägnad att konkurrera på en kapitalintensiv marknad som kräver stora investeringar. Det faktum att den nya enheten skulle vara mycket större än de flesta av konkurrenterna skulle avskräcka från kraftfull konkurrens. (35) Denna åsikt delas av industrianalytiker, se t. ex. NatWest Securities, ”Industrial Gases 2000”, februari 1997, s. 79. (36) Se fotnot 19. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/25 (151) Kommissionen drar därför slutsatsen att den föreslagna koncentrationen skulle skapa en dominerande ställning på marknaden för tonnageleverans av syre och kväve i EES. (153) Dessutom skulle den föreslagna koncentrationen i bety- dande mån avskräcka Air Liquide/BOC:s största konkur- rent, Air Products, från att konkurrera kraftfullt med Air Liquide/BOC på dessa marknader. 2. BULK- OCH FLASKMARKNADERNA (152) Den föreslagna koncentrationen skulle ge upphov till all- varliga farhågor för konkurrensen eftersom den skulle kombinera dominerande ställningar på olika nationella marknader, vilket skulle leda till — att den sammanslagna enheten skulle få ökade möj- ligheter att undanröja eller minska faktisk och potentiell konkurrens från tredje parter, och — att faktisk och potentiell konkurrens mellan parterna skulle undanröjas. a) BOC:s dominerande ställning i Förenade kungariket och Irland BOC har för de flesta gaser den absolut största marknadsandelen på bulk- och flaskmarknaderna i Förenade kungariket och Irland (154) BOC:s och dess största konkurrenters marknadsandelar på marknaderna för bulk- och flaskgaser i Förenade kungariket och Irland anges i tabell 6 respektive 7 (37). Tabell 6 Förenade kungariket BOC Air Products Messer Linde Övriga […]* […]* […]* […]* Bulk 25–30 % 35–40 % 15–20 % < 5 % < 5 % < 5 % < 5 % < 5 % < 5 % < 5 % 50–55 % 35–40 % (Hydrogas) […]* 55–60 % < 5 % Gasflaskor […]* […]* […]* […]* […]* […]* 10–15 % < 5 % < 5 % 25–30 % 5–10 % 5–10 % < 5 % 20–25 % 15–20 % < 5 % < 5 % 5–10 % < 5 % < 5 % (AGA) 5–10 % 35–40 % < 5 % 30–35 % < 5 % 5–10 % Syre Kväve Argon CO2 Väte Syre Kväve Argon/Argonblandningar Acetylen CO2 Väte (37) Siffrorna avser 1998 och bygger på företagens omsättning för pro- dukterna i fråga. L 92/26 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 Tabell 7 Irland BOC Air Products Bulk […]* […]* […]* […]* […]* Gasflaskor […]* […]* […]* […]* […]* […]* < 5 % < 5 % 40–45 % 25–30 % 15–20 % 25–30 % 25–30 % 10–15 % < 5 % 15–20 % Syre Kväve Argon CO2 Väte Syre Kväve Argon/Argonblandningar Acetylen CO2 Väte (155) I Irland har BOC stora marknadsandelar för alla gaser. I Förenade kungariket har BOC stora marknadsandelar särskilt (syre, kväve och argon) och för alla flaskgaser. för atmosfäriska bulkgaser (156) BOC har ett begränsat antal konkurrenter. I Förenade kungariket finns endast tre andra stora industrigasföre- tag, varav två har begränsade marknadsandelar (Messer och Linde). I Irland är det bara Air Products som kon- kurrerar. Air Products har som den enda konkurrenten av betydelse i båda länderna en mycket svagare ställning mätt i marknadsandelar i de flesta marknadssegment. Avståndet mellan BOC och Air Products i Irland är märkbart för varje aktuell gas utom argon, som är en gas med låg volym och högt värde. Endast för syre som levereras i bulk är Air Products marknadsandel lika stor som BOC:s i Förenade kungariket. Denna produkt är föremål för handel. (157) I sitt svar på kommissionens meddelande om invänd- ningar hävdar den anmälande parten att BOC:s mark- nadsandelar för luftgaser som levereras i bulk och gas- flaskor och för acetylen har minskat konstant under de senaste åren. (158) Kommissionen medger att BOC tidigare kan ha gjort en viss förlust av marknadsandelar men anser att detta argument inte är tillräckligt för att vederlägga kommis- sionens slutsats om dominans på bulk- och flaskmark- naderna i Förenade kungariket och Irland. (159) För det första hade BOC tidigare mycket stora marknads- andelar på bulk- och flaskmarknaderna i Förenade kung- ariket och Irland och nästan monopolställning på vissa marknader i Förenade kungariket och på de flesta mark- nader i Irland. Även på en marknad som domineras av en leverantör som har erövrat en mycket stor andel av utbudet kan marknadsandelar förloras i viss utsträckning under en längre tid. Detta faktum utesluter inte i sig att dominansen fortgår. (160) För det andra har BOC:s marknadsandelar genomgående legat på en hög nivå, trots att företaget förlorade mark- nadsandelar när vissa nya aktörer gick in på marknaden. I Förenade kungariket har BOC:s andel av marknaden för syre, kväve och argon som levereras i bulk samt syre, kväve, argon/argonblandningar, acetylen, koldioxid och väte som levereras i gasflaskor genomgående varit stor ([…]*). BOC:s andel av marknaden för bulk- och flask- gaser i Irland har genomgående varit ännu större ([…]*). Det har hittills inte förekommit några så stora variatio- ner i marknadsandelarna som skulle tyda på att BOC:s marknadsandelar skulle minska inom överskådlig fram- tid. (161) De kompletterande uppgifter om marknadsandelar som BOC givit in i ett senare skede av förfarandet överens- stämmer inte med de uppgifter som lämnades i anmä- lan, vilka enligt den anmälande parten utgjorde bästa uppskattningar på grundval av aktuella uppgifter från BOC. Kommissionen har inte tillräcklig kännedom om grunderna för beräkningen av dessa marknadsandelar och om vilken metod som använts. Även om bedöm- ningen skulle bygga på marknadsandelar som uppskat- tats i ett senare skede skulle de inte motbevisa kommis- sionens slutsats om dominans på de berörda marknader- na. (162) Den anmälande parten bestrider också kommissionens slutsats om dominans på bulkmarknaden i Förenade kungariket under hänvisning till sjunkande priser. Den anmälande parten påstår att priset i Förenade kungariket på syre, kväve och argon som levereras i bulk har sjun- kit stadigt sedan 1985. Parten har inte lämnat någon närmare information om grunderna för de siffror som denna slutsats bygger på. (163) Den anmälande parten hävdade i sitt svar på meddelan- det om invändningar att den tekniska utvecklingen har lett till en minskning av den investering som krävs för en luftsepareringsenhet (med cirka […]* på 15 år) och en minskning av den genomsnittliga energiförbruk- ningen (med cirka […]* på 15 år), varigenom produk- tionskostnaden för flytande syre och flytande kväve har 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/27 minskat (med […]* på 15 år, vilket också beror på en minskning av energikostnaderna). En sådan minskning av produktions- och energikostnaderna har också rap- porterats i branschanalyser om denna sektor. Kommis- sionen anser därför att prisutvecklingen i stor utsträck- ning återspeglar sänkningen av produktions- och ener- gikostnaderna. Även om transportkostnaderna kan ha ökat noterar kommissionen att den största dominerande leverantörens (BOC) transportkostnader måste vara lägre än konkurrenternas. BOC kan utnyttja det tätaste pro- duktions- och distributionsnätet i Förenade kungariket och Irland. BOC har därför kortare avstånd mellan pro- duktionsanläggningarna och fyllningsstationerna och mellan fyllningsstationerna och kunderna. Beräkningar in bekräftar denna som den anmälande parten givit bedömning (38). (164) Kommissionen finner därför att de genomgående stora marknadsandelar som BOC innehaft på bulk- och flask- marknaderna för luftgaser och acetylen i Förenade kung- ariket och Irland i sig är ett tecken på dominans på dessa marknader, särskilt i jämförelse med konkurrenter- nas mycket mindre marknadsandelar. BOC har det mest omfattande produktions- och distributionsnätet i Förenade kungariket/Irland (165) BOC har den mest omfattande infrastrukturen för pro- duktion och distribution av luftgaser i Förenade kungari- ket och Irland. Företaget har […]* luftsepareringsenheter för handel i Storbritannien och […]* i Irland. Var och en av dessa produktionsanläggningar fungerar också som en distributionspunkt för gaser som levereras i bulk, men BOC har ytterligare […]* distributionsanlägg- ningar för bulkgaser i Storbritannien. BOC har också en acetylenanläggning i Storbritannien. Företaget har där- med det tätaste och mest välbalanserade nätet av platser för produktion och distribution av gaser som levereras i bulk. BOC har vidare en omfattande infrastruktur för distribution av gaser i gasflaskor i Irland ([…]* flaskfyll- ningsanläggningar jämfört med en för konkurrenterna). Det bör också noteras att BOC har kunnat placera ett betydande antal (fler än […]*) små på plats-anläggningar för kväve hos kunder som annars skulle behöva få leve- ranser av flytande kväve. På grundval av uppgifter från konkurrenter drar kommissionen slutsatsen att ingen konkurrent har en så omfattande produktions- och dis- Storbritannien och Irland. tributionsinfrastruktur BOC:s övergripande ställning ur logistiksynpunkt är där- för sådan att företaget kan behålla, eller till och med för- stärka, sin dominerande ställning. i BOC har en mycket stark närvaro inom tonnagesektorn i Förenade kungariket (166) BOC kontrollerar den överlägset största delen av leveran- serna av luftgaser i stora kvantiteter i Förenade kungari- ket (tonnageleveranser) (39). Enligt den anmälande par- tens siffror, som har bekräftats av kommissionens under- sökningar, har BOC […]* av tonnageleveranserna av såväl syre som kväve. Företagets starka ställning inom tonnagesegmentet förstärks ytterligare av att det kontrol- lerar de mest omfattande rörledningsnäten i Förenade kungariket. (167) BOC:s starka ställning inom tonnagesegmentet innebär ytterligare fördelar på bulkmarknaden, eftersom företa- get varje gång det vinner ett tonnagekontrakt i princip kan besluta att använda den nya på plats-anläggningen för samtidig produktion av flytande gaser (så kallad ”snålskjutsproduktion”). BOC kan således hela tiden för- nya sin produktionskapacitet. Dessutom är produktions- kostnaderna för flytande gaser som produceras samtidigt med tonnagegaser lägre på grund av de stordriftsfördelar som uppstår vid en större anläggning. I svaret på med- delandet om invändningar och vid hearingen ifrågasatte den anmälande parten denna fördel och ansåg att ”snål- skjutsproduktion” inte återspeglar de nuvarande tenden- serna inom bulkproduktionen. Denna åsikt får dock inte stöd av alla konkurrenter. Vissa av dem hävdar att det innebär en ytterligare fördel för en gasleverantör på bulkmarknaden att bygga en överdimensionerad på plats-anläggning. (168) Kontrollen över rörledningsnät ger ytterligare struktur- fördelar – som andra konkurrenter inte har – inte bara på tonnagemarknaden utan även på marknaden för gaser som levereras i bulk. Kommissionens undersök- ning har bekräftat att det i princip inte finns något som hindrar att en rörledning används för att leverera de gas- mängder som normalt levereras i bulk. Till skillnad mot konkurrenter utan tillgång till rörledningsnät kan BOC således byta ut kostsamma bulkleveranser genom att ge lämpliga kunder tillgång till sina rörledningar. Detta har bekräftats av exempel från BOC. b) Air Liquides dominerande ställning i Frankrike Air Liquide har de överlägset största marknadsandelarna på de franska bulk- och flaskmarknaderna (169) Marknadsandelarna för Air Liquide och dess konkurren- ter på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike anges i tabell 8. (38) Bilaga A. 11 till svaret på meddelandet om invändningar. (39) Tonnageleveranser förekommer inte i Irland. L 92/28 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 Tabell 8 Frankrike Air Liquide AGA Air Products Praxair Messer Linde Övriga Bulk Syre Kväve Argon […]* 15–20 % 10–15 % 5–10 % < 5 % < 5 % […]* 5–10 % 10–15 % < 5 % 5–10 % < 5 % 10–15 % […]* 10–15 % 5–10 % 5–10 % 5–10 % 5–10 % Kohlendioxid […]* < 5 % Väte […]* 15–20 % 25–30 % < 5 % <5 % Gasflaskor […]* 20–25 % < 5 % < 5 % < 5 % […]* 15–20 % 5–10 % 5–10 % < 5 % […]* 15–20 % 5–10 % 5–10 % < 5 % Syre Kväve Argon/Ar- gonbland- ningar Acetylen […]* 10–15 % <5 % < 5 % < 5 % 10–15 % Koldioxid […]* 10–15 % < 5 % 10–15 % < 5 % Väte […]* 10–15 % < 5 % 5–10 % (170) Tabell 8 visar att Air Liquide har de överlägset största andelarna av samtliga marknader. Konkurrensen är splittrad, då ingen konkurrent når upp till […]* av Air Liquides marknadsandel i något segment och de flesta är betydligt svagare på de övriga marknaderna. AGA, den största konkurrenten, har mer än 20 % endast i fråga om syre i gasflaskor (där Air Liquide har en marknads- andel på […]*). (171) I sitt svar på kommissionens meddelande om invänd- ningar och vid hearingen anförde den anmälande parten att kommissionens analys inte tar hänsyn till företagets sjunkande marknadsandelar för bulk- och flaskgaser i Frankrike under de senaste 20 åren. För det andra häv- dade företaget att priserna för syre, kväve och argon/ar- gonblandningar som levereras i bulk har sjunkit och att kostnaderna för bulkproduktion har ökat. åren, medan marknadsandelen för argon visar sig till och med öka. Priserna för dessa flaskgaser har ökat rela- tivt konstant under de senaste 10 åren med […]*. (173) De bevis som den anmälande parten har lagt fram till stöd för sitt bestridande av kommissionens slutsatser om dominans på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike är inte övertygande. (174) När det för det första gäller marknadsandelar hade Air Liquide tidigare nästan en monopolställning på de franska bulk- och flaskmarknaderna (t. ex. […]* för fly- tande syre och kväve tillsammans 1975). Trots vissa för- luster av marknadsandelar har Air Liquide andelar genomgående förblivit stora (cirka […]*) för både bulk- och flaskgaser. Det har hittills inte förekommit några sådana plötsliga stora förluster av marknadsandelar som skulle tyda på att Air Liquides stora marknadsandelar skulle kunna minska betydligt inom överskådlig framtid. (172) När det gäller flaskmarknaden framgår det av de uppgif- ter som den anmälande parten lämnade efter hearingen att marknadsandelarna för syre och acetylen i gasflaskor endast har minskat svagt under de senaste 10 åren och de har förblivit relativt konstanta under de senaste tre (175) När det för det andra gäller kostnader är det inte klart på vilka grunder de påstådda ökningarna har beräknats. Den anmälande parten gjorde i sitt svar på meddelandet om invändningar gällande att den tekniska utvecklingen under de senaste 15 åren har bidragit till avsevärda kost- 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/29 nadsbesparingar på […]* inom produktionen av flytande syre och kväve. Kommissionen anser därför att pris- utvecklingen till stor del återspeglar sänkningen av pro- duktions- och energikostnaderna. Även om transport- kostnaderna för en leverantör som Air Liquide – med en tät infrastruktur och ett tätt distributionsnät i Frankrike – har ökat, är dessa kostnader lägre än kostnaderna för en konkurrent med mindre omfattande infrastruktur och distributionsnät. Air Liquide har en mycket stark närvaro inom tonnagesektorn i Frankrike (180) Enligt egna uppskattningar levererar Air Liquide för när- i varande den absolut största andelen tonnagegaser Frankrike ([…]* av syreleveranserna och […]* av kväve- leveranserna). Air Liquide har dessutom unika rörled- ningsnät i nyckelregioner inom industrin i Frankrike, Belgien och Nederländerna (40). (176) Kommissionen drar slutsatsen att den fördelning av marknadsandelar som beskrivs i skälen 169–175 i sig tyder på att Air Liquide har en dominerande ställning på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike. (181) I sitt svar på meddelandet om invändningar och vid hea- ringen bestred den anmälande parten att man har denna fördel och ansåg att ”snålskjutsproduktion” inte återspeg- lar de nuvarande tendenserna inom bulkproduktion. Denna åsikt får dock inte stöd från alla konkurrenter. Vissa av dem hävdar att ”snålskjutsproduktion” fort- farande innebär en fördel för en gasleverantör på bulk- marknaden. Och Air Liquide har bekräftat att […]* av företagets anläggningar i Europa ([…]* av […]*) har en överkapacitet framställning av flytande syre och kväve för försäljning på bulkmarknaden. Den anmälande parten uppskattar att den andel av Air Liquides och BOC:s totala bulkförsäljning som kommer från på plats- anläggningar med överkapacitet har förblivit konstant under de senaste fem åren, nämligen […]* 1998, […]* 1997 och […]*1994–1996. för (182) Kommissionen drar slutsatsen att en mycket stark ställ- ning i det närliggande tonnagesegmentet ytterligare för- stärker Air Liquides ställning på bulkmarknaden. c) Förstärkning av dominerande ställning aa) Kombination av dominerande ställningar Genom den föreslagna koncentrationen skulle dominerande ställningar på tre nationella marknader kombineras (183) I Frankrike och Förenade kungariket/Irland skulle den föreslagna transaktionen samla två dominerande leveran- törer som före transaktionen — levererar ett dukter, fullständigt sortiment industrigaspro- — har mycket stora marknadsandelar på bulk- och flaskmarknaderna, (40) Rörledningar för syre – […]* km; rörledningar för kväve – […]* km. Air Liquide har det mest omfattande produktions- och distributionsnätet i Frankrike (177) Air Liquide driver […]* luftsepareringsenheter för fram- ställning av flytande syre och kväve och […]* för argonframställning i Frankrike. Företaget driver också […]* anläggningar för kväve- och koldioxidframställning och […]* för acetylenframställning i Frankrike. När det gäller infrastruktur för fyllning av gasflaskor, har Air Liquide […]* fyllningsanläggningar, varav […]* för stan- […]* för koldioxid, dardluftgaser, […]* för väte och minst […]* för specialgaser. Air Liquide har ett omfattande nät med mer än […]* återför- säljare som täcker alla regioner. […]* för acetylen, (178) På grundval av uppgifter från konkurrenter drar kom- missionen slutsatsen att ingen konkurrent har en lika omfattande infrastruktur för produktion och distribution i Frankrike. I sitt svar på kommissionens meddelande om invändningar gör Air Liquide gällande att dess pro- duktionskapacitet avseende syre och kväve i bulk för närvarande endast är något större än alla dess konkur- renters tillsammans. Kommissionen är inte övertygad om detta. Den anmälande partens siffror visar att kon- kurrenternas sammanlagda produktionskapacitet avse- ende syre och kväve i bulk var avsevärt mindre än Air Liquides 1983, och konkurrenternas produktionskapaci- tet har inte ökat ytterligare i förhållande till Air Liquides under de senaste fem åren. (179) Air Liquide har dessutom […]* små på plats-anlägg- ningar för kväveframställning och kan anses ha en unik ställning inom det segmentet. Sammantaget har Air Liquide en överlägsen tillgång till kunder i Frankrike, vil- ket förstärker företagets dominerande ställning. L 92/30 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 — har omfattande distributionsnät och nationell pro- duktionskapacitet samt den bästa kostnadsbasen, — har en väletablerad kundbas och tillgång till kunder på förmånliga villkor och — i det förflutna har etablerat starka ställningar på sina respektive ”hemmamarknader” (och i angränsande länder), vilka innebär dominans. (184) Om den föreslagna koncentrationen skulle tillåtas i den form den anmälts skulle den leda till att en enda leve- rantör skulle få en dominerande ställning på den näst största och den tredje största industrigasmarknaden i Europa (Frankrike och Förenade kungariket). Den sam- manslagna enheten skulle få en dominerande ställning på områden som motsvarar cirka […]* av den europe- iska efterfrågan på industrigaser (41). Genom den föreslagna koncentrationen skulle parternas dominerande ställning kombineras med starka ställningar i andra länder (185) Förutom att den sammanslagna enheten skulle ha en dominerande ställning i ett vidsträckt geografiskt område som omfattar stora marknader i Västeuropa, skulle den även ha tillträde till marknader i ett antal andra länder där dess faktiska och potentiella konkurrenter är verk- samma, vilket skulle leda till kontakter på flera mark- nader. Den sammanslagna enheten skulle ha stora mark- nadsandelar i särskilt Belgien, Danmark, Grekland, Itali- en, Portugal, Spanien och Sverige. I Tyskland, som är den största europeiska industrigasmarknaden, skulle den kombinerade enhetens marknadsandel vara mindre, men ändå betydande. (186) Air Liquide/BOC:s marknadsandelar i vissa andra länder anges i tabell 9. Tabell 9 Air Liquide/BOC:s marknadsandelar i andra länder Belgien Danmark Tyskland Grekland Italien Portugal Spanien Sverige Bulk Syre Kväve Argon […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* Koldioxid […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* Väte […]* […]* […]* […]* […]* Gasflaskor […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* Syre Kväve Argon/Argonbland- ningar Acetylen Koldioxid […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* […]* Väte (41) Den sammanslagna enheten skulle sammantaget […]* av den europeiska efterfrågan på industrigaser. leverera cirka 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/31 (187) Air Liquide har en infrastruktur för produktion och dis- tribution av industrigaser i vart och ett av länderna i tabell 9, även i de länder där företagets marknadsandel inte tyder på dominans. För närmare detaljer, se tabell 4. (188) I sitt svar på meddelandet om invändningar bestrider den anmälande parten att marknadsandelarna för försälj- ning i bulk och gasflaskor i andra europeiska länder är relevanta för bedömningen av dess ställning på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, Förenade kungariket och Irland. Kommissionen anser emellertid att de mark- nadsandelar som anges i tabell 9 ger ett mått på Air Liquides och BOC:s ställning på olika europeiska bulk- och flaskmarknader och att de är användbara för den samlade bedömningen av den aktuella transaktionen. bb) Ökade möjligheter att undanröja eller väsentligen minska faktisk och potentiell konkurrens från tredje parter Genom att deras respektive dominerande ställningar kombineras, skulle Air Liquide/BOC vara ännu mindre sårbara för konkurrens i Frankrike, Förenade kungariket och Irland (189) Den föreslagna transaktionen skulle leda till att ett mycket större område skulle kontrolleras av en aktör i stället för två, och därigenom skulle den sammanslagna enheten få ytterligare inflytande över konkurrenter i Frankrike, Förenade kungariket och Irland. (190) För det första skulle de två dominerande företagen inte längre vara faktiska och potentiella konkurrenter. Sam- manslagningen av deras verksamheter skulle förstärka parternas tekniska och finansiella resurser på deras respektive hemmamarknader. Dessa omständigheter är i sig avskräckande för utländska konkurrenter och skulle öka inträdeshindren. (191) För det andra skulle var och en av parterna dra nytta av de konkurrenshämmande effekterna av de strategier de följer på den andres område. Om exempelvis BOC före transaktionen hade svarat på att en konkurrent (t. ex. Linde) gick in på marknaden i Förenade kungariket, skulle BOC ha minskat sin lönsamhet och därför blivit mera sårbar för (faktisk eller potentiell) konkurrens från andra parter (t. ex. Messer eller Praxair). Före transaktio- nen skulle således alla nya inträden på marknaden i För- enade kungariket ha förbättrat konkurrensstrukturen på den marknaden. Efter transaktionen skulle en tredje part som etablerar sig i Förenade kungariket påverka konkur- rensstrukturen i betydligt mindre utsträckning. (192) För det tredje skulle den föreslagna transaktionen ge den sammanslagna enheten större möjligheter att öka kon- kurrenternas risker och kostnader i samband med ett inträde på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, För- enade kungariket och Irland. Ett inträde på en annan dominerande aktörs marknad innebär normalt avsevärda kostnader för investeringar i infrastruktur, som inte nöd- vändigtvis kan återvinnas, eftersom den dominerande aktören har starka incitament att inleda en marginell eller nästan marginell priskonkurrens för att förhindra den nya aktören från att få in en fot på marknaden. Före transaktionen skulle nya aktörer på marknaden i För- enade kungariket endast ha stått inför den finansiella ris- ken med att gå in på den marknaden. Efter transaktio- nen skulle de flesta nya aktörer mötas av en starkare dominerande aktör i Förenade kungariket, vilket skulle kunna innebära en större risk för deras investeringar i Frankrike. Detsamma gäller nya aktörer i Frankrike och deras eventuella investeringar i Förenade kungariket. Efter den föreslagna koncentrationen skulle den sam- manslagna enheten kunna välja ut nya aktörer och vidta motåtgärder i samförstånd mot dem i antingen Frankri- ke, Förenade kungariket eller Irland. (193) För det fjärde skulle den föreslagna transaktionen ge den sammanslagna enheten ökade möjligheter till repres- salier på konkurrenternas hemmamarknader. Före trans- aktionen hade åtminstone BOC begränsade möjligheter att bemöta marknadsinträden i Förenade kungariket eller Irland genom att vidta repressalieåtgärder på den nya aktörens hemmamarknad, eftersom BOC saknade en lämplig infrastruktur för produktion och distribution på många kontinentaleuropeiska marknader. Efter trans- aktionen skulle den sammanslagna enheten ha ökade möjligheter att motarbeta inträden på de brittiska bulk- och flaskmarknaderna genom att använda Air Liquides starka ställning och etablerade infrastruktur på den euro- peiska kontinenten. Den sammanslagna enheten skulle till exempel kunna använda sin närvaro i Tyskland för att avskräcka de nya aktörerna Linde och Messer från att i Förenade kungariket. Det har konkurrera aggressivt BOC hittills inte kunnat göra. Kombinationen av dominerande ställningar skulle ge den sammanslagna enheten möjlighet att använda en säker hemmamarknad där de är dominerande som maktmedel mot konkurrenterna (194) Genom kombinationen av dominerande ställningar i ett vidsträckt område skulle den sammanslagna enheten ha en unik ställning när det gäller att konkurrera om kun- der inom det området. Eftersom det område som den sammanslagna enheten skulle kontrollera skulle omfatta två stora marknader (Frankrike och Förenade kungariket) är det mera sannolikt att multinationella kunder skulle driva verksamhet, och därmed behöva industrigaser, på båda marknaderna. Om exempelvis en brittisk kund efterfrågade industrigaser till en av sina anläggningar i L 92/32 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 Frankrike skulle den sammanslagna enheten kunna erbjuda rabatterade priser eller ge andra typer av för- måner på den brittiska marknaden i utbyte mot den kundens verksamhet i Frankrike. Den sammanslagna enheten skulle således vara i stånd att använda sin ställ- ning i Förenade kungariket för att förstärka sin ställning i Frankrike och tvärtom. Sådana metoder är kanske inte alltid olagliga, men möjligheten att bete sig på detta sätt ger upphov till farhågor beträffande konkurrensen om en leverantör är dominerande. Genom att skapa en situation där den sammanslagna enheten Air Liquide/ BOC skulle kunna konkurrera på grundval av domine- rande ställningar två länder, skulle den föreslagna transaktionen ge den möjlighet att använda en domine- rande ställning i ett land för att förstärka en domine- rande ställning i ett annat. i naderna för vissa luftgaser i Belgien och Nederländerna, efter att ha etablerat en tonnageanläggning i Terneuzen som producerade flytande syre, kväve och argon för bulkmarknaden samt en flaskfyllningsstation i Herent- hout, där ett stort sortiment industrigaser kunde fyllas. Från båda dessa anläggningar levererade man till kunder i Belgien och Nederländerna genom att använda BOC- ägda leveransfordon. Båda anläggningarna försåg också BOC:s flaskgasverksamheter i Tyskland, baserade i Bop- fingen. I Belgien, där Air Liquide har en stark ställning, utvecklades BOC till en ny viktig aktör för vissa gaser (argon i bulk – […]*, koldioxid i bulk – mindre än […]*, syre i gasflaskor – mindre än […]*, argon i gasflaskor – […]*) till dess att verksamheterna såldes till Air Liquide i slutet av förra året. flera (195) Den sammanslagna enheten skulle ha goda möjligheter att använda sina fästen på hemmamarknaderna som en bas för att gå in på andra marknader, antingen konkur- renternas hemmamarknader eller mindre geografiska industrigasföretag konkurrerar. marknader där Eftersom enheten skulle få en starkare finansiell ställning till följd av vinster på de starka hemmamarknaderna, nämligen de svårgenomträngliga franska, brittiska och irländska marknaderna, skulle den kunna öka sina ande- lar på dessa marknader genom att bjuda under sina kon- kurrenter. För närvarande är de två parterna individuellt mera begränsade när det gäller sådana beteenden än vad de skulle vara efter teorin skulle antingen BOC eller Air Liquide kunna använda sina respektive hemmamarknader som bas för att konkurrera i andra länder. Den möjligheten begränsas dock för när- varande av den dämpande effekten av potentiell konkur- rens från den andra parten (ömsesidig återhållsamhet). BOC begränsas till exempel för närvarande när det gäller att använda sin kontroll över de brittiska och irländska marknaderna för att ta ut högre priser från kunderna, eftersom företaget riskerar att Air Liquide går in på dess hemmamarknader. Air Liquide har bättre förutsättningar att gå in på marknaden i Förenade kungariket än andra konkurrenter. Genom den föreslagna transaktionen skulle de nuvarande begränsningarna försvinna och den sammanslagna enheten skulle ha en större frihet i detta hänseende. transaktionen. I cc) Faktisk och potentiell konkurrens mellan Air Liquide och BOC sätts ur spel (197) Den geografiska referensmarknaden för vissa värdefulla gaser, såsom argon i bulk och möjligen argon i gasflas- ka, som kan transporteras längre sträckor än luftgaser av standardtyp, förefaller inte vara begränsad till Belgien utan även omfatta vissa delar av norra Frankrike. Det faktum att Air Liquide importerar flytande argon från Frankrike skulle stödja detta påstående. Förvärvet av BOC:s kontinentaleuropeiska verksamheter förstärker därför Air Liquides dominerande ställning i Frankrike, inte endast genom att en faktisk konkurrent försvinner, utan även genom att den konkurrentens marknadsandel läggs till Air Liquides egen dominerande ställning. (198) I den mån Belgien är en separat marknad i förhållande till Frankrike, dvs. när det gäller de gaser som det är transportera långa sträckor, mindre ekonomiskt att skulle Air Liquide förstärka sin dominerande ställning i Frankrike genom att undanröja potentiell konkurrens på den franska marknaden och faktisk konkurrens på en angränsande marknad. För det första måste BOC betrak- tas som en potentiell konkurrent i Frankrike, sedan före- taget visat att det kan etablera en bulk- och flaskverk- samhet på den europeiska kontinenten. Att BOC försvin- ner från den europeiska kontinenten skulle för det andra befria Air Liquide från det konkurrenstryck som följer av BOC:s närvaro på en marknad som gränsar till dess hemmamarknad. För det tredje skulle Air Liquide, genom att undanröja en konkurrent på den belgiska marknaden och förvärva den konkurrentens marknads- andel, bli en ännu starkare aktör i Belgien, där Air Liquide redan har erövrat en stor marknadsandel. Air Liquide skulle därigenom kunna svara på andra potenti- ella nya inträden på dess hemmamarknad mera effektivt i ett grannland, från vilket det skulle vara lätt att försöka gå in på den franska marknaden, t. ex. genom att leverera till industriregionerna i norra Frankrike. Genom att förvärva BOC:s bulk- och flaskverksamheter i Kontinentaleuropa skulle Air Liquide undanröja BOC som en faktisk och potentiell konkurrens på sin hemmamarknad (196) Före den anmälda koncentrationen (i den form den in på bulk- och flaskmark- anmälts) hade BOC gått (199) I sitt svar på kommissionens meddelande om invänd- ningar hävdar den anmälande parten att BOC:s verksam- het i Belgien och Nederländerna var av begränsad omfattning och att Air Liquides förvärv av den därför inte leder till någon relevant förändring av konkurrens- 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/33 varje villkoren på de franska bulk- och flaskmarknaderna. Efter en granskning av affärsuppgifter för dessa verksam- heter måste det argumentet tillbakavisas. BOC:s tonnage- verksamhet garanterades av långfristiga kontrakt som löper åtminstone fram till […]* respektive […]*. BOC:s bulkverksamhet har dragit nytta av en stark tillväxt av försäljningsvolymen för flytande gaser. Lönsamheten har år (42) och under räkenskapsåret förbättrats 1998/99 gjordes en rörelsevinst. Verksamheten genererar betydande kassaflöden. BOC:s flaskverksamhet har vuxit i en sund takt varje år och driftsförlusterna har minskat kontinuerligt under de senaste åren (43). Om man jämför de finansiella uppgifter som BOC har lämnat med upp- gifter från konkurrenter som försökt träda in på mark- ligger utveck- naden under likartade omständigheter, lingen av omsättningen och lönsamheten i linje med vad som kan förväntas under en igångsättningsperiod. Det är därför berättigat att hävda att BOC:s verksamheter på dessa marknader var lönsamma. BOC har gjort gällande att företaget planerar att göra sig av med sina verksam- heter på den europeiska kontinenten efter en översyn av den globala verksamheten. (200) Den aktuella transaktionen skulle förstärka Air Liquides dominerande ställning i Frankrike, eftersom den skulle leda till att BOC försvann som en faktisk och potentiell i Frankrike. Det är denna bestående och konkurrent strukturella förändring på marknaden som ger upphov till konkurrensproblem, inte ett affärsbeslut av en kon- kurrent. Genom den föreslagna koncentrationen skulle Air Liquide försvinna som den mest troliga konkurrenten i Förenade kungariket och Irland (201) Air Liquide är en av de starkaste potentiella nya aktö- rerna på BOC:s nationella hemmamarknader. Konkur- renter har betonat att Air Liquide skulle ha de bästa för- utsättningarna av alla industrigasföretag att göra insteg på marknaden i Förenade kungariket (44). När parterna väl har fusionerat skulle detta konkurrenstryck försvin- na. Detta skulle vara fallet oberoende av om Air Liquide redan var verksam på BOC:s hemmamarknad eller ej. aktör som helst har haft denna effekt i Förenade kung- ariket. Enskilda kunder har dock en annan åsikt. (203) Air Liquide hävdar att företaget endast är en potentiell konkurrent rent teoretiskt, eftersom det aldrig har för- sökt gå in på marknaden i Förenade kungariket och det är mindre sannolikt att det gör det nu när andra aktörer har gått in på marknaden. En projektstudie som givits in till kommissionen visar dock att Air Liquide övervägde att leverera bulk- och flaskgaser i Förenade kungariket när en kund rådfrågade företaget (45). Air Liquide med- ger dessutom att Messer har kunnat klara av inträdes- hindren på de brittiska bulk- och flaskmarknaderna, dock utan att ange varför det inte skulle vara realistiskt för Air Liquide att själv gå in på den brittiska mark- naden. Air Liquide har faktiskt haft de största framgång- arna med att gå in på andra europeiska marknader av alla industrigasföretag hittills. Air Liquide anförde vid hearingen att det är ett affärsbeslut att företaget inte är närvarande på marknaden i Förenade kungariket och medger därigenom att det inte finns några objektiva fak- torer som hindrar det från att gå in på den marknaden. (204) Den anmälande parten hävdade vid hearingen att ett lika stort industrigasföretag, Praxair, borde betraktas som en lika trolig potentiell konkurrent i Förenade kungariket. Man förklarade dock inte varför ett företag som bedriver större delen av sin verksamhet på den amerikanska kon- tinenten och har en begränsad närvaro i Europa skulle vara en lika trolig ny aktör som Air Liquide, som är Europas största industrigasleverantör. Exemplen med Linde och Messer har visat att konkurrenter med bas på den europeiska kontinenten kan gå in på marknaden i Förenade kungariket (205) Det går att göra ett helt nytt inträde på flask- och bulk- marknaderna och sådana inträden har skett i Förenade kungariket. Det finns i princip flera sätt att gå in på en utländsk marknad, nämligen genom att (202) I sitt svar på meddelandet om invändningar medger den anmälande parten att leverantörs utnyttjande av sitt marknadsinflytande kan begränsas av potentiell konkurrens från andra företag som realistiskt sett skulle kunna gå in på marknaden. Den anmälande parten bestrider att ett inträde av vilken potentiell ny en dominerande — exportera industrigaser till det land man vill starta verksamhet i, — etablera en egen produktionskapacitet i det landet, t. ex. genom att skaffa sig kunder för stora produk- tionsanläggningar på plats, (42) Under räkenskapsåren 1994/95 till 1998/99 (tonnage- och bulk- verksamheten tillsammans). (43) Under räkenskapsåren 1994/95 till 1998/99. (44) […]*. (45) Not för Air Liquides ”Comité des Projets Europe” av den 28 januari 1997 angående en anbudsinfordran från ett elektronikföretag avse- ende bulkgaser (kväve, syre och argon), flaskgaser (helium och väte) och utrustning som Air Liquide deltog i. L 92/34 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 — börja med att etablera en distributionsinfrastruktur och köpa in industrigaser på handelsmarknaden innan man upprättar en egen produktionskapacitet, marknadsandelar på mindre än 5 % för syre, mindre än 5 % för kväve och mindre än 5 % för argon. — förvärva en liten lokal leverantör och utvidga dennes distributionsnät och kundbas. Air Liquide är som Europas och världens största företag den mest troliga potentiella nya aktören på marknaden i Förenade kungariket (206) Man kan göra ett marknadsinträde utan att importera hela sortimentet av industrigaser, om en sådan import inte är möjlig eller ekonomiskt lönsam. I så fall går den nya aktören till väga på följande sätt. Till att börja med upprättar aktören en eller flera flaskmagasin och distri- butionsställen. Luftgaser av standardtyp köps in från och fylls av lokala leverantörer. Gaser av högt värde, såsom acetylen, gasblandningar, rena gaser, specialgaser och flytande argon, importeras. Kunder har bekräftat att sådan import har gjorts för att upprätthålla ett mark- nadsinträde i Förenade kungariket. Som ett andra steg, och när han väl har skaffat sig ett visst antal kunder, upprättar aktören en anläggning för att fylla standard- gaser (syre, kväve, argon, argonblandningar och kol- dioxid) på flaskor. De flytande gaser som behövs köps in på handelsmarknaden. Gaser med högt värde fortsät- ter aktören att importera eller köpa in från lokala leve- rantörer. På grundval av denna utvidgade distributions- struktur, bygger den nya aktören som ett tredje steg en mindre luftsepareringsenhet (t. ex. 15–40 miljoner m3/år för syre/kväve) och ytterligare fyllningsanläggningar i mållandet. Detta ger aktören möjlighet att skaffa och leverera till bulkkunder. (207) Alternativt kan ett industrigasföretag gå in på en utländsk marknad genom att förvärva en lokal leveran- tör, lägga till nya produkter och bygga ut leverantörens infrastruktur och kundbas. När väl detta första steg har tagits, kan den nya aktören etablera eller bygga ut sin egen produktions- och distributionskapacitet genom att gå tillväga på det sätt som beskrivs i skäl 206. (208) Exemplen med Linde och Messer bekräftar att det är möjligt att gå in på bulk- och flaskmarknaderna i För- enade kungariket och erövra begränsade marknadsande- lar. Linde gick in på marknaden i Förenade kungariket år 1992 och har sedan dess vunnit marknadsandelar inom flasksegmentet på mindre än 5 % för syre, 5–10 % för kväve, mindre än 5 % för acetylen, 5–10 % för argon och argonblandningar samt 5–10 % för väte. Messer gick in på marknaden i Förenade kungariket genom att för- värva en liten leverantör av koldioxid och bygga ut den förvärvade infrastrukturen. Företaget byggde därefter en fristående luftsepareringsenhet i Eggsborough (till en början gemensamt med AGA). Inom segmentet för flask- gaser har Messer vunnit marknadsandelar på 5–10 % för kväve, mindre än 5 % för argon/argonblandningar och 35–40 % för koldioxid. Inom bulksegmentet har Messer (209) De största hindren mot marknadsinträde på mark- naderna för flask- och bulkgaser är kapitalinvesteringen och driftskostnaderna i samband med att etablera och bibehålla en infrastruktur för produktion och distribu- tion, anskaffningen av en tillräcklig kundbas för att motivera dessa kostnader och finansieringen av driftsför- luster under igångsättningsperioden fram till dess att den nyetablerade verksamheten blir lönsam. (210) för Investerings- och driftskostnaderna varierar beroende på vilken metod för marknadsinträde som väljs. Om en ny marknadsaktör väljer att lämna anbud för tonnagekon- trakt på plats med avsikten att bygga produktionsanlägg- ningen större än behovet tonnagekontraktet och använda överskottskapaciteten för bulk- eller flaskkun- der, kommer kostnaderna att kunna återvinnas under kontraktets löptid, eftersom sådana kontrakt normalt löper på 10–15 år. Det är dock bara ett fåtal stora industriföretag som har de ekonomiska resurser (och mera allmänt den projektledningsförmåga) som krävs för att lansera sådana stora projekt. Om den nya aktören väljer att först etablera en flaskfyllningsinfrastruktur och därefter utvidga sin verksamhet till bulkmarknaden, kommer den inledande kapitalinvesteringen (för etable- ringen av ett flaskmagasin och en fyllningsanläggning) att uppgå till 2–3 miljoner euro. Att bygga en luftsepa- reringsenhet och ytterligare fyllningsstationer för denna kräver dock en avsevärt större investering, cirka 50–60 miljoner euro. Drifts- och transportkostnader för gaser som måste importeras kommer att uppstå fortlöpande. I princip kommer liknande kostnader att uppstå på lång sikt om en ny aktör förvärvar en liten lokal leverantör och försöker expandera den förvärvade infrastrukturen. (211) Det tar ofta en viss tid för en nyetablerad industrigas- verksamhet att bli lönsam. Att behöva bära driftsförlus- ter under igångsättningsperioden utgör ett ytterligare inträdeshinder. Vid ett marknadsinträde kan domine- rande leverantörer frestas att hindra den nya aktören från att få fotfäste på deras hemmamarknad genom att försöka bjuda under den nya aktörens priser i det område där marknadsinträdet äger rum. Konkurrenter har givit exempel på hur BOC har använt sig av denna taktik för att hindra dem från att gå in på marknaden i Förenade kungariket. Detta innebär att den nya aktören måste kunna finansiera en driftsförlust under en igång- sättningsperiod. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/35 (212) Stora industrigasföretag har därför bättre förutsättningar än mindre leverantörer att gå in på en marknad som redan domineras av ett företag. Det är också mera san- nolikt att stora företag har den finansiella styrka, de logistiska och tekniska resurser samt den förmåga till strategiplanering som behövs för att göra den nödvän- diga investeringen och genomföra ett marknadsinträde trots aggressiva motåtgärder från ett lokalt dominerande företag. När det gäller Förenade kungariket bygger denna bedömning på att två stora konkurrenter som är base- rade utomlands, Linde och Messer, har varit mera fram- gångsrika när det gäller att vinna marknadsandelar än små nystartade marknadsaktörer, trots att dessa driver sin verksamhet från Förenade kungariket (t. ex. Energas och Medigas). (213) Mot denna bakgrund har Air Liquide i sin egenskap av Europas ledande industrigasföretag en särskild styrka, som gör företaget till den mest lämpade och sannolika utländska konkurrenten när det gäller att gå in på mark- naden i Förenade kungariket. (214) Air Liquide har en stor kapacitet att etablera en infra- struktur för produktion och distribution på utländska marknader. Detta framgår av det faktum att Air Liquide med framgång har etablerat ett produktions- och distri- butionsnät för industrigaser i en rad europeiska länder, däribland fristående produktionsanläggningar (för bulk- gaser), kundanpassade anläggningar (för en eller flera kunder) med extra produktionskapacitet för bulkmark- naden, små anläggningar på plats och flaskfyllningssta- tioner. I tabell 4 visas Air Liquides europeiska produk- tions- och distributionsnät utanför Frankrike. Följande slutsatser kan dras: Företaget har — På marknader som ligger långt ifrån hemmamark- naden (Frankrike), till vilka det inte är lönsamt att leverera i bulk, har Air Liquide etablerat sin egen produktionskapacitet. gjort detta genom att antingen bygga fristående anläggningar eller att bygga överskottskapacitet vid kundanpas- sade tonnageanläggningar. En mindre viktig lokal produktion har inrättats endast i länder till vilka bulkleveranser kan ske från franska produktions- (Belgien, Nederländerna, Luxemburg anläggningar och, i mindre utsträckning, Tyskland). — I alla länder där en fristående produktionskapacitet har upprättats har Air Liquide etablerat flaskfyll- ningsanläggningar, vars storlek beror på hur stor den berörda marknaden är (med det enda undanta- get Finland, där det bara finns kundanpassade anläggningar). I flertalet länder täcker flaskfyllnings- nätet hela sortimentet av gaser och innefattar ett antal anläggningar som kan fylla värdefulla gaser med en större transportradie (argon, argonbland- ningar, acetylen och andra gaser, även specialgaser). — Air Liquide har dessutom kunnat göra betydande insteg i utländska marknader genom att erbjuda och installera små på plats-anläggningar för standard- gaser (syre och kväve). Det bör noteras att även kun- der i länder som ligger långt ifrån Air Liquides hem- mamarknad kan få leveranser genom denna teknik, vilket också har skett. (215) I allmänhet anser konkurrenter och branschanalytiker att Air Liquide är den ledande leverantören av industri- gaser via kundanpassade på plats-anläggningar (för ton- nageförsäljning). Företagets starka ställning på tonnage- marknaden i hela Europa ökar dess möjligheter att gå in på utländska bulk- och flaskmarknader, ohotat av kon- kurrenterna. Air Liquide har tidigare använt sig av meto- den att överdimensionera sådana kundanpassade tonna- geanläggningar i syfte att sälja produktionen från över- skottskapaciteten på bulk- och flaskmarknaderna. Denna typ av samtidig produktion av gasformiga och flytande gaser utgjorde […]* av Air Liquides totala produktion av flytande syre och kväve i EES 1998. (216) Air Liquide har en avsevärd finansiell styrka som ger företaget möjlighet att bära igångsättningsförluster. Air Liquide är branschledande både mätt i omsättning och kapitalutgifter. Att Air Liquide tidigare har gått in på flask- och bulkmarknaderna i andra europeiska länder (Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Italien, Neder- länderna, Portugal, Spanien och Sverige) bekräftar att företaget kan bära ett marknadsinträde finansiellt. Det har särskilt kunnat göra det i länder där det finns stark konkurrens från lokala leverantörer (t. ex. i Tyskland, Ita- lien och Sverige). Air Liquide är den enda europeiska konkurrenten som kan falla tillbaka på en mycket stark – dominerande – ställning på en mycket stor hemma- marknad för bulk- och flaskgaser (Frankrike). (217) Air Liquide har en ledande teknisk expertis som gör att företaget kan gå in på utländska marknader mera effek- tivt. Branschen är enig om att teknik, i synnerhet till- lämpningsteknik, är en av konkurrensens främsta pådri- vare på bulk- och flaskgasmarknaderna. Detta beror på att produkterna till stor del är homogena och företagen kan få nya kunder genom att erbjuda nya eller mera ekonomiska tillämpningslösningar, vilket minskar kun- dernas kostnader och ökar produktiviteten. Vid ett för- sök till marknadsinträde blir förmågan att erbjuda nya lösningar ännu viktigare. En aktör som går in på en marknad möter begränsningar när det gäller att skaffa kunder genom att erbjuda låga priser, eftersom hans kostnadsbas för produktionen till en början är mindre fördelaktig än den dominerande aktörens och den domi- nerande aktören kan försöka anpassa sig till de priser L 92/36 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 som den nya aktören erbjuder (46). Det är därför ofta avgörande för en ny aktör som går in på marknaden att kunna konkurrera i tillämpningsteknik för att utvidga sin kundbas. Det medges generellt att Air Liquide har en avancerad teknisk expertis och en ledande ställning i fråga om tillämpningstekniker (47). kunna gå in på dessa marknader. Air Liquide är därmed den enda troliga potentiella konkurrenten. (218) Air Liquide är också en ledande tillhandahållare av sär- skilda tekniker som kan erbjudas kunder som befinner sig långt ifrån den nya aktörens hemmabas (t. ex. små anläggningar på plats för produktion av syre och kväve med VPSA-teknik och membranteknik). Genom att ingå cirka […]* små på plats-kontrakt med kunder i gemen- skapen utanför Frankrike har Air Liquide visat hur dess teknik kan marknadsföras framgångsrikt (48). Med hän- syn till att de gasmängder som levereras med hjälp av små på plats-anläggningar ofta motsvarar en efterfrågan som annars skulle tillgodoses genom bulkleveranser, innebär det en extra fördel för en ny aktör när det gäller att få bulkkunder att kunna erbjuda denna teknik. (219) Analysen av Air Liquides särskilda konkurrensmässiga styrka bekräftar att företaget har goda förutsättningar att gå in på flask- och bulkmarknaderna i Förenade kung- ariket. Air Liquide har vidare bättre förutsättningar än alla andra konkurrenter att framgångsrikt upprätthålla ett marknadsinträde. Linde och Messer har etablerat sig i begränsad utsträckning på flask- och bulkmarknaderna i Förenade kungariket, men deras konkurrensmässiga styrka är mycket mindre än den konkurrens Air Liquide skulle kunna uppbringa i Förenade kungariket och Irland, särskilt i jämförelse med BOC:s marknadsinfly- tande. Varken Linde eller Messer har hittills kunnat etablera sig i andra europeiska länder i samma utsträck- ning som Air Liquide. Andra konkurrenter (Praxair, AGA) är betydligt mindre såväl i fråga om storlek och total marknadsandel som beträffande produktions- och distributionsinfrastruktur i Europa (49). Inget av företa- gen har lika stora förutsättningar som Air Liquide att gå in på marknaderna i Förenade kungariket och Irland. Det finns inget annat stort industrigasföretag som skulle (46) Enligt konkurrenter som har gått in på marknaden i Förenade kungariket har BOC faktiskt anpassat sina priser genom att göra motsvarande prissänkningar. (47) Air Liquide har ledande expertis inom centrala högtekniska till- lämpningsområden som elektronik- och kemibranscherna (NatWest Securities, Industrial Gases 2000, februari 1997, s. 45 och 73). […]* av Air Liquides utgifter för forskning och utveckling är inriktade på att förbättra de tekniker som hänför sig till tillämpningen av industrigaser i kundernas industrier. Exempelvis avser […]* av Air Liquides forskning och utveckling tillämpningar på […]*området (den anmälande partens siffror). (48) Siffrorna har lämnats av den anmälande parten och avser tiden fram till och med 1998. (49) AGA har sålt sin begränsade verksamhet i Förenade kungariket. (220) Sammanfattningsvis är den potentiella konkurrensen på flask- och bulkmarknaderna i Förenade kungariket och Irland beroende av att Air Liquide fortsätter att vara en oberoende konkurrent. Om det dominerande företaget (BOC) och den starkaste potentiella nya marknadsaktö- ren (Air Liquide) slås samman skulle detta konkurren- stryck försvinna. Air Liquides frånvaro på marknaden i Förenade kungariket hittills måste ses som ett strategiskt beslut, som skulle kunna ändras när som helst (221) Det råder enighet i branschen om att ett industrigasföre- tags beslut att gå in på en utländsk marknad är ett stra- tegiskt affärsbeslut. Ett industrigasföretag som önskar växa på lång sikt måste utvidga sin geografiska mark- nadstäckning. Detta framgår bäst av Air Liquides expan- sion i Europa och i världen, särskilt i länder som ligger långt från dess hemmabas. Konkurrenter har samstäm- migt betonat att alla industrigasföretag i sin expansions- strategi gör en avvägning mellan den nödvändiga inve- steringen och riskerna. Eftersom Air Liquide skulle ha de bästa förutsättningarna att expandera sin verksamhet till Förande kungariket och Irland, måste den slutsatsen dras att företagets beslut att hittills inte göra det är ett beslut som skulle kunna tas tillbaka. Och Air Liquide har faktiskt tidigare övervägt att börja driva verksamhet i Förenade kungariket (se skäl 203). (222) Det bör betonas att kommissionens invändningar inte är riktade mot Air Liquides affärsstrategi, som hittills kan inte lansera någon verksamhet av ha varit att (ännu) betydelse i Förande kungariket och Irland. De specifika konkurrensproblem som den föreslagna koncentrationen reser avser i stället att den mest sannolika potentiella konkurrenten på de relevanta marknaderna försvinner. Oberoende av om den berörda konkurrenten tidigare har varit villig att inleda en faktisk konkurrens eller inte, skulle den föreslagna koncentrationen innebära att möj- ligheten till en sådan konkurrens försvinner för gott. Den föreslagna koncentrationen skulle således undanröja potentiell konkurrens permanent och därigenom för- stärka BOC:s nuvarande dominerande ställning på de relevanta marknaderna. Resultatet skulle troligen bli att den sammanslagna enheten (Air Liquide/BOC) skulle kunna dominera marknaderna för flask- och bulkgaser i Förenade kungariket och Irland för gott. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/37 d) Faktorer som avskräcker Air Products från att konkurrera kraftfullt med Air Liquide/BOC på bulk- och flaskmarknaderna i Förenade kungariket, Irland och Frankrike (223) I detta avsnitt behandlas strukturen för det planerade gemensamma förvärvet och den uppdelning av BOC som förutses i avtalet mellan Air Liquide och Air Pro- ducts av den 2 juli 1999 (i vilket ändringar gjorda den 7 juli 1999 har införlivats). Det gäller fördelningen av BOC:s FoU-verksamhet, immateriella äganderätt och know-how samt de förbindelser som skapas mellan Air Liquide och dess största konkurrent i Förenade kungari- ket och Irland till följd av denna fördelning. Att det ska- pas viktiga löpande förbindelser mellan Air Liquide och Air Products skulle vara ett starkt incitament för Air Products att inte konkurrera kraftfullt med Air Liquide/ BOC. Detta skulle särskilt påverka Air Liquide/BOC:s ställning på bulk- och flaskmarknaderna i Förenade kungariket och Irland. Bortsett från Air Products är BOC:s enda konkurrenter på nästan alla dessa mark- nader i Förenade kungariket Messer och Linde. Deras ställning är dock obetydlig på de flesta bulk- och flask- marknaderna i Förenade kungariket. Konkurrensen från Air Products skulle bli mindre intensiv till följd av för- bindelserna med Air Liquide och Air Liquide/BOC:s dominerande ställning skulle därför förstärkas ytterligare. Detsamma gäller de irländska marknaderna, där Air Pro- ducts är BOC:s enda konkurrent. (224) De kopplingar mellan Air Liquide och Air Products som skulle skapas genom den planerade transaktionen är dock inte endast relevanta för bedömningen av Air Liquides marknadsinflytande på bulk- och flaskmark- naderna efter det föreslagna förvärvet, utan även för bedömningen av Air Liquides marknadsinflytande på tonnagemarknaden och möjligheten att Air Liquide och Air Products får en gemensam dominerande ställning på marknaderna för helium och specialgaser för elektronik- industrin. fokuserat sin generatorer och företaget har därefter forskning och utveckling mer och mer på tillverkning av stora kryoanläggningar på plats. Att tillhandahålla industrigaser genom stora anläggningar på plats är en mycket kapitalintensiv verksamhet och en avancerad processteknik kan ge leverantören en konkurrensfördel i fråga om anläggningens energiförbrukning och kapital- kostnader. Industrianalytiker uppskattar (50) att tack vare avancerad teknik har kostnaderna för kryogenisk luftse- parering (per producerad enhet) sjunkit med över 25 %. leveranskost- Icke-kryogenisk teknik som undanröjer naderna för gaskonsumenter som konsumerar medels- tora volymer har lett till en samlad kostnadssänkning på 28–50 % under de senaste 20 åren. Den forskning och utveckling avseende på plats-anläggningar som BOC har utfört har varit koncentrerad till att minska elkonsum- tionen vid anläggningen och att förbättra och förenkla systemen för att kyla, kondensera och separera luften i produktionsprocessen. BOC har också utvecklat en avan- cerad teknik i fråga om produktion av gaser med hög renhet och system för elektronikindustrin, bland annat genom att införa flera ultrahöga renhetsgrader för gaser, nya torra pumpar, system för avgasbehandling och tem- peratursystem som införts för halvledartillämpningar. (227) BOC har fler än […]* forskare anställda vid […]* stora och ett antal mindre forskningscentrum, som täcker både processystem och nyckelindustrier som elektronik- industrin (BOC Edwards). BOC har flera löpande sam- arbetsavtal om forskning och utveckling med tredje par- ter i hela världen, särskilt på elektronik-, livsmedels- och miljöområdena. Större delen av BOC:s forskning och utveckling avseende industrigaser äger rum i Förenta sta- terna, medan en del äger rum i norra Stillahavsområdet, Australien och Sydafrika. Det tekniska centret i Murray Hill i Förenta staterna är den primära gasteknikanlägg- ningen som stöder gasverksamheten. Utvecklingsarbete bedrivs också i viss utsträckning på kundernas anlägg- ningar. BOC Edwards forskning och utveckling är inrik- tad på halvledarindustrin och bedrivs i Förenade kung- ariket. aa) BOC:s teknik (228) Kommissionens undersökning har bekräftat att BOC innehar ett brett urval av patent, varumärken och know- how i fråga om både process- och tillämpningstekniker. (225) BOC är en av världens största tillverkare av industrigaser och har utvecklat betydande teknisk sakkunskap, särskilt på området för tillämpningsteknik inom branscherna för elektronik, glas, miljö, livsmedel, kryoteknik, kemi och petrokemi, metall, pappersmassa och papper samt läke- medel. Denna sakkunskap utvecklas nära, och ofta i samarbete med, kunden. forskning och utveckling I inom tillämpningsteknik ingår att lösa tekniska problem som har samband med kundens produktionskostnader, produktkvalitet, driftsproduktivitet och miljöprestationer. bb) Fördelning av BOC:s immateriella egendom och know-how mellan Air Liquide och Air Products (226) BOC:s ställning har varit relativt stark när det gäller leveranser av mindre icke-kryogeniska kväve- och syre- (50) NatWest Securities, Industrial Gases 2000, februari 1997, s. 57. (229) Det planerade gemensamma förvärvet och uppdelningen av BOC skulle leda till att BOC:s immateriella egendom L 92/38 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 är patent, patentansökningar, skulle delas av Air Liquide och Air Products på lika vill- kor. Den immateriella egendom som är aktuell i detta sammanhang teknik, know-how (även på driftområdet), affärshemligheter, upphovsrätt, programvara, varumärken, varunamn och annan immateriell egendom som innehas av BOC eller dess filialer. dd) Slutsatser om de förbindelser som skapas genom den föreslagna transaktionen (243) […]* (230) I avtalet anges hur BOC:s tillgångar, verksamheter och immateriella egendom skall fördelas mellan Air Liquide och Air Products (tillsammans kallade ”parterna”). […]*. e) Sammanfattning om bulk- och flaskmarknaderna (231) […]*. (232) […]*. (233) […]*. cc) Förbindelser mellan Air Liquide och Air Products (234) Den planerade transaktionen enligt avtalet har vissa spe- cifika kännetecken på så sätt att den avser två konkur- renter som lämnar ett gemensamt anbud för att förvärva delar av en tredje konkurrent. Ur konkurrenssynpunkt är strukturen för det gemensamma budet problematiskt, eftersom det står klart att både Air Liquide och Air Pro- ducts kan behöva skaffa sig omfattande kunskaper om BOC:s verksamheter och ha omfattande kontakter med varandra för att kunna lägga bud på och senare dela upp BOC. Detta kan äventyra den konfidentiella karaktä- ren av informationen om företagens verksamheter och därmed påverka den effektiva konkurrensen mellan dem. (235) […]* (236) […]* (237) […]* (238) […]* (239) […]* (240) […]* (241) […]* (242) […]* (244) Kommissionen drar därför slutsatsen att den anmälda koncentrationen och de transaktioner som övervägs i samband med den skulle förstärka Air Liquides domine- rande ställning på marknaderna för syre, kväve och argon i bulk och för syre, kväve, argon/argonblandning- ar, acetylen, koldioxid och väte i gasflaska i Frankrike, vilket skulle medföra att en effektiv konkurrens inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas. (245) Den anmälda transaktionen skulle också förstärka BOC:s dominerande ställning på bulkmarknaderna för syre, flaskmark- kväve och argon i Förenade kungariket, naderna för syre, kväve, argon/argonblandningar, acety- len, koldioxid och väte i Förenade kungariket, bulkmark- naderna för syre, kväve, argon, koldioxid och väte i Irland och flaskmarknaderna för syre, kväve, argon/ar- gonblandningar, acetylen, koldioxid och väte i Irland, vil- ket skulle medföra att en effektiv konkurrens inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas. 3. FRAMTIDA UTVECKLING OCH POTENTIELL KONKURRENS Den föreslagna transaktionen skulle öka inträdeshindren på tonnagemarknaderna i EES och på bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, Förenade kungariket och Irland (246) Såväl tonnagemarknaderna inom EES som bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, Förenade kungariket och Irland kännetecknas redan av höga inträdeshinder med hänsyn till de stora investeringar och den expertis som krävs. Kryogeniska gasframställningsanläggningar och på senare tid icke-kryogenisk utrustning på plats är kapita- lintensiva. Enligt den anmälande parten ligger kapitalin- tensiteten normalt på mellan […]* och […]* för en industrigasverksamhet som bygger på luftseparerings- anläggningar. För både tonnagemarknaderna i EES och bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, Förenade kung- ariket och Irland är den nuvarande höga koncentrations- nivån ytterligare ett hinder mot inträde. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/39 koncentrationsnivån på (247) Det har inte förekommit några inträden av betydelse på tonnagemarknaderna i EES och bulk- och flaskmark- naderna i Frankrike, Förenade kungariket och Irland under de senaste fem åren. Till följd av transaktionen skulle tonnagemarknaderna inom EES ökas avsevärt. Air Liquides och BOC:s sam- lade marknadsställning och deras specifika styrka skulle göra det ännu svårare för nykomlingar att gå in på ton- nagemarknaderna i EES i framtiden. Vad gäller bulk- och flaskmarknaderna skulle den föreslagna koncentrationen leda till att den mest troliga potentiella konkurrenten på marknaderna i Förenade kungariket och Irland skulle försvinna, vilket skulle förstärka BOC:s redan domine- rande ställning på dessa marknader. Den förslagna kon- centrationen skulle också ytterligare förstärka Air Liqui- des befintliga dominerande ställning på bulk- och flask- marknaderna i Frankrike. (248) Man kan därför inte räkna med att Air Liquide/BOC:s manöverutrymme skulle begränsas av potentiell konkur- rens på vare sig tonnagemarknaderna inom EES eller bulk- och flaskmarknaderna i Frankrike, Förenade kung- ariket och Irland. Genom att den anmälda transaktionen skulle kombinera befintliga dominerande ställningar på bulk- och flaskmarknaderna ger den upphov till farhågor om att ett vidsträckt område skulle domineras av en enda enhet för all framtid. 4. HELIUM a) Marknadsstruktur Endast fyra industrigasföretag, som också agerar som grossister, har tillgång till raffinerat helium (249) Heliumrika naturgaser (51) är den enda källan från vilken det är lönsamt att utvinna helium. Det finns bara ett begränsat antal heliumrika naturgaslager. Kända reserver finns i Förenta staterna (Kansas, Oklahoma, Texas och (Bethouia), Polen (Odolanov) och Wyoming), Algeriet västra Ryssland (Orenburg). Det fåtal anläggningar för utvinning av råhelium och produktion av rent helium (raffinering). finns bara ett (250) I Algeriet har Air Liquide och Air Products – genom det gemensamt ägda dotterbolaget Helap SA – ett samrisk- företag för produktion (Helios) med Sonatrach, ett före- tag som ägs av algeriska staten. Helios kapacitet för heli- umraffinering uppgår till […]* mmcf (miljoner kubikfot) per år. Hela produktionen av raffinerat helium avsätts till Air Liquide och Air Products enligt ett långfristigt avtal (total produktion 1998 – cirka […]* mmcf, varav cirka […]* mmcf till Air Liquide och cirka […]* mmcf till Air Products). (51) Definieras som gaser som innehåller minst 0,3 % helium. (251) Ryssland avsätts cirka […]* mmcf av heliumraffinerings- kapaciteten vid Orenburg till BOC och Messer […]* (den totala kapaciteten är cirka […]* mmcf/år). Hela kapacite- ten i Polen avsätts till BOC (cirka […]* mmcf/år). Air Liquide skulle förvärva BOC:s rättigheter enligt dessa avtal. (252) I Förenta staterna utvinner följande företag råhelium ur naturgas, men de har inte någon egen raffineringskapa- citet: Coastal Field Services, Amoco, Crescendo Resour- ces, Duke Energy, Enron Corp. , KN Energy Inc. , Mobil, Phillips Gas Corporation, Pioneer Natural Resources Co. och Williams Field Services. Kommissionens undersök- ningar har visat att dessa företag, med ett smärre undan- tag, avsätter sitt råhelium till BOC, Air Products och Praxair enligt långfristiga leveransavtal. BOC, Air Pro- ducts och Praxair raffinerar detta råhelium. Produktions- kapaciteten för råhelium som avsattes till dessa företag uppgick till cirka 3 220 mmcf år 1998, och leveranserna avsåg cirka 2 400 mmcf. Omkring 65 % av produktions- råhelium i Förenta staterna (4 800 kapaciteten för mmcf) tillkom således BOC, Air Products och Praxair. (253) BOC, Air Products och Praxair är de enda industrigas- företag som har egen kapacitet för heliumraffinering i Förenta staterna. BOC äger och driver världens tredje största raffineringsanläggning i Otis, Kansas (uppskattad kapacitet […]* mmcf/år), vilken skulle förvärvas av Air Liquide. Air Products raffinerar helium i Liberal, Kansas och Sherman, Texas (uppskattad kapacitet <1 000 mmcf år 1998, vilken förväntas öka till 1 500 mmcf år 2000). Praxair har anläggningar i Bushton, Kansas och Ulysses, Kansas (uppskattad kapacitet 1 500 mmcf/år) (52). Dessa företag har tillsammans en total raffineringskapacitet på […]* mmcf/år. (254) Återstoden av Förenta staternas råhelium utvinns och raffineras av följande företag: CIG Resources, Exxon, Keyes Helium Company, Nitrotec Energy Corporation, Union Pacific Resources Inc. och Unocal Corporation. Dessa företags råheliumkapacitet var 1998 upp till 1 580 mmcf, och deras raffineringskapacitet var upp till 1 640 mmcf, där Exxon har den största andelen (upp till 1 200 mmcf/år) (53). Kommissionens undersökningar har visat att nästan alla dessa företag, särskilt Exxon, har avsatt sitt raffinerade helium till Air Liquide, BOC, Air Pro- ducts och Praxair enligt långfristiga leveransavtal (bort- sett från två företag vars raffineringskapacitet inte över- stiger 165 mmcf). Omkring 1 310 mmcf raffinerat helium levererades enligt dessa kontrakt 1998. Air Liqui- de, BOC, Air Products och Praxair distribuerar och salu- för detta raffinerade helium. (52) Källa: Chemical Economics Handbook, Helium Data Summary, 1998. (53) Källa: Chemical Economics Handbook, Helium Data Summary, 1998. L 92/40 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 (255) Kommissionen drar slutsatsen att endast fyra industrigas- företag raffinerar helium eller deltar i raffinering av heli- um, nämligen Air Liquide, BOC, Air Products och Praxa- ir. Dessutom avsätts praktiskt taget allt det helium som raffineras av andra företag till samma fyra industrigas- företag enligt långfristiga avtal. Air Liquide, BOC, Air Products och Praxair kontrollerar tillgången till nästan hela produktionen av raffinerat helium. De tillhandahål- ler helium på grossistnivå till återförsäljare, även till alla andra industrigasföretag, genom sin egen distributions- infrastruktur. Air Liquide/BOC och Air Products skulle kontrollera de flesta heliumkällor som ligger i närheten av Europa och större delen av den europeiska raffineringskapaciteten ([…]*). BOC levererar cirka 15–20 % av konsumtionen inom EES från sina källor i Polen och Ryssland. Efter transaktionen skulle två företag (Air Liquide och Air Products) kontrollera tillgången till nästan alla helium- källor nära Europa. De två företagen skulle, till ungefär lika stora delar, kontrollera nästan […]* av raffinerings- kapaciteten nära Europa. (257) Det faktum att alla heliumåterförsäljare försöker få till- gång till heliumkällorna nära Europa visar hur viktiga de är för leveranserna till EES. Även företag med en stor företagsintern produktionskapacitet i Förenta staterna (Air Products, Praxair, BOC) importerar endast de mäng- der från Förenta staterna som de inte kan anskaffa lokalt. Exempelvis köper […]* in helium som produce- rats i Algeriet från Air Liquide. (256) Som anges ovan kontrollerar Air Liquide och Air Pro- från Algeriet. ducts gemensamt heliumleveranserna Enligt den anmälande parten skeppas […]* av det alge- riska heliumet till EES. Kommissionen uppskattar att Air Liquides/Air Products algeriska samriskföretag levererar cirka […]* av det helium som konsumeras i EES. Genom att skulle Air Liquide förvärva kontroll över heliumleveranserna från Polen och […]* av heliumleveranserna från Ryssland förvärva BOC:s heliumverksamheter, Air Liquide/BOC och Air Products skulle ha stora sammanlagda marknadsandelar (258) Helium säljs på grossistnivå till distributörer (däribland de flesta andra industrigasföretag). Kommissionens upp- skattningar av marknadsandelarna på grossistmarknaden anges i tabell 10 (54). Tabell 10 Marknadsandelar på grossistmarknaden för helium EES Världen Air Liquide […]* […]* BOC […]* […]* Air Products Praxair 25–30 % 15–20 % 15–20 % 25–30 % Messer < 5 % < 1 % Linde Övriga — — — — (259) Air Liquide/BOC och Air Products skulle på grossistnivå ha en sammanlagd marknadsandel på […]* av heliumle- veranserna till EES och […]* på världsnivå. (260) Air Liquide har hävdat att företaget inte säljer helium på grossistnivå. Det påståendet motsägs dock av de uppgif- ter som Air Liquide har lämnat under förfarandet. Enligt de uppgifterna hade Air Liquide 1998 en försäljning till kunder i grossistledet inom EES på […]* mmcf ([…]* mmcf om ett back-to-back-avtal inte räknas med) och på […]* mmcf på världsnivå. Även om de mängder som levererades enligt back-to-back-avtalet inte räknas med, uppgick Air Liquides marknadsandel i grossistledet ändå till […]* i EES 1998. Air Liquide/BOC:s och Air Pro- ducts sammanlagda marknadsandel skulle bli […]*. inom EES, utan BOC som en ytterligare konkurrent ha svaga incita- ment att utmana Air Liquide och Air Products. […]* köper in algeriskt helium från Air Liquide enligt ett back-to-back-avtal till för sina leveranser samma eller högre kostnader. Ett sådant arrangemang främjar inte en aktiv konkurrens. Det är osannolikt att Praxair skulle använda helium från sin företagsinterna produktion i Förenta staterna för att konkurrera med Air Liquide eller Air Products om priser, eftersom det innebär större investeringskostnader (om egna contain- rar används) och transportkostnader. Det är också rim- ligt att anse att Praxair även på världsnivå har få incita- ment att konkurrera kraftfullt. Praxair drar liksom de övriga heliumgrossisterna nytta av att dess företags- interna heliumproduktion i Förenta staterna är flexibel. Företagets raffinaderier är kopplade till ett rörlednings- och lagersystem som drivs av Förenta staternas regerings ”Bureau of Land Management (BLM)”. Detta system ger möjlighet att lagra överskott av råhelium och skära ner på produktionen av raffinerat helium. Praxair skulle alltså inte förhindras från att anpassa sin produktion och (261) Den föreslagna koncentrationen skulle leda till att Praxair blir den enda återstående konkurrenten i gros- sistledet. Enligt kommissionens mening skulle Praxair (54) Siffrorna avser 1998 och bygger på volymer. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/41 distribution av raffinerat helium till minskningar i efter- frågan och prisökningar. Messer är verksam som grossist endast i mycket begränsad utsträckning. Alla andra kon- kurrenter verkar enbart som detaljister och är helt bero- ende av de övriga industrigasföretagen för sina heliumle- veranser. (262) Air Liquide har vidare anfört att marknadsandelarna inte visar konkurrensvillkoren för heliumverksamheten på ett relevant sätt, eftersom företaget anser att ”oberoende raf- finörer” av helium är viktigare grossister. Kommissionen anser dock inte att det är korrekt att kvalificera företag med en raffineringsverksamhet men utan distributions- kapacitet (se skäl 254) som grossister. Dessa företag levererar till grossister enligt långfristiga avtal men age- rar inte själva som grossister. Frågan om huruvida det är troligt att sådana raffinörer börjar driva verksamhet med grossistförsäljning av helium skulle också behöva besva- ras negativt. Som den anmälande parten med rätta anför producerar dessa företag helium endast som en bipro- dukt från deras naturgasverksamhet. De bedriver ingen industrigasverksamhet, har ingen distributionskapacitet och inga befintliga kundrelationer. För att bygga upp en containerflotta som kan jämföras med Air Liquides, skulle ett sådant företag behöva göra en investering på 45–50 miljoner euro (för […]* transportcontainrar). Inte ens stora producenter av raffinerat helium, såsom Exxon, har hittills agerat som distributörer av helium på gros- sistnivå. Genom den föreslagna koncentrationen skulle antalet vertikalt integrerade heliumleverantörer med en fullständig distributionsinfrastruktur minskas till tre (263) Efter den planerade transaktionen skulle endast tre före- tag (Air Liquide/BOC, Air Products och Praxair) ha egen heliumproduktion och vara fullständigt vertikalt integre- rade. Dessutom skulle det bara vara dessa tre företag som skulle ha en omfattande infrastruktur för heliumdis- tribution i Europa och i världen. Inom Europa skulle Air Liquide/BOC och Air Products också ha flest transport- containrar (båda över […]*) och fyllningsstationer (över […]*). Enligt kommissionens undersökningar skulle Mes- ser och Linde ha en liten, men ändå viktig, distributions- infrastruktur. De övriga industrigasföretagen ligger efter. På världsnivå skulle Air Liquide/BOC ha en flotta på över […]* stora kryogeniska transportcontainrar (11 000 gallons eller större). Enligt kommissionens undersök- ningar skulle endast Air Products ha en liknande världs- omspännande distributionskapacitet. Praxair har ett betydande, men mindre, antal transportcontainrar i värl- den. Messers distributionskapacitet är obetydlig i sam- manhanget. Slutsats om marknadsstrukturen (264) Kommissionen anser att kontrollen över tillgången till raffinerat helium är ett tecken på Air Liquide/BOC:s och Air Products marknadsinflytande. Enligt kommissionens uppskattningar skulle Air Liquide/BOC och Air Products tillsammans kontrollera tillgången till cirka […]* av kapaciteten för heliumraffinering i världen. De skulle kontrollera tillgången till alla heliumkällor nära Europa. Deras stora sammanlagda marknadsandel bekräftar deras starka ställning. b) Övriga industrigasföretags ställning Övriga industrigasföretag har en svag ställning eftersom de är beroende av Air Liquide/BOC och Air Products för heliumleveranser (265) Inget av de övriga industrigasföretagen i Europa eller i världen har en egen produktionskapacitet för helium eller avtalsenlig tillgång till raffinerat helium (55). De är helt beroende av leveranser av raffinerat helium från de fyra stora företagen. I Europa är konkurrenterna i stor utsträckning beroende av Air Liquide/BOC och Air Pro- ducts, som tillsammans kontrollerar […]* av heliumim- porten till EES. Denna situation skapar en risk för att andra industrigasföretag hindras från att konkurrera på detaljistmarknaden för helium. De flesta företag som kommissionen har kontaktat har pekat på denna risk. (266) Det potentiella hotet om marknadsavskärmning måste ses som ett allvarligt konkurrenshinder. Industrigasföre- tag har betonat att helium är en strategisk produkt som alla leverantörer måste ha i sin portfölj. Detta gäller obe- roende av om gasleverantören är stor eller relativt liten. Även mindre, regionala gasleverantörer köper in helium för återförsäljning. Den stora investeringen i nödvändiga produktions- och distributionsanläggningar minskar sannolikheten för en konkurrensmässig utmaning ytterligare (267) Det krävs en avsevärd investering för att etablera en verksamhet med heliumutvinning och en raffinerings- kapacitet. En anläggning för utvinning av råhelium är normalt kopplad till narurgasbearbetning. Konkurrenter (55) Det enda undantaget är Messers rättigheter i Orenburg-källan. L 92/42 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 har uppskattat att en sådan anläggning kostar 50–100 miljoner euro (fristående). Investeringen i en raffine- ringsanläggning kan ligga på upp till […]* miljoner euro för en stor anläggning ([…]*) och ligger på uppskatt- ningsvis 10–30 miljoner euro för en medelstor anlägg- ning (upp till 350 mmcf/år). Dessutom behövs bety- dande investeringar för att etablera en infrastruktur för lagring, transport och distribution av helium. Lagert- ankar av storleken 30 000 gallons (3 mmcf), som instal- lerats vid de flesta kondensationsanläggningar, kostar upp till 0,9 miljoner euro (inköp och installation). Trans- portcontainrar på 11 000 gallons kostar upp till 0,75 miljoner euro. En konkurrent som vill bygga upp en containerflotta av en storlek som är jämförbar med de tre ledande heliumleverantörernas (Air Liquide/BOC, Air Products och Praxair) måste köpa in minst […]* (ytterli- gare) containrar. Kostnaderna för en fyllningsstation för helium (som används för att flytta helium från stora containrar till de mindre som används för detaljhandel) har uppskattats till 1–1,5 miljoner euro. Konkurrenterna skulle behöva bygga nya fyllningscentrum. (268) Oberoende av om en konkurrent har råd med dessa stora investeringar eller inte, är det osannolikt att han skulle få tillgång till tillräckliga mängder helium för att motivera de nödvändiga utgifterna. Råhelium avsätts normalt till de fyra stora företagen enligt långfristiga avtal med ensamrätt. Det är högst osannolikt att en nykomling skulle kunna tränga undan ett av de fyra dominerande företagen. De företag som redan har en omfattande distributionsinfrastruktur (Air Liquide/BOC, Air Products och, i mindre utsträckning, Praxair) skulle förbli de mest troliga inköparna av raffinerat helium från oberoende producenter. Även om en oberoende helium- raffinör, t. ex. Exxon, skulle besluta att avsätta en del av för heliumraffinering till en nykomling, sin kapacitet skulle det endast röra sig om begränsade mängder. Det är osannolikt att enbart inköpet av så små mängder, utan egen produktion av tillräckliga mängder, skulle ge en nykomling möjligheter att begränsa Air Liquide/ BOC:s och Air Products gemensamma marknadsinflytan- de. Air Products kontrollerar den enda leverantören av kryogeniska containrar för heliumtransporter (269) Den enda tillverkaren och leverantören av stora (11 000 gallons) kryogeniska transportcontainrar för helium är Gardner Cryogenics, ett dotterbolag till Air Products som är baserat i Förenta staterna. Kryocontainrar som tillverkas av detta företag håller flytande helium vid de låga temperaturer som krävs för långväga transporter. Detta är de enda containrar som används för sjötrans- port av helium. Kommissionen antar att det inte finns något annat företag som för närvarande kan tillverka sådana containrar. Stora industrigasföretag (däribland Air Liquide) har bekräftat att de inte har någon tillverk- ningskapacitet för sådana containrar. c) Skapande av en gemensam dominerande ställning Det finns betydande kopplingar mellan Air Liquide/BOC och Air Products (270) […]* (271) […]* (272) […]* Genom den föreslagna koncentrationen skulle en viktig konkurrent försvinna (273) BOC har en betydande heliumförsäljning på grossistnivå i EES (en marknadsandel på […]*) och i världen ([…]*). Ur intäktssynpunkt är BOC den näst största heliumleve- rantören i världen (56). Företaget kontrollerar omkring […]* av raffineringskapaciteten i Europa och […]* av kapaciteten i världen och har en av de mest omfattande infrastrukturerna för distribution mätt i antal transport- containrar och fyllningscentrum. (274) BOC levererar för närvarande cirka […]* av efterfrågan på helium inom EES från sina källor i Polen och Ryss- land. Genom den anmälda transaktionen skulle det kon- kurrenstryck som följer av BOC:s självständiga tillgång till raffineringskapacitet i Polen och Ryssland försvinna. Det faktum att BOC också har produktionskapacitet i Förenta staterna vid anläggningen i Otis, Kansas innebär att BOC:s konkurrenspotential som heliumgrossist inte är helt och hållet beroende av att företaget får fortsatt tillgång till de polska och ryska källorna. Att BOC för- svinner som en oberoende konkurrent skulle därför minska konkurrenstrycket på Air Liquide och Air Pro- ducts betydligt. Efter den föreslagna koncentrationen skulle Air Liquide/BOC och Air Products ha liknande kostnadsstrukturer (275) Råhelium utvinns ur naturgas med hjälp av kryogeniska utvinningsprocesser. adsorption” ”Pressure används främst för rening (raffinering) av råheliumet. Det rena heliumet kondenseras därefter och fylls på stora kryocontainrar (11 000 till 30 000 gallons) varefter de antingen lagras under en begränsad tid eller skeppas direkt. swing (56) Källa: Uppskattningar från konkurrenter. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/43 (276) I den mån Air Liquide och Air Products anskaffar helium i Algeriet har båda företagen identiska kostnads- I Förenta staterna skulle Air Liquide/BOC strukturer. driva BOC:s heliumraffinaderi i Otis, Kansas (med en kapacitet på upp till […]* mmcf/år). Air Products driver raffineringsanläggningar i Liberal, Kansas och Sherman, Texas (med en total kapacitet på mindre än 1 000 mmcf/år för närvarande) (57). Dessa anläggningar har lika stor kapacitet och förses med naturgas från en sam- ling fält som ligger i Kansas, Oklahoma och Texas. Kom- missionen anser att Air Liquide/BOC och Air Products har lika stora produktionskostnader (58). (277) Även distributionskostnaderna är lika. Endast ett företag i hela världen tillverkar kryogeniska transportcontainrar (Gardner Cryogenics) och de tillhandahålls alla gasföre- tag till samma kostnad. Kostnaderna för fyllningsstatio- ner är också lika stora. På grundval av uppgifter från de berörda företagen skulle Air Liquide/BOC och Air Pro- ducts har ungefär lika omfattande fyllnings- och contai- nernät i världen och i Europa. konkurrenters ställning i kostnadshänseende vid var och en av deras källor, oavsett om dessa källor är företags- intern produktion eller leveranser från tredje man. Kunder i grossistledet har endast begränsat utjämnande marknadsinflytande (280) Kunderna på grossistmarknaden, dvs. detaljister – gene- rellt andra industrigasföretag – har vanligtvis en endast begränsad förmåga att motverka Air Liquide/BOC:s och Air Products gemensamma inflytande som leverantörer. De förlitar sig på helium som en nyckelprodukt för sitt eget utbud i detaljistledet. Det faktum att de konkurrerar med Air Liquide/BOC och Air Products på detaljistmark- nader förvärrar denna begränsning. Andra industrigasföretag möts inte enbart av en risk att avskärmas från marknaden utan de står även inför nack- delar på andra marknader. Det bör också noteras att många kunder är mindre, regionala detaljister. Även större företag har uttryckt oro. industrigaser för Helium är en homogen produkt som bjuds ut till försäljning på en ytterst öppen marknad (278) Raffinerat helium är en homogen produkt som fram- ställs i enlighet med en internationell kvalitetsnorm (grad A-helium med en renhet på 99,995 % eller mer). Industrigasföretag ser helium som en typ av handelsvara som de handlar med sinsemellan eller med andra detal- jister. De köper in helium från varandra och är därför välinformerade om priser. (279) Ett antal faktorer säkerställer att marknaden är ytterst öppen. Det finns få vertikalt integrerade heliumgrossister (endast tre efter transaktionen). Air Liquide/BOC och Air Products köper till stor del in helium från samma eller liknande anläggningar och på liknande villkor. Produk- tionstekniken utvecklas inte snabbt, eftersom anlägg- ningar kan uppgraderas men de ersätts inte så ofta. Dis- tributionsutrustningen är standardiserad och till stor del framgår av identisk. Produktionsprocessens öppenhet den interna studie från ett industrigasföretag som kom- missionen har gått igenom (59). I denna studie analyserar det berörda industrigasföretaget just var och en av dess (57) Källa: Chemical Economics Handbook, Helium Data Summary, 1998. (58) Detta bekräftas av en analys från BOC, ”Global Helium Strategy”, 29 augusti 1997 (ingiven till Federal Trade Commission som en del av anmälan enligt HSR act). (59) Se fotnot 60. d) Slutsats (281) Kommissionen drar slutsatsen att den anmälda trans- aktionen skulle skapa en gemensam dominerande ställ- ning på marknaden för leveranser av helium till EES på grossistnivå. Kommissionen anser att samma slutsats skulle dras om grossistmarknaden skulle betraktas som en världsmarknad. 5. SPECIALGASER FÖR ELEKTRONIKINDUSTRIN a) Nuvarande marknadsstruktur Den europeiska marknaden för specialgaser för elektronikindustrin är redan starkt koncentrerad med Air Liquide, Air Products och BOC som ledande leverantörer (282) Specialgaser för elektronikindustrin produceras i huvud- sak av kemiföretag i Förenta staterna och Asien. Indust- rigasföretag producerar sådana gaser endast i begränsad utsträckning, särskilt om de också bedriver kemiverk- samhet, som t. ex. Air Products. Kemiföretagen distribue- rar dock inte gaserna till slutanvändarna, som främst är halvledartillverkare, utan distributionen utförs av indust- rigasföretagen. Däremot anses kemiföretag inte vara lik- ställda med leverantörer, eftersom de normalt saknar L 92/44 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 know-how och anläggningar för fyllning och analys av specialgaser inbegriper för elektronikindustrin, vilket hantering av gasflaskor. De ledande leverantörerna har en stark konkurrensfördel på grund av sin globala närvaro och tekniska kompetens (283) Vid hearingen hävdade den anmälande parten att indust- rigasföretag endast är distributörer av specialgaser för elektronikindustrin, utan verkligt marknadsinflytande. t. ex. Industrigasföretag som distribuerar sådana gaser, Air Products, Praxair, Air Liquide och BOC, tillhandahål- ler dock nyckeltjänster och -varor som inte kan tillhan- dahållas av gastillverkarna. Deras roll är av avgörande betydelse och går utöver att vara enbart distributörer. För det första renas, blandas och fylls specialgaser för elektronikindustrin enligt detaljerade kundspecifikationer och enligt högt specialiserade processer som utförs i ”fyllningsstationer” som drivs av industrigasföretagen. Varje enskild gasspecifikation undergår ett certifierings- förfarande som kan ta upp till två år. Tillverkare av spe- cialgaser för elektronikindustrin, t. ex. kemiföretag, har inte någon sådan ”fyllnings”kapacitet. För det andra transporteras och levereras specialgaser för elektronik- industrin i specialiserade containrar som också erbjuds av enbart gasföretag. För det tredje kräver halvledartill- verkare också luftgaser och helium av hög renhet, t. ex. som plasmagaser eller gaser för oxidations- eller reduk- tionsprocesser. De köper i allt större utsträckning in sådana gaser tillsammans med specialgaser för elektro- nikindustrin. För det fjärde utformar, installerar och cer- tifierar industrigasföretag ofta utrustning (gassystem), såsom rörledningar, gaskabinett (för hantering av giftiga gaser) osv. Air Liquides och BOC:s utbud omfattar en rad sådana produkter. (284) På grundval av de siffror som samlats in under kommis- sionens undersökning, var värdet av EES-marknaden för specialgaser för elektronikindustrin cirka 80 miljoner euro 1998. Fördelningen av marknadsandelar mätt i värde var följande: Air Liquide mellan […]* och […]* Air Products mellan 20 % och 30 % BOC Praxair Messer Linde AGA mellan […]* och […]* mellan 10 % och 20 % mindre än 10 % mindre än 10 % mindre än 10 % (285) De tre ledande leverantörerna Air Liquide, Air Products och BOC hade tillsammans mer än […]* av marknaden. Det var en tydlig lucka mellan BOC som den tredje stör- sta leverantören och Praxair som den fjärde största. De återstående leverantörerna spelade endast en mindre roll. (286) Air Liquide, Air Products, BOC och Praxair är de globala aktörerna på marknaden för specialgaser för elektronik- industrin. Till skillnad från konkurrenterna driver vart och ett av dessa företag produktionsanläggningar (fyll- ningscentrum) i EES, Förenta staterna och Fjärran Östern. Air Liquides, Air Products och BOC:s närvaro är dock viktigare än Praxairs. luftgaser i bulk) (287) Det kan uppskattas att Air Products globala marknads- total gasförsäljning till elektroniksektorn andel mätt i (vilket även innefattar t. ex. ligger på mellan 22 % och 25 %. Air Liquides andel ligger på mel- lan […]* och […]* och BOC:s på mellan […]* och […]* medan Praxairs andel endast är mellan 7 % och 9 % (60). De tre ledande leverantörernas starka globala närvaro ger dem en betydande konkurrensfördel på den europe- iska marknaden. Även om, som den anmälande parten gör gällande, de faktiska inköpsbeställningarna av speci- för elektronikindustrin beslutas, administreras algaser och utfärdas vid den lokala anläggningen med beaktande av specifika lokala faktorer, måste man ta hänsyn till det faktum att de stora halvledartillverkarna är verksamma globalt. En leverantör av specialgaser för elektronik- industrin med en stark närvaro i hela världen kan erbjuda gaser av samma kvalitet till halvledartillverkare i hela världen. (288) Air Liquide, Air Products och BOC anses också vara ledande konkurrenter i fråga om teknik för specialgaser för elektronikindustrin. Air Liquide och Air Products är dessutom ledande när det gäller att tillhandahålla så kal- lade ”tjänster för total gas- och kemikalieförvaltning” (Total Gas and Chemicals Management services, TGCM), som omfattar miljöskyddsåtgärder, underhåll av på plats- anläggningar, kvalitetskontroll, kontroll och tillsyn, byte av gasflaskor för specialgaser för elektronikindustrin, analyser om användningsställen samt inventarieadminist- ration. Air Liquide har omkring […]* TGCM-centrum i hela världen och Air Products Megasys-grupper driver […]* anläggningar för […]* olika kunder i […]* länder. (289) Mera generellt kan slutsatsen dras att Air Products och Air Liquide och, i stor utsträckning, BOC fokuserar på elektroniksektorn. Air Products uppnår 17 % av sin totala försäljning i denna sektor och Air Liquide […]*. För BOC är andelen […]* och för Praxair 5 %. (60) Dessa siffror för marknadsandelar avseende specialgaser för elek- tronikindustrin presenteras i ett antal artiklar i specialtidskrifter om gas- och kemiindustrin. 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/45 b) Situationen efter koncentrationen Det är osannolikt att nya konkurrenter skulle gå in på marknaden Två konkurrenter, Air Liquide och Air Products, skulle ha över […]* av marknaden (290) Eftersom BOC:s verksamheter i Europa skulle tas över av Air Liquide skulle Air Liquide bli en klar marknads- ledare för specialgaser för elektronikindustrin inom EES, med en marknadsandel på mellan […]* och […]*. Air Liquide och Air Products skulle tillsammans ha en mark- nadsandel på över […]*. Den återstående marknaden skulle vara fragmenterad. (291) På världsnivå skulle Air Liquide och Air Products för- modligen vara mer eller mindre likställda, […]*. (295) Det finns betydande inträdeshinder på marknaden för specialgaser för elektronikindustrin. En gasleverantör måste tillgodose halvledarindustrins specifika krav till följd av de komplexa produktionsprocesserna för data- chips och till följd av gasernas kännetecken. Leverantö- rerna måste garantera en särskilt hög renhetsgrad, vilket bland annat kräver att utrustningen hanteras i rena rum. De måste kunna erbjuda ett fullständigt produktsorti- ment. Det bör dessutom noteras att flera specialgaser för elektronikindustrin är mycket giftiga. Fyllning, lagring och transport av dessa gaser kräver därför särskilda säkerhetsförfaranden. Av dessa skäl behöver en leveran- tör av specialgaser för elektronikindustrin ha såväl erfa- renheter från hanteringen av gaserna som särskild know-how och teknik. Förutom den smala marknadsstrukturen skulle den sammanläggning av teknik som koncentrationen skulle leda till ytterligare minska Air Liquides och Air Products incitament att konkurrera (292) Det är riktigt att det finns omkring 30 olika specialgaser för elektronikindustrin som används i produktionspro- cessen för halvledarkomponenter. De olika gaserna i sig är dock homogena produkter. Om industrigasföretagen inte producerar gaserna själva, köper de in dem från samma kemiföretag. Därför, och på grund av det mycket begränsade antalet konkurrenter, är marknaden öppen för insyn. Under sådana omständigheter är en marknads- struktur där två leverantörer har en sammanlagd mark- nadsandel på […]* redan ett starkt incitament för paral- lella beteenden. (293) Förutom den mycket smala marknadsstrukturen skulle det planerade gemensamma förvärvet och uppdelningen av BOC skapa viktiga förbindelser mellan Air Liquide och Air Products. Särskilt sammanläggningen av BOC:s teknik skulle kunna leda till permanent samarbete, vilket skulle innebära att de två företagens incitament att kon- kurrera minskar ytterligare. Under dessa omständigheter måste man räkna med att det inte skulle finnas någon effektiv konkurrens mellan Air Liquide och Air Products på marknaden för specialgaser för elektronikindustrin efter koncentrationen. Sammanfattning om Air Liquide/BOC:s och Air Products marknadsställning (294) Med hänsyn till deras stora sammanlagda marknads- andel, deras globala närvaro och deras ledande ställning på teknikområdet, måste man dra slutsatsen att Air Liquide/BOC och Air Products tillsammans i en bety- dande utsträckning skulle kunna agera oberoende av sina konkurrenter och kunder. V. ÅTAGANDEN SOM LÄMNATS AV DEN ANMÄLANDE PARTEN OCH ÄNDRINGAR AV TRANSAKTIONEN (296) Den 21 december 1999 lämnade den anmälande parten åtaganden i syfte att avlägsna de farhågor beträffande konkurrensen som kommissionen hade identifierat. Sam- manfattningsvis omfattade åtagandena följande inslag: a) Avyttring av tonnagetillgångar och -verksamheter, inbegripet anläggningar på plats, rörledningar, alla därmed anknutna kundkontrakt avseende tonnagele- i veranser samt drift, underhåll och stödpersonal samband med sådana anläggningar. Följande tonna- geanläggningar kommer att avyttras: Runcorn, She- erness, Cardiff, Brinsworth, Fawley (Förenade kung- ariket), Pardies, Tarnos (Frankrike), Mons (Belgien) och Terneuzen (Nederländerna). Sammanlagt mot- svarar avyttringarna av tonnageverksamhet (i För- enade kungariket och på europeiska kontinenten) en årlig försäljning av syre och kväve på cirka […]* ton/dag och […]* miljoner euro. b) Avyttring av bulkanläggningar och -verksamheter som har samband med vissa av tonnageanläggning- arna (Brinsworth, Fawley, Pardies, Mons och Terneu- zen). De tillgångar och verksamheter som skall avytt- ras innefattar bulkproduktion och lageranläggningar, därmed anknuten utrustning för distribution i bulk (tankbilar för vägtransport), de bulktankbilar som finns på kundernas anläggningar samt personal som arbetar med försäljning, tekniskt stöd, distribution och kundtjänst samt kundkontrakten för bulkleve- ranser. Avyttringarna avseende bulkverksamheten i Förenade kungariket motsvarar en försäljning av sammanlagt cirka […]* ton/dag flytande syre, kväve och argon och en sammanlagd årlig försäljning av flytande syre, kväve och argon på cirka […]* miljo- ner euro. Avyttringarna avseende bulkverksamheten i Kontinentaleuropa motsvarar en försäljning av cirka […]* ton/dag flytande syre och kväve och en L 92/46 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 sammanlagd årlig försäljning av flytande syre, kväve och argon på cirka […]* miljoner euro och, tillsam- mans med Carboxiques bulkverksamhet (ett helägt dotterbolag till Air Liquide), på cirka […]* miljoner euro. vissa flaskfyllningsanläggningar, c) Avyttring av flasktillgångar och -verksamheter, inbe- därmed gripet anknutna gasflaskor, distributionsutrustning (lastbi- lar), personal inom produktion och distribution samt kundkontrakt. Närmare bestämt kommer följande flaskfyllningsanläggningar att avyttras: Brinsworth, Bristol (inbegripet en anläggning för acetylenproduk- tion) och Ipswich (samtliga i Förenade kungariket), Bobigny och Hauconcourt (Frankrike). Avyttringarna av flaskverksamhet i Förenade kungariket motsvarar en försäljning på cirka […]* miljoner euro. I Frank- rike motsvarar avyttringarna en försäljning på cirka […]* miljoner euro och de hänför sig till avyttringen av Carboxiques flaskgasverksamhet. d) Avyttring av de leveransavtal andra industrigasföretag för flytande helium som BOC för närvarande har i Ryssland och Polen, tillsammans med lämplig distributionsinfrastruktur (transportcontainrar). De avtal som avyttras motsva- rar cirka […]* mmcf per år. Till det flytande helium som Air Liquide/BOC köper in i Förenta staterna kommer (även BOC:s befintliga grossistkunder) att få tillgång enligt återför- säljaravtal, vars materiella villkor, bland annat avse- ende priser och löptid, är identiska med de inköps- avtal som Air Liquide/BOC är parter i (back-to-back- avtal). Back-to-back-avtalen kommer att uppgå till sammanlagt […]* mmcf per år. Avseende det helium som anskaffas från Algeriet kommer Air Liquide att utse en oberoende tredje man för att leda Air Liqui- des innehav av 50 % av samriskföretaget med Air Products, för att säkerställa att det inte finns några löpande förbindelser med Air Products. Air Products har åtagit sig att använda sina rättigheter i samrisk- företaget för att formalisera Air Liquides iakttagande av detta åtagande. e) Avyttring av den fyllningsanläggning för specialgaser för elektronikindustrin som Air Liquide äger och dri- ver i Frankrike, tillsammans med en licens för den teknik som är nödvändig för att driva anläggningen, all relevant kundinformation och befintliga inköps- beställningar. Air Liquide åtar sig att inom ramen för sina befintliga inköpsavtal fortsätta att köpa in specialgaser för elektronikindustrin från befintliga tillverkare till denna fyllningsanläggning under en period av två år efter avyttringen. f) Licensiering av all BOC:s patenterade teknik (pro- cess- och tillämpningsteknik) till tredje parter som begär licens på sådana rättigheter, enligt skäliga och icke-diskriminerande villkor. (297) Avyttringen av tonnageverksamheten med syre och kväve kommer att minska Air Liquide/BOC:s marknads- andel i EES till cirka […]*. Avyttringen motsvarar unge- fär […]* av den marknadsandel som Air Liquide annars skulle ha förvärvat. Den verksamhet som skall avyttras i Förenade kungariket omfattar fem tonnageanläggningar, varav det vid två även bedrivs bulkverksamhet. Den verksamhet som skall avyttras i Frankrike, Belgien och Nederländerna omfattar fyra tonnageanläggningar, varav tre även har bulkverksamhet. Avyttringarna kommer att begränsa det marknadsinflytande som Air Liquide till- förs. Med hänsyn till att ett flertal rörledningar kommer att avyttras tillsammans med en av anläggningarna, kommer den sammanslagna enhetens ställning som rör- ledningsoperatör att bli svagare än före transaktionen. Air Liquide kommer att förvärva en svagare regional ställning i Förenade kungariket och det är mindre sanno- likt att den kan användas som maktmedel mot konkur- renter. Detta beror inte bara på att tonnageverksamhet avyttras, utan även på att bulkverksamhet avyttras, vilket kommer att försvaga företagets ställning på bulkmark- naderna i Förenade kungariket. Åtagandet om att bevilja tredje man licens för BOC:s patenterade teknik kommer att minska de farhågor som uppstår genom att tek- nikerna kombineras. Kommissionen anser vidare att en förvärvare kommer att kunna utöva ytterligare konkur- rens på tonnagemarknaden inom EES. Avyttringen av bulk-, flask- och distributionsanläggningar kommer att ge förvärvaren/förvärvarna tillgång till en därmed sam- manhängande bulk- och flaskinfrastruktur och ge denne/ dem möjlighet att driva de avyttrade tonnagetillgångarna som en del av en integrerad gasverksamhet. (298) Mot bakgrund av dessa faktorer anser kommissionen att de föreslagna åtagandena undanröjer farhågorna för att en dominerande ställning på tonnagemarknaden inom EES skapas. (299) Avyttringspaketet för bulkgaserna syre, kväve och argon i Förenade kungariket utgör cirka […]* av marknaderna för dessa tre gaser. Kondensationsanläggningarna i Brins- worth och Fawley kan förse kunder i de flesta regio- nerna i södra och norra England. Kommissionen anser att dessa anläggningar, tillsammans med anknutna kund- kontrakt, personal och utrustning, kommer att göra det möjligt för en ny aktör eller en mindre, befintlig konkur- rent att utöva effektiv konkurrens på bulkmarknaden i Förenade kungariket. (300) Avyttringspaketet för flaskgaserna i Förenade kungariket utgör cirka […]* av de relevanta marknaderna för syre, argon/argonblandningar och acetylen och omfattar även andra flaskgaser. Förutom att den faktiska marknads- andelen blir mindre, kommer avyttringen av tre produk- tionsanläggningar ge förvärvaren en flexibilitet att fylla dessa eller andra gaser beroende på efterfrågan. De tre flaskfyllningsstationerna är belägna så att de täcker en stor del av marknaden i Förenade kungariket. Avytt- i ringen av produktionsanläggningarna för bulkgaser 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/47 Brinsworth och Fawley är också nödvändig för att leve- rera till dessa fyllningsstationer. Acetylen framställs vid en anläggning i Bristol, som också kommer att avyttras. Den distributionsinfrastruktur som skall avyttras omfat- tar personal, uppsamlingcentrum, agentavtal och utrust- ning. Det är rimligt att anta att dessa avyttringar kom- mer att göra det möjligt för en ny aktör att konkurrera effektivt på flaskmarknaderna i Förenade kungariket. (301) Kommissionen anser att de föreslagna åtagandena kom- mer att avlägsna transaktionens konkurrensbegränsande effekter på de relevanta bulk- och flaskmarknaderna i Förenade kungariket genom att de försvagar den förvär- vade marknadsställningen betydligt och gör det möjligt för en ny stark konkurrent att gå in på marknaden. Det är troligt att den nya konkurrentens marknadsställning (cirka […]* för bulkgaser och cirka […]* för flaskgaser) kommer att bli starkare än den ställning som Air Liquide skulle ha kunnat få om det företaget hade gått in på marknaden i Förenade kungariket. Kommissionen anser också att om det finns en eller flera nya konkur- renter i Förenade kungariket, kommer detta att öka utsikterna för att dessa konkurrenter också går in på den irländska marknaden. Detta uppväger effekterna av att Air Liquide försvinner som en potentiell konkurrent i Irland. (302) Den verksamhet som avyttras på bulk- och flaskmark- naderna i Frankrike är större än den BOC-verksamhet som Air Liquide förvärvade före den anmälda transaktio- nen. Enligt kommissionens mening kommer avyttring- arna att avlägsna koncentrationens konkurrensbegrän- sande effekter på de relevanta franska bulk- och flask- marknaderna. (303) Genom avyttringspaketet avseende grossistmarknaden för helium säkerställs att Air Liquide inte får tillgång till leveranserna av raffinerat helium från Ryssland och Polen. För att en ny leverantör på grossistnivå skall kunna ersätta BOC:s konkurrenspotential jämförbar mån, är det också nödvändigt att den nya aktören får tillgång till raffinerat helium från ytterligare en källa, nämligen i Förenta staterna. Möjligheten att sprida leve- ransriskerna över olika källor som är oberoende av varandra säkerställer konkurrenskraftighet på grossist- marknaden. Detta åtagande är således avsett att åter etablera den konkurrenspotential som fanns före trans- aktionen. Dessutom kommer de kopplingar som nu finns mellan Air Liquide och Air Products genom deras samriskföretag i Algeriet att försvinna. i (304) Vad gäller marknaden för specialgaser för elektronik- industrin kommer avyttringen att omfatta en av Air Liquide/BOC:s två fyllningsstationer i EES. Tillsammans med den personal och teknik som har samband med påfyllningen av specialgaser för elektronikindustrin, fort- satta produktleveranser och löpande kundbeställningar kommer avyttringen att göra det möjligt för andra industrigasföretag att konkurrera effektivt på EES-mark- naden för specialgaser för elektronikindustrin. (305) Kommissionen anser därför att de föreslagna åtagandena kommer att avlägsna farhågorna om att en kollektiv dominerande ställning skulle skapas på marknaderna för försäljning av helium och specialgaser för elektronik- industrin på grossistnivå. (306) Air Liquides åtaganden av den 21 december 1999 inne- håller vidare följande: a) […]* b) […]* c) […]* d) […]* e) […]* […]* (307) Kommissionen anser att åtagandena av den 21 december 1999 (ändrade den 7 januari 2000), om de iakttas helt och hållet, kommer att undanröja risken för att de löpande förbindelserna mellan Air Liquide och Air Pro- ducts kommer att bidra till att skapa eller förstärka en dominerande ställning för Air Liquide/BOC på tonnage-, bulk- och flaskmarknaderna och att skapa en kollektiv dominerande ställning för Air Liquide/BOC och Air Pro- ducts på marknaderna för försäljning av helium och spe- cialgaser för elektronikindustrin på grossistnivå. VI. ÖVERGRIPANDE SLUTSATS (308) Mot bakgrund av det ovanstående bör den anmälda kon- centrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 8. 2 i koncentrationsförord- ningen och med EES-avtalets funktion enligt artikel 57 i avtalet, under förutsättning att de åtaganden som Air Liquide lämnade till kommissionen den 21 december 1999 (ändrade den 7 januari 2000), vilka anges i bila- gan, iakttas fullt ut. L 92/48 SV Europeiska unionens officiella tidning 30. 3. 2004 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 2 Artikel 1 Den transaktion som anmäldes till kommissionen den 16 augusti 1999, genom vilken L'Air Liquide SA kommer att för- värva ensam kontroll över delar av The BOC Group plc i form av ett offentligt bud som skall genomföras gemensamt med Air Products and Chemicals Inc. , förklaras härmed förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion, under förutsättning att de åtaganden som L'Air Liquide SA lämnade till kommissionen den 21 december 1999 (ändrade den 7 januari 2000) och som anges i bilagan iakttas fullt ut. Detta beslut riktar sig till L'Air Liquide SA 75, Quai d'Orsay F-75321 Paris Cedex 07 Utfärdat i Bryssel den 18 januari 2000. På kommissionens vägnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen 30. 3. 2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 92/49 […]*. BILAGA