title: Toimielinjärjestelmän muuttaminen laajentumisen onnistumiseksi - Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukainen komission lausunto jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi

eurovoc_concepts:
EU institution
enlargement of the Union
intergovernmental conference (EU)
operation of the Institutions

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 26. 1. 2000 KOM(2000) 34 lopullinen TOIMIELINJÄRJESTELMÄN MUUTTAMINEN LAAJENTUMISEN ONNISTUMISEKSI Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukainen komission lausunto jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi Sisällys JOHDANTO. 6 1 luku. Euroopan unionin toimielinten ja laitosten tehtävät, toimintatavat ja koostumus. 9 1. Johdanto. 9 2. Euroopan parlamentti. 10 3. Neuvosto. 13 4. Komissio. 13 5. Unionin tuomioistuinjärjestelmä. 17 6. Tilintarkastustuomioistuin. 19 7. Talous- ja sosiaalikomitea. 20 8. Alueiden komitea. 22 2 luku. Tehokas päätöksenteko. 23 9. Johdanto. 23 10. Yksimielisyysvaatimuksen rajoittaminen. 23 11. Päätöksentekomenettelyt. 27 12. Neuvoston määräenemmistön määrittäminen. 31 13. Tiiviimmän yhteistyön muodot. 35 PÄÄTELMÄT. 37 EHDOTETUT ARTIKLAT. 36 EUROOPAN PARLAMENTTI. 39 KOMISSIO. 41 TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN. 46 TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA. 47 2 ALUEIDEN KOMITEA. 51 PÄÄTÖKSENTEKOMENETTELYT. 53 TIIVIIMPI YHTEISTYÖ. 56 Liite 1. 62 Liite 2. 65 Liite 3. 69 3 Johdanto Euroopan unioni laajentuu. Samalla se muuttuu syvällisesti; silti se ei saa heikentyä. järjestetyn Jäsenvaltioiden määrä saattaa melkein kaksinkertaistua lähiaikoina. Viimeksi hallitustenvälisen seuraavan että laajentumisen jälkeen unionissa on parikymmentä jäsenvaltiota. Sittemmin tilanne on muuttunut. Laajentumisprosessissa on nyt mukana 13 hakijavaltiota. olettamukseen, konferenssin perustuivat tulokset Laajentumisen haasteena on vakiinnuttaa nykyisessä Euroopan unionissa vallitseva rauha, solidaarisuus ja taloudellinen kehitys myös naapurivaltioihin. Jotta ne voisivat tulla unionin jäseniksi, on muutettava toimielinjärjestelmää, joka on Euroopan yhdentymisen peruspilari. On ratkaistava yksinkertainen mutta perustavanlaatuinen kysymys: Miten unioni voi toimia, kun siihen kuuluu 20, 25 tai jopa 30 jäsenvaltiota? Miten sen toimielimet pystyvät edelleen tehtävät? Ja kaikkein olennaisin hoitamaan niille perussopimusten mukaan kuuluvat kysymys: säilyykö unionin päätöksentekokyky ja yhteenkuuluvuus niin, että Euroopan yhdentyminen voi edelleen syventyä? ovat rajoitukset Toimielinjärjestelmän on ristiriitaisuuksia, ja unionin kansalaisille se on vaikeatajuinen. Lisäksi laajentumisen vaarana on, että unioni heikkenee ja sen yhtenäisyys rakoilee. Siksi on vakavasti pohdittava sen toimielinten ja laitosten kokoonpanoa ja mukautettava niiden toimintatapoja. Tuleva konferenssi on unionin viimeinen tilaisuus korjata nämä heikkoudet ja valmistaa toimielimiä seuraavaan laajentumiseen. alkaneet näkyä. Siinä nyt jo Eurooppa-neuvosto vahvisti Kölnissä 3. –4. kesäkuuta 1999 pitämässään kokouksessa aikomuksensa kutsua koolle jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin vuoden 2000 alussa. Konferenssin tarkoituksena on selvittää ne Amsterdamissa avoimiksi jääneet jotka on ratkaistava ennen laajentumista. Eurooppa- toimielimiä koskevat kysymykset, neuvosto pyysi puheenjohtajaa laatimaan asiasta selvityksen Helsingin Eurooppa-neuvostoa varten. Puheenjohtaja Suomi laati muiden jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja komission1 kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta selvityksen Efficient Institutions After Enlargement – Options for the Intergovernmental Conference (Toimielinten toimintakyky laajentumisen jälkeen – hallitustenvälisen konferenssin vaihtoehdot). Selvityksen perusteella Helsingin Eurooppa-neuvosto päätti 10. joulukuuta 1999, että hallitustenvälinen konferenssi kutsutaan koolle helmikuussa 2000. "komission kokoa ja koostumusta, äänten Konferenssin tehtävänä on tarkastella painottamista neuvostossa ja määräenemmistöpäätösten käytön lisäämistä neuvostossa sekä muita perussopimuksiin tarvittavia muutoksia, jotka liittyvät unionin toimielimiin edellä mainittujen asioiden yhteydessä ja pantaessa täytäntöön Amsterdamin sopimusta. Seuraava puheenjohtajavaltio antaa Eurooppa-neuvostolle selvityksen konferenssin etenemisestä ja voi ehdottaa asioita lisättäväksi konferenssin asialistalle. " 1 Toimielinjärjestelmän hallitustenvälisen (KOM(99) 592). konferenssin mukauttaminen laajentumisen 10. marraskuuta onnistumiseksi, 1999 komission esitetty osuus tiedonanto valmisteluihin, 4 Neuvosto pyysi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisesti 17. joulukuuta 1999 Euroopan parlamentilta ja komissiolta lausuntoa jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssista perussopimusten tarkistamiseksi. Tämä asiakirja on komission lausunto. Komissio kannattaa perussopimusten tarkistamista koskevan hallitustenvälisen konferenssin järjestämistä. jotka komissio esitti 10. marraskuuta 1999 Eurooppa- Lausunto perustuu linjauksiin, neuvostoa varten hyväksymässään tiedonannossa. Lausunto on perustana komission edustajien kannanotoille konferenssin aikana. on niin edennyt pitkälle, Konferenssin on määrä kestää yksitoista kuukautta. Perussopimusten uudistamista koskeva pohdinta esittää että hallitustenväliselle konferenssille muutoksia joitakin aihepiirejä käsitteleviin artikloihin. Komissio laatii konferenssia varten aikanaan myös muita asiakirjoja, joiden tarkoituksena on täsmentää lausuntoon sisältyviä ehdotuksia. Komissio antaa kaiken tukensa neuvoston puheenjohtajille, joiden tehtävänä on johtaa konferenssin työtä, ja toivoo, että konferenssi johtaa Euroopan unionin toimielinjärjestelmän perusteelliseen uudistamiseen. lausunnossa voidaan tässä jo * * * * * Helsingin Eurooppa-neuvosto pyysi laatimaan Eurooppa-neuvostolle selvityksen konferenssin etenemisestä ja tarvittaessa ehdottamaan asioita lisättäväksi konferenssin asialistalle. seuraavaa puheenjohtajaa Portugalia Komissio muistuttaa, että Eurooppa-neuvoston on joka tapauksessa otettava kantaa vuoden 2000 aikana useisiin perussopimusta koskeviin kysymyksiin. Näistä tärkeimpiä ovat seuraavat: – Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti on perustettu elin, jonka tehtävänä on laatia Euroopan unionin perusoikeuskirja. Toistaiseksi ei ole päätetty, pitäisikö perusoikeuskirja sisällyttää perussopimuksiin, ja miten tämä olisi tehtävä. – Helsingin Eurooppa-neuvosto hyväksyi kaksi puheenjohtajan tilanneselvitystä unionin valmiuksien kehittämisestä sotilaallisen ja ei-sotilaallisen kriisinhallinnan toteuttamiseksi tiivistämällä yhteistä politiikkaa turvallisuuden ja puolustuksen alalla. Puheenjohtaja Portugali sai tehtäväkseen laatia Feiran Eurooppa-neuvostolle selvityksen, joka sisältää perussopimusten muuttamista muun muassa välttämättömänä. näkemyksen pidetäänkö siitä, Lisäksi komissio katsoo, että ehdotus2 perussopimusten jakamisesta kahteen osaan soveltavat (toisaalta periaatteita koskeva perusosa ja toisaalta vähemmän keskeiset 2 perusluonteiset Komissio korosti jo lausunnossaan edelliselle hallitustenväliselle konferenssille, että on erotettava jotta keskeiset toisistaan jälkimmäisiä voitaisiin muuttaa nykyistä joustavammalla menettelyllä. Ehdotusta kehiteltiin edelleen Jean-Luc Dehaenen, Richard von Weizsäckerin ja David Simonin raportissa ("Euroopan unionin laajentumisen vaikutus sen toimielinten kannalta" – 18. lokakuuta 1999 komissiolle annettu raportti). perustamissopimuksen määräykset, vähemmän ja 5 määräykset) on harkitsemisen arvoinen. Näin voitaisiin yksinkertaistaa sopimustekstejä ja parantaa niiden ymmärrettävyyttä, mitä pidetään yleisesti välttämättömänä. Lisäksi jako keventäisi soveltavien määräysten muuttamisprosessia ja sopisi siten jäsenmäärältään melkein kaksinkertaiselle unionille. Komissio on päättänyt tutkia mahdollisuuksia tällaiseen perussopimusten uudelleenlaatimiseen ja on pyytänyt Firenzen yliopistollista Eurooppa- instituuttia tekemään asiasta selvityksen. Selvityksen johtopäätösten perusteella komissio saattaa esittää konferenssille asiasta ehdotuksia. 6 1 luku. Euroopan unionin toimielinten ja laitosten tehtävät, toimintatavat ja koostumus 1. Johdanto Toimielinten koostumus määräytyy suoraan tehtävistä, tarpeesta varmistaa, että ne pystyvät toimimaan tehokkaasti. joita ne suorittavat unionissa, ja Kunkin toimielimen tehtävät määritellään selkeästi perussopimuksissa. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että konferenssin tarkoituksena ei ole muuttaa toimielinten tehtäviä tai toimivaltuuksia, vaan nykyinen toimielinten välinen tasapaino on säilytettävä. Komission mielestä konferenssin olisi pohdittava yleisesti unionin kansanvaltaista oikeutusta ja erityisesti sen toimeenpanojärjestelmän luonnetta. Näin voidaan taata, että konferenssin tekemät muutokset lisäävät yksiselitteisesti unionin demokraattisuutta. taata niiden toimivuus Sen sijaan unionin laajentuminen edellyttää toimielinten toimintatapojen muuttamista, jotta unionissa. voidaan Perussopimuksissa määrätään vain toimielinten työskentelyn perusperiaatteista. Siksi kunkin toimielimen on itse toteutettava tarvittavat sisäiset uudistukset. Osa toimielimistä onkin jo aloittanut rakenteidensa ja työtapojensa uudistamisen. Konferenssin tehtävänä on tarkastella syytä muuttaa laajemmasta uudistusprosessin vauhdittamiseksi. näkökulmasta, missä määrin kaksinkertaisessa perussopimuksia jäsenmäärältään on Toimielinten toimintatapoihin. koostumuksen on perustuttava yksinomaan niiden tehtäviin ja Lausunnossa oletetaan, että kaikki nykyiset hakijavaltiot liittyvät Euroopan unioniin. Tosin voi käydä niin, etteivät ne kaikki tule jäseniksi yhtä aikaa, vaan konferenssin on annettava yksityiskohtaisia määräyksiä unionin toimielinten ja laitosten koostumuksesta sekä mahdollisesti määräyksiä siirtymäkauden järjestelyistä sen mukaan, missä aikataulussa laajentuminen toteutuu. Määräykset voidaan sisällyttää esimerkiksi jotka liitetään konferenssin laatimaan uuteen sopimukseen. julistuksiin, 7 2. Euroopan parlamentti Euroopan parlamentti on toimielin, jossa yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansat ovat edustettuina. Parlamentin tehtävät määritellään perussopimuksissa. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan sillä on lainsäädäntövaltaa monilla aloilla. Joillakin aloilla parlamentin tehtävänä on antaa puoltavia tai neuvoa-antavia lausuntoja. Se on myös budjettivallan käyttäjä yhdessä neuvoston kanssa. Lisäksi parlamentti valvoo poliittisesti komission toimintaa. Konferenssin tavoitteena ei ole muuttaa toimielinten tehtäviä tai toimivaltuuksia. Komissio katsoo kuitenkin, että säädösten antamisessa olisi yhdistettävä määräenemmistöpäätökset ja yhteispäätösmenettely. Tämä koskee sekä niitä aloja, joilla yhteispäätösmenettelyä joilla määräenemmistöpäätökset otetaan käyttöön sovelletaan tulevaisuudessa. Näin vahvistettaisiin Euroopan parlamentin asemaa lainsäätäjänä yhdessä neuvoston kanssa. Kysymystä käsitellään lähemmin lausunnon toisen luvun kohdassa 11. aloja, nyt, että jo Euroopan parlamentin toimintatapojen mukauttaminen laajentumiseen voidaan komission mielestä toteuttaa perussopimuksia muuttamatta siten, että parlamentti tarkistaa itse työjärjestystään. Komissio muistuttaa kuitenkin, että Euroopan parlamentin on kiireellisesti vahvistettava jäsentensä tehtäviä ja velvollisuuksia koskevat säännöt ja yleiset ehdot EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kysymys Euroopan parlamentin koostumuksesta ratkaistiin jo osaksi Amsterdamin sopimuksessa, kun 189 artiklaan lisättiin määräys, jonka mukaan Euroopan parlamentin jäsenten määrä saa olla enintään seitsemänsataa. Tämä luku perustuu parlamentin omaan ehdotukseen ja täyttää kaksi vaatimusta: se varmistaa, että kaikki kansat ovat edustettuina, ja rajoittaa samalla parlamentin kokoa siten, että se säilyttää toimintakykynsä. Komissio ehdottaa, että tämä raja pidetään ennallaan. EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan 2 kohdassa määrätään, kuinka monta edustajaa kustakin jäsenvaltiosta valitaan Euroopan parlamenttiin. Nykyinen kokonaismäärä on 626 edustajaa. Jos uusien jäsenvaltioiden edustajamäärä määritetään nykyisellä menetelmällä, 700 edustajan raja ylitetään todennäköisesti jo seuraavien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin. Kuten jo 10. kesäkuuta 1992 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa3 todetaan, menetelmää on siten väistämättä tarkistettava, jotta raja ei ylittyisi. Komissio katsoo, että on parlamentin asia esittää uusia tapoja paikkojen jakamiseksi. Seuraavassa esitetään kuitenkin muutamia suuntaa-antavia huomioita. Kun edustajien määrä rajoitetaan 700:aan on samalla varmistettava, että kunkin jäsenvaltion kansalaisilla on parlamentissa riittävä edustus. Euroopan parlamentin nykyisestä koostumuksesta päätettiin Edinburghin Eurooppa- neuvostossa 11. –12. joulukuuta 1992. Päätös perustui parlamentin omaan ehdotukseen, ja siinä otettiin huomioon Saksan yhdistyminen ja eräiden EFTA-maiden liittyminen yhteisöön. 3 De Guchtin mietintö – päätöslauselma A3-0186/92, EYVL 1992, C 176/72. 8 ehdotus Samaa Parlamentin laskentakaavaa käytettiin Itävallan, Suomen ja Ruotsin edustajamäärän määrittämiseksi; tuolloin kaavan tiukasta soveltamisesta tosin poikettiin hieman. suhteellisuuden alenevan perustui periaatteeseen. 4 Nykyistä laskentakaavaa on tarkistettava: – voidaan ajatella, että paikat jaetaan suorassa suhteessa jäsenvaltioiden väkilukuun. Komissio ei kuitenkaan pidä tätä ratkaisua realistisena unionin poliittisen yhdentymisen tässä vaiheessa. – yksi mahdollisuus on säilyttää alenevan suhteellisuuden periaate ja tarkistaa vuoden 1992 päätöksessä sovellettua kaavaa siten, että vähimmäisedustus olisi pienempi ja väkiluvun perusteella rajoja muutettaisiin. On kuitenkin huomattava, että periaatteen noudattaminen heikentäisi väekkäimpien valtioiden edustusta entisestään, koska tarkistettunakin kaava suosisi varsinkin keskikokoisia jäsenvaltioita. väkilukuun vähemmän perustuvia saataisiin paikkoja ja/tai – vaihtoehtona olisi nykyisen edustajanpaikkojen kaavan mukaisesti leikkaaminen. Leikkauksen suuruus riippuisi liittyvistä jäsenvaltioista. Leikattava määrä laskettaisiin kunkin liittymisen yhteydessä ja se vastaisi 700:n paikan ylärajan ja nykyisen kaavan mukaan teoreettisen kokonaispaikkamäärän välistä suhdetta. jäsenvaltioiden) laskettujen (nykyisten lasketun uusien ja Komissio katsoo lisäksi, että unionin kannalta olisi eduksi, että osa Euroopan parlamentin jäsenistä valittaisiin yleiseurooppalaisilta listoilta, jotka olisivat kaikille EU:n äänestäjille samat. Äänestäjillä olisi kaksi ääntä: toisella he äänestäisivät kansallista ehdokasta ja toisella yleiseurooppalaisen listan ehdokasta. Yleiseurooppalainen kiintiö vähennettäisiin jäsenvaltioiden kokonaispaikkamäärästä. Kyseinen vaalijärjestelmän muutos kiihdyttäisi yleiseurooppalaisten poliittisten puolueiden on kehitystä yleiseurooppalainen eikä vain kansallinen. Näin Euroopan tason puolueita koskevat perussopimusten määräykset saisivat konkreettista sisältöä. toisi Euroopan kannatuspohja parlamenttiin jäseniä, joiden ja 4 Euroopan parlamentin ehdotus jäsenvaltioiden paikkajaoksi perustui seuraavaan kaavaan: väkiluvusta riippumatta kukin jäsenvaltio saa 6 paikkaa, lisäksi jäsenvaltio saa yhden lisäpaikan, jos sen väkiluku on yli miljoonan, ja edelleen yhden lisäpaikan kutakin 500 000 asukasta kohti 25 miljoonaan asukkaan rajaan asti, sen jälkeen yhden lisäpaikan miljoonaa asukasta kohti 60 miljoonan asukkaan rajaan asti, ja 60 miljoonaa ylittävältä väestömäärältä yhden lisäpaikan kahta miljoonaa asukasta kohti. Tätä kaavaa ei kuitenkaan sovellettu aivan matemaattisesti. 9 Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • rajoittaa Euroopan parlamentin jäsenmäärän edelleen enintään 700:aan • pyytää Euroopan parlamenttia laatimaan menetelmän, jonka mukaan edustajapaikat jaetaan jäsenvaltioiden kesken ottaen huomioon mainittu yläraja • pohtii, voitaisiinko osa Euroopan parlamentin jäsenistä valita koko unionia koskevilta ehdokaslistoilta. 10 3. Neuvosto Neuvostossa ovat edustettuina unionin jäsenvaltioiden hallitukset. Neuvosto on alusta lähtien toiminut yhteisön lainsäätäjänä. Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten voimaantulosta lähtien se on jakanut lainsäädäntövallan Euroopan parlamentin kanssa monilla aloilla. Neuvosto on unionin ulko- turvallisuuspolitiikan sekä poliisiasioiden ja rikosoikeudellisen yhteistyöstä päättävä ja päätösten toimeenpanoa johtava toimielin. Se on myös budjettivallan käyttäjä yhdessä Euroopan parlamentin kanssa. ja 203 nykyinen Neuvostossa on yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta. Tätä koskevan määräyksen (EY:n artikla) muotoilua muutettiin Maastrichtin perustamissopimuksen "jäsenvaltioiden sopimuksella. Uuden muotoilun mukaan ministeritason edustajista, joita on yksi kustakin jäsenvaltiosta ja joilla on jäsenvaltionsa hallitusta sitovat valtuudet". Tämän ansiosta kukin jäsenvaltio voi hallitusmuodostaan riippumatta perustuslakinsa mukaisesti. toimintaan Laajentumisesta aiheutuu neuvoston toiminnalle kuitenkin lukuisia suuria käytännön ongelmia, joiden ratkaiseminen edellyttää merkittäviä muutoksia. neuvosto muodostuu neuvoston osallistua oman Neuvosto on arvioinut yksityiskohtaisesti toimintatapojaan laajentumisen näkökulmasta pääsihteeristönsä maaliskuussa 1999 laatiman raportin pohjalta. Helsingin Eurooppa- neuvosto hyväksyi 9. –10. joulukuuta 1999 useita raportissa esitettyjä suosituksia, jotka eivät edellytä muutoksia perussopimuksiin. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, ettei konferenssi jotka edellyttävät perussopimusten voisi käsitellä myös eräitä syvällisempiä muutoksia, muuttamista. 4. a. Komissio Komission tehtävät ja toimintatapa Euroopan komissio on varmaankin perussopimuksissa luodun toimielinjärjestelmän kaikkein omintakeisin osa. Millään muulla kansainvälisellä järjestöllä tai yhteistyöelimellä ei ole komissiota vastaavaa hallintoelintä. Komissio ei ole hallitustenvälisen yhteistyön väline eikä vaaleilla valittu edustuslaitos. Se luotiin ajamaan täysin itsenäisesti koko Euroopan etua. Se vastaa toiminnastaan kollektiivisesti Euroopan parlamentille. Amsterdamin sopimuksella annettiin komission puheenjohtajan tehtäväksi huolehtia komission toiminnan poliittisesta ohjauksesta. Lisäksi määrättiin, että komission jäsenet nimetään yhteisellä sopimuksella puheenjohtajaksi nimetyn kanssa. Puheenjohtajan roolin vahvistuminen on näkynyt muun muassa siinä, että nykyisen komission jäsenet ovat poliittisesti sitoutuneet eroamaan, jos puheenjohtaja sitä pyytää. Komissio ehdottaa, että tämä sitoumus virallistettaisiin kirjaamalla se perussopimukseen. Tämä vahvistaisi komission kollegista poliittista vastuuta. Komissiolle uskotaan perussopimuksissa moninaisia tehtäviä. Komission yksinomainen aloiteoikeus yhdentymisen liikkeellepanevan voiman. Komissiota kutsutaan perussopimusten vartijaksi. Komissio on yhteisölainsäädännön siitä Euroopan alalla tekee 11 yhteisön toimeenpaneva elin, joka huolehtii täytäntöönpanotoimista, toteuttaa talousarvion sekä hallinnoi yhteisön politiikkoja ja ohjelmia. Komissio edustaa yhteisöä ja käy kansainvälisiä neuvotteluja sen puolesta. Komission toiminta perustuu kollegioperiaatteeseen, mikä tarkoittaa sitä, että jokainen komission jäsen osallistuu säädösvalmisteluun ja päätöksentekoon tasaveroisesti riippumatta siitä, minkä jäsenvaltion kansalainen hän on. Komission päätökset sitovat kaikkia komission jäseniä kollektiivisesti. Kahdenkymmenen jäsenen komissiossa kollegioperiaatteen noudattaminen rajoittaa toisinaan asioiden käsittelyä (keskusteluja käydään usein neuvoston tapaan siten, että jokainen jäsen käyttää puheenvuoron) ja aiheuttaa hallinnollista jähmeyttä. Komissio tekee vuodessa tuhansia päätöksiä, joskus jopa kolmatta sataa päätöstä viikon aikana. Komissio toteuttaa parhaillaan laajaa sisäistä organisaatiouudistusta, jonka tavoitteena on nykyaikaistaa sen työskentelyä. Tavoitteena on säilyttää aidosti kolleginen päätöksentekotapa ja samalla laajentaa yksittäisten komissaarien valtuuksia tehdä päätöksiä komission nimissä erikseen määrättävillä aloilla kollegion vahvistamin edellytyksin ja rajoituksin. Tämä uudistus on pohtimisen arvoinen riippumatta siitä, mitä päätetään komission tulevasta koostumuksesta. Varsinkin jos komission nykyistä jäsenmäärää lisätään, uudistus on välttämätön. Komission päätösten oikeutus perustuu olennaisilta osin kollegisuuteen. Toisin kuin toimeenpanovallan käyttäjät yleensä, komissio ei ole vaaleilla valittu elin, vaikka se vastaakin poliittisesti toimistaan Euroopan parlamentille. Unionin laajentumisen jälkeen komissiolta vaadittavan johdonmukaisen ja yhtenäisen linjan säilyttäminen on sekä entistä vaikeampaa että entistä välttämättömämpää. Komission toimintakyky on säilytettävä. b. Komission koostumus Komission tehtävänä on alusta pitäen ollut toimia yleisen edun puolesta. Siksi perussopimuksissa ei tehty komissaareista jäsenvaltioiden hallitusten edustajia, sillä tämä tehtävä kuuluu neuvoston jäsenille. Sen sijaan "komission jäsenet hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina yhteisön yleisen edun mukaisesti" eivätkä he tehtäväänsä hoitaessaan "pyydä eivätkä ota ohjeita miltään hallitukselta" (EY:n perustamissopimuksen 213 artiklan 2 kohta). Komission toimivuus kollegiona riippuu suoraan komissaarien lukumäärästä. EY:n perustamissopimuksen 213 artiklan mukaan "komissiossa on oltava ainakin yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta, mutta saman valtion kansalaisuus saa olla enintään kahdella komission komissaaria runsasväkisimmistä jäsenvaltioista ja yksi muista jäsenvaltioista. jäsenellä. " Komissiossa lähtien alusta kaksi ollut on liittyneet unioniin, komissiossa olisi Kun kaikki 13 nykyistä hakijavaltiota ovat nykyjärjestelmää noudatettaessa 35 jäsentä eli se olisi melkein neljä kertaa niin suuri kuin ensimmäinen komissio. Komission mielestä keskeinen kysymys on se, pitäisikö komissiossa olla tulevaisuudessa jäsenvaltioiden määrästä riippumatta yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta vai onko jonkin muun vaihtoehdon käyttöön ottamiselle riittävän painavat perusteet. 12 Komission mielestä tätä kysymystä on pohdittava uudelleen, koska laajentumisessa ei ole enää kysymys vain neljän tai viiden maan liittymisestä unioniin vaan jäsenvaltioiden määrän kaksinkertaistumisesta. Komissio katsoo, että kysymys on esitettävä ja ratkaistava nyt, sillä seuraavan hallitustenvälisen konferenssin hyväksymästä ratkaisusta tuskin enää poiketaan – vaikka asiasta tehtäisiinkin muodollisesti vain väliaikainen päätös. Jos komission jäseniä on tulevaisuudessa vähemmän kuin jäsenvaltioita, nimitysmenettely on lyötävä lukkoon jo nyt. jäsenten Jos komissiossa on tulevaisuudessa jäsenvaltioiden lukumäärästä riippumatta yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta, on ratkaistava nyt, miten turvataan komission toimintakyky, kun siinä on 28 jäsentä tai vielä enemmän. Tämä edellyttää merkittäviä päätöksiä komission rakenteesta ja sen puheenjohtajan valtuuksista. Vaihtoehto 1. Komission jäsenmäärä on vakio ja jäsenvaltioiden lukumäärää pienempi Komissio korostaa 10. marraskuuta 1999 hyväksymässään tiedonannossa Helsingin johon kuuluu puheenjohtajalle Eurooppa-neuvostolle, että sen nykyinen toimintatapa, myönnetty uusi valtuus ohjata komission toimintaa poliittisesti sekä päätösten tekeminen kollegiona komission jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä, muodostaa keskeisen joka on vaarassa järkkyä, jos komission jäsenten lukumäärää lisätään. tasapainotekijän, Komissio katsoo, että laajentumisen myötä sen on säilytettävä kollegioluonteensa ja tehokas toimintatapansa ja päätöksentekotapansa voidakseen perustehtävänsä mukaisesti edustaa täysin riippumattomasti yleistä etua ja sovittaa yhteen perustamissopimusten eri päämäärät. Tässä kannanotossa otetaan huomioon komission ja kansallisten hallitusten toimintatapojen perustavanlaatuinen erilaisuus. Kansallisen hallituksen yhtenäisyyshän perustuu siihen, että sen jäsenet edustavat samaa poliittista suuntausta tai pyrkivät pitämään hallituskoalition koossa, ja se tukeutuu poliittista ohjelmaansa toteuttaessaan parlamentaariseen enemmistöön. Tästä johtuu, että hallituksen toimintakyky ei kärsi siitä, että ministereitä on paljon. Unionin toimielinjärjestelmässä tämä käytäntö on unionin nykyisessä kehitysvaiheessa ilmeisen mahdoton. Kollegiona toimiminen sekä takaa komission yhtenäisyyden että antaa sen päätöksille oikeutuksen. kollegisesta on Jos vakiinnutettava komission nykyinen koko ja annettava uudet määräykset komissaarien nimitysmenettelystä. perussopimuksessa toimintatavasta halutaan kiinni, pitää puheenjohtaja muodostaa Nimitysmenettelystä on esitetty erilaisia ehdotuksia. Yhtenä vaihtoehtona olisi se, että komission eräiden jäsenvaltioiden keskinäisen yhteistyön perussopimusten ulkopuolella. Tämä vaihtoehto on kuitenkin epätyydyttävä, koska se loisi jäsenvaltioiden välille kitkaa joka kerran, kun uusi komissio nimitetään. komission huomioon ottaen yksin Tässä tapauksessa ainoa täysin tasapuolinen ratkaisu olisi lisätä perussopimukseen jonka mukaan paikkoja kierrätetään jäsenvaltioiden kesken ennalta määräys, määrätyssä järjestyksessä. Kiertojärjestyksen olisi oltava sellainen, että kunkin komission koostumus on tasapainoinen sekä maantieteellisesti että suhteessa jäsenvaltioiden kokoon. 13 Unionissa, jossa on 28 jäsenvaltiota ja enintään 20 komissaaria, kustakin jäsenvaltiosta olisi kansalainen ainakin toisessa kahdesta peräkkäisestä komissiosta. Kukin jäsenvaltio saisi nimetä komissaarin viiteen komissioon seitsemästä. Vaihtoehto 2. Komissiossa on yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta ja komission rakennetta muutetaan ratkaisevasti, jotta sen toimintakyky säilyy Helsingin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan laatimassa selvityksessä katsotaan, että komission legitiimiys taataan parhaiten siten, että siinä on yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta. Kansalaisten kanssa käytävää keskustelua helpottaa kiistatta se, että kollegiossa on jäsenenä kunkin jäsenvaltion kansalainen. Tämä tehnee myös komission aseman Euroopan yhdentymisprosessissa ymmärrettävämmäksi. Se, että komissio muodostetaan samalla periaatteella kuin neuvosto, ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että myös komissio mielletään jäsenvaltioita edustavaksi elimeksi. Jos konferenssi päätyy tähän vaihtoehtoon, sen on samalla toteutettava komission laaja rakenneuudistus. Viimeksi pidetyssä hallitustenvälisessä konferenssissa tarkasteltiin erilaisia muutosvaihtoehtoja. Ehdotuksista on esitetty lukuisia eri muunnoksia, mutta niillä kaikilla on yhteisiä piirteitä, ja kaikki muuttaisivat huomattavasti komission toimintatapaa kollegiona. On harkittava muun muassa seuraavia mahdollisuuksia: – Komission puheenjohtajan valtuuksia salkkujen jakamisessa vahvistetaan huomattavasti. joillekin komissaareille pelkkiä Puheenjohtaja voi harkintansa mukaan määrätä erikoistehtäviä. – Jotkut komissaarit voivat koordinoida ja johtaa muiden komissaarien toimintaa. Johdonmukaisinta olisi määrätä perussopimuksessa varapuheenjohtajille annettavista erityisvaltuuksista. Varapuheenjohtajia kuin mihin perussopimus antaa nykyisin mahdollisuuden. useampia voitaisiin nimittää – Puheenjohtajan valtuuksia komission poliittisena sisällä puheenjohtajan epätarkoituksenmukaisina pitämänsä aloitteet sekä erottaa komission jäseniä. komission johtajana ratkaisee hänellä laajennetaan. Tällöin hylätä valta ääni on ja – Annetaan uudet säännöt, joiden mukaan komissaarit voivat tehdä päätöksiä juoksevista asioista komission nimissä tai omalla vastuullaan. Nämä uudistukset näyttävät välttämättömiltä toisaalta komissaarien määrän kasvusta ja toisaalta sen takaamiseksi, että johtuvan komission heikentymisen vastapainoksi neuvoston tavoin muodostettu komissio säilyttää omintakeisuutensa, joka perustuu sen kykyyn selvittää, mikä on unionin yleinen etu ja miten sitä voidaan parhaiten edistää. 14 Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • tarkistaa komission kokoonpanoa siten, että komission jäsenmääräksi vahvistetaan joko 20, ja perustamissopimukseen lisätään määräys kiertävästä nimitysjärjestelmästä, joka on täysin tasapuolinen jäsenvaltioiden suhteen tai yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta, ja komission toimintatapaa uudistetaan perinpohjin • virallistaa nykyisen käytännön, jonka mukaan komissaarit sitoutuvat eroamaan, jos puheenjohtaja sitä pyytää. 5. a. Unionin tuomioistuinjärjestelmä Yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin Yhteisöjen tuomioistuin on unionin keskeinen toimielin, jonka tehtävänä on varmistaa, että perustamissopimusta (EY:n tulkittaessa perustamissopimuksen 220 artikla). sovellettaessa noudatetaan lakia ja Komissio katsoo, että hallitustenvälisen konferenssin on syytä tarkastella yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kokoonpanoa ja toimintatapaa laajentumisen valmistelemiseksi ja lainkäyttöelinten nykyisen kohtuuttoman työtaakan keventämiseksi. Tuomioistuinten itsensä laatimien, asioiden käsittelyaikaa koskevien tilastojen perusteella sekä yhteisöjen tuomioistuin että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat kaikista että ponnistuksistaan laajentumisen jälkeen tuomioistuinjärjestelmä ei enää pysty kohtuullisessa ajassa hoitamaan kasvavaa työtaakkaansa. Tilanne on huolestuttava oikeuteen perustuvan yhteisön kannalta, kun vain kymmenen vuotta on kulunut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta ja kun seuraava laajentuminen on jo näköpiirissä. käsittelykapasiteettinsa äärirajoilla. On huolimatta varmaa, Yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin julkistivat 10. toukokuuta 1999 muistion hallitustenväliselle konferenssille tuomioistuinjärjestelmän tulevaisuudesta. Muistiosta käy ilmi, että tuomioistuinten käsiteltäväksi tulevien asioiden määrä on kasvanut huomattavasti Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen. Yhteisön lainkäyttöelimet joutuvat perussopimusten määräysten nojalla käyttämään tulevaisuudessa uudenlaista ja yhä erikoistuneempaa toimivaltaa. Täten on selvää, että alun perin kuuden jäsenvaltion yhteisöä varten luotua järjestelmää on muutettava, tarvittaessa radikaalistikin, jotta yhteisön tuomioistuimet selviytyisivät kaikista tehtävistään. Muutoksilla on erityisesti pyrittävä takaamaan oikeussuojan tehokkuus, ylläpitämään oikeuskäytännön korkeaa tasoa ja johdonmukaisuutta sekä huolehtimaan siitä, että oikeuskäytäntöä noudatetaan koko unionin alueella. Komissio on perustanut riippumattomista asiantuntijoista koostuvan mietintäryhmän pohtimaan yhteisön tuomioistuinjärjestelmän tulevaisuutta. Ryhmän puheenjohtajana toimii ja sen tehtävänä on selvittää yhteisöjen tuomioistuimen entinen presidentti Ole Due, 15 läheisessä yhteistyössä molempien tuomioistuinten kanssa erilaisia ratkaisuja edellä käsitellyille kysymyksille. Selvitys on määrä antaa komissiolle tammikuun lopussa. Komissio esittää oman näkemyksensä asiasta perehdyttyään ryhmän työn tuloksiin. Yhteisöjen tuomioistuimen nykyistä toimivaltaa on tarkistettava siten, että se voisi käsitellä esimerkiksi valituksia, jotka koskevat henkisen omaisuuden oikeuksien jakamista yhteisössä, ja ratkaista tämäntyyppisiä oikeuksia koskevia riita-asioita. b. Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen Komissio on vakuuttunut siitä, että yhteisön on kiireellisesti otettava käyttöön tehokkaat keinot torjua petoksia ja suojata yhteisön taloudellisia etuja. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustaminen merkitsee toki petostutkinnan huomattavaa edistymistä. Rikossyytteen nostaminen edellyttää kuitenkin yhteistyötä yhteisön viidentoista eri säännöksiä ja menettelyjä soveltavan oikeusjärjestelmän kesken. Monet petokset ylittävät kansalliset rajat. Poliisi- ja oikeusviranomaiset voivat kuitenkin toimia ainoastaan oman maansa alueella. Sitä paitsi perinteiset menetelmät, joihin keskinäinen avunanto ja yhteistyö oikeus- ja poliisiasioissa perustuvat, ovat kankeita eivätkä usein sovellu rajatylittävien petosten tehokkaaseen torjumiseen. Lisäksi kokemus osoittaa, kuinka vaikeaa syytteen nostaminen on silloinkin, kun siihen olisi hallinnollisten tutkimusten perusteella aihetta. Siksi komissio ehdottaa, että nykyisten määräysten täydentämiseksi säädetään oikeusperusta petoksentorjuntasäännöstölle, jossa säädetään – – – petosten määritelmästä ja niistä määrättävistä rangaistuksista rikossyytteen nostamisen edellyttämistä menettelysäännöksistä Euroopan syyttäjäviranomaisen toimivaltuuksista ja tehtävistä. Syyttäjäviranomaisen tehtävänä olisi tutkia petoksia koko Euroopan unionin alueella ja nostaa rikossyytteitä kansallisissa tuomioistuimissa. piiriin Yhteisöoikeuden tuomioistuimet soveltaisivat mainitunlaisiin rikoksiin edellä mainittuja sääntöjä, jotka on saatettava myös osaksi kansallista lainsäädäntöä. Näinhän tuomioistuimet tekevät jo nykyään soveltaessaan yhteisöoikeuden säännöksiä kaikilla EY:n perustamissopimuksen piiriin kuuluvilla aloilla. ratkaistessaan kansalliset kuuluvia asioita Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • täydentää yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevia nykyisiä määräyksiä oikeusperustalla, jolla perustetaan Euroopan syyttäjäviranomainen ja jonka nojalla voidaan hyväksyä rikossyytteen nostamista rajatylittävissä petostapauksissa koskevat säännöt. 16 6. Tilintarkastustuomioistuin Tilintarkastustuomioistuin luotiin tiettyjen varainhoitoa koskevien määräysten muuttamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1975 tehdyllä sopimuksella. Tilintarkastustuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa Euroopan yhteisöjen ja eräiden niiden perustamien elinten tilit. Se tarkastaa tulojen ja menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden ja sen, että varainhoito on ollut moitteetonta. Koska yhteisöjen talousarvion toteuttamisesta vastaa komissio (EY:n perustamissopimuksen 274 artikla), tilintarkastustuomioistuimen tehtävänä on lähinnä valvoa komission toimintaa. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenten tehtävänä on johtaa sen toimihenkilöiden toimittamia tarkastuksia, laatia vuosikertomus ja erityiskertomuksia sekä antaa muiden toimielinten pyynnöstä lausuntoja. Tilintarkastustuomioistuin antaa kertomuksensa ja lausuntonsa jäsentensä enemmistöllä. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina eivätkä he saa pyytää tai ottaa ohjeita miltään hallitukselta. jotka nimitetään kuudeksi Tilintarkastustuomioistuimessa on tällä hetkellä 15 jäsentä, vuodeksi kerrallaan; toimikausi voidaan uusia. Vaikka perussopimuksessa ei määrätä, että tilintarkastustuomioistuimessa on oltava yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta, näin on käytännössä aina ollut. Tästä syystä sen jäsenmäärää on lisätty jokaisen laajentumisen yhteydessä, vaikka sen tehtäviä ja tarpeita ei ole arvioitu yksityiskohtaisesti. Komissio katsoo, että nyt on aika lopettaa tämä käytäntö, jotta tilintarkastustuomioistuin säilyttäisi toimintakykynsä. Vaikka yhteisöjen talousarvio kasvaa jokaisen laajentumisen myötä, siitä ei seuraa, että toimitettavien tarkastusten ja laadittavien raporttien määrä kasvaisi samassa suhteessa. Komission mielestä tilintarkastustuomioistuimen jäsenten lukumäärää ei tarvitse lisätä. Tilintarkastustuomioistuimen tehtävien luonteen vuoksi jäsenmäärä olisi vakiinnutettava nykyiselle tasolleen tai sitä olisi jopa vähennettävä, koska ei ole mitään pakottavia syitä, joiden vuoksi jokaisen jäsenvaltion pitäisi olla siinä edustettuna. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen jäsenmääräksi voitaisiin määrätä kaksitoista. Komissio ehdottaa, että tilintarkastustuomioistuimen jäsenet nimitettäisiin kiertoperiaatteella. Tällöin heitä ei voitaisi nimittää uudeksi toimikaudeksi. 17 Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • määrää tilintarkastustuomioistuimen jäsenmääräksi kaksitoista • päättää, että jäsenet nimitetään kuusivuotiseksi toimikaudeksi, jota ei voida uusia. 7. Talous- ja sosiaalikomitea Talous- ja sosiaalikomitea perustettiin EY:n perustamissopimuksella tavoitteena saada talous- ja yhteiskuntaelämän eri etupiirit mukaan toteuttamaan yhteismarkkinoita. Talous- ja sosiaalikomitea lausuntoja perustamissopimuksessa määrätyissä tapauksissa, muun muassa lainsäädäntöprosessin yhteydessä. Komitea voi antaa lausuntoja myös muissa asioissa muiden toimielinten pyynnöstä tai omasta aloitteestaan. neuvoa-antavia toimielimille muille antaa edustajakokouksen työtä. Edustajakokouksena Alun perin talous- ja sosiaalikomitean tarkoituksena oli täydentää yhteisön neuvoa-antavan parlamentaarisen tuolloin kansallisten kansanedustuslaitosten edustajat. Tilanne on nyt aivan toinen, kun Euroopan parlamentti valitaan välittömillä yleisillä vaaleilla ja sillä on laajat lainsäädäntävaltuudet. Tästä syystä ja unionin kehityksen valossa komissio suosittaa, että konferenssi pohtii komitean tehtäviä ja muuttaa sen koostumusta niitä paremmin vastaavaksi. Talous- ja sosiaalikomitea voisi esimerkiksi toimia nykyistä näkyvämmin etujärjestöjen ja talouselämän toimijoiden neuvottelufoorumina. toimivat että katsoo, komitean Komissio eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan eri lohkoja ja maantieteellisiä tekijöitä. Siksi on pohdittava, miten kansalaisyhteiskunnan edustus voitaisiin järjestää ja miten perussopimuksessa (257 artikla) mainittujen henkilöryhmien edustusta voitaisiin täydentää. Samalla on mietittävä, onko syytä tarkistaa nykyistä käytäntöä, jonka mukaan jäsenet nimitetään jäsenvaltioittain. edustettava paremmin olisi ja talous- sosiaalikomitea Uudistunut ja kansalaisyhteiskunnan välillä. Sen neuvoa-antavaa lainsäädäntätehtävää olisi uudistettava ja perussopimuksia olisi tarkistettava siten, että komitea voi itse arvioida, onko sillä aihetta antaa lausuntoa säädösehdotuksista. Unionin toimielimillä olisi edelleen tarvittaessa mahdollisuus pyytää komitealta lausuntoa. välittäjänä unionin toimia voisi Nykyään komiteassa on 222 jäsentä, jotka nimitetään neljäksi vuodeksi; toimikausi voidaan uusia. Paikat jaetaan jäsenvaltiokohtaisesti (6–24 paikkaa jäsenvaltiota kohti). Jos unionin laajentuessa paikkamäärä kasvaisi suhteessa uusien jäsenvaltioiden väkilukuun, talous- ja sosiaalikomitealla olisi 28 jäsenvaltion unionissa jo noin 370 jäsentä. Komissio katsoo, että komitean jäsenluku olisi pidettävä tasolla, jolla sen toimintakyky säilyy. Tämä edellyttää jäsenten enimmäismäärän vakiinnuttamista suunnilleen nykyisen suuruiseksi. 18 Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • lisää talous- kansalaisyhteiskuntaan ja sosiaalikomitean edustavuutta suhteessa eurooppalaiseen • pohtii, onko syytä muuttaa käytäntöä, jonka mukaan komiteapaikat jaetaan yksinomaan jäsenvaltioittain talous- ja yhteiskuntaelämän eri alojen edustajille • jättää komitean itse arvioitavaksi, onko sen syytä antaa lausuntoa säädösehdotuksista • vakiinnuttaa komitean jäsenmäärän suunnilleen nykyisen suuruiseksi. 19 8. Alueiden komitea Alueiden komitea on neuvoa-antava elin, jonka muodostavat alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajat. Alueiden komitea perustettiin Maastrichtin sopimuksella ja se käsittää nykyään 222 jäsentä. Alueiden komitean tehtävänä on ajaa alueellisten ja paikallisten yhteisöjen etuja unionin tasolla ja edistää unionin alueiden yhdentymistä. Laajentumisen myötä alueiden välisen yhteistyön ja säädösehdotusten alueellisia vaikutuksia koskevan arvioinnin merkitys kasvaa entisestään ja alueiden komitean neuvoa-antava rooli korostuu. Toisin kuin on talous- ja sosiaalikomitean laita, alueiden komitean paikkojen jakaminen ja tarkoituksenmukaista, jäsenvaltioittain paikallisviranomaiset olisivat edustettuina unionissa. Olisi vastaisuudessakin suotavaa, että jäsenten sidos näihin taustayhteisöihin säilyy luonteeltaan poliittisena luottamustehtävänä. jäsenvaltioiden edelleen alue- jotta on Nykyistä paikkajakoa on kuitenkin syytä muuttaa, sillä se ei perustu riittävästi eri alueiden kokoon ja väkilukuun. Nykyisen järjestelmän jatkuessa alueiden komitealla olisi 28 jäsenvaltion unionissa noin 370 jäsentä, joista vain 142 olisi seitsemästä väkiluvultaan suurimmasta jäsenvaltiosta, vaikka niiden yhteenlaskettu asukasluku olisi 70 prosenttia unionin kokonaisväestöstä. ja paikallisille yhteisöille On pyrittävä siihen, että alueiden komitean paikkajako perustuu nykyistä enemmän jäsenvaltioiden väkilukuun. Samalla on taattava nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden tasapuolinen edustus komiteassa. Komitean alueellisille toimivuutta ei kuitenkaan pidä heikentää. Komissio katsoo, että komitean koostumuksen olisi perustuttava samoihin periaatteisiin kuin Euroopan parlamentin. Alueiden komitea toteaa itse 15. –16. syyskuuta 1999 päivätyssä lausunnossaan5, että sen jäsenmäärän olisi oltava kolmasosa tai puolet kustakin jäsenvaltiosta Euroopan parlamenttiin valittavien edustajien määrästä. Kun alueiden komitean jäsenillä on myös varajäsenet, komissio katsoo, että alueiden komitean jäsenmäärän olisi oltava enintään kolmasosa Euroopan parlamentin jäsenmäärästä (toisin sanoen 233 jäsentä). Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • rajoittaa alueiden komitean jäsenmäärän kolmannekseen Euroopan parlamentin jäsenmäärästä • soveltaa komiteaan vastaavanlaista jäsenvaltioittaista paikkajakoa kuin parlamenttiin. 5 Lausunto 52/99 Euroopan alueellisista yhteisöistä. 20 2 luku. Tehokas päätöksenteko 9. Johdanto Laajentuminen vaikuttaa eri toimielinten toimintatapojen ja koostumuksen lisäksi myös unionin päätöksenteon tehokkuuteen. Se on jo nyt toisinaan tehotonta. Perussopimuksen määräykset päätöksenteosta ovat syntyneet sopimukseen eri aikoina tehtyjen muutosten tuloksena, eivätkä ne ole kaikin osin johdonmukaiset. Määräyksiä on tiivistettävä. Muutokset ovat jo nyt tarpeen; laajentumisen kannalta ne ovat välttämättömiä. Päätösten tekeminen 28 jäsenvaltion unionissa on taatusti erilaista kuin 15 jäsenvaltion unionissa. Unionista tulee väistämättä epäyhtenäisempi. Jäsenvaltioiden taloudelliset, kulttuuriset ja poliittiset erot tulevat olemaan suuremmat kuin koskaan ennen Euroopan yhdentymisen historiassa. turvattava päätöksenteon tehokkuus, Siksi on ehdottomasti jonka ansiosta unioni on kehittynyt nykyiseen muotoon. Näin voidaan taata, että unionin päätökset ilmentävät unionin kansalaisten suuren enemmistön edustajien poliittista tahtoa. Useimmissa asioissa ei pidä edellyttää yksimielistä ratkaisua, vaan päätöksen oikeutuksen vaatimukseen on yhdistettävä heikkenevät, menettelyn yhdentymisprosessi liittyneensä toimintakyvyttömään unioniin. Sen tilalle voi ennen pitkää syntyä uudenlaisia liittoutumia ja joiden avulla ohitetaan laajentumiseen huonosti valmistautuneet, yhteystyömuotoja, luutuneet rakenteet. unionin pysähtyy. Uudet toimintavalmius huomata jäsenvaltiot joustavuus. tehokkuus saavat Jos ja tämä tarkoittaa neuvoston Päätöksentekoprosessia on siis tarkistettava. Ensisijaisesti päätöksentekomenettelyjen tarkistamista päätösten oikeutuksen ja unionin toimintakyvyn näkökulmasta. Tässä mielessä laajentumisella ei liene vaikutusta Euroopan parlamenttiin. Päätökset olisi tehtävä yksimielisesti vain, kun painavat ja pysyvät syyt sitä edellyttävät. On parannettava päätöksentekomenettelyjen johdonmukaisuutta. On myös vahvistettava määräenemmistöpäätösten legitiimiyttä siten, että päätökset todella edustavat jäsenvaltioiden välistä suhteellista painoarvoa. Lisäksi on parannettava tiiviimpää yhteistyötä koskevien määräysten käyttökelpoisuutta, jotta osa jäsenvaltioista voi unionin toimielinjärjestelmän puitteissa edetä kaikkia jäsenvaltioita sitovaa yhdentymistä pitemmälle. 10. Yksimielisyysvaatimuksen rajoittaminen suurin selvästi osa hyväksynnällä. Vaikka tehdään jäsenvaltioiden Nykyään määräenemmistön on muutettu Euroopan yhtenäisasiakirjalla, Maastrichtin sopimuksella ja Amsterdamin sopimuksella, varsin monet neuvoston yksimielistä hyväksyntää. Tämä koskee joissakin tapauksissa jopa yhteispäätösmenettelyllä tehtäviä päätöksistä päätöksentekoa jäsenvaltioiden edellyttävät neuvoston päätökset kuitenkin vieläkin 21 päätöksiä. Komissio ehdottaa, että konferenssi rajoittaa niiden päätösten määrää, joissa vaaditaan yksimielisyyttä, tehdään pääsääntöisesti määräenemmistöllä. Säännön ulkopuolelle jäävät tietenkin päätökset, jotka neuvosto tekee yksinkertaisella enemmistöllä. ja vahvistaa näin, että neuvoston päätökset Yleisperiaatteen soveltaminen on ensiarvoisen tärkeää, koska osapuolien lukumäärän ja moninaisuuden lisääntyessä yksimielisyysvaatimus moninkertaistaisi lukkiutumisen vaaran. Määräenemmistöpäätökseen tarvitaan nykyään vähintään 8–12 jäsenvaltion hyväksyntä. Unionin laajentuessa määräenemmistöpäätösten soveltamisala on vähitellen kasvanut. Tämä sinänsä suotuisa kehitys ei kuitenkaan ole ollut suunnitelmallista. Näin kävi sekä Euroopan unionista tehtyä sopimusta että Amsterdamin sopimusta laadittaessa. Amsterdamissa puheenjohtaja Alankomaat ehdotti määräenemmistön soveltamista koskevia johdonmukaisia kriteerejä, mutta tarkasteluun. päädyttiin Lopputulos ei ole kovin johdonmukainen eikä se sovellu tehokkaan unionin tarpeisiin. tapauskohtaiseen neuvotteluissa nopeasti Seuraavassa konferenssissa on ehdottomasti laadittava yksinkertaiset ja selkeät kriteerit, joiden avulla se, kumpaa päätöksentekomenettelyä on noudatettava, voidaan ratkaista päätöksen luonteen perusteella eikä tapaus tapaukselta. Puheenjohtajan selvitys Helsingin Eurooppa-neuvostolle viitoitti tietä muutokselle. enemmistö Päätöstyyppien määrittelemistä varten komissio ehdottaa, että sovellettaisiin pääsääntöisesti joissa määräenemmistöperiaatetta lukuun ottamatta erikseen mainittuja tapauksia, yksinkertainen vain poikkeustapauksissa. 6 Siksi on pohdittava, minkätyyppiset päätökset on painavista ja pysyvistä jälkeen yksimielisyysvaatimus tekee päätöksenteon äärimmäisen vaikeaksi, mikä voi merkitä loppua vakavasti otettavalle Euroopan yhdentymiskehityksen syventämiselle yhteisön politiikan joillakin aloilla. Yksimielisyyttä yksimielisesti, laajentumisen vaadittaisiin edelleen tehtävä riittää. syistä kun ja Komission näkemyksen mukaan on viisi eri säädöstyyppiä, pysyvät syyt edellyttä vät poikkeamista määräenemmistöperiaatteesta. Tämän lausunnon liitteessä 1 on luettelo EY:n perustamissopimuksen määräyksistä7, joiden muuttamiseen vaadittaisiin mainituista syistä edelleen jäsenvaltioiden yksimielinen päätös. Vastaavasti liitteessä 2 on luettelo EY:n perustamissopimuksen määräyksistä, joita voitaisiin tulevaisuudessa muuttaa neuvoston määräenemmistöpäätöksellä. joiden osalta painavat 6 7 Komissio ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että joissakin tapauksissa vaadittaisiin väliaikaisesti päätöksen tekemiseen jonkinlainen painotettu määräenemmistö. Toistaiseksi komissio on tarkastellut vain EY:n perustamissopimuksen muuttamista. Siksi lausunnon liitteissä 1 ja 2 ei mainita Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, EHTY:n eikä Euratomin perustamissopimusten määräyksiä eikä muita yhteisön primaarioikeuteen kuuluvia säädöksiä (liittymissopimukset, pöytäkirjat). Komission tarkoituksena on esittää myöhemmin konferenssille muuta primaarioikeutta koskevia ehdotuksia. joissa edellytetään Liitteissä ei mainita myöskään niitä EY:n perustamissopimuksen määräyksiä, päätösten tekemistä jäsenvaltioiden hallitusten "yhteisellä sopimuksella", joka on asian luonteen vuoksi käytännössä tehtävä yksimielisesti. Tällaisia ovat määräykset EKP:n johtokunnan (112 artiklan 3 kohta) ja komission jäsenten (214 artiklan 2 kohta ja 215 artiklan 2 kohta) sekä yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomarien nimittämisestä (223 artikla ja 225 artiklan 3 kohta) ja toimielinten kotipaikan vahvistamisesta (289 artikla). 22 (i) Neuvoston päätökset, jotka jäsenvaltioiden on hyväksyttävä valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti Perussopimuksissa on muutamia määräyksiä, joiden mukaan neuvosto tekee päätöksensä yksimielisesti ja suosittaa sen hyväksymistä jäsenvaltioille niiden valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaisesti. Päätös tulee voimaan vasta sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden parlamentit ovat hyväksyneet sen. Lienee järkevää varmistaa jo yhteisön tasolla, että jäsenvaltioiden hallitukset ovat asiasta yksimielisiä, ennen kuin aloitetaan kansallinen ratifiointimenettely. Tällainen määräys on esimerkiksi EY:n perustamissopimuksen 269 artikla, jossa määrätään yhteisön omien varojen järjestelmästä. (ii) Toimielimiä koskevat peruspäätökset ja toimielinten keskinäiseen tasapainoon vaikuttavat päätökset Niistä toimielinten organisaatiota ja toimintaa koskevista perussäännöistä, joista ei määrätä erikseen perussopimuksissa, säädetään neuvoston yksimielisellä päätöksellä. Tämä koskee erityisesti sääntöjä, joihin toimielinten keskinäinen tasapaino perustuu. On epäilemättä perusteltua edellyttää, että nämä säännöt hyväksytään yksimielisesti. Sama koskee EY:n perustamissopimuksen 290 artiklaa, jossa määrätään toimielimissä käytettävistä kielistä, ja 202 artiklaa, jossa määrätään komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan käyttämisestä (komitologia). Toimielinten keskinäisen tasapainon kannalta olennainen määräys on myös EY:n 250 artiklan 1 kohta, jonka mukaan neuvosto saa vain yksimielisesti antaa säädöksen, joka merkitsee komission ehdotuksen muuttamista. 8 (iii) Verotusta sosiaaliturvaa sisämarkkinoiden toimivuuteen ja koskevat päätökset, jotka eivät liity Verotus ja sosiaaliturva heijastavat kansallisten lainsäätäjien talous- ja yhteiskuntapoliittisia peruslinjauksia ja vaikuttavat siten voimakkaasti kansalaisten poliittisiin valintoihin. Siksi on tehdään yleensä perusteltua vaatia, että näitä aloja koskevat neuvoston päätökset yksimielisesti. Komissio ei ehdota määräenemmistöperiaatteen laajentamista näille aloille. ja osin liittyvät joiltakin kuitenkin riittävästi, sosiaaliturva erottamattomasti Verotus sisämarkkinoiden toimivuuteen ja erityisesti neljään perusvapauteen (tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus). Koska yhteisön lainsäädäntö ei ole kehittynyt sisämarkkinoiden toimivuudelle on yhä vakavia esteitä, kuten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä käy ilmi. Tuomioistuin on todennut useissa päätöksissään, perusteettomasti sisämarkkinavapauksia, ovat EY:n perustamissopimuksen vastaisia. Kansalaisten kannalta on turhauttavaa joutua hakemaan yhteisöjen tuomioistuimelta sellaisten oikeuksien tunnustamista, jotka kuuluvat heille perussopimusten nojalla. Jäsenvaltioiden kannalta taas on tuomioistuimen kehittyy oikeus yhteisön ennakkotapausratkaisujen perusteella eikä poliittisen prosessin tuloksena. toimenpiteet, epäsuotavaa, rajoitetaan kansalliset alalla joilla että että 8 250 artiklaa ei ole otettu luetteloon 1, koska se ei ole luonteeltaan varsinainen oikeusperusta. 23 silloin, kun esteet Sisämarkkinoiden toimivuuden esteiden poistamiseksi tarvitaan yhteistoimintaa. Näin on syrjintään, kaksinkertaiseen verotukseen tai erityisesti veronkiertoon. verotuskysymysten edellyttävät ratkaisemista määräenemmistöllä – siinä määrin, kuin on tarpeen sisämarkkinoiden -perusteiden ja toimivuuden turvaamiseksi. Kysymys ei siis ole verojärjestelmien, -kantojen yleisestä yhdenmukaistamisesta, mikä olisikin toissijaisuusperiaatteen vastaista. Tehokkuusnäkökohdat tällaisten johtavat Määräenemmistöpäätöksiä olisi käytettävä myös silloin, kun tarkoituksena on yksinkertaistaa ja ajantasaistaa jo aiemmin yhdenmukaistettua lainsäädäntöä ja yhtenäistää sen soveltamista. Tämä koskee erityisesti säännöksiä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä ja valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisesta ja valvonnasta. Komissio ehdottaa, että samaa menettelyä sovellettaisiin myös sosiaaliturvan alalla, jolla kansallista lainsäädäntöä on yhteensovitettu jo vuosikymmenten ajan (asetus N:o 1408/71). Tehokkuussyistä on tehtävä mahdolliseksi myös tämän asetuksen ajanmukaistaminen määräenemmistöpäätöksellä. Komissio kiinnittää erityistä huomiota petostentorjuntaan, tavaraverotuksen Määräenemmistöpäätökset olisi torjuntaan. jonka merkitys on kasvanut vapauttamisen myötä. siksi ulotettava myös veronkierron ja veropetosten pääomaliikkeiden poistamisen rajojen ja että suosittaa, tarkastellaan Komissio yksityiskohtaisesti ja ne muotoillaan uudelleen siten, että määräyksistä käy suoraan ilmi, onko niiden mukaiset päätökset tehtävä määräenemmistöllä vai yksimielisesti. Komissio esittää asiasta myöhemmin yksityiskohtaisia ehdotuksia. perustamissopimuksen määräyksiä kyseisiä (iv) Yhteisön sisäisiä ja ulkoisia päätöksiä koskevien menettelyjen vastaavuus EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti kansainvälisten sopimusten tekemistä koskeviin päätöksiin sovelletaan samaa menettelyä kuin yhteisön primaarioikeuden muuttamista koskeviin päätöksiin. Jos yhteisön oikeusperustan mukaan jotakin alaa koskevat päätökset on tehtävä yksimielisesti, myös kyseistä alaa koskevat kansainväliset sopimukset on tehtävä neuvoston yksimielisellä päätöksellä. Komission mielestä tämä vastaavuus on liene tarvetta pitää tiukasti kiinni sellaisten syytä säilyttää. Tosin vastaavuudesta ei erillisten kansainvälisten ovat muun muassa AKT–EY- täytäntöönpanosäännösten yleissopimuksen mukaiset sisäistä hyväksymistä koskevaa päätöksentekoa olisi yksinkertaistettava. hyväksymistä. Tällaisia yhteistyösopimukset, joiden menettelysääntöjen edellytetään yhteydessä, sopimusten joissa (v) Poikkeukset EY:n perustamissopimuksen yhteisiin määräyksiin EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja niihin perustuvaa yhteisön säännöstöä sovelletaan kaikkiin toimielimiin ja kaikkiin jäsenvaltioihin. Ne harvat poikkeukset yhteisön tinkimistä säännöstön soveltamisesta, unionin tavoitteista. Esimerkki jonka mukaan neuvosto voi päättää, että valtiontukea on pidettävä perustamissopimuksen tällaisesta poikkeuksesta on 88 artiklan määräys, joista määrätään perussopimuksessa, merkitsevät 24 periaatteista poiketen yhteismarkkinoille soveltuvana. Komissio katsoo, että on perusteltua edellyttää, että tällaiset poikkeukset voidaan sallia vain neuvoston yksimielisellä päätöksellä. Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • sopii siitä, että päätökset tehdään pääsääntöisesti määräenemmistöllä • määrittelee päätöstyypit, eli yksimielisesti määräenemmistöllä. jotka on painavista ja pysyvistä syistä edelleen tehtävä tehdään jonka mukaan pääsäännöstä, päätökset poiketen 11. Päätöksentekomenettelyt ehdotettujen muutosten täydentämiseksi on tarkasteltava myös Edellisessä osassa päätöksentekomenettelyjä kokonaisuutena, jotta perustamissopimuksesta saadaan poistetuksi ristiriitaisuudet. Laajentuneen unionin toimintakyvyn säilyttämiseksi on ensiarvoisen tärkeää, että unionin eri toiminta-aloja koskevat määräykset ovat keskenään yhdenmukaiset. Lisäksi Euroopan kansalaisten kannalta unionin päätöksentekorakenteen on ehdottomasti pohdittava oltava ja määräenemmistöpäätösten yhteyttä, yhteistoimintamenettelyn lakkauttamista sekä Euroopan parlamentin osallistumista EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen alojen politiikan määrittelemiseen. siten yhteispäätösmenettelyn ymmärrettävä. On looginen ja yksinkertainen välistä ja a. Määräenemmistöpäätösten ja yhteispäätösmenettelyn yhdistäminen lainsäädäntötyössä rinnalla, yhteisön vahvistaa yhteispäätösmenettely Yhteispäätösmenettely, jossa Euroopan parlamentti osallistuu lainsäädäntövallan käyttöön luonnetta. 9 neuvoston Lainsäädäntötyössä suhteissa täydennykseksi, koska kyseiset päätökset ovat määräenemmistöpäätösten tarpeelliseksi jäädä vähemmistöön. Tästä syystä luonteeltaan sellaisia, että osa jäsenvaltioista voi säädöksiä koskevassa päätöksenteossa yhdistetään nykyään varsin usein Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten mukaisesti määräenemmistöpäätökset ja yhteispäätösmenettely. Ristiriitaisuuksien poistamiseksi ja menettelyn johdonmukaisuuden lisäämiseksi on toteutettava kaksi muutosta. toiminnan on kansanvaltaista osoittautunut monissa Ensinnäkin EY:n perustamissopimuksessa on vielä neljä määräystä (18, 42, 47 ja 151 joissa yhdistetään yhteispäätösmenettely ja yksimielisyyden vaatimus. Tilanne artikla), 9 perustamissopimuksen EY:n kohdan mukainen yhteispäätösmenettelyn soveltamisalasta (SEC(96) 1225, 3. heinäkuuta 1996). artiklan 189 b 8 komission kertomus 25 voidaan korjata ottamalla pääsääntöisesti käyttöön määräenemmistöpäätökset, yhteispäätösmenettely täydentää hyvin. joita Toiseksi lainsäädäntöä koskevien päätösten tekeminen määräenemmistöllä on yhdistettävä yhteispäätösmenettelyyn. Yhdistäminen merkitsisi yhteispäätösmenettelyn soveltamisalan laajentamista. Tällöin parlamentin olisi tehokkuussyistä otettava käyttöön sisäisiä menettelyjä, joissa määräaika on sellainen, että lainsäädäntöä koskevat päätökset voidaan tehdä nopeasti. Lisäksi on täsmennettävä säädöksen määritelmää. Ylimalkaisen määritelmän mukaan säädökset ovat yleisesti suoraan sovellettavia perustamissopimuksen määräyksiin ja joissa määritellään jotakin yhteisön toimintaa koskevat perusperiaatteet tai yleislinjat sekä toteutettavat olennaiset toimet. Lähtökohtana voisi olla liitteessä esitetty 37 artiklan uusi muotoilu. Komissio osallistuu asiasta konferenssin aikana käytävään keskusteluun. jotka perustuvat sääntöjä, on läpi käytävä nykyiset määräykset Perustamissopimuksen järjestelmällisesti. Yhteispäätösmenettelyn soveltamisalan laajentaminen vaikuttaa muun muassa joihinkin yhteisen kauppa-, maatalous- ja kalastuspolitiikan osa-alueisiin. Kauppapolitiikan yleiset joihin kuuluvat polkumyynnin ja vientitukien kieltoa, kaupan esteitä vastaan säännöt, säännöt, on annettava puolustautumista sekä vienti- yhteispäätösmenettelyllä. Sama koskee myös yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan lainsäädännöllistä osuutta. Kuten komissio totesi jo edellisen hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä, se katsoo, että suurin osa maatalouspoliittisista päätöksistä on luonteeltaan täysin hallinnollisia eivätkä ne siis kuulu lainsäädännön piiriin. Sen sijaan yhteispäätösmenettelyä olisi sovellettava muutamiin perussäädöksiin, joissa määritellään yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan linjaukset. 10 ja tuontijärjestelmiä koskevat Jos määräenemmistöpäätöksistä tehdään pääsääntö, on arvioitava, ovatko säädökset, joista aiemmin oli päätettävä yksimielisesti, oikeudelliselta luonteeltaan sellaisia, että niihin voidaan soveltaa yhteispäätösmenettelyä. Liitteessä 2 (otsake A) esitetään luettelo säädöksistä, jotka tulevat kyseeseen. Tässä yhteydessä on syytä mainita EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 2 kohta, jonka mukaan neuvosto voi viiden vuoden kuluttua Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta (siis toukokuuta 2004 alkaen) yksimielisesti päättää laajentaa yhteispäätösmenettelyn 1. soveltamisalaa kaikkiin sopimuksen IV osastossa tarkoitettuihin aloihin tai osaan niistä. Komissio ei tässä vaiheessa ehdota viiden vuoden siirtymäkauden lyhentämistä. Sen sijaan yhdistäminen määräenemmistöpäätösten että siihen, yhteispäätösmenettelyyn yhteispäätösmenettelyä aletaan soveltaa kaikkiin IV osaston aloihin. yleinen säädösten niiden itsestään ja johtanee soveltaminen yhteydessä b. artiklan 133 investointeihin ja henkisen omaisuuden oikeuksiin soveltamisalan laajentaminen kaikkiin palveluihin, EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 5 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisellä päätöksellä laajentaa yhteiseen kauppapolitiikkaan kuuluvia, palveluihin ja henkisen omaisuuden oikeuksiin liittyviä järjestelyjä koskemaan kansainvälisiä neuvotteluja ja 10 perustamissopimuksen EY:n yhteispäätösmenettelyn soveltamisalasta (SEC(96) 1225, 3. heinäkuuta 1996), s. 12. kohdan mukainen artiklan 189 8 b komission kertomus 26 jos sopimuksia. Komissio katsoo, että tämä määräys ei ole enää tarkoituksenmukainen, jäsenvaltioiden määrä kaksinkertaistuu. Määräenemmistön pääsääntöisyys merkitsisi tosin kyseisen epävarma päätöksentekomenettely jäisi kuitenkin olennaisilta osiltaan voimaan. Siksi komissio ehdottaakin, että olisi parempi muuttaa 133 artiklan muotoilua niin, että sen soveltamisalaa laajennetaan käsittämään palvelut, investoinnit ja henkisen omaisuuden oikeudet. osittaista muuttamista, mutta monimutkainen kohdan ja c. Yhteistoimintamenettelyn lakkauttaminen joka EY:n edelsi katsoo, perustamissopimuksen 252 yhteispäätösmenettelyä, artiklan mukainen että Komissio yhteistoimintamenettely, lakkautettava. olisi Amsterdamin sopimuksella korvattiin yhteistoimintamenettely yhteispäätösmenettelyllä koko perustamissopimuksessa lukuun ottamatta muutamia talous- ja rahaliittoa koskevia määräyksiä (99 artiklan 5 kohta, 102 artiklan 2 kohta, 103 artiklan 2 kohta ja 106 artiklan 2 kohta). Tätä erottelua EMU-määräysten ja sopimuksen muiden määräysten välillä on turha ylläpitää. Yhteistoimintamenettelyn lakkauttaminen yksinkertaistaisi perussopimuksia ja parantaisi niiden luettavuutta. Määräyksiä olisi muutettava niin, että yhteispäätösmenettely otetaan käyttöön alan säädösten hyväksymistä koskevissa päätöksissä. Konferenssin olisi kysyttävä Euroopan keskuspankin kantaa perustamissopimuksen rahapolitiikkaa koskevien määräysten muutoksiin. d. Euroopan parlamentin tehtävät kuin lainsäädäntöön osallistuu Euroopan Muilla päätöksentekoon eri tavoin, joista yksi on puoltavien lausuntojen antaminen. Maininta parlamentin osallistumisesta eräiden unionin politiikkojen toteuttamiseen puuttuu kuitenkin joistakin perustamissopimuksen määräyksistä. Komission mielestä tämä puute olisi korjattava erityisesti kauppasopimusten tekemisen osalta. parlamentti liittyvillä aloilla Yhteispäätösmenettelyn laajentaminen koskemaan yhteisen kauppapolitiikan piiriin kuuluvia säädöksiä merkitsisi EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kuulemismenettelyn ulottamista myös yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa tehtäviin kauppasopimuksiin. Kauppasopimukset ovatkin nykyään ainoa poikkeus säännöstä, jonka mukaan Euroopan parlamenttia on kuultava ennen kansainvälisten sopimusten tekemistä. Tässä yhteydessä olisi myös varmistettava, että sopimuksia, joilla on maailmantalouden ja -kaupan kannalta merkittäviä seurauksia, ei tehdä ilman parlamentin puoltavaa lausuntoa. Jotta parlamentti voisi suoriutua tästä tehtävästä, sille on tiedotettava säännöllisesti yhteisön ja yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön välisiä kauppasopimuksia koskevien neuvottelujen etenemisestä. Tämä edellyttää perustamissopimuksen 133 artiklan 3 kohdan muuttamista. 27 Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • vahvistaa, että kaikki lainsäädäntöä koskevat päätökset tehdään määräenemmistöllä ja yhteispäätösmenettelyllä • laajentaa 133 artiklan soveltamisalan koskemaan kaikkia palveluita, investointeja ja henkisen omaisuuden oikeuksia • lakkauttaa yhteistoimintamenettelyn • määrää, että Euroopan parlamenttia on kuultava ennen sopimusten tekemistä yhteisön ja yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön välillä, ja että sopimuksia, joilla on maailmantalouden ja -kaupan kannalta merkittäviä seurauksia, ei tehdä ilman parlamentin puoltavaa lausuntoa. 28 12. Neuvoston määräenemmistön määrittäminen a. Nykyisen järjestelmän kehittäminen Neuvosto edustaa vaalien tuloksena asetettuja jäsenvaltioiden hallituksia, jotka vastaavat toimistaan maansa parlamentille. EY:n perustamissopimuksen 205 artiklan mukaan neuvosto tekee ratkaisunsa jäsentensä enemmistöllä, jollei sopimuksessa toisin määrätä. Perussopimusten laatijoiden lähtökohtana oli kuitenkin se, että jäsenvaltioilla on väestömäärän erojen vuoksi eri painoarvo. Siksi luotiin määräenemmistöjärjestelmä, jossa väkiluku otetaan huomioon. Näin vältettiin yksimielisyyden vaatimuksessa piilevä lamaantumisen vaara ja vahvistettiin neuvoston päätösten demokraattista edustavuutta. joka perustui eri Perustamissopimuksen laatijat ottivat käyttöön äänten painotuksen, jäsenvaltioiden väkilukuun. Painotusta korjattiin kuitenkin huomattavasti väkiluvultaan pienimpien jäsenvaltioiden hyväksi, saisivat riittävästi huomiota. Määräenemmistön äänikynnys eli päätöksen tekemiseen tarvittavien asetettiin äänten yksinkertaisen äänten enemmistön ja yksimielisyyden väliin. Äänikynnys on aina ollut hiukan yli 70 prosenttia. Myöhempien laajentumisten yhteydessä säilytettiin muuten suurin piirtein alkuperäinen tasapaino, mutta määräenemmistöpäätösten demokraattinen edustavuus muuttui. 11 jotta kunkin jäsenvaltion erityispiirteet prosenttiosuutena vähimmäismäärä kokonaisäänistä ilmaistuna Määräenemmistön kehitys vuosina 1958–1995: äänten painotus ja edustavuus suhteessa väkilukuun 11 b 6 9 10 12 15 a 1958 1973 1981 1986 1995 vuosi c 17 58 63 76 87 d 12 (70,59 %) 42 (72,41 %) 45 (71,43 %) 54 (71,05 %) 62 (71,26 %) e 3 5 5 7 8 f 67,70 % 70,62 % 70,13 % 63,29 % 58,16 % g 2 2 2 3 3 h 34,83 % 12,31 % 13,85 % 12,12 % 12,05 % yhteisön tai unionin jäsenvaltioiden määrä kokonaisäänimäärä a- b- c- d- määräenemmistön saavuttamiseksi vaadittava äänimäärä (ja prosenttiosuus äänistä) e- määräenemmistön saavuttamiseksi vaadittava jäsenvaltioiden vähimmäismäärä f- määräenemmistön saavuttamiseksi vaadittava vähimmäisväestöpohja g- määrävähemmistön muodostamiseksi vaadittava jäsenvaltioiden vähimmäismäärä h- määrävähemmistön muodostamiseen vaadittava vähimmäisväestöpohja 29 Määräenemmistöpäätöksen tekemiseen on alusta alkaen vaadittu, että päätöstä kannattavat jäsenvaltiot edustavat yhteisön kokonaisväestön selvää enemmistöä. Sitä mukaa kuin yhteisöön on liittynyt yhdeksän uutta jäsenvaltiota, alun perin tarkoituksellinen epätasapaino on kustannuksella: määräenemmistön jäsenvaltioiden saavuttamiseksi vaadittava väestöpohja, joka oli aluksi 67 prosenttia (kuusi jäsenvaltiota) ja suurimmillaan laskenut ja 58 prosenttiin (viisitoista jäsenvaltiota). runsasväkisimpien jäsenvaltiota), 70 prosenttia kymmenen korostunut (yhdeksän on Äänet on painotettu siten, että määräenemmistön muodostamiseen on aina tarvittu vähintään puolet kaikista jäsenvaltioista. kolme Neuvoston päätöksen estävän määrävähemmistön voi muodostaa väkiluvultaan suurinta jäsenvaltiota tai ryhmä väkiluvultaan pienimpiä jäsenvaltioita, joiden vähimmäisosuus yhteisön kokonaisväestöstä on ollut vuodesta 1973 lähtien 12–13 prosenttia. joko liitteen 3 taulukko) Ekstrapoloimalla nykyisestä äänten painotuksesta neuvostossa (vrt. saadaan tulokseksi, että laajentumisen seurauksena useimmat parametrit pysyvät jokseenkin ennallaan, mutta kunkin uuden jäsenvaltion liittyminen unioniin vähentää osaltaan määräenemmistöpäätösten tekemiseen vaadittavan väestöpohjan edustavuutta. äänikynnykseksi Jos unionissa on 28 jäsenvaltiota ja määräenemmistön äänikynnykseksi asetetaan 102 ääntä 144:stä (70,83 %), päätöksen voivat tehdä ääritapauksessa jäsenvaltiot, joiden yhteenlaskettu väkiluku on vain 51,35 prosenttia koko unionin väestöstä. 27 jäsenvaltion unionissa,12 kun määräenemmistön (70,90 %), asetetaan vähimmäisväestöpohja on 50,20 prosenttia. Jos kynnysluku on 94 ääntä 134:stä (70,15 %), määräenemmistöpäätöksen voivat tehdä jäsenvaltiot, joiden yhteenlaskettu osuus unionin jäisivät varmaankin väestöstä on vain 46,41 prosenttia. Tosin nämä ääritapaukset teoreettisiksi, sillä päätökseen vaadittaisiin 27:n tai 28:n jäsenvaltion unionissa 23:n jäsenvaltion hyväksyntä. Väestön edustuksen heikkeneminen osoittaa kuitenkin selkeästi laajentumisen aritmeettiset vaikutukset, jos äänten painotustapa ja määräenemmistön määräytymisperusteet säilytetään nykyisenlaisina. Tämä johtuu siitä, että kolmestatoista hakijavaltiosta vain kolmen väkiluku ylittää nykyisten jäsenvaltioiden keskiarvon. 134:stä ääntä 95 b. Neuvoston päätösten oikeutuksen säilyttäminen unionin laajentuessa yksinkertaistamaan Laajentumisen määräenemmistöjärjestelmää ja parantamaan äänten painotuksen edustavuutta suhteessa väkilukuun. vastapainoksi seurausten pyrittävä on Vaihtoehto 1. Jäsenvaltioiden äänten painotuksen muuttaminen Jos jäsenvaltioiden äänten suhteellinen painotus säilyy muuttumattomana ja unioniin liittyy joista vain kolmen väkiluku on suurempi kuin kolmetoista uutta jäsenvaltiota, 12 Kun mukaan lasketaan kaikki hakijavaltiot, joiden kanssa liittymisneuvottelut on aloitettu tai aloitetaan vuoden 2000 alussa. 30 jäsenvaltioiden nykyinen keskiarvo, väekkäimpien ja muiden jäsenvaltioiden välille vähitellen syntynyt epätasapaino korostuu laajentumisen edetessä. Siksi Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa toimielimistä silmällä pitäen Euroopan unionin laajentumista on erillinen maininta äänten painotuksen muuttamisesta. On tarkasteltava kahta tekijää: kullekin neuvoston jäsenelle annettua äänimäärää ja äänikynnystä eli päätöksen tekemiseen tarvittavaa äänten vähimmäismäärää prosentteina kokonaisäänimäärästä. Näitä tekijöitä määriteltäessä on toisaalta vältettävä vaikeuttamasta päätöksentekoa entisestään ja toisaalta pyrittävä siihen, että jäsenvaltioiden määräenemmistö edustaa suunnilleen samaa osuutta unionin kokonaisväestöstä kuin yhteisöä perustettaessa. Jotta päätöksenteko ei vaikeutuisi, äänikynnys on vakiinnutettava perustamissopimuksen määräyksellä. Tarvittaessa äänikynnys on asetettava nykyistä 71 prosentin tasoa alemmaksi Tällöin kunkin liittymisen yhteydessä on päätettävä vain toisesta tekijästä eli uuden jäsenvaltion äänimäärästä. palaaminen Määräenemmistön edustavuuden palauttaminen suhteessa väkilukuun ja alkuperäiseen äänten tasapainoon suhteellisen painotuksen lisäämistä. Painotusta muuttamalla päästään siihen, että määräenemmistö edustaa kaikissa tapauksissa vähintään noin kahta kolmasosaa unionin kokonaisväestöstä. runsasväkisimpien jäsenvaltioiden edellyttää että huomattava, On että tällainen äänten painotuksen muutos määräenemmistön saavuttamiseen ei enää tarvittaisi vähintään puolta kaikista jäsenvaltioista. Siksi voisi olla syytä lisätä sopimukseen määräys, jonka mukaan määräenemmistöpäätös voidaan tehdä ainoastaan jos vähintään puolet jäsenvaltioista hyväksyy sen. Käytännössä tämä merkitsisi vain alusta lähtien käytössä olleen äänten painotuksen aritmeettisten seurausten kodifioimista. johtaisi siihen, Vaihtoehto 2. Kahden yksinkertaisen enemmistön sääntö Komissio tunnustaa tosin äänten painotuksen edut, mutta korostaa, että järjestelmä on monimutkainen ja siksi kansalaisille vaikeatajuinen. Siksi olisikin parempi vahvistaa neuvoston päätöksenteon edellytyksiä koskevat selkeät säännöt suoraan perussopimukseen. Sääntöjen on oltava yksinkertaiset ja yksiselitteiset ja niiden on täytettävä demokraattisen päätöksenteon että määräenemmistöpäätöksen tekemiseen vaadittaisiin lisäksi vaatimukset. Komissio suosittaa, 31 • jäsenvaltioiden yksinkertainen enemmistö13, joka • edustaa unionin kokonaisväestön enemmistöä. Määräenemmistön uusi määritelmä lisäisi myös päätöksentekomenettelyn avoimuutta unionin kansalaisten kannalta. Tällainen kaksoisenemmistö poikkeaa ratkaisevasti ehdotuksista, joita käsiteltiin edellisessä hallitustenvälisessä konferenssissa, sillä niiden mukaan määräenemmistöön olisi vaadittu sekä unionin väestön että painotettujen äänten määräenemmistö. Komission mielestä nämä ehdotukset ovat yksinkertaisuutta ja avoimuutta koskevien yleisvaatimusten vastaisia, minkä lisäksi niiden toteuttaminen mutkistaisi ja vaikeuttaisi päätöksentekoa huomattavasti. Kahden yksinkertaisen enemmistön säännössä otetaan suoraan huomioon jäsenvaltioiden väestömäärään perustuva suhteellinen painotus, mikä on edullista väkiluvultaan suurimpien jäsenvaltioiden kannalta. Tämä painotus säilyisi myös unionin laajentuessa. Toisaalta vähintään vaatimus, puolet jäsenvaltioista, estää sen, että muutamat tekevät päätöksiä jäsenvaltioiden enemmistön vastustuksesta piittaamatta. Jälkimmäisen vaatimuksen osalta kaikki jäsenvaltiot ovat tasaveroisessa asemassa väkiluvusta riippumatta. hyväksymiseen suurimmat vaaditaan jäsenvaltiot jonka mukaan päätöksen Kahden yksinkertaisen enemmistön vaatimuksesta johtuvat käytännön vaikeudet liittyvät lähinnä määräenemmistön laskutapaan. On määriteltävä, mihin väestötilastoihin laskenta perustuu (mikä on viitevuosi ja kuinka usein väestölukuja tarkistetaan). Järjestelmän etuna on sen yksinkertaisuus ja avoimuus. Sitä paitsi järjestelmää ei tarvitsisi muuttaa joka kerta, kun unioniin liittyy uusia jäsenvaltioita. Komissio ehdottaa hallitustenväliselle konferenssille seuraavaa: tosin äänten sellaisen tunnustaa että komissio määräenemmistö edustaa noin kahta kolmasosaa unionin väestöstä ja 70:ää prosenttia äänten kokonaismäärästä siten, että jäsenvaltioiden vähemmistö ei voi tehdä päätöksiä, mutta suosittaa, että perussopimukseen lisätään määräys, jonka mukaan määräenemmistöpäätöksen tekemiseen vaaditaan jäsenvaltioiden yksinkertainen enemmistö, joka lisäksi edustaa unionin kokonaisväestön enemmistöä. painotuksen takaisi, edut, joka 13 Komissio katsoo tosin, että EY:n perustamissopimuksen 205 kohdan 2 kohdan 2 alakohdan periaatteesta on pidettävä kiinni. Sen mukaan jos ratkaisu tehdään muuten kuin komission ehdotuksesta, määräenemmistöpäätös edellyttää, että asian puolesta äänestää vähintään kaksi kolmasosaa jäsenistä. 32 13. Tiiviimmän yhteistyön muodot Amsterdamin sopimuksella lisättiin perussopimuksiin yleismääräyksiä, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat eräin edellytyksin toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä käyttäen sopimuksissa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 40 ja 43–45 artikla, EY:n perustamissopimuksen 11 artikla). Tiiviimpi yhteistyö ei ole mahdollista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, jolla voidaan kuitenkin turvautua niin sanottuun rakentavaan pidättymiseen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 23 artiklan 1 kohdan 2 alakohta). Seuraavan laajentumisen luonteen vuoksi on huolehdittava siitä, että nämä uudet määräykset ovat mahdollisimman entistä heterogeenisempi, mikä ei saa estää jäsenvaltioita käyttämästä unionin toimielinjärjestelmää tiiviimmän keskinäisen yhteistyön toteuttamiseen. käyttökelpoisia. Laajentumisen jälkeen unioni on Komissio ei suosittele EY:n perustamissopimuksen 11 artiklan 1 kohdassa tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 artiklan 1 kohdassa määrättyjen edellytysten muuttamista. Komission mielestä laajentumisen yhteydessä on säilytettävä nykyinen yhteisön säännöstö ja viidentoista jäsenvaltion yhdessä kehittämien yhteisöpolitiikkojen yhteinen perusta. Tarkoituksena ei ole, että nykyiset jäsenvaltiot panevat toimeen määräykset tiiviimmästä yhteistyöstä siten, että tulevien jäsenvaltioiden velvollisuuksia kevennetään. Epäilemättä joillakin aloilla on myönnettävä uusille jäsenvaltioille siirtymäkausia, jotta ne voivat täysin panna täytäntöön yhteisön säännöstön. Sen sijaan säännöstön sisällöstä ja lähentymisen loppuun saattamisen vaatimuksesta ei voida tinkiä. Tämä on koko laajentumisprosessin ydin. Sen sijaan komissio ehdottaa, että perussopimusten mukaisiin tiiviimmän yhteistyön muodollisiin edellytyksiin tehdään kaksi muutosta. Unionin laajentuessa tarve turvautua tiiviimpään yhteistyöhön voi kasvaa. Tällöin on vältettävä se tilanne, että jäsenvaltiot, jotka haluavat tehdä keskenään tiiviimpää yhteistyötä, toimivat perustamissopimusten mukaisen toimielinjärjestelmän ulkopuolella. Näinhän tapahtui esimerkiksi Schengenin sopimuksen yhteydessä, yhteistyön mahdollistamiseksi toimielinjärjestelmän puitteissa. perustamissopimusta muutettiin kunnes Ensimmäinen muutosehdotus koskee jäsenvaltioiden vähimmäismäärää, joka vaaditaan tiiviimmän yhteistyön toteuttamiseksi unionin toimielinjärjestelmää käyttäen. Tällä hetkellä sopimuksessa määrätään, että jäsenvaltioiden enemmistön on osallistuttava yhteistyöhön (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 artiklan 1 kohta). Komission mielestä vähimmäismääräksi laajentumisen jälkeen olisi määrättävä kolmasosa jäsenvaltioista. Tiiviimmän yhteistyön perusedellytykset ovat riittävän tiukat pitämään tiiviimpää yhteistyötä koskevien aloitteiden määrä kurissa ja estämään unionin pirstoutuminen, etenkin kun yhteistyön toteuttamiseen vaaditaan jäsenvaltioiden määräenemmistön suostumus. Toisella muutosehdotuksella estettäisiin se mahdollisuus, että jäsenvaltio, joka vastustaa jäsenvaltioiden tekemää määräenemmistöpäätöstä tiiviimmän yhteistyön sallimisesta, voi ratkaistavaksi. Laajentumisen jälkeen saattaa asian Eurooppa-neuvoston yksimielisesti johon tällainen veto-oikeus muodostaisi turvautuminen on kuitenkin jäsenvaltioiden olennainen oikeus. liian suuren esteen tiiviimmälle yhteistyölle, 33 Näiden muutosten lisäksi komissio ehdottaa, että perussopimuksessa sallittaisiin tiiviimpi yhteistyö yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla. Samalla olisi asetettava yhteistyöhön osallistuvien jäsenvaltioiden vähimmäismääräksi kolmasosa kaikista jäsenvaltioista ja määriteltävä tarkasti yhteistyön toteuttamisen perusedellytykset, jotta se ei heikentäisi tällä alalla jo tapahtunutta yhdentymistä. Komissio ehdottaa, että hallitustenvälinen konferenssi • poistaa jäsenvaltioiden mahdollisuuden saattaa tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen Eurooppa-neuvoston yksimielisesti ratkaistavaksi (poistetaan EY:n perustamissopimuksen 11 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 40 artiklan 2 kohdan toinen alakohta) • vahvistaa, että edellytyksenä tiiviimmän yhteistyön toteuttamiselle perussopimuksen mukaisesti on, että siihen osallistuu vähintään kolmasosa kaikista jäsenvaltioista • määrää, että tiiviimpää yhteistyötä voidaan toteuttaa eräin edellytyksin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla. 34 PÄÄTELMÄT Unionin on parannettava toimintaansa. Sen on myös saatava uusia välineitä laajentumisen haastetta varten. Uudistaessaan perusteellisesti toimielimensä sen on osoitettava, että sillä on poliittista tahtoa suoriutua tehtävistä, jotka sille lankeavat uusien jäsenvaltioiden liittymisen myötä. unionin tehdyt toimielinrakenteen syvällistä ja kestävää muuttamista. Jäsenehdokkaille sitoumukset edellyttävät vastikään Hallitusten välisen konferenssin ja toimielinten toiminnan uudistamistyön tuloksena syntyvän uuden toimielinrakenteen on oltava vankka, ettei yhteisön toiminta jähmety, ja samalla jotta Euroopan yhdentyminen pysyy päämääränä. Konferenssin päätöksillä luodaan puitteet huomisen poliittiselle Euroopalle. joustava, Komissio torjuu sen vaarallisen harhakuvitelman, että toimielinuudistus voisi jäädä johonkin tulevaan konferenssiin. Ajatus uudesta konferenssista uhkaisi viivästyttää laajentumista, jota uudistamisella juuri valmistellaan. Konferenssin on määrä päättyä vuoden 2000 lopulla. Sillä ei ole päättäessään työnsä varaa jättää avoimia kysymyksiä. Unionin uskottavuus edellyttää tuloksia, kuten myös rauhaan ja solidaarisuuteen perustuvaan eurooppalaiseen alueeseen kohdistuvat kansalaisten toiveet, jotka ilmenevät haluna osallistua siihen ja ymmärtää sitä paremmin. Konferenssin päätettävänä olevan uudistuksen on siis tarjottava tilaisuus aitoon vuoropuheluun kansalaisten kanssa. Unionin toimielinten ja ennen kaikkea jäsenvaltioiden on osallistuttava tähän mielipiteiden vaihtoon. Komission on edistettävä kunnon keskustelua toimielinuudistuksesta ja Euroopan tulevaisuudesta. Helsingin Eurooppa-neuvosto määritteli, miten Euroopan parlamentti kytketään kiinteästi mukaan konferenssin työskentelyyn. Komissio toivoo, että keskustelut parlamentin puhemiehen ja edustajien kanssa käydään tältä pohjalta mahdollisimman avoimina ja rakentavina. Tässä yhteistyön ja kuuntelemisen hengessä se jää odottamaan Euroopan parlamentin ehdotuksia. Komissio on samassa hengessä mukana selvittämässä asiaa kansallisille parlamenteille ja keskustelemassa niiden kanssa. laajentuneen Euroopan rakenteiden Tekeillä oleva uudistus lujittamiseen. Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti jäsenehdokkaisiin pidetään säännöllisesti yhteyttä nykyisissä puitteissa. Euroopan talousalueen maat pidetään myös neuvottelujen kehityksen tasalla. ennen kaikkea tähtää 35 Ehdotetut artiklat EY:n perustamissopimuksen artikla Euroopan parlamentti 189, 190 Komissio 215, 213, 217, 219 Tilintarkastustuomioistuin 247 Talous- ja sosiaalikomitea 257, 258, 259, 262 Alueiden komitea 263 Päätöksentekomenettelyt 37, 67, 133, 300 Tiiviimpi yhteistyö 43 (SEU), 40 (SEU), 11 36 EUROOPAN PARLAMENTTI EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 189 ARTIKLA Muutosehdotus 189 ARTIKLA Euroopan parlamentti, edustajat, käyttää sille tällä sopimuksella annettuja valtuuksia. jossa on yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansojen Euroopan parlamentti, edustajat, käyttää sille tällä sopimuksella annettuja valtuuksia. jossa on yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansojen Euroopan parlamentin jäsenmäärä saa olla enintään seitsemänsataa. Euroopan parlamentin jäsenmäärä saa olla enintään seitsemänsataa. 190 ARTIKLA 190 ARTIKLA Yhteisöksi 1. parlamenttiin valitaan yleisillä, välittömillä vaaleilla. yhdistyneiden valtioiden kansojen edustajat Euroopan Yhteisöksi 1. parlamenttiin valitaan yleisillä, välittömillä vaaleilla. yhdistyneiden valtioiden kansojen edustajat Euroopan 2. Kustakin jäsenvaltiosta valittavien edustajien määrät ovat seuraavat: 2. Euroopan parlamentin koostumus on seuraava: Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska 25 16 99 25 64 87 a) [. ] edustajaa valitaan yhteisön koko aluetta koskevilta vaalilistoilta; b) [. ] edustajaa valitaan jäsenvaltioista seuraavan jakauman mukaisesti: Belgia [. ] Tanska [. ] 37 jne. Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi 15 87 6 31 21 25 16 22 Yhdistynyt kuningaskunta 87. Jos tätä kohtaa muutetaan, kustakin jäsenvaltiosta valittavien edustajien määrän on varmistettava yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansojen asianmukainen edustus. Jos tätä kohtaa muutetaan, kustakin jäsenvaltiosta valittavien edustajien määrän on varmistettava yhteisöksi yhdistyneiden valtioiden kansojen asianmukainen edustus. 3. -5. (. ) 3. -5. (. ) 38 KOMISSIO EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 215 ARTIKLA Muutosehdotus 215 ARTIKLA Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, nimitetään uusi päättyvät, kun hän eroaa tai hänet erotetaan. joissa jäsenen tilalle jäsen tavallisessa järjestyksessä, komission jäsenen tehtävät Komission jäsen esittää puheenjohtajalle eronpyyntönsä, jos tämä sitä pyytää. Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, joissa jäsenen tilalle jäsen tavallisessa järjestyksessä, komission jäsenen tehtävät nimitetään uusi päättyvät, kun hän eroaa omasta aloitteestaan tai puheenjohtajan pyynnöstä tai hänet erotetaan. jäsen jäsenvaltioiden hallitusten Jäljellä olevaksi yhteisellä sopimuksella. Neuvosto voi kuitenkin yksimielisesti päättää, että uutta jäsentä ei nimitetä. toimikaudeksi nimitetään uusi Jäljellä olevaksi jäsen jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä sopimuksella. Neuvosto voi kuitenkin yksimielisesti päättää, että uutta jäsentä ei nimitetä. toimikaudeksi nimitetään uusi Jos puheenjohtaja eroaa, erotetaan tai kuolee, hänen tilalleen nimitetään uusi puheenjohtaja jäljellä olevaksi toimikaudeksi. Uutta puheenjohtajaa nimitettäessä noudatetaan 214 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä. Jos puheenjohtaja eroaa, erotetaan tai kuolee, hänen tilalleen nimitetään uusi puheenjohtaja jäljellä olevaksi toimikaudeksi. Uutta puheenjohtajaa nimitettäessä noudatetaan 214 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä. Jollei komission jäsentä eroteta 216 artiklan mukaisesti, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänen tilalleen on nimitetty uusi jäsen. Jollei komission jäsen eroa puheenjohtajan pyynnöstä tai jollei häntä eroteta 216 artiklan mukaisesti, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänen tilalleen on nimitetty uusi jäsen. 39 Komission koostumus - vaihtoehto 1 EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 213 ARTIKLA Muutosehdotus 213 ARTIKLA Komissiossa on 20 jäsentä, 1. perusteella ja joiden riippumattomuus on kiistaton. jotka valitaan heidän yleisen pätevyytensä Komissiossa on 20 jäsentä, 1. perusteella ja joiden riippumattomuus on kiistaton. jotka valitaan heidän yleisen pätevyytensä Neuvosto voi yksimielisesti muuttaa komission jäsenten määrää. (poistetaan alakohta) Komission jäsenenä voi olla vain jäsenvaltion kansalainen. (poistetaan alakohta) Komissiossa on oltava ainakin yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta, mutta saman valtion kansalaisuus saa olla enintään kahdella komission jäsenellä. Komissiossa on yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta vuorollaan seuraavassa järjestyksessä:. (Jos tätä luetteloa muutetaan uusien jäsenvaltioiden liittymisen yhteydessä, jäsenvaltioiden järjestys on laadittava sellaiseksi, että taataan sekä maantieteellisesti että jäsenvaltioiden koon suhteen tasapainoinen komission koostumus) 2. (. ) 2. (. ) 40 Komission koostumus - vaihtoehto 2 EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 213 ARTIKLA Komissiossa on 20 jäsentä, 1. perusteella ja joiden riippumattomuus on kiistaton. jotka valitaan heidän yleisen pätevyytensä Muutosehdotus 213 ARTIKLA Komissiossa on kustakin jäsenvaltiosta yksi kansalainen, joka valitaan 1. hänen yleisen pätevyytensä perusteella ja jonka riippumattomuus on kiistaton. Neuvosto voi yksimielisesti muuttaa komission jäsenten määrää. (poistetaan alakohta) Komission jäsenenä voi olla vain jäsenvaltion kansalainen. Komissiossa on oltava ainakin yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta, mutta saman valtion kansalaisuus saa olla enintään kahdella komission jäsenellä. 2. (. ) 2. (. ) 217 ARTIKLA 217 ARTIKLA Komissio voi nimittää jäsentensä keskuudesta varapuheenjohtajan tai kaksi varapuheenjohtajaa. Puheenjohtaja määrittelee komission politiikan suuntaviivat. 41 Puheenjohtaja keskuudesta varapuheenjohtajia, joiden tehtävänä on yhteensovittaa ja johtaa komission toimintaa tietyillä aloilla. komission nimittää jäsenten voi Puheenjohtaja voi antaa komission jäsenille heidän toimikautensa ajaksi tai osaksi siitä erityisiä toiminta-alueita tai tehtäviä, niissä heitä tarvittaessa avustavat hallintoyksiköt. 219 ARTIKLA 219 ARTIKLA Komission toiminnan poliittisesta ohjauksesta huolehtii sen puheenjohtaja. (poistetaan alakohta 217 artiklan uuden muotoilun vuoksi) Komissio tekee ratkaisunsa 213 artiklassa mainitun jäsenmääränsä enemmistöllä. Komissio tekee ratkaisunsa 213 artiklassa mainitun jäsenmääränsä enemmistöllä. Äänten mennessä tasan puheenjohtajan ääni ratkaisee. Komissio on päätösvaltainen vain, kun sen työjärjestyksessä määrätty määrä jäseniä on läsnä. Komissio on päätösvaltainen vain, kun sen työjärjestyksessä määrätty määrä jäseniä on läsnä. 42 TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN 43 EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 247 ARTIKLA Muutosehdotus 247 ARTIKLA 1. Tilintarkastustuomioistuimessa on 15 jäsentä. 1. Tilintarkastustuomioistuimessa on 12 jäsentä. 2. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet valitaan henkilöistä, jotka kotimaassaan kuuluvat tai ovat kuuluneet ulkopuolisiin tilintarkastuselimiin taikka ovat erityisen päteviä tähän tehtävään. Heidän riippumattomuutensa on oltava kiistaton. Tilintarkastustuomioistuimen 2. jotka kotimaassaan kuuluvat tai ovat kuuluneet ulkopuolisiin tilintarkastuselimiin taikka ovat erityisen päteviä tähän tehtävään. Heidän riippumattomuutensa on oltava kiistaton. henkilöistä, valitaan jäsenet Neuvosto nimittää tilintarkastustuomioistuimen jäsenet kuudeksi vuodeksi 3. kerrallaan yksimielisesti ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. 3. määräenemmistöllä(*) ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. Neuvosto nimittää tilintarkastustuomioistuimen jäsenet kuudeksi vuodeksi Sama jäsen voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi. Samaa jäsentä ei joka kolmas vuosi. saa nimittää uudeksi toimikaudeksi. Osa jäsenistä vaihtuu Tilintarkastustuomioistuimen keskuudestaan tilintarkastustuomioistuimen presidentin kolmeksi vuodeksi. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi. valitsevat jäsenet Tilintarkastustuomioistuimen keskuudestaan tilintarkastustuomioistuimen presidentin kolmeksi vuodeksi. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi. valitsevat jäsenet 4–9. (. ) 4. – 9. (. ) (*) seuraus määräenemmistöpäätösten pääsääntöisyydestä 44 TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 257 ARTIKLA Muutosehdotus 257 ARTIKLA Perustetaan neuvoa-antava talous- ja sosiaalikomitea. Perustetaan neuvoa antava talous- ja sosiaalikomitea. Komitea muodostuu talous- ja yhteiskuntaelämän eri alojen edustajista, erityisesti tuottajien, maanviljelijöiden, liikenteenharjoittajien, työntekijöiden, kauppiaiden ja käsityöläisten, vapaiden ammattien harjoittajien sekä yleisen yhteiskunnallisen edun edustajista. Komiteassa on kansalaisyhteiskunnan eri ryhmien edustajia. 258 ARTIKLA Talous ja sosiaalikomitean jäsenten määrä on seuraava: Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia 12 9 24 12 21 24 9 24 258 ARTIKLA Talous- ja sosiaalikomiteassa on [. ] jäsentä. ( koostumus määriteltävä) 45 Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi 6 12 12 12 9 12 Yhdistynyt kuningaskunta 24. Neuvosto nimeää komitean jäsenet yksimielisesti neljäksi vuodeksi. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoitavat tehtäväänsä yhteisön yleisen edun mukaisesti täysin riippumattomina. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komitean jäsenten palkkiot. 259 ARTIKLA 1. Komitean jäsenten nimeämiseksi kukin jäsenvaltio antaa neuvostolle luettelon ehdokkaista, joita on kaksi kertaa niin monta kuin jäsenvaltion kansalaisia nimetään jäseniksi. Komitean kokoonpanossa otetaan huomioon tarve varmistaa talous- ja 46 Neuvosto nimeää komitean jäsenet määräenemmistöllä(*) neljäksi vuodeksi. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoitavat tehtäväänsä yhteisön yleisen edun mukaisesti täysin riippumattomina. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komitean jäsenten palkkiot. 259 ARTIKLA Jäsenvaltiot ja jotakin kansalaisyhteiskunnan ryhmää Euroopan tasolla edustavat valtiosta riippumattomat järjestöt voivat esittää ehdokkaita komitean jäseniksi. Neuvosto määrittelee komitean jäsenten nimeämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. (*) seuraus määräenemmistöpäätösten pääsääntöisyydestä yhteiskuntaelämän eri alojen riittävä edustus. 2. Neuvosto kuulee komissiota. Se voi hankkia lausunnon sellaisilta talous- ja yhteiskuntaelämän eri aloja edustavilta eurooppalaisilta järjestöiltä, joita yhteisön toiminta koskee. Neuvosto nimeää komissiota kuultuaan komitean jäsenet ottaen huomioon ja tarpeen varmistaa kansalaisyhteiskunnan eri ryhmien riittävä maantieteellinen tasapaino. edustus 262 ARTIKLA 262 ARTIKLA Neuvoston tai komission on kuultava komiteaa tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa. Nämä toimielimet voivat kuulla komiteaa aiheellisiksi katsomissaan tapauksissa. Komitea voi antaa lausuntoja myös omasta aloitteestaan tapauksissa, joissa se katsoo sen aiheelliseksi. Komitea antaa lausunnon komission säädösehdotuksista katsomissaan parlamentti tai neuvosto taikka komissio voi kuulla komiteaa. tai aiheellisiksi kysymyksistä(**). Lisäksi Euroopan tapauksissa muista (**) On muutettava sopimuksen määräyksiä, sosiaalikomitean kuuleminen on pakollista. joiden mukaan talous- ja 47 Neuvosto tai komissio voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, asettaa komitealle lausunnon antamista varten määräajan, joka on vähintään kuukausi siitä, kun asia on annettu tiedoksi komitean puheenjohtajalle. Määräajan päätyttyä asiaa voidaan käsitellä, vaikka lausuntoa ei ole annettu. Komitean ja sen erityisjaoston lausunnot sekä selostus käsittelystä annetaan neuvostolle ja komissiolle. Euroopan parlamentti voi kuulla komiteaa. Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, asettaa komitealle lausunnon antamista varten määräajan, joka on vähintään kuukausi siitä, kun asia on annettu tiedoksi komitean puheenjohtajalle. Määräajan päätyttyä asiaa voidaan käsitellä, vaikka lausuntoa ei ole annettu. Komitean ja sen erityisjaoston lausunnot sekä selostus käsittelystä annetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. (poistetaan alakohta) 48 ALUEIDEN KOMITEA EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 263 ARTIKLA Muutosehdotus 263 ARTIKLA Perustetaan muodostavat alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajat. neuvoa-antava jäljempänä komitea, 'alueiden komitea', jonka komitean Alueiden kolmasosa jäsenvaltiosta Euroopan parlamenttiin valittavien edustajien määrästä; osamäärä pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun. jäsenvaltiosta jokaisesta jäseninä on Perustetaan muodostavat alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajat. neuvoa-antava jäljempänä komitea, 'alueiden Alueiden komitean jäsenten määrä on seuraava: Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi 12 9 24 12 21 24 9 24 6 12 12 12 9 12 komitea', jonka 49 Yhdistynyt kuningaskunta 24. Neuvosto nimeää komitean jäsenet ja yhtä monta varajäsentä yksimielisesti asianomaisten jäsenvaltioiden ehdotuksesta neljäksi vuodeksi kerrallaan. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Komitean jäsen ei voi samanaikaisesti olla Euroopan parlamentin jäsen. Komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoitavat tehtäväänsä yhteisön yleisen edun mukaisesti täysin riippumattomina. Neuvosto nimeää komitean jäsenet ja yhtä monta varajäsentä määräenemmistöllä(*) asianomaisten jäsenvaltioiden ehdotuksesta neljäksi vuodeksi kerrallaan. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Komitean jäsen ei voi samanaikaisesti olla Euroopan parlamentin jäsen. Komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoitavat tehtäväänsä yhteisön yleisen edun mukaisesti täysin riippumattomina. (*) seuraus määräenemmistöpäätösten pääsääntöisyydestä 50 PÄÄTÖKSENTEKOMENETTELYT EY:n perustamissopimuksen nykyinen teksti 37 ARTIKLA Muutosehdotus 37 ARTIKLA 1. 2. (. ) (. ) 1. 2. (. ) (. ) antaa määräenemmistöllä, Neuvosto ja Euroopan parlamenttia kuultuaan asetuksia ja direktiivejä sekä tekee päätöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta suositusten antamista. ehdotuksesta komission Neuvosto hyväksyy noudattaen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä keskeiset toimenpiteet, jotka liittyvät a) yhteisiin markkinajärjestelyihin; kilpailusääntöjä b) luvun maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan; koskevan määräysten soveltamiseen c) yhden tai useamman ohjaus- ja tukirahaston perustamiseen; eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualaan, eläinten suojeluun ja hyvinvointiin d) sekä rehuihin ja siemeniin; maaseudun e) rakennetoimiin; kehittämiseen maatalousalalla ja kalastusalan f) g) maataloustuotteiden laatuun; yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmään. joilla on yleistä poliittista merkitystä Keskeisiksi katsotaan toimenpiteet, yhteisen maatalouspolitiikan tai yhteisen kalastuspolitiikan kehittämiselle ja 51 3. 4. (. ) (. ) 67 ARTIKLA Amsterdamin 1. siirtymäkauden aikana neuvosto tekee ehdotuksesta tai jäsenvaltion aloitteesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. vuoden ratkaisunsa yksimielisesti komission voimaantuloa sopimuksen seuraavan viiden niiden suuntaviivojen laatimiselle ja joilla on merkittäviä budjettivaikutuksia. Tässä kohdassa tarkoitetut toimenpiteet hyväksytään ja tarkistetaan usean vuoden tähtäimellä. 3. 4. (. ) (. ) 67 ARTIKLA Amsterdamin 1. siirtymäkauden aikana neuvosto tekee ehdotuksesta tai jäsenvaltion aloitteesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. vuoden ratkaisunsa yksimielisesti komission voimaantuloa sopimuksen seuraavan viiden 2. Tämän viiden vuoden kuluttua: 2. Tämän viiden vuoden kuluttua: - - neuvosto tekee ratkaisunsa komission ehdotuksesta; komissio käsittelee jäsenvaltioiden sille esittämät pyynnöt, jotka koskevat ehdotuksen tekemistä neuvostolle; neuvosto tekee Euroopan parlamenttia kuultuaan yksimielisesti päätöksen siitä, että 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan kaikkiin tässä osastossa tarkoitettuihin aloihin tai osaan niistä, ja mukautetaan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa koskevia määräyksiä. – – 52 neuvosto tekee menettelyä; ratkaisunsa noudattaen 251 artiklassa tarkoitettua neuvosto tekee Euroopan parlamenttia kuultuaan yksimielisesti päätöksen (. ) yhteisöjen määräysten mukauttamisesta. tuomioistuimen toimivaltaa koskevien 3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan neuvosto hyväksyy 62 artiklan 2 alakohdan b alakohdan i ja iii alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. 4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään, viiden vuoden kuluttua Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta neuvosto hyväksyy 62 artiklan 2 alakohdan b alakohdan ii ja iv alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan neuvosto hyväksyy 62 artiklan 2 alakohdan b alakohdan i ja iii alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. (poistetaan kohta) 133 ARTIKLA 133 ARTIKLA Yhteinen kauppapolitiikka perustuu yhtenäisiin periaatteisiin etenkin tullien tulli- ja kauppasopimusten tekemisessä, vapauttamista koskevien sekä kauppaa suojaavissa toteutettavissa 1. muuttamisessa, toimenpiteiden yhtenäistämisessä, vientipolitiikassa toimenpiteissä, toimenpiteissä. tukipalkkiotapauksissa polkumyynti- kuten ja 1. Yhteinen kauppapolitiikka perustuu yhtenäisiin periaatteisiin etenkin tullien muuttamisessa, tavaroiden ja palvelujen kauppaan, investointeihin ja henkisen tekemisessä, tulli- omaisuuden oikeuksiin liittyvien vapauttamista koskevien toimenpiteiden yhtenäistämisessä, vientipolitiikassa sekä kauppaa suojaavissa toimenpiteissä, kuten polkumyynti- ja tukipalkkiotapauksissa toteutettavissa toimenpiteissä. kauppasopimusten ja 2. Komissio tekee neuvostolle ehdotuksia yhteisen kauppapolitiikan 53 toteuttamiseksi. 3. Jos on neuvoteltava yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kanssa tehtävistä sopimuksista, komissio antaa asiasta suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarpeelliset neuvottelut. Komissio käy näitä neuvotteluja kuullen erityiskomiteaa, jonka neuvosto nimeää avustamaan komissiota tässä tehtävässä, sekä neuvoston komissiolle antamien Euroopan direktiivien mukaisesti. Komissio parlamentille neuvottelujen kulusta. säännöllisesti tiedottaa Sovelletaan 300 artiklan asiaa koskevia määräyksiä. 4. Käyttäessään sille tällä artiklalla annettua toimivaltaansa neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä. Kun hyväksytään yleisluonteisia sääntöjä, joissa määritellään toteutettavia kauppapolitiikan keskeisiä osia, noudatetaan 251 artiklassa tarkoitettua menettelyjä. (poistetaan kohta) 2. Komissio toteuttamiseksi. tekee neuvostolle ehdotuksia yhteisen kauppapolitiikan Jos on neuvoteltava yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen 3. järjestön kanssa tehtävistä sopimuksista, komissio antaa asiasta suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarpeelliset neuvottelut. Komissio käy näitä neuvotteluja kuullen erityiskomiteaa, jonka neuvosto nimeää avustamaan komissiota tässä tehtävässä, sekä niiden direktiivien mukaisesti, joita neuvosto voi antaa komissiolle osoitettuina. Sovelletaan 300 artiklan asiaa koskevia määräyksiä. Käyttäessään sille tällä artiklalla annettua toimivaltaansa neuvosto tekee 4. ratkaisunsa määräenemmistöllä. 5. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan laajentaa 1–4 kohdan soveltamisen koskemaan palveluja ja henkistä omaisuutta koskevia kansainvälisiä neuvotteluja ja sopimuksia, siltä osin kuin ne eivät kuulu näiden kohtien soveltamisalaan. 54 300 ARTIKLA 1. 2. (. ) (. ) 300 ARTIKLA 1. 2. (. ) (. ) 3. Neuvosto tekee sopimukset Euroopan parlamenttia kuultuaan, 133 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia lukuun ottamatta, sopimukset aloilla, joilla sisäiset säännöt annetaan 251 tai 252 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, mukaan luettuina. Euroopan parlamentti antaa lausuntonsa määräajassa, jonka neuvosto voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Jos lausuntoa ei anneta määräajassa, neuvosto voi tehdä ratkaisunsa. 4. –7 (…) tekee Neuvosto sopimukset Euroopan (…) 3. sopimukset aloilla, joilla sisäiset säännöt annetaan 251 tai 252 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, mukaan luettuina. Euroopan parlamentti antaa lausuntonsa määräajassa, jonka neuvosto voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Jos lausuntoa ei anneta määräajassa, neuvosto voi tehdä ratkaisunsa. parlamenttia kuultuaan, 4. –7. (…) 55 TIIVIIMPI YHTEISTYÖ Perussopimusten nykyiset määräykset Muutosehdotus 43 ARTIKLA (SEU) 43 ARTIKLA (SEU) 1. Jäsenvaltiot, jotka aikovat toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, saavat käyttää tässä sopimuksessa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä, edellyttäen, että 1. Jäsenvaltiot, jotka aikovat toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, saavat käyttää tässä sopimuksessa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä, edellyttäen, että yhteistyöllä pyritään edistämään unionin tavoitteiden saavuttamista sekä a) suojelemaan sen etuja ja toimimaan niiden mukaisesti; a) suojelemaan sen etuja ja toimimaan niiden mukaisesti; yhteistyöllä pyritään edistämään unionin tavoitteiden saavuttamista sekä yhteistyössä otetaan huomioon mainittujen perussopimusten periaatteet b) unionin yhteinen toimielinjärjestelmä; ja b) unionin yhteinen toimielinjärjestelmä; yhteistyössä otetaan huomioon mainittujen perussopimusten periaatteet ja yhteistyö otetaan käyttöön ainoastaan viimeisenä keinona, c) jos mainittujen perussopimusten tavoitteita ei voida saavuttaa soveltamalla niissä määrättyjä asiaa koskevia menettelyjä; c) yhteistyö otetaan käyttöön ainoastaan viimeisenä keinona, jos mainittujen perussopimusten tavoitteita ei voida saavuttaa soveltamalla niissä määrättyjä asiaa koskevia menettelyjä; d) yhteistyö koskee ainakin suurinta osaa jäsenvaltioista; d) yhteistyö koskee ainakin kolmasosaa jäsenvaltioista; yhteistyö ei vaikuta yhteisön säännöstöön ja mainittujen perussopimusten e) muiden määräysten nojalla hyväksyttyihin toimiin; e) muiden määräysten nojalla hyväksyttyihin toimiin; yhteistyö ei vaikuta yhteisön säännöstöön ja mainittujen perussopimusten yhteistyö ei f) velvoitteisiin ja etuihin, jotka eivät osallistu yhteistyöhön; vaikuta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaan, oikeuksiin, f) velvoitteisiin ja etuihin, jotka eivät osallistu yhteistyöhön; yhteistyö ei vaikuta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaan, oikeuksiin, g) yhteistyö on avoinna kaikille jäsenvaltioille ja ne voivat liittyä yhteistyöhön milloin tahansa edellyttäen, että ne noudattavat peruspäätöstä ja yhteistyön yhteydessä jo tehtyjä päätöksiä; g) yhteistyö on avoinna kaikille jäsenvaltioille ja ne voivat liittyä yhteistyöhön milloin tahansa edellyttäen, että ne noudattavat peruspäätöstä ja yhteistyön yhteydessä jo tehtyjä päätöksiä; h) yhteistyössä noudatetaan kyseessä olevan alan mukaan joko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 11 artiklassa ja tämän sopimuksen 40 artiklassa h) yhteistyössä noudatetaan kyseessä olevan alan mukaan joko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 11 artiklassa ja tämän sopimuksen 40 artiklassa 56 määrättyjä erityisiä lisäedellytyksiä ja että neuvosto on hyväksynyt yhteistyön kyseisissä artikloissa määrättyjen menettelyjen mukaisesti. määrättyjä erityisiä lisäedellytyksiä ja että neuvosto on hyväksynyt yhteistyön kyseisissä artikloissa määrättyjen menettelyjen mukaisesti. (*). 2. (. ) 2. (. ) 40 ARTIKLA (SEU) 40 ARTIKLA (SEU) jotka aikovat Jäsenvaltioille, 1. toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, voidaan, ottaen huomioon, mitä 43 ja 44 artiklassa määrätään, myöntää oikeus käyttää perussopimuksissa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä edellyttäen, että jotka aikovat Jäsenvaltioille, 1. toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, voidaan, ottaen huomioon, mitä 43 ja 44 artiklassa määrätään, myöntää oikeus käyttää perussopimuksissa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä edellyttäen, että tässä yhteistyössä otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen toimivalta ja tässä a) osastossa määrätyt tavoitteet, ja että a) osastossa määrätyt tavoitteet, ja että tässä yhteistyössä otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen toimivalta ja tässä tämän yhteistyön b) nopeammin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaksi alueeksi. on mahdollistaa tavoitteena unionin kehittyminen b) nopeammin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaksi alueeksi. tämän yhteistyön tavoitteena on mahdollistaa unionin kehittyminen 2. Neuvosto päättää 1 kohdassa tarkoitetusta oikeudesta määräenemmistöllä asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä sen jälkeen, kun komissiota on pyydetty antamaan lausuntonsa; pyyntö osoitetaan myös Euroopan parlamentille. 2. Neuvosto päättää 1 kohdassa tarkoitetusta oikeudesta määräenemmistöllä asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä sen jälkeen, kun komissiota on pyydetty antamaan lausuntonsa; pyyntö osoitetaan myös Euroopan parlamentille. Jos neuvoston jäsen ilmoittaa, että kansallisesta politiikasta johtuvista tärkeistä ja perustelluista syistä se aikoo vastustaa oikeuden myöntämistä määräenemmistöllä, asiasta ei äänestetä. Neuvosto voi määräenemmistöllä pyytää, että asia saatetaan Eurooppa-neuvoston yksimielisesti ratkaistavaksi. (poistetaan alakohta) (*) On syytä laatia uusi artikla, jonka mukaan tiiviimpää yhteistyötä voidaan ja jossa ja turvallisuuspolitiikan alalla, harjoittaa yhteisen ulko- määrätään tämän yhteistyön toteuttamisedellytyksistä. 57 (. ) 3. – 5. (. ) (. ) 3. – 5. (. ) 11 ARTIKLA (EY) 11 ARTIKLA (EY) jotka aikovat Jäsenvaltioille, 1. toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, voidaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 ja 44 artiklan mukaisesti myöntää oikeus käyttää tässä sopimuksessa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä sillä edellytyksellä, että tämä yhteistyö: jotka aikovat Jäsenvaltioille, 1. toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä, voidaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 ja 44 artiklan mukaisesti myöntää oikeus käyttää tässä sopimuksessa määrättyjä toimielimiä, menettelyjä ja järjestelyjä sillä edellytyksellä, että tämä yhteistyö: a) b) c) d) ei koske aloja, jotka kuuluvat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan; ei vaikuta yhteisön politiikkaan, toimiin tai ohjelmiin; ei koske unionin kansalaisuutta tai saata jäsenvaltioiden kansalaisia keskenään eriarvoiseen asemaan; ei ylitä yhteisölle tällä sopimuksella annetun toimivallan rajoja; a) b) c) d) ei koske aloja, jotka kuuluvat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan; ei vaikuta yhteisön politiikkaan, toimiin tai ohjelmiin; ei koske unionin kansalaisuutta tai saata jäsenvaltioiden kansalaisia keskenään eriarvoiseen asemaan; ei ylitä yhteisölle tällä sopimuksella annetun toimivallan rajoja; 58 e) ei ole keino syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan rajoittamiseen eikä vääristä niiden välisen kilpailun edellytyksiä. e) ei ole keino syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan rajoittamiseen eikä vääristä niiden välisen kilpailun edellytyksiä. Neuvosto myöntää 1 kohdassa tarkoitetun oikeuden määräenemmistöllä 2. komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. 2. komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. Neuvosto myöntää 1 kohdassa tarkoitetun oikeuden määräenemmistöllä Jos neuvoston jäsen ilmoittaa, että se esittämistään tärkeistä kansalliseen politiikkaan liittyvistä syistä aikoo vastustaa oikeuden myöntämistä määräenemmistöllä, asiasta ei äänestetä. Neuvosto voi määräenemmistöllä pyytää, että asia saatetaan valtion tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvan neuvoston yksimielisesti ratkaistavaksi. (poistetaan alakohta) (. ) 3. –5. (. ) (. ) 3. – 5. (. ) 59 Liite 1 Luettelo päätöksistä, jotka on edelleen tehtävä määräenemmistöperiaatteesta poiketen yksimielisesti 60 1) Neuvoston päätökset, jotka jäsenvaltioiden on hyväksyttävä valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti • unionin kansalaisten oikeuksien täydentäminen (EY, 22 artikla) • Euroopan parlamentin yhdenmukainen vaalimenettely (EY, 190 artiklan 4 kohta) • omien varojen järjestelmää koskevat määräykset (EY, 269 artikla) 2) Toimielimiä koskevat tasapainoon vaikuttavat päätökset(*) peruspäätökset ja toimielinten keskinäiseen • yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan mukauttaminen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen vaatimuksiin (EY, 67 artiklan 2 kohta) • yhteisön toimenpiteet ja apu poikkeuksellisten tapahtumien johdosta (EY, 100 artiklan 1 ja osin 2 kohta) • määräykset liiallisia julkisen talouden alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan korvaamisesta (EY, 104 artiklan 14 kohta) • EKPJ:n perussäännön muuttaminen (EY, 107 artiklan 5 kohta) • sen kurssin vahvistaminen, jolla euro korvaa jäsenvaltion valuutan (EY, 123 artiklan 5 kohta) • täytäntöönpanovaltuuksien komissiolle sääntöjen vahvistaminen (EY, 202 artikla) siirtämistä koskevien periaatteiden ja • yhteisöjen tuomioistuimen ja julkisasiamiesten lukumäärän lisääminen (EY, 221 ja 222 artikla) (**) • ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen koostumus (EY, 225 artiklan 2 kohta) (**) • ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävien asioiden vahvistaminen (EY, 225 artiklan 2 kohta) • yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön III osaston muuttaminen (EY, 245 artiklan 2 alakohta) (**) (*) (**) Määräyksiä päätöksistä, jotka koskevat komission jäsenmäärän muuttamista (EY, 231 artiklan 1 kohta) tai uuden jäsenen nimittämättä jättämistä (EY, 215 artiklan 2 kohta), on tarkistettava komission koostumusta koskevien määräysten yhteydessä. Komissio antaa myöhemmin yhteisöjen tuomioistuinta käsittelevän lausunnon, jossa pohditaan, voitaisiinko päätökset yhteisöjen tuomioistuimen koostumuksesta (EY, 221 ja 222 artikla sekä 225 artiklan 2 kohta), sen perussäännön III osaston muuttamisesta sekä yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen hyväksymisestä (EY, 245 artikla ja 225 artiklan 4 kohta) tehdä määräenemmistöllä. 61 • yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen hyväksyminen (EY, 245 artiklan 3 alakohta ja 225 artiklan 4 kohta) (**) tuomioistuimen ensimmäisen oikeusasteen ja • yhteisön toimielimissä käytettävät kielet (EY, 290 artikla) • säännösten antaminen yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi, kun sopimuksessa ei ole määräyksiä tähän tarvittavista valtuuksista (EY, 308 artikla) 3) Verotusta sosiaaliturvaa sisämarkkinoiden toimivuuteen ja koskevat päätökset, jotka eivät liity • verolainsäädännön yhdenmukaistaminen (EY, 93 ja 95 artiklan muuttaminen) • sosiaaliturvalainsäädännön yhdenmukaistaminen (EY, 137 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan muuttaminen) 4) Yhteisön sisäisiä ja ulkoisia päätöksiä koskevien menettelyjen vastaavuus • sopimukset euron suhteesta muihin kuin yhteisön valuuttoihin (EY, 111 artiklan 1 kohta) • merentakaisten maiden ja alueiden assosiointi (EY, 187 artikla) • sopimusten tekeminen aloilla, joilla sisäisten sääntöjen antamisen edellytyksenä on yksimielisyys (300 artiklan 2 kohta, EY) • assosiaatiosopimukset (300 artiklan 2 kohta ja 310 artikla, EY) 5) Poikkeukset perussopimuksen yhteisiin määräyksiin • kolmansiin maihin suuntautuvien pääomanliikkeiden rajoittaminen (EY, 57 artiklan 2 kohta) • poikkeukset liikennettä koskevasta standstill-lausekkeesta (EY, 72 artikla) • tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille (EY, 88 artiklan 2 kohta) 62 Liite 2 Määräenemmistöperiaatteen soveltamisen seuraukset 63 Oikeusperustat, joista neuvosto päättäisi tästä lähtien määräenemmistöllä A. lainsäädäntöä koskevat päätökset (yhteispäätösmenettely)(*) • toimenpiteet sukupuoleen, rotuun jne. perustuvan syrjinnän torjumiseksi (EY, 13 artikla) • liikkumis- ja oleskeluoikeuden käyttämisen helpottaminen (EY, 18 artikla), jo yhteispäätösmenettelyn piirissä • työntekijöiden sosiaaliturvalainsäädännön yhteensovittaminen (EY, 42 artikla), yhteispäätösmenettelyn piirissä(**) jo • itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi itsenäisenä ammatinharjoittajana, nykyisten lainsäädäntöperiaatteiden muuttaminen (EY, 47 artiklan 2 kohta), jo yhteispäätösmenettelyn piirissä ryhtyminen toiminta ja • toimenpiteet vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamiseksi (EY, 67 artikla) artiklan muuttaminen siten, että viiden vuoden siirtymäkauden jälkeen yhteispäätösmenettelyä sovelletaan automaattisesti yleisten oikeudellisten säännösten antamiseen kaikilla IV osastoon kuuluvilla aloilla • liikenteen sääntelyperiaatteita koskevat säännökset, joiden soveltaminen vaikuttaisi elintasoon ja työllisyyteen joillakin alueilla sekä kuljetuskaluston käyttöön (EY, 71 artiklan 2 kohta) • työntekijöiden sosiaaliturvaa koskevat toimenpiteet (EY, 137 artiklan 3 kohta ja 139 jotka eivät edellytä sosiaaliturvaa koskevien määräysten artiklan 2 kohta), muuttamista • eräät ympäristöpolitiikkaa koskevat määräykset (EY, 175 artiklan 2 kohta) • rakennerahastot ja koheesiorahasto (EY, 161 artikla) sekä erityistoimet taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi (EY, 159 artiklan 3 alakohta) • varainhoitoasetus (EY, 279 artikla) (*) (**) jos verotusta koskevat artiklat EY:n perustamissopimuksen 94 artikla voidaan poistaa, muotoillaan uudelleen, koska sitä ei sovelleta enää muihin kuin verotuksen lähentämistä koskeviin päätöksiin (kaksi muuta poikkeusta 95 artiklan soveltamiseen, joista säädetään 95 artiklan 2 kohdassa, koskevat henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja työntekijöiden oikeuksia ja etuja; näistä määrätään kuitenkin muualla perussopimuksessa). Tämä määräys on muotoiltava uudelleen siten, että se kattaa siirtotyöläisten lisäksi kaikki unionin kansalaiset, jotka käyttävät oikeuttaan liikkua ja oleskella unionin alueella. 64 B. Muut toimenpiteet • yhteisen kauppapolitiikan laajentaminen koskemaan kaikkia palveluja, investointeja ja henkisen omaisuuden oikeuksia (EY, 133 artikla), artiklan muuttaminen siten, että tehdään näitä ja aloja yhteispäätösmenettelyä oikeudellisiin yhteisön säännöksiin kauppapolitiikan alalla suoraan määräenemmistöllä yleisiin antamiin päätökset sovelletaan koskevat • kulttuuri (EY, 151 artikla), jo osittain yhteispäätösmenettelyn piirissä • teollisuuspolitiikka (EY, 157 artikla) • aseet (EY, 296 artikla) C. Toimielimiä koskevat määräykset • äänioikeus Euroopan parlamentin vaaleissa ja kunnallisvaaleissa (EY, 19 artikla) • luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaa koskevien erityistehtävien antaminen EKP:lle (EY, 105 artiklan 6 kohta) • yhteisön kansainvälinen edustus talous- ja rahaliiton puitteissa (111 artiklan 4 kohta) • euron käyttöönottamiseksi tarvittavat toimenpiteet (EY, 123 artiklan 4 kohta) • työntekijöiden sosiaaliturvaan liittyvien tehtävien antaminen komissiolle (EY, 144 artikla) • Euroopan parlamentin jäsenten tehtäviä ja velvollisuuksia koskevien sääntöjen hyväksyminen (EY, 190 artiklan 5 kohta) • neuvoston puheenjohtajuuden kiertojärjestys (EY, 203 artikla) • neuvoston pääsihteerin ja varapääsihteerin nimittäminen (EY, 207 artiklan 2 kohta) • tilintarkastustuomioistuimen jäsenten nimittäminen (EY, 247 artiklan 3 kohta) • talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimittäminen (EY, 258 artikla) • alueiden komitean jäsenten nimittäminen (EY, 263 artikla) 65 Määräykset, D. tehtävien päätösten erottamiseksi edelleen yksimielisyyttä vaativista päätöksistä jotka on muotoiltava osittain uudelleen määräenemmistöllä • verolainsäädännön yhdenmukaistaminen (EY, 93 ja 95 artiklan muuttaminen) • sosiaaliturvaan liittyvät toimenpiteet (EY, 137 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan muuttaminen) 66 Liite 3 Euroopan parlamentin ja komission koostumus sekä neuvoston äänten painotus laajentumisen jälkeen, ekstrapolaatio nykyisestä järjestelmästä 67 Euroopan parlamentin ja komission koostumus sekä neuvoston äänten painotus laajentumisen jälkeen, ekstrapolaatio nykyisestä järjestelmästä Jäsenvaltio Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Itävalta Portugali Suomi Ruotsi Yhd. kuningaskunta YHTEENSÄ Bulgaria Kypros Viro Unkari Latvia Liettua Malta Puola Tšekki Romania Slovakia Slovenia Turkki YHTEENSÄ Väkiluku (milj. asukasta) Osuus EU:n väestöstä (prosenttia) Paikkaluku Äänimäärä Komissio EP neuvosto 10,213 5,313 82,038 10,533 39,394 58,966 3,744 57,612 0,429 15,760 8,082 9,980 5,160 8,854 59,247 375,325 8,230 0,752 1,446 10,092 2,439 3,701 0,377 38,667 10,290 22,489 5,393 1,978 64,385 545,564 1,87% 0,97% 15,04% 1,93% 7,22% 10,81% 0,69% 10,56% 0,08% 2,89% 1,48% 1,83% 0,95% 1,62% 10,86% 1,51% 0,14% 0,27% 1,85% 0,45% 0,68% 0,07% 7,09% 1,89% 4,12% 0,99% 0,36% 11,80% 100 % 25 16 99 25 64 87 15 87 6 31 21 25 16 22 87 626 21 6 7 25 10 15 6 64 25 44 16 9 89 963 5 3 10 5 8 10 3 10 2 5 4 5 3 4 10 87 4 2 3 5 3 3 2 8 5 6 3 3 10 144 1 1 2 1 2 2 1 2 1 1 1 1 1 1 2 20 1 1 1 1 1 1 1 2 1 1 1 1 2 35 Lähde: Eurostat 1999 paitsi Malta (1998 tilastot) ja Turkki (kansalliset lähteet – IMF) Saksan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Turkin luvut perustuvat arvioihin. Ranskan ja Irlannin luvut perustuvat alustaviin tietoihin. Huom: 1. Tämä taulukko on tarkoitettu viitteelliseksi eikä se siis sido komissiota. 2. Jäsenvaltioiden nykyiset väkiluvut ovat muuttuneet siitä, mitä ne olivat kun päätökset Euroopan parlamentin edustajapaikkojen määrästä ja neuvoston äänten painotuksesta tehtiin. 68 69