title: PREGUNTA ESCRITA E-0410/00 de Glenys Kinnock (PSE) a la Comisión. Camboya.

text: C 374 E/68 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/079) PREGUNTA ESCRITA E-0407/00 de Gerhard Schmid (PSE) a la Comisi(cid:243)n (15 de febrero de 2000) Asunto: Indemnizaci(cid:243)n de los transportistas alemanes del Danubio como consecuencia del cierre del trayecto yugoslavo En la ciudad de Ratisbona (Alemania) estÆn establecidas muchas empresas que se dedicaN exclusivamente al transporte por el Danubio desde Alemania a otros puntos situados por debajo de Yugoslavia. La guerra de Kosovo, la destrucci(cid:243)n de los puentes sobre el Danubio y el cierre consiguiente del trayecto yugoslavo del Danubio han dado al traste con la actividad econ(cid:243)mica de esas empresas, ya que, al estar sumamente especializadas en determinados transportes por el Danubio, apenas tienen posibilidad alguna de ejercer su actividad en otro terreno. 1. 2. 3. ¿Hay que considerar dichas empresas como damnificadas por la guerra de Kosovo, al igual que las empresas mismas de Kosovo? ¿Pueden recibir dichas empresas ayuda econ(cid:243)mica para compensar los daæos sufridos? ¿Tienen derecho tales empresas a una ayuda de reconstrucci(cid:243)n y mantenimiento a fondo perdido para compensar las pØrdidas que estÆn sufriendo y a subvenciones para el sector de inversiones con garant(cid:237)a pœblica de buen fin? Respuesta del Sr. Patten en nombre de la Comisi(cid:243)n (29 de marzo de 2000) La Comisi(cid:243)n es consciente de los problemas espec(cid:237)ficos de las empresas dedicadas, directa e indirecta- mente, al transporte por el Danubio como consecuencia del bloqueo del r(cid:237)o al destruir la OTAN los puentes de Novi Sad. Sin embargo, la cuesti(cid:243)n de la compensaci(cid:243)n de tales pØrdidas no puede abordarse hasta que el problema de la responsabilidad, si existe, por estas pØrdidas se haya aclarado en los foros legales apropiados. la Comisi(cid:243)n Europea estÆ Por lo que se refiere a la reanudaci(cid:243)n de la navegaci(cid:243)n por el Danubio, analizando actualmente una petici(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n del Danubio de cofinanciaci(cid:243)n de una propuesta de proyecto para despejar un canal de navegaci(cid:243)n, retirando los escombros de los puentes destruidos por la OTAN, as(cid:237) como toda pieza de artiller(cid:237)a sin explotar, y reparar el lecho y las orillas. El proyecto y su contexto son complejos desde el punto de vista pol(cid:237)tico, tØcnico y legal. (2000/C 374 E/080) PREGUNTA ESCRITA E-0410/00 de Glenys Kinnock (PSE) a la Comisi(cid:243)n (23 de febrero de 2000) Asunto: Camboya ¿Tiene conocimiento la Comisi(cid:243)n de que, segœn algunas informaciones, todav(cid:237)a subsiste toda una serie de problemas en Camboya, desde una pobreza extrema, hambruna en algunas zonas, elevados niveles de corrupci(cid:243)n y violaciones de los derechos humanos? ¿Considera necesario la Comisi(cid:243)n aplicar condiciones restrictivas en este momento? 28. 12. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 374 E/69 Respuesta del Sr. Patten en nombre de la Comisi(cid:243)n (7 de marzo de 2000) La Comisi(cid:243)n es plenamente consciente de que Camboya figura entre los menos pa(cid:237)ses desarrollados del mundo y que es aœn v(cid:237)ctima de la pobreza y de otros problemas conexos. El pa(cid:237)s afrontarÆ desaf(cid:237)os importantes en los pr(cid:243)ximos aæos y necesita realizar rÆpidamente amplias reformas. Desde la formaci(cid:243)n del nuevo Gobierno camboyano, la Comisi(cid:243)n ha evacuado consultas regulares para tratar estas reformas. La Comisi(cid:243)n no estÆ considerando por ahora imponer ninguna condici(cid:243)n en sus programas de desarrollo, pero seguirÆ supervisando cuidadosamente la situaci(cid:243)n en Camboya. Con respecto a las cuestiones de los derechos humanos, la democratizaci(cid:243)n y la corrupci(cid:243)n, la Comisi(cid:243)n se propone conversar a fondo con las autoridades camboyanas sobre estos problemas con motivo de la primera Comisi(cid:243)n Mixta Comunidad-Camboya, programada para la primera mitad del aæo 2000. En lo que respecta a la situaci(cid:243)n alimentaria en el aæo 2000, las organizaciones internacionales opinan que la situaci(cid:243)n alimentaria global sigue siendo satisfactoria en Camboya. Sin embargo, una parte importante de la poblaci(cid:243)n es vulnerable a la escasez de alimentos y la Comisi(cid:243)n sigue de cerca la situaci(cid:243)n para estar preparada ante una emergencia. (2000/C 374 E/081) PREGUNTA ESCRITA E-0416/00 de Caroline Jackson (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (23 de febrero de 2000) Asunto: Tipo reducido de IVA para los productos recombinantes ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n si estÆ dispuesta a formular una propuesta para que se aplique un tipo reducido de IVA a los productos hematol(cid:243)gicos recombinantes? En caso de respuesta negativa, ¿por quØ motivo? Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (6 de abril de 2000) Por lo que se refiere a los productos derivados de la sangre debe hacerse una distinci(cid:243)n entre los distintos tipos de productos en materia de IVA. Algunos derivados de la sangre o el plasma humanos como la albœmina, factores de coagulaci(cid:243)n y las inmunoglobulinas, se consideran medicamentos (conforme a la Directiva 89/381/CEE del Consejo de 14 de junio de 1989) (1). En este caso, conforme a la aplicaci(cid:243)n combinada de la letra a) del apartado 3 del art(cid:237)culo 1) y del Anexo H, categor(cid:237)a 3 de la sexta Directiva IVA 77/388/CEE (2), estos productos pueden beneficiarse, con carÆcter facultativo, de la aplicaci(cid:243)n de un tipo reducido. Los productos sangu(cid:237)neos recombinantes (resultantes de la ingenier(cid:237)a genØtica pero que no se extraen de la sangre humana) son medicamentos ya que estÆn incluidos en la parte A del Anexo del Reglamento (CEE) no 2309/93 (3) del Consejo que obliga a la concesi(cid:243)n de una autorizaci(cid:243)n de comercializaci(cid:243)n (AC) segœn el procedimiento centralizado comunitario. A este respecto, pueden pues beneficiarse tambiØn de un tipo reducido de IVA. En cambio, los productos derivados lÆbiles de la sangre, como el plasma y las cØlulas sangu(cid:237)neas de origen humano, no se consideran medicamentos. Por lo tanto, se les aplica el tipo normal, mientras que la sangre total se beneficia de una exenci(cid:243)n del IVA. QuizÆ convendr(cid:237)a revisar esta anomal(cid:237)a, que consiste en exonerar la sangre total pero en gravar al tipo normal los productos lÆbiles que emanan de esta sangre. En consecuencia, este expediente estÆ actualmente en estudio por la Comisi(cid:243)n, con el fin de comprobar la prÆctica en los Estados miembros


title: WRITTEN QUESTION P-0574/00 by Fernando Fernández Martín (PPE-DE) to the Commission. Wording of Article 158 of the Treaty, referring to islands.

eurovoc_concepts:
Treaty of Amsterdam
island region
legislative drafting

formats: html pdf print

text: 24. 10. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 303 E/203 Does the Commission intend to launch a study with a view to improving the safety and peace of mind of the elderly people living in such homes? Has any action been taken to record the most serious incidents that have occurred in recent years (cid:129) including the death of inmates (cid:129) while indicating the causes of such incidents, deficiencies in the legislation and cases of proven negligence? Answer given by Mrs Diamantopoulou on behalf of the Commission (20 March 2000) The Commission would refer the Honourable Member to its answer to Written Question E-2474/99 by Mr PØrez Alvarez (1). The Commission has no plans to launch any studies in this area. (1) OJ C 203, 18. 7. 2000, p. 174. (2000/C 303 E/232) WRITTEN QUESTION P-0555/00 by Karin Riis-Jłrgensen (ELDR) to the Commission Subject: Discrimination by a Member State against its own citizens (23 February 2000) The Danish Government has put forward a draft law to amend Danish legislation on holidays. The proposed law will enable employees covered by a collective agreement to carry over more than 20 days(cid:146) holiday to the following year. The new rule does not apply to workers not covered by an agreement. The effect of the proposed law will be to discriminate between Danish citizens on the basis of whether they are covered by a collective agreement or not. In the Commission(cid:146)s view, is it consistent with the Treaties for a Member State to discriminate against its own citizens within its own borders? Answer given by Mrs Diamantopoulou on behalf of the Commission (16 March 2000) Article 7 of Council Directive 93/104/EC concerning certain aspects of the organisation of working time (1) states that (cid:145)Member States shall take the measures necessary to ensure that every worker is entitled to paid annual leave of at least four weeks in accordance with the conditions for entitlement to, and granting of, such leave laid down by national legislation and/or practice. (cid:146) Provided that Danish legislation, if amended, guarantees that Article 7 of Council Directive 93/104/EC is respected, the issue falls within the competence of the Danish authorities. (1) OJ L 307, 13. 12. 1993. (2000/C 303 E/233) WRITTEN QUESTION P-0574/00 by Fernando FernÆndez Mart(cid:237)n (PPE-DE) to the Commission Subject: Wording of Article 158 of the Treaty, referring to islands (23 February 2000) to the Commission In December 1999 the author of requesting its interpretation of the different versions of Article 158 of the Treaty on European Union (TEU) referring to islands. In his answer dated 18 January 2000 the President, Mr Prodi, replying on behalf this question tabled Question P-2579/99 (1) C 303 E/204 Official Journal of the European Communities EN 24. 10. 2000 of the Commission, said that any differences between document CONF 400/97 and the Treaty could be explained by legal corrections and the final harmonisation of the texts in order to make them agree in all the languages in which the Treaty was drawn up. It is obvious, in fact blatantly obvious, that the differences between some of the different language versions are not attributable solely to what Mr Prodi said in his answer. Without any doubt, the latest wording of the French version is substantially different from the original wording, as a comparison between them shows. The latest version is not only substantially different but it is also very restrictive. The same does not apply to the final versions in Italian, English and Swedish, among others, which not only offer a broader interpretation, but, more important, are closer to the meaning of the original French version. The Union institutions must not give the impression that they can easily be swayed in their day-to-day decisions, especially as regards issues affecting the interpretation of the EU Treaty itself and the 26 island regions of the EU. I suspect that the serious nature of these problems will make recourse to the courts inevitable, in order to settle the dispute caused by what Mr Prodi in his answer calls (cid:145)legal correction and the final harmonisation of the texts, particularly as regards their concordance in all the languages in which the Treaty was drawn up(cid:146). It therefore seems extremely important, politically speaking, that the island regions should endeavour to find a satisfactory solution before bringing the matter to court. The case already being brought by the Isle of Wight in the United Kingdom sets a bad precedent if it means that the 26 island regions of the Union will become involved in disputes of this kind or similar. Can the Commission therefore say whether it considers the original or the final version of the French text to be valid? Or, what amounts to the same thing, which version corresponds to what was agreed in Amsterdam in June 1997 (cid:129) the French and Spanish versions or the versions in English, Italian and Swedish, inter alia, which do not coincide at all? (1) OJ C 203, 18. 7. 2000, p. 175. Answer given by Mr Prodi on behalf of the Commission (24 March 2000) The text of the second paragraph of Article 158 of the EC Treaty currently in force was amended by the Treaty of Amsterdam signed on 2 October 1997 and ratified by all the Member States. The Treaty of Amsterdam was drawn up in twelve languages, the texts in each of these languages being equally authentic in accordance with Article 15 thereof. (2000/C 303 E/234) WRITTEN QUESTION E-0598/00 by HervØ Novelli (PPE-DE) to the Commission (29 February 2000) Subject: Refusal by France to pay housing benefit to a student on the grounds that she should have been living in France France has refused to pay housing benefit to a French student studying in Belgium for the sole reason that she should be resident in France in order to receive this allowance. This provision, which discriminates significantly between students of the same nationality according to whether they are studying in France or another EU country, is certainly not conducive to achieving a united Europe!


title: WRITTEN QUESTION E-0430/00 by Pat Gallagher (UEN) to the Commission. Development, validation and legal acceptance of alternative methods to animal testing experiments.

eurovoc_concepts:
EU research policy
animal experimentation
cosmetic product

text: C 374 E/74 Official Journal of the European Communities EN 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/086) WRITTEN QUESTION E-0430/00 by Pat Gallagher (UEN) to the Commission (23 February 2000) Subject: Development, validation and legal acceptance of alternative methods to animal testing experiments On 22 October 1997 the European Parliament approved a report by Mrs Roth-Behrendt (A4-0277/ 1997 (1)) in which the Commission was called upon, inter alia, to: (cid:129) bring forward without delay a proposal to ban testing of finished cosmetic products, (cid:129) take positive and urgent measures to give new momentum to the development of alternative methods. Could the Commission state what action has been undertaken to date, or what action it proposes to take, to meet the calls made by Parliament in the report? Could the Commission state whether it favours a complete ban on the use of animals to test finished products, and if so what timetable and strategy it envisages to achieve such a ban? Could the Commission state what action it proposes to take (cid:129) in conjunction with the Directorate-General for Research through the Framework Programme or by other means (cid:129) to promote the development of alternatives? (1) OJ C 339, 10. 11. 1997, p. 47. Answer given by Mr Liikanen on behalf of the Commission (29 March 2000) the Member States relating to cosmetic products (1). The draft The Commission is presently working on a draft proposal for a Parliament and Council Directive amending for the seventh time Directive 76/768/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws form introduces a of permanent and definitive prohibition on the performance of experiments on animals for finished cosmetic products in the territory of Member States. This proposal would be in compliance with the request of the Parliament quoted by the Honourable Member. The proposed time-table for the entry into force of this ban would be the date of entry into force of the Directive. in its current The Commission is taking measures to continue the promotion of research into the development and validation of alternative methods in the field of cosmetic products. The fifth framework programme for research, technological development and demonstration (RDT) activities 1998-2002 (2) makes provisions for such research. In particular, within the third key action (cid:145)The Cell Factory(cid:146) of the specific programme on quality of life and management of living resources, the Commission supports the development of novel in vitro testing and screening methods as alternatives to animal testing. (1) OJ L 262, 27. 9. 1976. (2) OJ L 26, 1. 2. 1999. (2000/C 374 E/087) WRITTEN QUESTION E-0431/00 by Patricia McKenna (Verts/ALE) to the Commission (23 February 2000) Subject: Environmental impact of afforestation, land reclamation and peat extraction Has the Commission taken steps to ensure that Council Directive 85/337/EEC (1) on the assessment of the impact of certain public and private projects on the environment will be complied with in relation to the


title: Règlement (CE) n° 407/2000 de la Commission, du 23 février 2000, fixant la restitution à la production pour les huiles d'olive utilisées pour la fabrication de certaines conserves

eurovoc_concepts:
olive oil
preserved product
production refund

formats: pdf print

text: L 51/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 24. 2. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 407/2000 DE LA COMMISSION du 23 février 2000 fixant la restitution à la production pour les huiles d'olive utilisées pour la fabrication de certaines conserves LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement no 136/66/CEE du Conseil, du 22 septembre 1966, portant établissement d'une organisation commune des marchés dans le secteur des matières grasses (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2702/1999 (2), et notam- ment son article 20 bis, considérant ce qui suit: (1) (2) L'article 20 bis du règlement no 136/66/CEE prévoit l'octroi d'une restitution à la production pour l'huile d'olive utilisée pour la fabrication de certaines conserves. Aux termes du paragraphe 6 de cet article et sans préju- dice de son paragraphe 3, la Commission fixe tous les deux mois le montant de cette restitution. Selon l'article 20 bis paragraphe 2 du règlement précité, la restitution est fixée sur la base de l'écart existant entre les prix pratiqués sur le marché mondial et sur le marché communautaire en prenant en considération la charge à l'importation applicable à l'huile d'olive relevant de la sous-position NC 1509 90 00, ainsi que des éléments retenus lors de la fixation des restitutions à l'exportation valables pour ces huiles d'olive, au cours d'une période de référence. Il est approprié de considérer comme période de référence, la période de deux mois précédant le début de la période de validité de la restitution à la production. (3) L'application des critères précités conduit à fixer la resti- tution comme indiquée ci-dessous, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Pour les mois de mars et avril 2000, le montant de la restitu- tion à la production visée à l'article 20 bis paragraphe 2 du règlement no 136/66/CEE est égal à 44,00 EUR/100 kg. Le présent règlement entre en vigueur le 1er mars 2000. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 23 février 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO 172 du 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) JO L 327 du 21. 12. 1999, p. 7


title: Verordening (EG) nr. 399/2000 van de Commissie van 22 februari 2000 tot vaststelling van de mate waarin gevolg kan worden gegeven aan de in februari 2000 ingediende aanvragen om rechten tot invoer voor de tariefcontingenten voor rundvlees op grond van Verordening (EG) nr. 1272/1999 voor Estland, Letland en Litouwen

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
third country

text: 23. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 50/13 VERORDENING (EG) Nr. 399/2000 VAN DE COMMISSIE van 22 februari 2000 tot vaststelling van de mate waarin gevolg kan worden gegeven aan de in februari 2000 ingediende aanvragen om rechten tot invoer voor de tariefcontingenten voor rundvlees op grond van Veror- dening (EG) nr. 1272/1999 voor Estland, Letland en Litouwen DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1272/1999 van de Commissie van 17 juni 1999 tot vaststelling, voor de periode van 1 juli 1999 tot en met 30 juni 2000, van de uitvoeringsbepalingen voor de vastgestelde tariefcontingenten voor rundvlees van oorsprong uit Estland, Letland en Litouwen (1), en met name op artikel 3, lid 3, Overwegende hetgeen volgt: In artikel 1, leden 1 en 3, van Verordening (EG) nr. 1272/1999 is bepaald welke hoeveelheden vers, gekoeld of bevroren rund- vlees van oorsprong uit Estland, Letland en Litouwen en verwerkte producten van oorsprong uit Letland in de periode van 1 januari tot en met 30 juni 2000 onder speciale voor- waarden mogen worden ingevoerd. Geen invoercertificaten voor die hoeveelheden rundvlees en verwerkte producten zĳn aangevraagd, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de periode van 1 januari tot en met 30 juni 2000 zĳn geen rechten tot invoer aangevraagd in het kader van de in artikel 1, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1272/1999 bedoelde invoercontingenten. Deze verordening treedt in werking op 23 februari 2000. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 22 februari 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 151 van 18. 6. 1999, blz. 7


title: Reglamento (CE) n° 399/2000 de la Comisión, de 22 de febrero de 2000, por el que se determina la proporción en que podrán aceptarse las solicitudes de derechos de importación, presentadas en febrero de 2000, correspondientes a los contingentes arancelarios de carne de vacuno establecidos por el Reglamento (CE) n° 1272/1999 para Lituania, Letonia y Estonia

text: 23. 2. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 50/13 REGLAMENTO (CE) No 399/2000 DE LA COMISIÓN de 22 de febrero de 2000 por el que se determina la proporción en que podrán aceptarse las solicitudes de derechos de importación, presentadas en febrero de 2000, correspondientes a los contingentes arancelarios de carne de vacuno establecidos por el Reglamento (CE) no 1272/1999 para Lituania, Letonia y Estonia LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 1272/1999 de la Comisión, de 17 de junio de 1999, por el que se establecen las disposiciones de aplicación de los contingentes arancelarios de carne de vacuno originarios de Estonia, Letonia y Lituania (1) para el período comprendido entre el 1 de julio de 1999 y el 30 de junio de 2000, y, en particular, el apartado 3 de su artículo 3, Considerando lo siguiente: En los apartados 1 y 3 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1272/1999 se fijan las cantidades de carne de vacuno fresca, refrigerada o congelada, originaria de Lituania, de Letonia y de Estonia, y de productos transformados originarios de Letonia que pueden importarse en condiciones especiales con cargo al período comprendido entre el 1 de enero y el 30 de junio de 2000. No se han solicitado certificados de importación de carne de vacuno y productos transformados. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 No fue presentada ninguna solicitud de derecho de importación con cargo al período comprendido entre el 1 de enero y el 30 de junio de 2000 al amparo de los contingentes de importa- ción a que se refiere el apartado 1 del artículo 1 del Regla- mento (CE) no 1272/1999. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 23 de febrero de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 22 de febrero de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 151 de 18. 6. 1999, p. 7


title: Komission asetus (EY) N:o 399/2000, annettu 22 päivänä helmikuuta 2000, asetuksessa (EY) N:o 1272/1999 määrättyjen naudanlihan tariffikiintiöitä koskevien, helmikuussa 2000 jätettyjen tuontioikeushakemusten hyväksyttävyydestä Viron, Latvian ja Liettuan osalta

text: 23. 2. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 50/13 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 399/2000, annettu 22 päivänä helmikuuta 2000, asetuksessa (EY) N:o 1272/1999 määrättyjen naudanlihan tariffikiintiöitä koskevien, helmikuussa 2000 jätettyjen tuontioikeushakemusten hyväksyttävyydestä Viron, Latvian ja Liettuan osalta joka EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Virosta, Latviasta ja Liettuasta peräisin olevan naudanlihan tariffikiintiöitä koskevien yksityiskohtaisten sään- töjen soveltamisesta 1 päivän heinäkuuta 1999 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 välisenä ajanjaksona 17 päivänä kesäkuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1272/1999 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: Asetuksen (EY) N:o 1272/1999 1 artiklan 1 ja 3 kohdassa vahvistetaan Liettuasta, Latviasta ja Virosta peräisin olevan tuoreen, jäähdytetyn tai jäädytetyn naudanlihan sekä Latviasta peräisin olevien valmistettujen tuotteiden määrät, jotka voidaan tuoda erityisedellytyksin 1 päivästä tammikuuta ja 30 päivään kesäkuuta 2000. Naudanlihaa ja jalostettuja tuotteita koskevia tuontitodistushakemuksia ei ole esitetty, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Yhtään asetuksen (EY) N:o 1272/1999 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuontikiintiöitä koskevaa tuontioikeushakemusta ei ole jätetty 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi jaksoksi. Tämä asetus tulee voimaan 23 päivänä helmikuuta 2000. 2 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 151, 18. 6. 1999, s. 7


title: Application du principe du pollueur-payeur dans les États membres bénéficiaires du Fonds de cohésion.

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
EU programme
economic instrument for the environment
environmental policy
environmental protection
environmental tax
polluter pays principle
water supply
water treatment


title: Kommissionens yttrande enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring) med ändring av kommissionens förslag enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

eurovoc_concepts:
approximation of laws
motor vehicle
road traffic
road transport
third-party insurance

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 22. 02. 2000 KOM(2000)94 slutlig 1997/0264(COD) KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251. 2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (Fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring) MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250. 2 i EG-fördraget MOTIVERING I enlighet med artikel 251. 2 i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig om Europaparlamentets ändringsförslag från den andra behandlingen. Därefter yttrar sig kommissionen om Europaparlamentets 19 ändringsförslag. I enlighet med artikel 250. 2 i EG-fördraget lämnar kommissionen även ett ändrat förslag där de fyra ändringsförslag ingår som kommissionen har godtagit i sin helhet eller i sak. 1. BAKGRUND Kommissionen sände ovanstående förslag till ett direktiv baserat på artiklarna 95 (f. d. artikel 100a) och 47. 2 (f. d. artikel 57. 2) i EG-fördraget till parlamentet och till rådet den 14 oktober 1997 (KOM(1997)510 slutlig – 1997/0264(COD)). Förslaget utarbetades efter ett initiativ från Europaparlamentet i en resolution av den 26 oktober 1995 i enlighet med artikel 192 (f. d. artikel 138b) i EG-fördraget Ekonomiska och sociala kommittén yttrande sig den 25 mars 1998. Europaparlamentet antog ett yttrande under den första behandlingen den 16 juli 1998 Kommissionen antog ett ändrat förslag till direktiv den 31 mars 1999, där 26 av Europaparlamentets ändringsförslag från den första behandlingen godtogs (antingen i sin helhet eller i sak eller efter justeringar). Rådet antog enhälligt sin gemensamma ståndpunkt den 21 maj 1999. Kommissionen gav sitt fulla stöd till rådets gemensamma ståndpunkt. Den 15 december 1999 antog Europaparlamentet vid sin andra behandling 19 ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt I enlighet med artikel 251. 2 c i EG-fördraget framförs kommissionens ståndpunkt gällande Europaparlamentets ändringsförslag i föreliggande yttrande. 2. SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG Kommissionens förslag avser att förbättra den aktuella situationen när det gäller att begära ersättning vid skada för personer som tillfälligt har varit i en annan medlemsstat än den där de är bosatta ("besökare") och som har lidit förlust eller skada i den medlemsstaten och denna förlust eller skada har orsakats av ett fordon som är registrerat och försäkrat i en annan medlemsstat än den medlemsstat där de är bosatta. Direktivet skall därför införa en snabb and pragmatisk lösning för att få ansvariga försäkringsbolag att betala samt skydda de bilturister som råkar ut för olyckor. Direktivet omfattar inte omtvistade fall, d. v. s. då försäkringsbolaget bestrider sitt ansvar eller ersättningsbeloppet. Detta måste överlämnas till domstolsbedömning. Detta direktiv skall ej ändra internationell privaträtt and internationella konventioner. 2 3. KOMMISSIONENS ÄNDRINGSFÖRSLAG YTTRANDE OM PARLAMENTETS 3. 1. Sammanfattning av kommissionens ståndpunkt Kommissionen kan godta tre av ändringsförslagen i sin helhet samt ytterligare ett ändringsförslag i sak. Kommissionen kan inte godta 15 av de ändringsförslag som antogs av parlamentet 3. 2. Europaparlamentets ändringsförslag vid den andra behandlingen 3. 2. 1. Ändringsförslag som godtogs i sin helhet 3. 2. 1. 1. Ändringsförslag 10 och 11 (artikel 4. 1a ny och artikel 4. 1b (ny) – "Val av skaderegleringsrepresentant") Även om detta är den bärande principen i den gemensamma ståndpunkten bidrar ändringsförslagen till att förtydliga den gemensamma ståndpunkten genom att det uttryckligen anges att: – Valet av skaderegleringsrepresentant skall göras av försäkringsbolaget. – Medlemsstaterna får inte begränsa valet av skaderegleringsrepresentant. – Skaderegleringsrepresentanten kan arbeta för ett eller flera försäkringsbolag. 3. 2. 1. 2. Ändringsförslag 12 (artikel 4. 3 – "Skaderegleringsrepresentantens språkkunskaper") Skrivningen i den gemensamma ståndpunkten är redan tämligen flexibel men klarheten skulle förbättras ytterligare genom att det uttryckligen anges att skaderegleringsrepresentanten måste kunna handlägga ärendet på det eller de språk som är officiella språk i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt. 3. 2. 2. Ändringsförslag som godtagits i sak 3. 2. 2. 1. Ändringsförslag 13 (artikel 5. 3 – "Fördröjning av information från informationscentrumet") ändringsförslag syftar Detta styrka konsumentskyddet varför ordet "omedelbart" som används i texten bör preciseras för att undvika skillnader när medlemsstaterna genomför denna bestämmelse. till att 3. 2. 3. Ändringsförslag som ej godtagits 3. 2. 3. 1. Ändringsförslag 1, 2, 8 och 9 (skäl 8 och 10, artiklarna 1 och 3 – "Direktivets tillämpningsområde") Ändringsförslagen är utformade för att utsträcka direktivets tillämpningsområde till att även omfatta olyckor mellan två av EU-försäkringsbolag försäkrade EU-parter, länder utanför EU. Dessa fall är endast en liten minoritet. som inträffar i 3 Kommissionen avvisade dessa ändringsförslag redan vid första behandlingen av följande orsaker: Ersättningsmekanismen som föreskrivs i detta direktiv, liksom i övriga motorfordons- försäkringsdirektiv bygger på systemet med gröna kort. Den kan inte utsträckas till att omfatta icke-EU-länder, som inte tillhör detta system och som inte erkänner EU- försäkringars giltighet. Försäkringsföretagen skulle inte gå med på att täcka dessa risker eller skulle ta ut mycket höga premier. Myndigheterna i icke-EU-länder skulle i varje fall kräva att man för besökande EU-fordon tecknar försäkringar vid gränsen med företag som är etablerade inom det aktuella landet. till Tillämpningen av direktivet, direktanspråk mot försäkringsföretag, kan strida mot regler om civilrättsligt ansvar och internationell privaträtt i tredje land, särskilt om denna lagstiftning inte skulle erkänna direktanspråk. i synnerhet den bestämmelse som ger rätt Dessa fyra ändringsförslag om olyckor i icke-EU-länder kan för närvarande inte godtas i sin nuvarande form. Kommissionen kan dock överväga en utvidgning av direktivets räckvidd, där man tar hänsyn till de ovanstående faktorerna. I varje kompromiss bör klart anges vilka länder utanför EU som direktivet kan komma att omfattas. Vidare måste man i varje lösning se till att den inte strider mot lagstiftningen i länder utanför EU. 3. 2. 3. 2. Ändringsförslag 3 (skäl 14 – "Skaderegleringsrepresentant kompetens") Detta ändringsförslag kommer att minska rättssäkerhet i förslaget och missgynna de skadelidande. Hänvisningen till domstolarna behövs för att hindra en tolkningen som går ut på att skaderegleringsrepresentantens befogenheter endast kan utövas av administrativa organ och inte av domstolar. Hänvisningen av internationell privaträtt är nödvändigt för att utesluta all möjlig sammanblandning med nationella rättskipningsregler. 3. 2. 3. 3. Ändringsförslag 4 (skäl 26 – " Ersättningsanspråk på skadeersättningsorganet") insynen och den ekonomiska Detta ändringsförslag skulle avlägsna ett skäl i ingressen som syftar till att säkra rättssäkerheten, säkerheten för den inrättade ersättningsmekanismen. Tanken/syftet bakom direktivet är att säkerställa ersättningen till den skadelidande och inte att ersätta tredje part. Skadeersättningsorganet är endast en mekanism som skall säkerställa att ersättningen till de skadelidande i vissa fall men är inte det ytterst ansvariga försäkringsbolaget. Om försäkringsbolaget har ersatt den skadelidande intervenerar inte skadeersättningsorganet. 3. 2. 3. 4. Ändringsförslag 5 (skäl 27 – "Skadeersättningsorganets rätt till subrogation") för Detta ändringsförslag skulle avlägsna ett skäl rättssäkerheten, insynen och den ekonomiska säkerheten för ersättningsmekanismen. Mot bakgrund av att subrogationsreglerna inte är enhetliga i medlemsstaterna bör subrogationsmekanismen i direktivet vara tydlig och överblickbar. ingressen som är viktigt i 4 3. 2. 3. 5. Ändringsförslag 6 (skäl 28 – "Skadelidandens ställning gentemot skadeersättningsorganet") Detta ändringsförslag skulle avlägsna ett viktigt skäl i ingressen som skall skydda den skadelidande och underlätta att skadan ersätts snabbt. 3. 2. 3. 6. Ändringsförslag 7, 17 och 18 (skäl 29, artiklarna 6. 3 och 10. 3 – "Avtal mellan skadeersättningsorgan") Dessa ändringsförslag skulle avlägsna en väsentlig beståndsdel som direktiven om motorfordonsförsäkring bygger på: hänvisningen till avtal mellan nationella skadeersättningsorgan som bas för ersättningsmekanismen. I direktivet skapas inte någon fullständigt ny struktur för skadeersättningsorganen utan i stället bygger man vidare på det redan befintliga systemet med byråer. Erfarenheterna från första motorfordonsdirektivet visar att antagandet av ett avtal mellan byråerna är en förutsättning för den mekanism som föreskrivs i direktivet. Att man bygger vidare på den redan befintliga byråstrukturen stämmer väl överens med subsidiaritetsprincipen. 3. 2. 3. 7. Ändringsförslag 14 (artikel 6. 1 fjärde skadeersättningsorgans åtgärder") stycket – "Avbrytande av i ingressen som är viktigt Detta ändringsförslag skulle avlägsna ett skäl för rättssäkerheten, insynen och den ekonomiska säkerheten för ersättningsmekanismen. Tanken bakom direktivet är att skadeersättningsorganet inte skall träda in i stället för försäkringsbolaget utan endast agera för att säkra betalningen av ersättningen under vissa särskilda villkor. Skadeersättningsorganet ersätter endast skadelidande om ansvarigt försäkringsbolag inte utsett någon skaderegleringsrepresentant eller om försäkringsbolaget lämna ett motiverat svar (som bör inkludera antingen ett motiverat ersättningsanbud eller ett motiverat avslag). Om försäkringsbolaget inte lämnar ett motiverat svar inom vissa tidsfrister måste "lämpliga verkningsfulla och systematiska ekonomiska eller likvärdiga administrativa påföljder" dömas ut. inte inom en viss tid fullgjort sin skyldigheten att 3. 2. 3. 8. Ändringsförslag 15 (artikel 6. 1 femte stycket – "Fördröjning informationen från skadeersättningsorganet") Detta ändringsförslag skulle avlägsna ett stycke som är viktigt för rättssäkerheten, insynen vad gäller ersättningsmekanismen. Denna försening är nödvändigt eftersom skadeersättningsorganet behöver tid att behandla och kontrollera informationen från den skadelidande. Tidsfristen är också nödvändig för den skadelidande och skyddar den skadelidande. 3. 2. 3. 9. Ändringsförslag 16 (artikel 6. 1 sjätte skadeersättningsorganet skadelidande") som verkställde stycket – utbetalningen "Ersättning till till den sätt som det Det skadeersättningsorgan som verkställde betalningen till den skadelidande bör ersättas, ligger inom medlemsstaternas kompetens i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Den gemensamma ståndpunkten innehåller ett bestämmelse i detta ämne av rättssäkerhetsskäl. I denna bestämmelse fastslås tydligt att betalningen 5 från skadeersättningsorganet ersättningen från den ytterst ersättningsansvarige. till den skadelidande inte skall vara beroende av 3. 2. 3. 10. Ändringsförslag 19 (artikel 10. 4 – "Bestämmelser som är mer förmånliga för den skadelidande parten") Detta ändringsförslag skulle avlägsna en generell bestämmelse som infördes av konsumentskydds- och subsidiaritetsskäl. Medlemsstaterna skall ha möjligheten att införa en högre grad av skydd. 6 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (Fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring). MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250. 2 i EG-fördraget EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, särskilt artikel 47. 2 och artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och av följande skäl: (1) (2) (3) (4) (1) (2) (3) (4) (5) lagar och andra För närvarande råder olikheter mellan bestämmelserna i författningar i medlemsstaterna om ansvarsförsäkring för motorfordon, dessa olikheter utgör ett hinder för den fria rörligheten för personer och försäkringstjänster. Det är därför nödvändigt att tillnärma dessa bestämmelser för att bidra till en väl fungerande inre marknad. I direktiv 72/166/EEG(4) antog rådet bestämmelser om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet. Genom direktiv 88/357/EEG(5) antog rådet bestämmelser om samordning av försäkring än lagar och andra författningar som avser annan direkt EGT C 343, 13. 11. 1997, s. 11. EGT C 157, 25. 5. 1998, s. 6. Europaparlamentets yttrande av den 16 juli 1998 (EGT C 292, 21. 9. 1998, s. 123), rådets gemensamma ståndpunkt av den 21 maj 1999 (EGT C 232, 13. 8. 1999, s. 8) och Europaparlamentets beslut av. 1998 (ännu ej offentliggjort i EGT). EGT L 103, 2. 5. 1972, s. 1. Direktivet ändrades senast genom direktiv 84/5/EEG (EGT L 8, 11. 1. 1984, s. 17). EGT L 172, 4. 7. 1988, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/49/EEG (EGT L 228, 11. 8. 1992, s. 1). 7 (5) (6) (7) (8) livförsäkring, med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utöva friheten att tillhandahålla tjänster. Genom systemet med Gröna kort-byråer säkerställs en oproblematisk skadereglering efter en trafikolycka i hemlandet, även i de fall då motparten i trafikolyckan kommer från ett annat europeiskt land. Systemet med gröna-kort-byråer löser inte alla problem för en skadelidande som måste göra sina krav gällande i ett annat land mot en motpart som är bosatt där och ett försäkringsföretag som är auktoriserat där (främmande som den rättssystem, långdragen skadelidande skadereglering). ett är bekant med och ofta skaderegleringsförfarande en orimligt främmande inte språk, i Genom sin resolution av den 26 oktober 1995 om skadereglering efter trafikolyckor tog Europaparlamentet ett initiativ enligt artikel 192 andra stycket i fördraget och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv för att lösa dessa problem. skadelidandes hemland(6) annat land den än De bestämmelser som infördes genom direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG(7) och 90/232/EEG(8) bör kompletteras för att garantera att skadelidande som drabbas av förlust eller skada till följd av en olycka med motorfordon tillförsäkras likvärdig behandling oavsett var inom gemenskapen olyckorna inträffar. Vid olyckor som inträffar i en annan medlemsstat än den där den skadelidande är bosatt finns det luckor beträffande regleringen av den skadelidandes anspråk. (9) Detta medför att den skadelidande ges rätt till att rikta anspråk direkt mot den ansvariga partens försäkringsföretag. (10) Det kan vara en tillfredsställande lösning att skadelidande som drabbas av förlust eller skada till följd av en olycka med motorfordon som inträffar i en i den annan medlemsstat än den där de är bosatta ges möjlighet att en är medlemsstat bosatta skaderegleringsrepresentant som utsetts där av den ansvariga partens försäkringsföretag. ersättningskrav mot framställa där de (11) Denna lösning skulle göra det möjligt att handlägga en skada som uppstår utanför den medlemsstat där den skadelidande är bosatt på ett sätt som denne är förtrogen med. (6) (7) (8) EGT C 308, 20. 11. 1995, s. 108. Rådets andra direktiv (84/5/EEG) av den 30 december 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon (EGT L 8, 11. 1. 1984, s. 17). Direktivet senast ändrat genom direktiv 90/232/EG (EGT L 129, 19. 5. 1990, s. 33). Rådets tredje direktiv (90/232/EEG) av den 14 maj 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon (EGT L 129, 19. 5. 1990, s. 33). 8 (12) Detta system med skaderegleringsrepresentanter i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt påverkar varken den materiella rätt som skall tillämpas i det enskilda fallet eller frågan om domstols behörighet. (13) Rätten att rikta anspråk direkt mot försäkringsföretaget för den part som har lidit förlust eller skada är ett logiskt komplement till att sådana representanter utses och förstärker dessutom den rättsliga ställningen för skadelidande i olyckor med motorfordon som inträffar utanför den medlemsstat där den skadelidande är bosatt. (14) (15) (16) är att kräver företaget auktoriserat För att fylla nämnda luckor bör det föreskrivas att den medlemsstat i vilken utser försäkringsföretaget skaderegleringsrepresentanter som är bosatta eller etablerade i de andra medlemsstaterna för att samla all information som krävs i samband med ersättningskrav som härrör från denna typ av olyckor och att vidta lämpliga åtgärder för att reglera anspråken på försäkringsföretagets vägnar och för dennes ersättning. Skaderegleringsrepresentanter bör ha tillräcklig befogenhet för att representera försäkringsföretaget gentemot personer som har lidit skada i samband med sådana olyckor inför nationella myndigheter och, om så krävs, även inför domstol, i den mån detta är förenligt med bestämmelserna i internationell privaträtt om domstols behörighet. representera försäkringsföretaget utbetalning inbegripet räkning, samt av Skaderegleringsrepresentantens verksamhet är otillräcklig för att utgöra grund för domstols behörighet i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt om detta inte föreskrivs i bestämmelserna i internationell privaträtt om domstols behörighet. av av till för och tillträde villkoren bedrivande 73/239/EEG(9), Ett sådan försäkringsverksamhet som omfattas av klass 10 i punkt A i bilagan till direktiv att utom fraktförares försäkringsföretaget utser representanter med ansvar för skaderegleringen. Detta villkor bör omfattas av den övergripande officiella auktorisation som beviljas av myndigheterna i den medlemsstat där försäkringsföretaget etablerar sitt huvudkontor, enligt avdelning II i direktiv 92/49/EEG(10). Detta villkor bör gälla sitt huvudkontor utanför gemenskapen men som har fått en auktorisation som ger dem tillträde till att bedriva försäkringsverksamhet i en av gemenskapens medlemsstater. Direktiv 73/239/EEG bör ändras och kompletteras i detta hänseende. försäkringsföretag som har även för ansvar, vara bör (17) Utöver att det säkerställs att försäkringsföretaget har en representant i den stat där den skadelidande är bosatt, bör även den skadelidandes särskilda rätt att få (9) Rådets första direktiv (73/239/EEG) av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (EGT L 228, 16. 8. 1973, s. 3). Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18. 7. 1995, s. 7). (10) Rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) (EGT L 228, 11. 8. 1992, s. 1). Direktivet ändrat genom direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18. 7. 1995, s. 7). 9 sina anspråk reglerade snabbt garanteras. Därför måste det i nationell lag införas lämpliga effektiva och systematiska, ekonomiska eller motsvarande administrativa sanktioner – såsom domstolsföreläggande kombinerat med administrativa böter, regelbunden rapportering till övervakande myndigheter, kontroller på platsen, offentliggörande i den nationella officiella tidningen samt i pressen, tillfälligt förbud för företaget att driva verksamhet (förbud att ingå nya kontrakt under en viss tid), utnämning av en särskild företrädare hos de övervakande myndigheterna med ansvar för att kontrollera att rörelsen drivs i enlighet med försäkringslagstiftningen, indragning av auktorisation att bedriva denna sorts verksamhet, sanktioner mot direktörer och ledning – i de fall då försäkringsföretaget eller dess representant inte uppfyller sin skyldighet att lägga fram ett ersättningsbud inom rimlig tid. Detta bör inte utesluta användning av andra åtgärder – särskilt i enlighet med tillsynsregler – som kan anses lämpliga. Emellertid är det ett villkor att ansvaret och skadorna inte är tvistiga, så att försäkringsföretaget kan lämna ett motiverat anbud inom den föreskrivna tiden. Det motiverade ersättningsanbudet bör vara skriftligt samt innehålla grunderna för hur ansvar och skador har bedömts. Förutom dessa sanktioner är det lämpligt att föreskriva att ränta bör utgå på det ersättningsbelopp som den skadelidande har erbjudits av försäkringsföretaget eller tillerkänts av domstol, om anbudet inte har givits inom den föreskrivna tiden Om medlemsstaterna har gällande nationella regler som omfattar kravet på ränta kan denna bestämmelse överföras med en hänvisning till dessa regler. Skadelidande som drabbas av förlust eller skada till följd av en olycka med motorfordon har ibland svårt att få reda på vilket försäkringsföretag som meddelat ansvarsförsäkring för användning av motorfordon som är inblandade i en olycka. se att till blir sådan snabbt information I de skadelidandes intresse bör medlemsstaterna inrätta informationscentrum för tillgänglig. Dessa informationscentrum bör också förse de skadelidande med information om skaderegleringsrepresentanterna. Det centrum samarbetar med varandra och snabbt besvarar förfrågningar om information om skaderegleringsrepresentanter andra medlemsstater. Det verkar lämpligt att sådana centrum hämtar in information om när försäkringen faktiskt har slutat gälla, men inte om när det ursprungliga försäkringsavtalet löper ut om kontraktet har förlängts därför att det inte sagts upp. informationscentrum i är nödvändigt att dessa från Särskilda bestämmelser bör fastställas för sådana fordon (till exempel statliga eller militära från skyldigheten att ha ansvarsförsäkring. som är undantagna fordon) (18) (19) (20) (21) (22) När den skadelidande har ett legitimt intresse av att blir informerad om identiteten hos fordonets ägare, den som vanligtvis kör fordonet eller den registrerade innehavaren, till exempel om han kan få ersättning endast från dessa personer på grund av att fordonet inte är försäkrat i vederbörlig ordning eller skadan överstiger försäkringsbeloppet, bör denna information också lämnas. 10 (23) Vissa uppgifter som lämnas, till exempel namn på och adress till ägaren eller den som vanligtvis kör försäkringsbrevets nummer eller fordonet samt fordonets registreringsnummer, är personuppgifter i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(11). Behandlingen av sådana uppgifter som krävs enligt det här direktivet måste därför överensstämma med de nationella åtgärder som vidtas enligt direktiv 95/46/EG. Namn och adress på den som vanligtvis kör fordonet bör endast lämnas ut om detta föreskrivs i nationell lagstiftning. (24) Det är nödvändigt att det finns ett skadeersättningsorgan till vilket den skadelidande kan vända sig i fall då försäkringsföretaget inte har utsett en eller representant då eller försäkringsföretaget att den skadelidande inte blir utan den ersättning han har rätt till. Ingripande från skadeersättningsorganet bör begränsas fall när försäkringsföretaget har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter trots de hotande sanktionernas avhållande effekt. uppenbarligen inte kan identifieras skaderegleringen säkerställa sällsynta enskilda förhalar för till att (25) (26) (27) Skadeersättningsorganets uppgift skall vara att reglera anspråket på ersättning för förlust eller skada som den skadelidande drabbats av utomlands endast i fall som är möjliga att bedöma objektivt, och därför måste detta organ begränsa sin verksamhet till att kontrollera att skaderegleringsrepresentanten har lämnat ett ersättningsanbud i enlighet med fastställda tidsfrister och förfaranden, utan att vidta en bedömning i sak. Juridiska personer som enligt lag övertar den skadelidandes ersättningsanspråk mot den som bär ansvaret för olyckan eller den sistnämndes försäkringsföretag (t. ex. annat försäkringsföretag eller socialförsäkringsorgan) bör inte ha rätt att framställa motsvarande anspråk hos skadeersättningsorganet. ha att bör den överta Skadeersättningsorganet skadelidandes rätt ersättningskrav i den utsträckning som organet har betalat ersättning till den skadelidande. För att underlätta för det skadeersättningsorgan som har betalat ersättning i den skadelidandes stat att göra sina krav på försäkringsföretaget gällande när detta företag inte har tillsatt en representant eller uppenbarligen förhalar skaderegleringen, bör detta organ ha rätt att automatiskt få ersättning från motsvarande organ i den stat där försäkringsföretaget är etablerat, i utbyte mot att den skadelidandes ersättningskrav överförs till det sistnämnda organet. Det sistnämnda organet befinner sig i ett bättre läge för att väcka talan om återkrav mot försäkringsföretaget. (28) Även om medlemsstaterna anspråket mot skadeersättningsorganet kan vara subsidiärt, kan den skadelidande inte vara skyldig att framställa anspråk mot den som bär ansvaret för olyckan innan anspråket framställs mot skadeersättningsorganet. Den skadelidandes ställning föreskriva får att (11) EGT L 281, 23. 11. 1995, s. 31. 11 bör i detta fall vara åtminstone densamma som i samband med anspråk mot garantifonden enligt artikel 1. 4 i direktiv 84/5/EEG. (29) Detta system kan göras funktionsdugligt genom ett avtal mellan de skadeersättningsorgan som inrättats eller godkänts av medlemsstaterna om deras uppgifter, skyldigheter och ersättningsförfaranden. (30) Om det är omöjligt att identifiera försäkringsgivaren för fordonet bör det föreskrivas att den som slutligen skall utge det belopp som betalats ut som ersättning till den skadelidande skall vara den garantifond enligt artikel 1. 4 i direktiv 84/5/EEG som finns i den medlemsstat där det icke försäkrade fordon, vars användning orsakat olyckan, är normalt hemmahörande. Om det inte är möjligt att identifiera fordonet måste bestämmelser införas så att den som slutligen skall utge beloppet är den garantifond enligt artikel 1. 4 i direktiv 84/5/EEG som finns i den medlemsstat där olyckan skett. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Räckvidd Syftet med detta direktiv är att fastställa särskilda bestämmelser tillämpliga på skadelidande som är berättigade till ersättning för förlust eller skada orsakad av olyckor som inträffar i en annan medlemsstat än den där den skadelidande har sin stadigvarande bostad och som har orsakats genom användning av fordon som är försäkrade och normalt är hemmahörande i en medlemsstat. Artiklarna 4 och 6 skall gälla endast vid olyckor som har orsakats genom användning av ett fordon som är (a) (b) försäkrat genom ett etableringsställe i en annan medlemsstat än den där den skadelidande har sin stadigvarande bostad, och normalt hemmahörande i en annan medlemsstat än den där den skadelidande har sin stadigvarande bostad. Artikel 7 skall även gälla olyckor som orsakas av sådana fordon från tredje land som omfattas av artiklarna 6 och 7 i direktiv 72/166/EEG. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här avses: (a) försäkringsföretag: ett företag som har fått officiell auktorisation enligt artikel 6 eller artikel 23. 2 i direktiv 73/239/EEG. 12 (b) (c) (d) (e) "etableringsställe": ett försäkringsföretags huvudkontor, agentur eller filial, enligt definitionen i artikel 2 c i direktiv 88/357/EEG. "fordon": ett motorfordon enligt definitionen i artikel 1. 1 i direktiv 72/166/EEG. "skadelidande": en skadelidande enligt definitionen i artikel 1. 2 i direktiv 72/166/EEG. "den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande": det territorium där fordonet är normalt hemmahörande enligt definitionen i artikel 1. 4 i direktiv 72/166/EEG. Artikel 3 Direktanspråk Varje medlemsstat skall se till att skadelidande vid olyckor som inträffar i en annan medlemsstat än den där den skadelidande har sin stadigvarande bostad har rätt att rikta anspråk direkt mot det försäkringsföretag som tillhandahåller ansvarsförsäkring för den ansvariga personen. Artikel 4 Skaderegleringsrepresentanter 1. 2. 3. Varje medlemsstat skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla försäkringsföretag som täcker de risker som klassificeras i klass 10 under avdelning A i bilagan till direktiv 73/239/EEG, utom fraktförares ansvar, utser en skaderegleringsrepresentant i varje medlemsstat utom den där de fick sin officiella auktorisation. Skaderegleringsrepresentanten skall ha ansvaret för att handlägga och reglera ersättningsanspråk som uppstår genom olyckor i sådana fall som avses i artikel 1. Skaderegleringsrepresentanten skall vara bosatt eller etablerad i den medlemsstat där han är utsedd. (a) Valet av skaderegleringsrepresentant skall göras av försäkringsbolaget. Medlemsstaterna får inte inskränka denna valfrihet. (b) Skaderegleringsrepresentanten försäkringsbolag. kan arbeta för ett eller flera Skaderegleringsrepresentanten skall vid sådana ersättningsanspråk samla in all nödvändig information med anknytning till regleringen av anspråken och vidta nödvändiga åtgärder för att förhandla fram en reglering av anspråken. Kravet på att en skaderegleringsrepresentant skall utses skall inte frånta den skadelidande eller dennes försäkringsföretag rätten att väcka talan direkt mot den som har orsakat olyckan eller dennes försäkringsföretag. Skaderegleringsrepresentanterna måste ha tillräckliga befogenheter och språkkunskaper för att företräda försäkringsföretaget gentemot skadelidande i 13 4. 5. 6. 1. sådana fall som avses i artikel 1 och för att tillmötesgå deras anspråk till fullo. Representanten måste kunna handlägga ärendet på det eller de språk som har officiell status i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt. Medlemsstaterna skall föreskriva en skyldighet som, åtföljd av lämpliga effektiva och systematiska, ekonomiska eller motsvarande administrativa sanktioner, innebär att, inom tre månader från den dag när den skadelidande framställde sitt ersättningsanspråk antingen direkt till försäkringsföretaget för den som har orsakat olyckan eller till dess skaderegleringsrepresentant, (a) (b) försäkringsföretaget för den som har orsakat olyckan eller detta företags skaderegleringsrepresentant är skyldig att lämna ett motiverat ersättningsanbud i sådana fall då ansvaret inte bestrids och skadan har beräknats, eller det försäkringsföretag som ersättningsanspråket ställts till eller detta företags skaderegleringsrepresentant är skyldig att lämna ett motiverat svar på vad som anförts i anspråket i sådana fall då ansvaret bestrids eller inte klart har fastställts eller skadan inte har beräknats fullständigt. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser som säkerställer att ränta utgår på det ersättningsbelopp som den skadelidande erbjuds av försäkringsföretaget eller tillerkänns av domstol, om inget anbud getts inom tremånadersfristen. Kommissionen skall rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av punkt 4 första stycket, samt om hur verkningsfull nämnda nationella bestämmelse sanktionsbestämmelser, före den. (*) samt skall vid behov lämna förslag. om överensstämmelsen mellan och är Att en skaderegleringsrepresentant utses skall inte i sig innebära öppnandet av en filial i den mening som avses i artikel 1 b i direktiv 92/49/EEG, och skaderegleringsrepresentanten skall inte betraktas som ett etableringsställe i den mening som avses i artikel 2 c i direktiv 88/357/EEG och inte heller som en etablering i den mening som avses i Brysselkonventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område(12). Artikel 5 Artikel om Informationscentra För att bereda den skadelidande möjlighet att begära ersättning, skall varje medlemsstat inrätta eller godkänna ett informationscentrum, som skall vara ansvarigt för att (a) att föra ett register som innehåller Fem och ett halvt år efter detta direktivs ikraftträdande. (*) (12) EGT C 27, 26. 1. 1998, s. 1 (konsoliderad version). 14 (1) (2) (3) registreringsnummer hemmahörande inom den ifrågavarande statens territorium, för motorfordon som är normalt (i) (ii) nummer på de försäkringsbrev som omfattar användningen av sådana fordon i riskklass 10 under avdelning A i bilagan till direktiv 73/239/EEG, utom fraktförares ansvar, samt då försäkringsbrevets giltighetstid har löpt ut även vid vilken tidpunkt försäkringsskyddet slutade gälla, om fordonet omfattas gränsförsäkring på grund av undantaget direktiv 72/166/EEG, skall numret på dessa anges, av ett grönt kort en eller i artikel 4 b i försäkringsföretag som tillhandahåller ansvarsförsäkring för användningen av fordon för de risker som klassificeras i klass 10 under avdelning A i bilagan till direktiv 73/239/EEG, utom fraktförares ansvar, och de skaderegleringsrepresentanter som försäkringsföretaget har utsett i enlighet med artikel 4 och vars namn skall meddelas informationscentrumet i enlighet med punkt 2 i den här artikeln. (4) listan över de fordon som i varje medlemsstat har undantagits från skyldigheten att omfattas av ansvarsförsäkring enligt bestämmelserna i artikel 4 a och 4 b i direktiv 72/166/EEG, (5) när det gäller de fordon som avses i punkt 4 (i) namnet på den myndighet eller det organ som utses enligt artikel 4 a andra stycket i direktiv 72/166/EEG att svara för ersättning till skadelidande i fall när förfarandet i artikel 2. 2 första strecksatsen i direktiv 72/166/EEG inte är tillämpligt, om fordonet omfattas av undantaget enligt artikel 4 a i direktiv 72/166/EEG, (ii) namnet på det organ som täcker fordonet i den medlemsstat där det är normalt hemmahörande, om fordonet omfattas av undantaget enligt artikel 4 b i direktiv 72/166/EEG, (b) (c) eller samordna sammanställningen och spridningen av dessa uppgifter samt hjälpa behöriga personer att erhålla den information som omnämns i a 1–5. Den information som avses i a (1–3) skall arkiveras i sju år efter det att fordonet har upphört att vara registrerat eller försäkringskontraktet har upphört att gälla. 2. Försäkringsföretag skall meddela informationscentrumen i samtliga medlemsstater namn och adress på den som avses punkt (3) 1 a i 15 3. 4. skaderegleringsrepresentant som de har utsett i varje medlemsstat i enlighet med artikel 4. från Medlemsstaterna skall se till att den skadelidande har i den medlemsstat där han är bosatt eller i den informationscentrumet medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande eller där olyckan inträffade utan onödigt dröjsmål(13) få följande information inom sju år efter olyckan: rätt att (a) Försäkringsföretagets namn och adress. (b) försäkringsnumret och (c) Namn och adress på försäkringsföretagets skaderegleringsrepresentant i den stat där den skadelidande har sin stadigvarande bostad. Informationscentrumen skall samarbeta med varandra. Informationscentrumet skall ge den skadelidande namn och adress på fordonets ägare eller den som vanligtvis kör fordonet eller den registrerade innehavaren om den skadelidande har ett legitimt intresse av att få denna information. skall uppfylla att informationscentrumet särskilt vända sig till bestämmelse kunna denna För (a) försäkringsföretaget, eller (b) fordonsregistret. Om fordonet omfattas av undantaget enligt artikel 4 a i direktiv 72/166/EEG skall informationscentrumet meddela den skadelidande namnet på den myndighet eller det organ som enligt artikel 4 a andra stycket i det direktivet har utsetts att svara för ersättning till skadelidande i fall då förfarandet i artikel 2. 2 första strecksatsen i direktiv 72/166/EEG inte är tillämpligt. Om fordonet omfattas av undantaget enligt artikel 4 b i direktiv 72/166/EEG skall informationscentrumet meddela den skadelidande namnet på det organ som täcker fordonet i det land där det är normalt hemmahörande. 5. De personuppgifter som framkommer till följd av föregående punkter skall behandlas i enlighet med sådana nationella bestämmelser som antagits enligt direktiv 95/46/EG. (13) Ordet "omedelbart" föreslogs av Europaparlamentet men måste preciseras för att undvika skillnader när medlemsstaterna genomför denna bestämmelse. 16 Artikel 6 Skadeersättningsorgan 1. Varje medlemsstat skall inrätta eller auktorisera ett skadeersättningsorgan med uppgift att ersätta skadelidande i sådana fall som beskrivs i artikel 1. Sådana skadelidande får kräva ersättning från skadeersättningsorganet i den medlemsstat där de har sin stadigvarande bostad (a) (b) om försäkringsföretaget eller dess skaderegleringsrepresentant, inom från det datum då den skadelidande framförde sitt tre månader fordon vars ersättningsanspråk till användning dess till skaderegleringsrepresentant, inte har lämnat ett motiverat svar på vad som anges i ersättningsanspråket, eller försäkringsföretaget för det eller orsakade olyckan att har underlåtit försäkringsföretaget om en skaderegleringsrepresentant i den stat i vilken den skadelidande har sin I detta fall får stadigvarande bostad i enlighet med artikel 4. 1. skadelidande till skadeersättningsorganet, om de har framfört ett ersättningsanspråk direkt till försäkringsföretaget för det fordon vars användning orsakade olyckan och om de har mottagit ett motiverat svar inom tre månader efter det att de framförde anspråket. ersättningsanspråk framföra utse inte till Skadelidande skadeersättningsorganet, om de har vidtagit rättsliga åtgärder direkt mot försäkringsföretaget. ersättningsanspråk framföra dock inte får Skadeersättningsorganet skall ingripa inom två månader från den dag då den skadelidande framför sitt ersättningsanspråk till organet men skall avbryta dess vidtagna svar på skaderegleringsrepresentant ersättningsanspråket. eller lämnat ett motiverat försäkringsföretaget senare har åtgärder om Skadeersättningsorganet skall omedelbart underrätta: (a) (b) försäkringsföretaget olyckan eller skaderegleringsrepresentanten, för det fordon vars användning har orsakat skadeersättningsorganet i den medlemsstat där det försäkringsföretag som har utfärdat försäkringsbrevet är etablerat, (c) den som orsakade olyckan, om denne är känd, om att det har mottagit ett ersättningsanspråk från den skadelidande och att det kommer att svara på anspråket inom två månader från det att detta framfördes. Denna bestämmelse skall inte påverka medlemsstaternas rätt att anse ersättning från detta organ som subsidiär eller ej och inte heller rätten att 17 införa regler om skadereglering mellan detta organ och den person eller de personer som har orsakat olyckan och andra försäkringsföretag eller socialförsäkringsorgan som skall ersätta den skadelidande med avseende på samma olycka. Medlemsstaterna får dock inte tillåta att organet, som villkor för betalning av ersättning, ställer krav på att den skadelidande kan visa att den som är ansvarig inte har förmåga eller vägrar att betala. 2. Det skadeersättningsorgan som har betalat ut ersättning till den skadelidande i den medlemsstat där denne har sin stadigvarande bostad skall ha rätt att av skadeersättningsorganet i den medlemsstat där det försäkringsföretag som har utfärdat försäkringsbrevet är etablerat, kräva ersättning för det belopp som har betalats ut som ersättning. Det senare organet skall sedan överta den skadelidandes rättigheter mot den person som har orsakat olyckan eller dennes försäkringsföretag om i den medlemsstat där den skadelidande har sin skadeersättningsorganet stadigvarande bostad har ersatt denne för förlusten eller skadan. Varje medlemsstat är skyldig att erkänna detta övertagande av rättigheter i enlighet med vad som har fastställts i någon annan medlemsstat. 3. Denna artikel skall börja gälla (a) (b) efter det att ett avtal ingåtts mellan de skadeersättningsorgan som har inrättats eller godkänts av medlemsstaterna om deras uppgifter, skyldigheter och ersättningsförfaranden, från och med den dag som kommissionen fastställer efter det att den i nära samarbete med medlemsstaterna har förvissat sig om att ett sådant avtal ingåtts, och tillämpas så länge avtalet gäller. Kommissionen skall före den. (*) rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna artikel och hur verkningsfull den är och vid behov lägga fram förslag. Artikel 7 Om det inte är möjligt att identifiera fordonet eller om det inom två månader efter olyckan är omöjligt att identifiera försäkringsföretaget, kan den skadelidande ansöka i den medlemsstat där han har sin om ersättning hos skadeersättningsorganet stadigvarande bostad. Ersättningen skall lämnas i enlighet med artikel 1 i direktiv 84/5/EEG. Skadeersättningsorganet skall därefter, i enlighet med de villkor som anges i artikel 6. 2 i det här direktivet, ha ett ersättningsanspråk (a) i de fall då försäkringsföretaget inte kan identifieras, mot den garantifond som har inrättats i enlighet med artikel 1. 4 i direktiv 84/5/EEG i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande, (*) Fem år efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. 18 (b) (c) i de fall då det rör sig om ett oidentifierat fordon, mot garantifonden i den medlemsstat där olyckan inträffade, i de fall då det rör sig om ett fordon från tredje land, mot garantifonden i den stat där olyckan inträffade. Artikel 8 Direktiv 73/239/EEG skall ändras på följande sätt: (a) I artikel 8. 1 skall följande punkt läggas till: "f) meddela namn och adress på de skaderegleringsrepresentanter som utses i varje medlemsstat utom i den medlemsstat där auktorisationen söks, om de risker som skall täckas är klassificerade i klass 10 under avdelning A i bilagan, utom fraktförares ansvar. " (b) I artikel 23. 2 skall följande punkt läggas till: "h) Det meddelar namn och adress på de skaderegleringsrepresentanter som utses i varje medlemsstat utom i den medlemsstat där auktorisationen söks, om de risker som skall täckas är klassificerade i klass 10 under avdelning A i bilagan, utom fraktförares ansvar. " Artikel 9 Direktiv 88/357/EEG skall ändras på följande sätt: I artikel 12a. 4 skall följande punkt läggas till: "Om försäkringsföretaget får har medlemsstaterna godkänna att den skaderegleringsrepresentant som har utsetts enligt artikel 4 i direktiv 99/. /EG(*) utför de uppgifter som åligger den representant som skall utses enligt denna punkt. representant någon utsett inte (*) Europaparlamentets och rådets direktiv 99/. /EG av den. om för tillnärmning motorfordon samt om ändring av direktiven 73/239/EEG och 88/357/EEG (EGT L. ). om ansvarsförsäkring av medlemsstaternas lagar 19 Artikel 10 Genomförande Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den. (*). De skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser senast den. (**). När en medlemsstat fattar beslut om dessa åtgärder skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Utan att det påverkar punkt 1 skall medlemsstaterna inrätta eller godkänna skadeersättningsorganet Om skadeersättningsorganen inte har ingått ett avtal enligt artikel 6. 3 före den. (**) skall kommissionen föreslå åtgärder avsedda att säkerställa att bestämmelserna i artiklarna 6 och 7 kan börja gälla före den. (***). den. (*). artikel enligt före 6. 1 Medlemsstaterna får i enlighet med fördraget behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer förmånliga för den skadelidande parten än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning, som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 1. 2. 3. 4. 5. Artikel 11 Ikraftträdande Detta direktiv träder gemenskapernas officiella tidning. i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska Artikel 12 Påföljder för överträdelser av de nationella Medlemsstaterna skall bestämmelser som de antar för att överföra detta direktiv och därvid vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna skall vara fastställa sanktioner 24 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. (*) 30 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. (**) 18 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. (*) (**) 24 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. (***) 30 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. 20 effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall senast den. (*) underrätta kommissionen om dessa bestämmelser, och eventuella senare ändringar av dessa så snart som möjligt. Artikel 13 Mottagare Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel På Europaparlamentets vägnar Ordförande På rådets vägnar Ordföranden (*) 24 månader efter dagen för detta direktivs ikraftträdande. 21


title: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 398/2000 tat-22 ta’ Frar 2000 li jemenda r-Regolamenti (KE) Nru 659/97 u (KE) Nru 921/1999 fir-rigward tal-kalkolazzjoni tal-kwantità immarketjata ta’ l-organizzazzjonijiet tal-produtturi, tal-prezzijiet tal-produzzjoni u tal-lista tas-swieq rappreżentattivi u l-arranġamenti għad-distribuzzjoni bla ħlas fis-settur tal-frott u ħxejjex u li jħassar ir-Regolament (KEE) Nru 1559/70

eurovoc_concepts:
delivery
free service
fruit
producer organisation
trade volume
vegetable

text: 278 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 28 32000R0398 23. 2. 2000 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 50/7 IR-REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (KE) Nru 398/2000 tat-22 ta’ Frar 2000 li jemenda r-Regolamenti (KE) Nru 659/97 u (KE) Nru 921/1999 fir-rigward tal-kalkolazzjoni tal- kwantità immarketjata ta’ l-organizzazzjonijiet tal-produtturi, tal-prezzijiet tal-produzzjoni u tal- lista tas-swieq rappreżentattivi u l-arranġamenti għad-distribuzzjoni bla ħlas fis-settur tal-frott u ħxejjex u li jħassar ir-Regolament (KEE) Nru 1559/70 IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, li kkunsidrat Wara Ewropea, it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2200/96 tat-28 Ottubru 1996 dwar l-organizzazzjoni komuni tas-suq tal-frott u l-ħxejjex (1), kif l-aħħar emendat bir-Regolament (KE) Nru 1257/1999 (2), u partikolarment l-Artikolu 10 u l- Artikolu 30(7) tiegħu, Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 659/97 tas-16 regoli dettaljati għall- ta’ April 1997 jistabbilixxi applikazzjoni (KE) Nru tal-Kunsill tar-Regolament 2200/96 fir-rigward ta’ l-arranġamenti ta’ l-intervent fis- settur tal-frott u l-ħxejjex (3), kif l-aħħar emendat bir- Regolament (KE) Nru 729/1999 (4), jista’ b’mod utli jiġi emendat fid-dawl ta’ studju li jivvaluta l-programmi ta’ l- għajnuna tal- Kummissjoni. implimentati l-awspiċi bl-ikel taħt l-ħlas tad-distribuzzjoni bla ħlas għall-ipproċessar tagħhom. B’żieda ma’ dan, fil-każ ta’ l- operazzjonijiet li hemm referenza dwarhom fl-ewwel inċiż imsemmija hawn fuq, għandu jsir provvediment għal stedina biex issir offerta, lill-proċessuri b’għelejjel bil-possibbiltà li isir l-ipproċessar. L- naturali sabiex tiġi evitata l-ispiża ta’ Istati Membri għandhom ikunu liberi jagħżlu jekk li iniedux stedina għall-offerti bħal dik jew le. Meta jkun xieraq, l-organizzazzjonijiet tal-karità għandhom jinnoti- fikaw lill-Istati Membri bil-ħtiġiet tagħhom tal-prodotti pproċessati minn frott u ħxejjex friski. L-appaltatur li l-offerta tiegħu għandu jkun dak li tintlaqa’ japplika għall-iċken kwantità friski biex iforni ta’ prodotti kwantità stabbilita tal-prodott ipproċessat. Il-kwantità ta’ frisk aktar mill-kwantità meħtieġa biex jiġi prodott prodott il-prodott ipproċessat intiż għal distribuzzjoni bla ħlas għandha tikkostitwixxi l-ħlas b’għelejjel naturali li lill-persuna tagħmel l-offerta għandha tipproċessa din il-kwantità wkoll. tkun għamlet Il-persuna l-offerta. li Sabiex ir-Regolament (KE) Nru 659/97 isir konformi l-oħra fis-seħħ dwar l-organizz- mad-dispożizzjonijiet azzjoni komuni tas-swieq, il-komponenti tal-produzzjoni l-organizzazzjonijiet produtturi għandha nnegozjata ta’ tiġi emendata biex teskludi kwantitajiet għall-bejgħ dirett, billi dawn ma jinvolvu l-ebda xogħol minn naħa ta’ l-organizzazzjonijiet produtturi. Minħabba n-numru kbir ta’ prodotti u swieq rappreżen- tattivi biex jiġu inklużi fin-notifiki ta’ kull ġimgħa tal- prezzijiet tal-produzzjoni, għandu jsir użu esklussiv mis- sistema IDES sabiex ikun assigurat l-ipproċessar tad-data b’ħeffa u b’effiċjenza. Minħabba l-komplessità ta’ l-arranġamenti għad-distri- buzzjoni bla ħlas kif deher mill-esperjenza miksuba fi snin riċenti u sabiex l-osservazzjoni mill-qrib issir aktar effettiva, id-dispożizzjonijiet regolatorji u l-informazzjoni mitluba mingħand l-Istati Membri għandhom jiġu ssimplifikati. L-intervalli minimi jinnotifikaw lill-Kummissjoni bil-listi azzjonijiet tal-karità approvati għandhom jiġu ffissati. li fihom l-Istati Membri għandhom l-organizz- ta’ l-kwantitajiet addizzjonali jiġu eliminati rtirati mis-suq permezz ta’ Invista li tad-distribuzzjoni prodotti mingħajr ħlas kif hemm referenza dwarha fl-ewwel u t- (KE) tielet l-arranġamenti Nru 2200/96, għandhom jiġu stabbiliti l-Artikolu 30(1)(a) tar-Regolament inċiż ta’ (7) (8) (9) (10) (11) (12) L-arranġamenti biex jitħallsu l-ispejjeż tat-trasport, l- għażla u l-imballaġġ għandhom jiġu ssimplifikati u l- ammonti miżjuda. Sabiex jiġi indikat biċ-ċar li hija involuta miżura ta’ distribuzzjoni bla ħlas tal-Komunità, l-emblema Ewropea għandha tkun tidher fuq il-pakketti. Il-lista tas-swieq rappreżentattivi għandha tkun aġġor- nata. Instabu żbalji fl-Annessi III u IV tar-Regolament (KE) Nru 659/97. Dawn għandhom ikunu kkoreġuti. Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 921/1999 tat- 30 ta’ April 1999 li jipprovdi għal miżuri speċjali biex jiġu distribwiti frott u ħxejjex irtirati mis-suq lill-persuni li joriġinaw mill-Kosovo (5), kif emendat bir-Regolament jirreferi għar-Regolament (KE) (KE) Nru 2134/1999 (6), Nru 659/97. Dawk ir-referenzi għandhom jiġu aġġornati sabiex jittieħed akkont ta’ l-emendi fir-Regolament li ssir referenza għalih. jistabbilixxi Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 1559/70 tal- l-kondizzjonijiet għall- 31 Lulju 1970 li provvista lill-industrija ta’ l-għalf ta’ l-annimali ta’ frott u ħxejjex irtirati mis-suq (7), kif l-aħħar emendat bir- Regolament (KE) Nru 771/95 (8), m’għadux aktar jintuża u għandu jiġi mħassar. Billi: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (1) ĠU L 297, tal-21. 11. 1996, p. 1. (2) ĠU L 160, tas-26. 6. 1999, p. 80. (3) ĠU L 100, tas-17. 4. 1997, p. 22. (4) ĠU L 93, tat-8. 4. 1999, p. 11. (5) ĠU L 114, ta’ l-1. 5. 1999, p. 46. (6) ĠU L 262, tat-8. 10. 1999, p. 3. (7) ĠU L 169, ta’ l-1. 8. 1970, p. 55. (8) ĠU L 77, tas-6. 4. 1995, p. 9. 03/Vol. 28 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 279 (13) Il-Kumitat ta’ Ġestjoni għall-Frott u l-Ħxejjex Friski ma wassalx opinjoni fil-limitu ta’ żmien stipulat mill- president tiegħu, (ċ) il-ħames inċiż huwa mibdul b’dan li ġej: “— fejn ikun xieraq, l-isem ta’ l-impriża responsabbli għall-ipproċessar tal-prodotti friski skond l-Arti- kolu 14a,”. 6) Is-segwenti l-Artikoli 14a u 14b għandhom jiġu mdaħħla: ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT: “Artikolu 14a Artikolu 1 Ir-Regolament (KE) Nru 659/97 huwa emendat kif ġej: 1) L-Artikolu 3(1) huwa emendat kif ġej: (a) il-punt (b) ta’ l-ewwel subparagrafu huwa mħassar; (b) it-tieni subparagrafu huwa mibdul b’dan li ġej: “Il-kwantità mqiegħda fuq is-suq li referenza dwarha fl-ewwel subparagrafu m’għandhiex tinkludi l- tal- ta’ produzzjoni produtturi mqiegħda fis-suq skond l-ewwel, it-tieni u t- l-Artikolu 11(1)(ċ)(3) inċiżi tielet tar-Regolament (KE) Nru 2200/96. ” l-organizzazzjonijiet tal-membri ssir ta’ 2) L-Artikolu 7(2) huwa mibdul b’dan li ġej: Għall-prodotti u matul il-perjodi elenkati fl-Annes- “2. s III, l-Istati Membri għandhom jibagħtu lill-Kummissjoni sa mhux aktar tard minn nofsinhar (ħin ta’ Brussel) ta’ l- tikkonċerna, Erbgħa ta’ kull Ġimgħa, għal kull fis-swieq jum tas-suq, rappreżentattivi tagħhom. Il-Kummissjoni għandha tibgħat din l-informazzjoni lill-Istati Membri. li irreġistrati l-informazzjoni il-prezzijiet L-informazzjoni għandha tintbagħat lill-Kummissjoni bl- użu ta’ l-Interactive Data Entry System (IDES). ” 3) L-Artikolu 11 huwa emendat kif ġej: (a) is-subparagrafu li ġej għandu jiġi miżjud mal-para- grafu 1: “Dawn il-prodotti jistgħu jiġu pproċessati permezz tal- kondizzjonijiet stabbiliti fl-Artikoli 14a jew 14b;” (b) it-tieni subparagrafu tal-paragrafu 3 huwa mibdul b’dan li ġej: “Minn Marzu 2000 u f’intervalli ta’ tliet snin, l-Istati Membri għandhom jinnotifikaw listi ta’ organizz- tal-karità approvati kif hemm referenza azzjonijiet dwarhom fil-punti (b) u (ċ) lill-Kummissjoni, li għandha tibgħat dawk il-listi lill-Istati Membri kollha. ” 4) It-tieni paragrafu ta’ l-Artikolu 13 huwa mħassar. 5) Fl-Artikolu 14(3): (a) it-tielet inċiż huwa mibdula b’dan li ġej: “— l-ismijiet ta’ l-organizzazzjonijiet tal-karità invo- fl-operazzjonijiet u l-funzjonijiet rispettivi luti tagħhom,”; (b) ir-raba’ inċiż huwa mibdul b’dan li ġej: L-organizzazzjoni tal-karità tista’ tipproċessa jew titlob li jiġu pproċessati għall-spejjeż tagħha l-prodotti rtirati mis- suq bil-għan li dawn jiġu mqassma b’xejn jew lill-persuni magħrufa bħal ma huma intitolati għal għajnuna pubblika tagħhom jew inkella lil taħt persuni li Il-prodotti kollha jirriżultaw għandhom jitqassmu mingħajr ħlas. il-leġislazzjoni nazzjonali fil-bżonn f’pajjiżi terzi. Artikolu 14b ta’ Skond il-ħtiġiet l-organizzazzjonijiet skond il-paragrafu 3, tal-karità, 1. jistgħu indikati jorganizzaw sejħa waħda jew aktar għal offerti għall- ipproċessar tal-prodotti rtirati mis-suq mill-persuna li l- offerta tagħha tiġi milqugħa. l-Istati Membri l-offerta tagħha tiġi milqugħa għandha Il-persuna li tipproċessa l-prodotti kollha rtirati mis-suq li jiġu offruti lilha. Il-kwantitajiet ta’ prodotti rtirati mis-suq li jeċċedu l- kwantitajiet meħtieġa għall-manifattura tal-prodotti ppro- ċessati biex jitqassmu b’xejn għandhom jikkostitwixxu l- ħlas b’għelejjel naturali biex tikkumpensaha għall-ispejjez tal-manifattura li trid tagħmel. Il-prodotti pproċessati għal distribuzzjoni mingħajr ħlas għandhom imbagħad jiġu mqassma mill-organizz- tal-karità lil dawk meqjusa bħala li huma azzjonijiet intitolati għal assistenza pubblika taħt il-leġislazzjoni tal- Istat Membru. li L-Istati Membri 2. jkunu jixtiequ jimplimentaw il- proċedura tas-sejħa għal offerti li ssir referenza għaliha fil- paragrafu 1 għandhom jagħmlu l-pubbliċità xierqa u jinformaw lill-Kummissjoni dwar jew l- ħxejjex involuti u l-perjodu kopert mill-proċedura. Dan il- perjodu m’għandux jeċċedi s-sena tas-suq għall-prodott f’dan il-każ. it-tip tal-frott il-ħtiġiet 3. Mhux aktar tard mid-data ffissata mill-awtorità nazzjonali kompetenti, l-organizzazzjonijiet tal-karità invo- tagħhom luti għandhom jinnotifikawha dwar għall-prodotti pproċessati minn frott u ħxejjex friski kif referenza għalihom fil-paragrafu 2 u għandhom issir jagħtu garanzija li joħduhom taħt il-kontroll tagħhom u jqassmuhom kollha, mingħajr ħlas. tal- kontroll għandu jitlesta mhux aktar tard minn xahar wara l-perjodu ta’ ssir referenza għaliha fil-paragrafu 2. l-ipproċessar kopert bil-proċedura li It-trasferiment “— is-sustanza tal-ftehim bejn l-organizzazzjoni li tipproduċi tirtira l-prodotti mis-suq u l- organizzazzjoni tal-karità li tkun responsabbli li tirċevihom,”; li L-Istati Membri għandhom, fejn ikun xieraq, jiġbru 4. flimkien fi grupp il-ħtiġiet kif espressi fil-paragrafu 3 f’lottijiet ta’ prodotti pproċessati u jħejju abbozz ta’ stedina biex issir offerta. 280 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 28 Din għandha jkun fiha mill-anqas l-informazzjoni li ġejja għal kull lott: — il-prodott frisk involut u l-perjodu li matulu l-prodotti rtirati mis-suq x’aktarx li jkunu disponibbli, — iż-żoni ġeografiċi li fihom x’aktarx li jiġu maħżuna, — id-deskrizzjoni dettaljata tal-prodott ipproċessat mill- frott jew mill-ħxejjex li għandu jiġi fornut u l-ippakkjar tiegħu, it-terminu ta’ żmien għall-provvista tiegħu, flimkien mal-kwantità li l-persuna li titfa’ l-offerta trid tintrabat li tipproduċi, li ġew irtirati mis-suq ikunu disponibbli. jekk il-prodotti Il-garanzija għall-offerta għandha tkun EUR 20/tunnellata metrika piż nett tal-prodott finali pproċessat. L-abbozz ta’ favorevoli, tal-Komunitajiet Ewropej, l-istedina għall-offerta li ssir referenza 5. għalih fil-paragrafu 4 għandu jintbagħat lill-Kummissjoni għall-approvazzjoni. Għandu jiġi ppubblikat fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Ladarba l-Kummissjoni tkun ħadet deċiżjoni ippubblikata fil-Ġurnal l-istedina għall-offerta Uffiċjali għandha tiġi mnedija. Mill-anqas żewġ offerti għal kull lott iridu jiġu ppreżentati bħala tweġiba għal kull stedina għall- offerti. Il-lott għandu jingħata lill-persuna li titfa’ l-offerta għall-iċken kwantità tal-prodott frisk għall-provvistà tal- prodott ipproċessat. Meta l-istess ammont jiġi mitlub minn aktar minn persuna waħda li l-għażla għandha ssir bix-xorti. Meta l-offerti kollha mitfugħa jinvolvu kwantitajiet eċċessivament għoljin ta’ prodotti friski, l-Istat Membru jista’ jiddeċiedi li ma jagħmilx għażla ta’ l-offerta għall-lott f’dak il-każ. tagħmel offerta, L-Istat Membru għandu jinforma lill-Kummissjoni bl-eżitu ta’ l-istedina għall-offerti. Il-Kummissjoni għandha tippub- blika din l-informazzjoni fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Tista’ titlob dettalji ta’ l-offerti mingħand il-persuni li jkunu tefgħu l-offerti. L-Istat Membru għandu jinforma lill-persuna li 6. l- offerta tagħha tkun intlaqgħet għal kull lott, malli jibda jsir l-irtirar, dwar l-organizzazzjonijiet produtturi minn fejn tkun tista’ tikseb provvisti tal-prodotti friski irtirati mis-suq bi priorita fuq benefiċjarji oħra kif issir referenza għalihom fl-Artikolu 11 u 12 ta’ dan ir-Regolament. jiġi ffabbrikat, il-prodott ipproċessat għandu 7. Malli jitqiegħed għad-dispożizzjoni ta’ l-organizzazzjonijiet tal- karità mill-aktar fis possibbli, fi proporzjon għall-kwantità jkun tqiegħed għad-dispożizzjoni tal- ta’ prodott frisk li persuna li l-offerta tagħha tkun ġiet milqugħa. tiġi milqugħa Sabiex ikun assigurat it-twettiq ta’ l-offerta, il-persuna 8. li tipprovdi garanzija. Din għandha tkun ibbażata fuq il-piż nett tal- prodott frisk mitlub għall-prodott ipproċessat. Għandha tkun ekwivalenti: tagħha għandha l-offerta — fil-każ tal-prodotti elenkati fl-Anness II tar-Regolament (KE) Nru 2200/96, għal ħames darbiet daqs il-kumpens għall-irtirar tal-Komunità li ssir referenza dwaru fl- Artikolu 26 ta’ dak ir-Regolament, — fil-każ tal-prodotti l-oħra, ammont stipulat fl-avviż ta’ l-istedina għall-offerta. Il-garanzija għandha tinħeles hekk kif tal- prodott ipproċessat jiġu kkonsenjati u ladarba l-persuna li tkun ġiet milqugħa l-offerta tagħha tkun ipprovdiet prova il-provvisti l-prodotti friski kollha li tqiegħdu għad-dispożizzjoni li tagħha għall-konsenja tal-prodott ipproċessat ikunu ġew ipproċessati. ” 7) Fl-Artikolu 15(1), il-kliem “il-punt 1 ta’ l-Anness V” huma mibdula bil-kliem “l-Anness V”. 8) L-Artikolu 15a huwa mħassar. 9) L-Artikolu 16 huwa mibdul b’dan li ġej: “Artikolu 16 tal-Garanziji 1. L-ispejjez ta’ l-ikklassifikar u l-ippakkjar tal-frott frisk u l-ħxejjex irtirati mis-suq għal distribuzzjoni mingħajr ħlas li hemm referenza dwarhom fl-Artikolu 30(1) tar- Regolament (KE) Nru 2200/96 għandhom ikunu merfugħa mit-Taqsima tal-Fond Agrikolu Ewropew għall-Gwida u l-Garanzija (FAEGG), bl-ammont ta’ rata fissa ta’ EUR 132 kull tunnellata metrika piż nett, fil-każ tal-prodotti mqiegħda f’pakketti ta’ piż nett anqas minn intiżi għall- 25 kilogramma. L-ispejjeż tal-prodotti friski manifattura tal-prodotti pproċessati kif hemm referenza dwarhom fl-Artikoli 14a u 14b m’għandux ikun merfuh b’dan il-mod. Pakketti ta’ prodotti għal distribuzzjoni mingħajr ħlas 2. għandhom ikollhom fuqhom l-emblema Ewropea, flimkien ma’ waħda jew aktar mill-annotazzjonijiet li ġejjin: — Producto destinado a su distribución gratuita (Regla- mento (CE) no 659/97) — Produkt til gratis uddeling (forordning (EF) nr. 659/97) — Zur kostenlosen Verteilung bestimmtes Erzeugnis (Verordnung (EG) Nr. 659/97) — Προϊóν προοριζόµενο για δωρεάν διανοµή (κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 659/97) — Product 659/97) for free distribution (Regulation (KE) No — Produit destiné à la distribution gratuite (règlement (CE) no 659/97) — Prodotto destinato alla distribuzione gratuita (regola- mento (CE) n. 659/97) — Voor gratis uitreiking bestemd product (Verordening (EG) nr. 659/97) — Produto destinado a distribuição gratuita (Regulamento (CE) n. o 659/97) — Ilmaisjakeluun tarkoitettu tuote (asetus (EY) N:o 659/97) — Produkt för gratisutdelning (förordning (EG) nr 659/97). Meta d-distribuzzjoni għandha ssir ’il barra mill-Komunità, l-annotazzjoni għandha tiġi murija wkoll fil-lingwa(i) tal- pajjiżi terzi involuti. Meta jkun applikabbli, il-pakketti tal-prodotti friski li jkunu sejrin jintużaw fil-manifattura tal-prodotti pproċessati li hemm referenza dwarhom fl-Artikoli 14a u 14b m’għand- homx juru fuqhom dawn l-annotazzjonijiet. L-ispejjez ta’ l-ikklassifikar u l-imballaġġ għandhom 3. jitħallsu lill-organizzazzjoni li tipproduċi li tkun wettqet l- ikklassifikar u l-ippakkjar. 03/Vol. 28 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 281 Il-ħlas għandu jsir bla ħsara għall-preżentazzjoni dokumenti li jsostnu li jiċċertifikaw b’mod partikolari: — l-ismijiet ta’ l-organizzazzjonijiet benefiċjarji, tad- — il-kwantità tal-prodotti involuti, — l-aċċettazzjoni tal-organizzazzjonijiet benefiċjarji. ” 10) Fl-Anness II: (e) is-swieq rappreżentattivi fil-Portugall li ġejjin huma miżjuda: — għall-bettieħ: Moura u Algarve — għal-larinġ ħelu: Vidigueira — għad-dulliegħ: Grandola. 11) Fl-introduzzjoni għall-Anness III, “l-Artikolu 6(2)” huwa mibdul bi “l-Artikolu 7(2)”. (a) is-swieq rappreżentattivi fil-Ġermanja huma mibdula bis-swieq li ġejjin: — għall-pastard: Straelen, Maxdorf, Erzeugergroß- markt Thüringen-Sachsen — għat-tuffieħ: Stade, Centralmarkt Rheinland, Bodenseemarkt — għal-lanġas: Stade, Bodenseemarkt — għat-tadam: Straelen, Heidelberg, Kitzingen, Reic- henau; (b) is-suq rappreżentattiv għall-frawli fil-Belġju huwa s- suq ta’ Sint-Truiden; li ġejjin huma (ċ) is-swieq fil-Portugall rappreżentattivi mħassra: — għall-klementini: Alcácer do Sal — għall-larinġ ħelu: Santiago do Cacém — għall-ħawħ u nuċiprisk: Montargil — għall-lanġas: Cova da Beira; (d) is-swieq rappreżentattivi fil-Portugall li ġejjin huma mibdula: — għall-frawli: Oeste huwa mibdul bi Ribatejo/Oeste — għall-bettieħ u dulliegħ; Ribatejo huwa mibdul bi Ribatejo/Oeste; 12) Fl-Anness IV, “l-Artikolu 30 tar-Regolament (KE) Nru 659/97” huwa mibdul bi “l-Artikolu 30 tar- Regolament (KE) Nru 2200/96”. 13) L-Anness V huwa mibdul bl-Anness t’hawn. 14) L-Anness VI huwa mibdul bl-Anness II t’hawn. Artikolu 2 Fl-Artikolu 1 tar-Regolament Artikolu 16(2)” hija mħassra. (KE) Nru 921/1999, “u l- Ir-Regolament (KEE) Nru 1559/70 huwa mħassar. Artikolu 3 Artikolu 4 Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-1 Marzu 2000. B’dankollu: — L-Artikolu 1(1) m’għandux japplika qabel il-bidu tas-sena tas-suq segwenti għal kull prodott li tibda minn wara d-data tad-dħul fis-seħħ li hemm referenza dwarha fl-ewwel paragrafu, — L-Artikolu 1(2) m’għandux japplika qabel l-1 Ġunju 2000. Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha. Magħmul fi Brussel, it-22 Frar 2000. Għall-Kummissjoni Franz FISCHLER Membru tal-Kummissjoni 282 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 28 ANNESS I “ANNESS V SPEJJEŻ TAT-TRASPORT PERMEZZ TA' L-ARRANĠAMENTI GĦAD-DISTRIBUZZJONI MINGĦAJR ĦLAS (li hemm referenza dwarhom fl-Artikolu 15) Distanza bejn il-punt tat-tneħħija u l-post tal-konsenja (1) Anqas minn 25 km 25 km jew aktar, imma anqas minn 200 km 200 km jew aktar, imma anqas minn 350 km 350 km jew aktar, imma anqas minn 500 km 500 km jew aktar Spejjeż tat- trasport (EUR/tunnel- lati) 14,4 30 42 60 78 Suppliment għal trasport bir-refriġerazzjoni: EUR 7,2/tunnellata (1) Fil-każ li hemm referenza dwaru fl-Artikolu 14a, id-distanza bejn il-punt tat-tneħħija u l-post tal-konsenja tal-prodott ipproċessat, li tgħaddi matul il-post ta' l-ipproċessar. Fil-każ li hemm referenza dwaru fl-Artikolu 14a, id-distanza bejn il-punt tat-tneħħija u l-post tal-konsenja tal-prodott ipproċessat (prodotti friski li hemm referenza dwarhom fl-Artikolu 14b ma jikkwalifikawx għall-allokazzjoni tat-trasport). ” 03/Vol. 28 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 283 ANNESS II “ANNESS VI