title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0213/00 di Gérard Caudron (PSE) alla Commissione. Armonizzazione delle norme in materia di trasporto di merci pericolose su strada.

eurovoc_concepts:
common transport policy
road transport
transport of dangerous goods

formats: html pdf print

text: 26. 1. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 26 E/19 Risposta data dal sig. Nielson in nome della Commissione (8 marzo 2000) La Commissione, che sorveglia con la massima attenzione la situazione dei diritti umani nella Repubblica democratica del Congo (RDC), Ł al corrente della recente relazione di Amnesty International in proposito. La Commissione ha intrapreso iniziative a diretto sostegno della situazione dei diritti umani nella RDC, onde preparare un programma che dovrebbe migliorare il sistema giudiziario e contribuire all(cid:146)instaura- zione dello stato di diritto nel paese. Uno specialista retribuito dalla Commissione si trova da un anno a Kinshasa, dove collabora strettamente con la delegazione della Commissione, i ministri dei diritti umani e della giustizia, l(cid:146)alto commissario delle Nazioni Unite (ONU) per i diritti umani, gli esponenti della societ(cid:224) civile locale e altri donatori. Il programma che si intende finanziare riguarder(cid:224) diversi aspetti, tra cui il sostegno alle organizzazioni locali che si occupano di diritti umani, il ripristino del sistema giudiziario e l(cid:146)aiuto per la pubblicazione di un registro nazionale. La Commissione, inoltre, Ł disposta ad appoggiare, se del caso, tutte le iniziative valide volte a promuovere il rispetto dei diritti umani nella regione. (2001/C 26 E/022) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0213/00 di GØrard Caudron (PSE) alla Commissione (4 febbraio 2000) Oggetto: Armonizzazione delle norme in materia di trasporto di merci pericolose su strada Una direttiva sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri riguardanti il trasporto di merci pericolose su strada Ł entrata in vigore il 1o gennaio 1997. Quest(cid:146)ultima comportava talune disposizioni transitorie valide sino al 1o gennaio 1999. E(cid:146) a partire da tale data che il Parlamento avrebbe dovuto pronunciarsi su una proposta della Commissione europea volta a far cessare tali deroghe. Secondo la procedura in vigore Ł il Comitato europeo di normalizzazione (CEN) che propone le norme in tale settore. Il CEN non Ł stato in grado di ultimare i suoi lavori entro la scadenza fissata. Di conseguenza la Commissione europea ha proposto una direttiva che mira a modificare la direttiva al fine di disciplinare tali problemi a breve termine e non a far cessare il regime transitorio come ci si sarebbe dovuti aspettare! E(cid:146) esattamente ci(cid:242) che si Ł verificato per il trasporto di tali merci per ferrovia con tuttavia la seguente differenza: era stato fissato un termine. Pu(cid:242) la Commissione europea indicare il termine entro il quale il CEN ci trasmetter(cid:224) il risultato dei suoi lavori? Sino ad allora Ł effettivamente inutile che gli Stati membri modifichino le loro regolamentazioni nazionali. Si Ł quindi instaurata una certa flessibilit(cid:224) e si Ł riconosciuto agli Stati la possibilit(cid:224) di adottare o applicare delle norme diverse. Questi ultimi potranno pertanto continuare ad applicare le proprie norme per taluni contenitori sotto pressione trasportabili per i quali mancano norme europee. Possono anche adottare disposizioni diverse per il trasporto a carattere locale e per il trasporto ad hoc. Come intende la Commissione garantire un minimo di coordinamento a livello europeo? Comunque sia, Ł deplorevole che in un settore cos(cid:236) cruciale come il trasporto di merci pericolose la Comunit(cid:224) rimandi costantemente l(cid:146)adozione di norme armonizzate a scapito della sicurezza delle persone e dell(cid:146)ambiente. Risposta data dalla sig. ra de Palacio a nome della Commissione (27 marzo 2000) Come giustamente osserva l(cid:146)onorevole parlamentare, le disposizioni transitorie della direttiva del Consiglio 94/55/CE, del 21 novembre 1994, sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri riguardanti il trasporto di merci pericolose su strada, sono correlate allo stato di avanzamento dei lavori del comitato europeo di normalizzazione (CEN) (1). C 26 E/20 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 26. 1. 2001 Nel prossimo adeguamento al progresso tecnico degli allegati alla direttiva 94/55/CE, previsto per il 1o luglio 2001, dovrebbe essere ultimata, e di conseguenza integrata in detti allegati, la maggior parte delle norme del CEN applicabili ai recipienti e alle cisterne utilizzati per il trasporto di gas. Nel frattempo la Commissione si premure di garantire la coerenza della legislazione vigente ed ha proposto a tal fine una modifica delle disposizioni relative al trasporto di merci pericolose, per allinearle sulla direttiva 1999/36/CE del Consiglio, del 29 aprile 1999, in materia di attrezzature a pressione trasporta- bili (2). Il Parlamento ha accolto favorevolmente la proposta in prima lettura. Quanto alla possibilit(cid:224) di adottare disposizioni diverse per i trasporti a carattere locale, le domande degli Stati membri sono subordinate all(cid:146)approvazione di un comitato composto da rappresentanti dei 15 Stati membri e presieduto dalla Commissione, che garantisce il minimo di coordinamento necessario a livello europeo. (1) GU L 319 del 12. 12. 1994. (2) GU L 138 del 1. 6. 1999. (2001/C 26 E/023) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0214/00 di Bernard Poignant (PSE) alla Commissione (4 febbraio 2000) Oggetto: Naufragio dell(cid:146)Erika e indennizzo al settore della pesca e dell(cid:146)acquicoltura da parte dei Fondi strutturali Il naufragio dell(cid:146)Erika ha avuto conseguenze economiche importanti nel settore della pesca e dell(cid:146)acqui- coltura, gi(cid:224) particolarmente colpito da varie crisi. Alcuni pescatori hanno perso la loro zona di pesca attorno al relitto dell(cid:146)Erika, che costituisce un(cid:146)autentica «bomba a orologeria», altri hanno perso gli strumenti di lavoro, contaminati dalla nafta. Tutti hanno rifiutato per un certo tempo di mettersi in mare e hanno perso giornate di pesca. Per quanto riguarda gli ostricoltori, alcuni sono stati danneggiati da questa catastrofe, dato che delle chiazze di nafta hanno invaso gli allevamenti distruggendo non solo la produzione, ma anche le attrezzature. Infine, Ł diminuita altres(cid:236) la fiducia dei consumatori in questi prodotti, il che fa temere un calo delle vendite. In questa situazione di disastro economico, domanda di all(cid:146)Unione europea, non Ł concesso alcun aiuto di emergenza. indennizzo al Fondo internazionale contro l(cid:146)inquinamento da idrocarburi, ma, le persone che hanno subito danni possono presentare in seno Ci(cid:242) nondimeno, dai comunicati stampa del 4 e 13 gennaio 2000 risulta che la Commissione ritiene che si possano utilizzare i Fondi strutturali per aiutare i sinistrati della tempesta. Intende l(cid:146)Unione europea altres(cid:236) utilizzare tali fondi per aiutare i pescatori e gli ostricoltori vittime della marea nera? In caso affermativo, come intende agire qualora determinate regioni dipendenti dalla pesca non soddisfino i requisiti dell(cid:146)obiettivo n. 2? Risposta data dal sig. Fischler A nome della Commissione (20 marzo 2000) Lo strumento finanziario di orientamento della pesca (SFOP) potr(cid:224) contribuire all(cid:146)indennizzo dei danni causati dalla marea nera ai pescatori e agli ostricoltori nel quadro del prossimo documento unico di programmazione francese per gli interventi strutturali a favore della pesca e dell(cid:146)acquacoltura 2000/2006 (DOCUP), conformemente alle disposizioni del regolamento di applicazione dello SFOP, il regolamento (CE) n. 2792/1999 del Consiglio, del 17 dicembre 1999, che definisce modalit(cid:224) e condizioni delle azioni strutturali nel settore della pesca (1)


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-0228/00 från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen. Brott mot konkurrensregler inom handeln med husdjursfoder i Spanien.

eurovoc_concepts:
Spain
competence of the Member States
discriminatory price
infringement of EU law
pet food
restriction on competition
small retailer
supermarket
wholesale selling

text: 3. 10. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 280 E/201 Avser kommissionen att vidta (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att klarg(cid:246)ra situationen? Slutligen b(cid:246)r man ta upp f(cid:246)ljderna av att EKSG-f(cid:246)rdraget upph(cid:246)r att g(cid:228)lla. Det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att st(cid:246)dsystemet best(cid:229)r efter 2002. P(cid:229) denna punkt anser jag att endast en f(cid:246)rordning fr(cid:229)n r(cid:229)det kan ge den r(cid:228)ttss(cid:228)kerhet som beh(cid:246)vs och s(cid:228)kerst(cid:228)lla ett formellt f(cid:246)rbud mot allt st(cid:246)d som inte omfattas av regelverket. Kommer kommissionen att l(cid:228)gga fram f(cid:246)rslag i denna riktning? Svar fr(cid:229)n Mario Monti p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (17 mars 2000) Varje (cid:229)r utarbetar kommissionen en rapport om genomf(cid:246)randet av gemenskapsreglerna f(cid:246)r statligt st(cid:246)d till st(cid:229)lindustrin som omfattar alla kommissionens beslut under (cid:229)ret i enlighet med dessa best(cid:228)mmelser. Under 1993(cid:129)1994 antog kommissionen beslut om st(cid:246)d till st(cid:229)lverk p(cid:229) grundval av artikel 95 i EKSG- f(cid:246)rdraget och inte p(cid:229) gemenskapsreglerna f(cid:246)r statligt st(cid:246)d till st(cid:229)lindustrin. Besluten antogs enligt samma f(cid:246)rfarande som gemenskapsreglerna f(cid:246)r statligt st(cid:246)d till st(cid:229)lindustrin och har samma r(cid:228)ttsliga status som dessa. Sedan dess har inga andra beslut av denna typ fattats. Genomf(cid:246)randet av besluten fr(cid:229)n 1993(cid:129)1994 redog(cid:246)rs i en separat rapport till r(cid:229)det, enligt villkoren i best(cid:228)mmelserna i fr(cid:229)ga. Kommissionen har (cid:228)nnu inte formulerat sin slutliga st(cid:229)ndpunkt betr(cid:228)ffande reglerna f(cid:246)r statligt st(cid:246)d till st(cid:229)lindustrin efter det att EKSG-f(cid:246)rdraget upph(cid:246)r att g(cid:228)lla. S(cid:229)som ledamoten med ansvar f(cid:246)r konkurrens- fr(cid:229)gor utlovade kommer det framtida f(cid:246)rslaget att presenteras f(cid:246)r parlamentet vid plenarsammantr(cid:228)det i januari 2000. Kommissionen tar emellertid fasta p(cid:229) parlamentets st(cid:229)ndpunkt s(cid:229)som den definieras i dess resolution om kommissionens rapport 1998 och som den formuleras i parlamentsledamotens inl(cid:228)gg av den 18 januari 2000 och i denna skriftliga fr(cid:229)ga. (2000/C 280 E/236) SKRIFTLIG FR¯GA P-0222/00 fr(cid:229)n Brigitte Wenzel-Perillo (PPE-DE) till kommissionen ˜mne: Rapporteringsskyldighet till medlemsstaterna (31 januari 2000) Kan kommissionen redog(cid:246)ra f(cid:246)r hur m(cid:229)nga r(cid:228)ttsliga best(cid:228)mmelser det finns inom gemenskaperna (EU och EG), f(cid:246)rdelat p(cid:229) de olika politiska omr(cid:229)dena, som kr(cid:228)ver rapporteringsskyldighet till Tyskland? Kan kommissionen dessutom i en speciell (cid:246)versikt redog(cid:246)ra f(cid:246)r de r(cid:228)ttsliga grunderna f(cid:246)r dessa gemenskapsbest(cid:228)mmelser samt ocks(cid:229) ange hur ofta man (cid:228)r skyldig att rapportera ((cid:229)rligen, m(cid:229)natligen, etc. )? Svar avgivet p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar av Romano Prodi (16 mars 2000) Om kommissionen skulle svara p(cid:229) ledamotens fr(cid:229)ga, skulle det kr(cid:228)va l(cid:229)nga och kostsamma efterforsk- ningar som kommissionen p(cid:229) grund av andra uppgifter inte kan (cid:229)ta sig f(cid:246)r n(cid:228)rvarande. (2000/C 280 E/237) SKRIFTLIG FR¯GA E-0228/00 fr(cid:229)n Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (PSE) till kommissionen (4 februari 2000) ˜mne: Brott mot konkurrensregler inom handeln med husdjursfoder i Spanien I Spanien f(cid:246)rekommer det f(cid:246)r n(cid:228)rvarande illojal konkurrens och brott mot konsumentr(cid:228)ttigheterna n(cid:228)r det g(cid:228)ller marknadsf(cid:246)ring och f(cid:246)rs(cid:228)ljning av djurfoder. Foderproducenterna distribuerar produkterna l(cid:228)ngs tv(cid:229) C 280 E/202 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 10. 2000 separata kanaler. ¯ ena sidan betj(cid:228)nar de stormarknaderna och (cid:229) andra sidan sm(cid:229)butikerna. Resultatet av denna distribution l(cid:228)ngs tv(cid:229) kanaler (cid:228)r att sm(cid:229)f(cid:246)retagarna i branschen ber(cid:246)rs negativt, eftersom s(cid:229)v(cid:228)l reklam som specialerbjudanden ang(cid:229)ende husdjursfoder planeras uteslutande med utg(cid:229)ngspunkt i stor- marknadernas intressen. N(cid:228)rbutikerna har s(cid:229)lunda inte m(cid:246)jlighet att erbjuda sina kunder dessa f(cid:246)rm(cid:229)ner. Till denna diskriminerande situation b(cid:246)r man till(cid:228)gga att stormarknaderna i allm(cid:228)nhet erbjuds husdjur- sfoderprodukter till l(cid:228)gre anskaffningspriser (cid:228)n de priser som producenterna erbjuder n(cid:228)rbutikerna. Detta faktum beror p(cid:229) att sm(cid:229)f(cid:246)retagarna inte i tillr(cid:228)cklig utstr(cid:228)ckning informeras om specialerbjudanden, vilket g(cid:246)r att den produkt de erbjuder sina kunder (cid:228)r dyrare i j(cid:228)mf(cid:246)relse med den som stormarknaderna bjuder ut. Slutresultatet blir att kunderna styr kosan mot stormarknaderna i st(cid:228)llet f(cid:246)r att utnyttja butiken n(cid:228)ra hemmet med den p(cid:229)f(cid:246)ljden att m(cid:229)nga sm(cid:229)butiker tvingas l(cid:228)gga ner sin verksamhet. Denna form av illojal konkurrens har vederb(cid:246)rligen uppm(cid:228)rksammats inf(cid:246)r de spanska myndigheterna med h(cid:228)nvisning till att den nationella lagstiftningen inte till(cid:229)ter den f(cid:246)rs(cid:228)ljning under sj(cid:228)lvkostnadspris som p(cid:229)g(cid:229)r inom sektorn f(cid:246)r husdjursfoder. Skulle kommissionen, inom ramen f(cid:246)r sina befogenheter, vara beredd att utreda om det i n(cid:228)mnda fall (cid:228)ven f(cid:246)rekommer brott mot gemenskapslagstiftningen i fr(cid:229)ga om handels- och konkurrenslagar? Anser inte kommissionen att denna problematiska situation i Spanien st(cid:229)r i strid med skyddet av konsumentr(cid:228)ttigheterna, eftersom den tvingar konsumenterna att inhandla sina varor p(cid:229) stormarknaderna? Svar fr(cid:229)n Mario Monti p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (15 mars 2000) F(cid:246)r n(cid:228)rvarande har kommissionen ingen information som ber(cid:228)ttigar att ett f(cid:246)rfarande inleds mot till- verkare av djurfoder i Spanien. F(cid:246)r (cid:246)vrigt har kommissionen inte heller mottagit n(cid:229)gra klagom(cid:229)l r(cid:246)rande den fr(cid:229)ga parlamentsledamoten tar upp. Det b(cid:246)r noteras att prisskillnaderna mellan djurfoder p(cid:229) stormarknader och i n(cid:228)rbutiker i sig inte (cid:228)r en (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapens konkurrenslagstiftning. Priserna kan helt enkelt (cid:129) sett ur marknads- ekonomiskt perspektiv (cid:129) vara en (cid:229)terspegling av de ber(cid:246)rda parternas f(cid:246)rhandlingsmakt. De spanska konkurrensmyndigheterna, s(cid:228)rskilt Servicio de Defensa de la Competencia, torde vara mest l(cid:228)mpade att unders(cid:246)ka denna fr(cid:229)ga, eftersom den eventuella snedvridningen av marknaden sker i Spanien. (2000/C 280 E/238) SKRIFTLIG FR¯GA P-0240/00 fr(cid:229)n Hans Modrow (GUE/NGL) till kommissionen (31 januari 2000) ˜mne: CDU-bidragsskandal I ingressen till och artikel 6 i F(cid:246)rdraget om Europeiska unionen fastst(cid:228)lls det att demokratin och r(cid:228)ttsstatsprincipen skall respekteras. Europeiska r(cid:229)det i Tammerfors uppst(cid:228)llde m(cid:229)let att unionen skall utvecklas till ett omr(cid:229)de med frihet, s(cid:228)kerhet och r(cid:228)ttvisa. Den nuvarande politiska och ekonomiska utvecklingen i Tyskland ifr(cid:229)gas(cid:228)tter respekten f(cid:246)r dessa principer. Uppenbara kr(cid:228)nkningar av de principer som erk(cid:228)nns av samtliga medlemsstater kommer dessutom s(cid:229)v(cid:228)l i de nya tyska delstaterna som i de central- och (cid:246)steuropeiska staterna att ge n(cid:228)ring (cid:229)t tvivel p(cid:229) inf(cid:246)randet av gemenskapslagstiftningen, i synnerhet n(cid:228)r det g(cid:228)ller efterlevnaden av demokratiska best(cid:228)mmelser. I detta sammanhang skulle jag vilja st(cid:228)lla f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor till kommissionen: 1. Vad vet den om f(cid:246)rs(cid:228)ljningen av Leuna till koncernen Elf Aquitaine? Vilka (cid:229)tg(cid:228)rder (cid:228)mnar den vidta med beaktande av att 30 miljoner DEM m(cid:246)jligen har g(cid:229)tt till CDU:s kassa f(cid:246)r att anv(cid:228)ndas som st(cid:246)d f(cid:246)r partiets valkampanjer?


title: Rapport från kommissionen Resultaten av den fjärde fasen av SLIM

eurovoc_concepts:
EU initiative
administrative formalities
codification of EU law
domestic market
legislation

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 04. 02. 2000 KOM(2000) 56 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN RESULTATEN AV DEN FJÄRDE FASEN AV SLIM RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN RESULTATEN AV DEN FJÄRDE FASEN AV SLIM INLEDNING Initiativet SLIM – enklare lagstiftning på den inre marknaden – togs av kommissionen i maj 1996 för att se över hur lagstiftningen för den inre marknaden kan förenklas. I oktober 1998 inledde kommissionen den fjärde fasen av SLIM1. Denna fas inriktades på tre områden: bolagsrätt, direktivet om farliga ämnen samt direktiven om färdigförpackade produkter. Områdena valdes ut efter samråd med medlemsstaterna, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt företrädare för näringslivet. SLIM, FAS IV BOLAGSRÄTT Bakgrund I kommissionens arbetsdokument om förlängning av SLIM till en fjärde fas betonades behovet av översyn av de två bolagsrättsliga direktiven (det första och det andra)2. Det första direktivet handlar främst om obligatoriskt lämnande av väsentliga uppgifter om bolag och att berörda parter skall ha tillgång till dem. Vanligen offentliggörs dessa uppgifter i nationella tidningar och tillhandahålls på papper av nationella register. Bred enighet råder om att förenkla och modernisera sammanställningen och spridningen av dessa uppgifter. informationsteknikens utveckling gör det möjligt att trädde i kraft 1977 och gäller Det andra direktivet för bl. a. bildande av aktiebolag, upprätthållande eller ändring av kapital samt likvärdigt skydd för aktieägare och fordrings- ägare. När direktivet tillämpats har det blivit uppenbart att några bestämmelser i det, framför allt om bolagskapital, måste ändras för att skapa mer flexibilitet för bolagen och aktieägarna. Dessutom anses det att några bestämmelser om bildande av bolag är en orimligt stor administrativ belastning och att de bör ersättas av mindre betungande regler. 1 2 SEK(1998) 1944, Enklare lagstiftning på den inre marknaden (SLIM): förlängning till en fjärde fas. Rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen, EGT L 65, 14. 3. 1968. Rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga, EGT L 26, 30. 1. 1977. 2 Rekommendationer3 Rådets första direktiv Vid sin översyn av det första direktivet kom SLIM-gruppen fram till att den nya informationstekniken bör användas för att modernisera och förenkla de bestämmelser om registrering och uppgiftslämning som i enlighet med direktivet gällt sedan 1967. Därför rekommenderade gruppen att de nuvarande rutinerna enligt artiklarna 2–6 i direktivet ersätts med ett system enligt följande: • Elektronisk registrering av bolagshandlingar, vilket innebär bättre tillgång till och spridning av uppgifterna. Det anses att en eventuell övergång till elektroniska bolagsregister kräver omsorgsfull planering och förberedelse, och att medlemsstaterna behöver en övergångsperiod på upp till fem år för omställningen. Under övergångsperioden kan medlemsstaterna välja att förutsatt att fortsätta med sina nuvarande (icke elektroniska) handlingarna omvandlas format. Efter övergångsperioden skall uppgifterna om bolagen lämnas in och spridas elektroniskt, och innehållet i registret bör vara i samma format. registreringssystem, elektroniskt till • Registrering av bolagshandlingar i ett eller flera gemenskapsspråk (även om någon utländsk etablering inte föreligger) i enlighet med bestämmelserna i bolagets hemland. • Frivilligt inlämnade och spridning av handlingar på andra språk förutsatt att en språkversion gäller som autentisk. Gruppen tog upp relaterade informationskrav enligt det elfte direktivet med avseende på gränsöverskridande etablering inom Europeiska gemenskapen. Gruppen ville ta bort de befintliga kraven och rekommenderade att värdlandet inte längre skulle tillämpa tilläggskrav utan förlita sig på de (obligatoriska) uppgifter som registrerats och tillhandahålls i den (föreslagna) elektroniska databasen i hemlandets bolagsregister. Gruppen gick också igenom de nuvarande rutinerna (artikel 9. 2. 3. ) om informationsskyldighet avseende bolagsfunktionärers roll som ombud, och fann att skyldigheten bör utvidgas till bolagsfunktionärer med allmänna ombudsbefogenheter, men om befogenheterna är begränsade skall ingen informationsskyldighet föreligga. Kommissionens ståndpunkt (cid:1) Elektronisk uppgiftslämning Kommissionen stöder dessa rekommendationer och kommer att undersöka hur det första direktivet kan ändras på bästa sätt. Här kommer kommissionen att fästa stor vikt vid övergångsperiodens längd samt tillgången till den elektroniska informationen och dess säkerhet. 3 Den fullständiga listan med rekommendationer om de två bolagsrättsliga direktiven återfinns som bilaga 1. 3 (cid:1) Språk Kommissionen instämmer i förslagets mål och kommer att granska det ytterligare för att se om det kan tillämpas i praktiken. (cid:1) Gränsöverskridande etableringar (elfte direktivet) Kommissionen åtar sig att undersöka i vilken omfattning de befintliga kraven på uppgiftslämning om filialer kan förenklas enligt rekommendationens linjer. (cid:1) Ombudsbefogenheter Kommissionen uppmärksammar att denna rekommendation skulle innebära ett nytt informationskrav för bolagen. Innan kommissionen tar på sig att utarbeta ett förslag om ändring av direktivet krävs ytterligare analys och forskning. Rådets andra direktiv När SLIM-gruppen gick igenom det andra direktivet inriktade den sig på frågorna nedan. (cid:1) Apportegendom (artiklarna 10, 11 och 27) Enligt direktivet i dess nuvarande lydelse skall egendom som tillförs bolagets kapital vid bildandet eller senare värderas av oberoende sakkunniga. Enligt gruppens uppfattning går det att nöja sig med färre värderingar av sakkunniga, eftersom de inte alltid är nödvändiga i bl. a. följande fall: • tillgångar (som används som apportegendom) som nyligen varit föremål för en oberoende och tillförlitlig värdering förutsatt att de inte förändrats i väsentlig omfattning. • Värdepapper, förutsatt att dessa värderas till det pris som gäller på en lagreglerad marknad. Gruppen uppmärksammade också några problem med definition av apportegendom och särskilt värdering av fordringar på det bolag som godtar apportegendomen. (cid:1) Nominellt värde på aktier (artikel 8) råder viss osäkerhet om huruvida artikeln är Gruppen såg över tillämpningen av artikel 8, emission av aktier med eller utan nominellt värde, och fann att det tillämplig på bolagsbildande och/eller nyemission. Gruppen tog också upp frågan om de nuvarande begreppen i artikeln, nominellt värde och bokfört parivärde, bör bevaras eller om de nuvarande bestämmelserna skulle förenklas med ett system där aktierna helt enkelt står för en andel av bolagets totala värde. (cid:1) Tvångsindragning av aktier (artikel 36) Enligt nuvarande bestämmelser får aktier dras in tvångsvis endast om så stadgades i bolagsordningen eller stiftelseurkunden när de aktier som skall dras in tecknades. Gruppen ansåg att detta inte gav tillräcklig flexibilitet, och rekommenderade att den nuvarande bestämmelsen ändras. 4 (cid:1) Förvärv av aktier (artikel 19) Gruppen fann vid sin översyn av reglerna för bolags förvärv av egna aktier att begränsningen på 10 procent av utestående aktier kan kringgås, och rekommenderade att nya bestämmelser införs. (cid:1) Finansiellt stöd (artikel 23) Gruppen ansåg att de nuvarande förbuden mot finansiellt stöd bör minskas till ett minimum för att ge största flexibilitet, och rekommenderade en nivå motsvarande • • (cid:1) utdelningsbara nettotillgångar, eller teckning av nyemitterade aktier. Företrädesrätt till börsnoterade bolag (artikel 29) Gruppen rekommenderade två ändringar i fråga om företrädesrätt. För det första bör styrelsen ha befogenhet att i högst fem år te ut ytterligare aktier som vederlag för kontanttillskott utan företrädesrätt, förutsatt att aktierna ges ut till marknadspris eller något under detta. För det andra bör inget sakkunnigutlåtande om aktiernas värde krävas. Kommissionens ståndpunkt (cid:1) Apportegendom Kommissionen godtar bägge rekommendationerna och kommer att lägga fram förslag om linje med rekommendationerna. När det gäller definitionen av ändring av direktivet apportegendom håller kommissionen med om att begreppet behöver förtydligas. (cid:1) i Nominellt värde Kommissionen är medveten om behovet av att förtydliga tillämpningen av artikel 8 och ytterligare utreda möjligheten att införa aktier som helt enkelt står för en andel av bolaget, och för vilka ett direkt samband mellan värdet och bolagets kapital inte föreligger. (cid:1) Tvångsindragning / Förvärv / Finansiellt stöd / Företrädesrätt Kommissionen stöder rekommendationerna om dessa fyra frågor och kommer att verka för att lägga fram förslag i linje med dem. Slutsatser om bolagsrätt SLIM-gruppen har lagt fram ett antal vittgående förslag inom två viktiga bolagsrättsliga områden. Rekommendationerna inriktas på ett modernare, enklare och Europaomfattande system för bolagsregistrering som kan ge enklare, billigare och mer omfattande tillgång till innebär bättre rättsligt skydd och enklare etablering utrikes. bolagshandlingar, vilket Sammantaget utgör rekommendationerna ett tillfälle att förenkla, modernisera och minska kostnaderna och antalet förfaranden, samtidigt som aktieägarnas och fordringsägarnas intressen tillvaratas. Kommissionen instämmer för sin del med rekommendationerna i stort, även om den i en del fall förbehåller sig rätten att utföra ytterligare forskning, samråd och analys innan den lägger 5 fram förslag om ändring av de två direktiven. Exemplar av SLIM-gruppens rapport har redan skickats till medlemsstaterna för synpunkter. Kommissionen kommer att gå igenom synpunkterna, och sedan ge ut ett meddelande nästa år om hur den tänker gå vidare. DIREKTIVET OM FARLIGA ÄMNEN Bakgrund SLIM-gruppen såg över tillämpningen av direktiv 67/548/EEG4 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen. Direktivet är viktigt för den inre marknaden, och ett av de viktigaste syftena med det är att se till att EU:s inre marknad för kemikalier fungerar, samtidigt som människors hälsa och miljön skyddas. I direktivet infördes harmoniserade bestämmelser om indelning av farliga ämnen i femton farlighetskategorier, jämte regler om märkning, hantering och användning av ämnena. I och med den sjätte ändringen av direktivet 1979 regleras också utsläppande på gemenskapens marknad av nya kemiska ämnen. Sedan dess har omkring 2400 nya ämnen släppts ut på marknaden. Sedan direktivet antogs 1967 har det ändrats nio gånger, och dess nio bilagor har 25 gånger anpassats till de ökade vetenskapliga och tekniska kunskaperna om farliga kemiska ämnen. Direktivet har ett nära samband med den övriga gemenskapslagstiftningen om kemikalier och farliga ämnen: direktiv 93/67/EEG om riskbedömning av nya ämnen, direktiv 91/155/EEG om säkerhetsdatablad, förordning 793/93/EEG om riskbedömning av existerande ämnen, direktiv 76/769/EEG om utsläppande på marknaden och användning av farliga ämnen, direktiv 98/24/EG om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband i arbetet, direktiv 90/394/EEG om skydd för arbetstagare vid med kemiska agenser exponering för carcinogener i arbetet samt nu senast direktiv 99/45/EG om farliga preparat. SLIM-gruppens översyn hade bl. a. följande syften: • Rationalisera direktivets struktur: skilja ut det politiska från det tekniska, så att direktivet blir mer överskådligt och enklare att ändra. • Underlätta införandet av snabbare förfaranden för klassificering av ämnen och bättre användning av befintliga kunskaper om farliga ämnen. 4 Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen, EGT L 96, 16. 8. 1967. Kommissionens direktiv 93/67/EEG av den 20 juli 1993 om principer för bedömning av risker för människor och miljön med ämnen som anmälts enligt rådets direktiv 67/548/EEG, EGT L 227, 8. 9. 1993. Kommissionens direktiv 91/155/EEG av den 5 mars 1991 om införandet och den närmare utformningen av ett särskilt informationssystem avseende farliga preparat (beredningar) i enlighet med artikel 10 i direktiv 88/379/EEG, EGT L 76, 22. 3. 1991. Rådets förordning 793/93/EEG av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen, EGT L 74, 5. 4. 1993. Rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar), EGT L 262, 27. 9. 1976. Rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet, EGT L 131, 5. 5. 1998. Rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet, EGT L 196, 26. 7. 1990. Europaparlamentets och rådets direktiv 99/45/EG av den 31 maj 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat, EGT L 200, 30. 7. 1999. 6 • Enklare anmälningsförfaranden för mellanhänder, och ändrat anmälningssystem för ämnen med låg volym. • Omfördelning av ansvaret för ledning och övervakning (mellan kommissionen, de ansvariga nationella myndigheterna och tillverkarna) och effektivare arbetsmetoder så att befintliga resurser och kunskaper utnyttjas effektivt. Översynen utfördes samtidigt med en mer allmän utvärdering av EU:s lagstiftning och politik för kemiska produkter och pågående internationellt arbete på ett globalt enhetligt system för klassificering och märkning av kemikalier. Rekommendationer5 Gruppen lade fram fyrtioåtta rekommendationer om bl. a. direktivets struktur, klassificering av ämnen, anmälan av nya ämnen och tillämpning av direktivet. Här skall inte alla dessa rekommendationer tas upp i detalj – en fullständig lista över dem finns i bilaga 2 till detta meddelande– utan snarare belysa några av de viktigaste förslagen och sammanfatta kommissionens svar på gruppens rapport. (cid:1) Direktivets struktur (5 rekommendationer) Med tanke på direktivets stora betydelse och de komplicerade förfaranden som ingår i det, rekommenderade gruppen att direktivets rättsliga grund ses över i samband med en mer allmän översyn av EU:s kemikaliepolitik, att åtskillnaden mellan politiska och tekniska bestämmelser görs tydligare och att lagstiftaren överväger behovet av att införa särlagstiftning för klassificering och anmälan. Dessutom bör direktivet kodifieras. (cid:1) Klassificering, förpackning och märkning (13 rekommendationer) Gruppen uppmärksammade det internationella arbetet, där kommissionen deltar, med att ta fram ett globalt, enhetligt system för klassificering och märkning. Gruppen betonade att kommissionen måste fortsätta att följa denna utveckling och dess inverkan på direktivet i framtiden. Gruppen fäste också uppmärksamheten på behovet av en översyn av klassificeringskriterierna så att ämnenas styrka beaktas fullt ut vid klassificering och märkning. För att förbättra tillämpningen av direktivet rekommenderade gruppen en grundlig förenkling av bilaga IV (om säkerhetsinstruktioner och varningar). När det gäller märkning i allmänhet ville gruppen se över artiklarna 23–24 vilka ansågs alltför detaljerade. Dessutom ville gruppen införa bestämmelser så att märkningarna bara innehåller information, och se över märkningskraven för ämnen som tillfälligt förs in i relevant gemenskapen. (cid:1) Anmälan av nya ämnen (21 rekommendationer) Gruppen gjorde en grundlig översyn av hur anmälningsförfarandena fungerade, och fann att de i allmänhet fungerade tillfredsställande, men att det fanns utrymme för större flexibilitet i fråga om förfaranden och krav. Man måste göra den rätta avvägningen mellan 5 Den fullständiga listan med rekommendationer om farliga ämnen återfinns som bilaga 2. 7 anmälningskrav till skydd för den allmänna säkerheten och undantag för att gynna att det utvecklas nya, säkra ämnen som ersättning för befintliga, giftigare ämnen. (cid:1) Förfaranden och ansvarsfördelning (4 rekommendationer) Gruppen fann att mycket kunde uppnås genom att se över de delar av direktivet som handlar om ansvarsfördelningen mellan kommissionen, Europeiska kemikaliebyrån, de ansvariga nationella myndigheterna och tillverkarna / anmälarna. Dessutom rekommenderade gruppen att man undersöker olika alternativ för hur ansvaret kan förvaltas öppet, effektivt och flexibelt. Kommissionens ståndpunkt Kommissionen tackar för SLIM-gruppens värdefulla bidrag och kommer att handlägga det omsorgsfullt. Uppskattningsvis kräver omkring 65 % av rekommendationerna att direktivet ändras. Eftersom ytterligare förslag på ändringar av direktivet torde läggas från efter det att ser den pågående översynen av kemikaliepolitiken anslutas kommissionen SLIM-gruppens rekommendationer i detta vidare sammanhang. Under tiden kommer kommissionen att mer ingående gå igenom de förslag den tror kan genomföras redan nu, och uppmanar medlemsstaterna att göra samma sak med de rekommendationer som avser de nationella myndigheternas behörighet. i mitten av år 2000, Slutsatser om farliga ämnen SLIM-gruppens rapport om farliga ämnen innehåller många användbara rekommendationer för att avhjälpa både nuvarande brister i direktivet och problem med medlemsstaternas och kommissionens tillämpning av det i Europeiska gemenskapen. Dessutom ger de riktlinjer för framtida ändringar av direktivet. Rekommendationerna är också ett viktigt underlag för den pågående översynen av kemikaliepolitiken. I många av rekommendationerna står det var och hur mycket direktivet bör förenklas och förtydligas, och hur detta bäst kan göras. LAGSTIFTNING OM FÄRDIGFÖRPACKADE VAROR Bakgrund färdigförpackade varor såg över SLIM-gruppen för (flytande/fasta, livsmedel/övriga varor) som förpackas i en viss kvantitet utan att köparen är närvarande. Reglerna återfinns huvudsakligen i tre direktiv, som ändrats i betydande omfattning sedan de antogs i mitten och slutet av sjuttiotalet. reglerna för varor I två direktiv (75/106/EEG och 80/232/EEG) fastställs I vilka volymer och mängder flytande6 varor (vin, mineralvatten osv. ) respektive fasta varor (livsmedel och övrigt) får färdigpackas. Direktiven 75/106/EEG och 76/211/EEG7 innehåller bestämmelser om kontroll av 6 7 Direktiv 75/106/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om färdigförpackning av vissa vätskor efter volym. EGT L 42/1, 15. 2. 1975, ändrad. Direktiv 80/232/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om de nominella vikter och volymer samt volymer för behållare som är tillåtna för vissa färdigförpackade varor. EGT L 51/1, 25. 2. 1980, ändrad. Direktiv 76/211/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om färdigförpackning av vissa varor efter vikt eller volym. EGT L 46/1, 26. 2. 1976, ändrad. 8 noggrannheten i producenternas och paketens volym- och kvantitetsuppgifter med hjälp av harmoniserade metrologiska kontrollmetoder. Direktiven antogs ursprungligen då skillnader I gällande nationella lagstiftningar på området hindrade såväl handeln inom gemenskapen. som möjligheterna att ge konsumenterna korrekt information om produkterna. Direktiven sågs över av SLIM-gruppen eftersom de är så komplicerade (över 40 produkter omfattas, vissa mängdserier är komplicerade etc. ), eftersom konsumenternas beteende och preferenser ändrats sedan direktiven antogs och eftersom det inte är säkert att det är lämpligt att ha kvar detta slags lagstiftning. Dessutom har det genom en rad ändringar av direktiven och ett utvidgat tillämpningsområde för direktivet från 1975 blivit svårt att tillämpa denna lagstiftning. SLIM-gruppen påpekade i sin rapport att direktivens tillämpning visat sig vara svår bl. a. p. g. a. olika regler och rutiner för mängdserier: vissa mängdserier gjordes obligatoriska (t. ex. för vin) medan andra gjordes valfria. Dessutom behöll medlemsstaterna rätten att på nationell nivå göra vissa mängdserier tvingande som klassificerats som valfria i gemenskapsreglerna. Den brokiga regelfloran ledde till att Europeiska gemenskapen delvis splittrades upp i olika nationella marknader. Dessutom har nya förpackningsformat och nya produkter kommit ut på marknaden, och att klassificera dem i det befintliga mängdseriesystemet har en tendens att förvärra en redan förvirrad situation. När det gäller medlemsstaternas fullständiga och korrekta införlivande av de metrologiska kontrollerna av volymer och kvantiteter noterade SLIM-gruppen i sin rapport att de nationella myndigheternas erfarenhet på området tydde på olika tolkningsmöjligheter och visade att det är viktigt att ha en gemensam syn på problem inom detta område. Rekommendationer8 Efter en grundlig genomgång av lagstiftningen kom gruppen fram till att de befintliga gemenskapsbestämmelserna har ett antal brister, och angav enskilda bestämmelser som innebär problem som måste åtgärdas. Gruppen var enig om att de mängdserier som fastslagits på gemenskapsnivå kan förenklas och förbättras, och att samma sak gäller de metrologiska kraven. (cid:1) Tvingande mängdserier för färdigförpackade varor Gruppens majoritet kom fram till att i princip bör de mängdserier som fastslagits på gemenskapsnivå kvarstå, eftersom de ger en fungerande möjlighet att säkerställa tillträdet till alla nationella marknader och därigenom gör den inre marknaden mer enhetlig. Dessutom fann man att mängdserierna fortfarande stärker konsumentskyddet, oaktat att det införts nya krav på märkning (pris per kg/liter) i och med direktiv 98/6/EG. Därför föreslog gruppen en ingående granskning av befintliga mängdserier på EG-nivå och nationell nivå för att se för vilka slags varor det krävs mängdserier på gemenskapsnivå, och samla varuslag som är jämförbara, så att öppenheten ökar på marknaden. 8 Bilaga 3 innehåller SLIM-gruppens rekommendationer. 9 Gruppen ansåg att en framtida rättslig ram för ett omdanat mängdseriesystem kan grundas på total harmonisering, förutsatt att systemet har den erforderliga flexibiliteten. Förordningar bör användas i stället för direktiv. (cid:1) Metrologiska krav för att se till att kvantitetsuppgifter är korrekta Här föreslog SLIM-gruppen följande. Förenkling av nuvarande lagstiftning: • Kombinera de metrologiska kraven i direktiv 75/106/EEG och 76/211/EEG i en enda rättsakt. • Ha kvar medelvärdessystemet i dessa direktiv, och gör de bestämmelser som för närvarande är valfria obligatoriska. • Se över andra bestämmelser i gemenskapens lagstiftning om kvantitetsuppgifter för färdigförpackade varor, i syfte att inarbeta dem i ett nytt, enhetligt direktiv. Ändring av direktivets tillämpningsområde: • På grund av marknadens utveckling bör den nuvarande lagstiftningens tillämpnings- område utvidgas till nominella mängder på upp till 25 kg/liter, och av den anledningen bör ett antal frågor om tillämpningen av de metrologiska kontrollerna på dessa större mängder tas upp. • De metrologiska kontrollerna bör utvidgas till att omfatta mätningar av torr nettovikt, varvid gruppen påpekar att det krävs en enhetlig metod på gemenskapsnivå för att bestämma nettovikten. • När de befintliga bestämmelserna ses över bör man ta tillfället i akt att förtydliga definitioner som kan medföra tolkningsproblem. Kommissionens ståndpunkt Kommissionen kommer att noggrant gå igenom de olika rekommendationerna i gruppens rapport, och där så är lämpligt föreslå erforderliga åtgärder i nära samarbete med medlems- staterna och andra berörda parter. Slutsatser om reglerna för färdigförpackade varor SLIM-gruppens lagstiftningen, och över vilka områden som behöver förtydligas och förbättras. rapport är en nyttig översikt över problemen med den nuvarande 10 BILAGA 1 REKOMMENDATIONER FRÅN SLIM-GRUPPEN FÖR BOLAGSRÄTT 1. DET FÖRSTA BOLAGSRÄTTSLIGA DIREKTIVET (68/151/EEG) 1. 1. Elektronisk uppgiftslämning – artiklarna 2–6 Gruppen kom fram till att det traditionella systemet med uppgiftslämning på papper och publicering av uppgifter om bolag bör ersättas av elektronisk databehandling så att uppgifterna kan nås från hela Europa. Övergången till elektronisk registrering och spridning av bolagsuppgifter bör ske gradvis och med beaktande av tillgängliga resurser, men den bör vara färdig inom en begränsad tid. t. ex. fem år. 1. 2. Språk – artiklarna 2–6 För att underlätta internationell följande görs, även om bolaget inte har några etableringar utrikes: tillgång till bolagsuppgifter föreslår gruppen att • • Handlingar bör ges in och spridas på ett eller flera gemenskapsspråk i enlighet med bestämmelserna i bolagets hemland. Den nationelle lagstiftaren bör tillåta bolaget att frivilligt registrera och sprida handlingar på andra språk, förutsatt att endast en version på ett EU-språk har rättslig giltighet. Dessutom får medlemsstaterna tillåta att andra språk används. 1. 3. Elektronisk uppgiftslämning i samband med etablering utrikes (det elfte bolagsrättsliga direktivet, (89/666/EEG)) Vid utrikes etablering inom gemenskapen föreslår gruppen att hemstatsprincipen tillämpas. Alla erforderliga uppgifter om bolaget skall tillhandahållas från en elektronisk databas vid bolagsregistret i bolagets hemstat. Det bör fastslås i ett direktiv vilka uppgifter som minst måste behandlas i hemstaten. Värdstaterna får inte införa ytterligare krav på uppgiftslämning. Om så erfordras skall uppgifterna översättas till värdstatens språk. 1. 4. Ombud – artikel 9. 2, och 9. 3 Det krävs förtydliganden kring offentliggörande av fullmakter för andra företrädare för ett bolag än dess organ (styrelse eller direktörer som agerar gemensamt eller enskilt). Gruppen föreslår att man i ett direktiv föreskriver att andra företrädare än organ med allmänna befogenheter skall förtecknas i registret. En begränsad fullmakt behöver inte offentliggöras. 11 2. DET ANDRA BOLAGSRÄTTSLIGA DIREKTIVET (77/91/EEG) 2. 1. Apportegendom – artiklarna 10, 11 och 27 Sakkunnigutlåtanden om apportegendomens värde är nödvändiga, och de bör inte vara obligatoriska inte alltid lämpliga eller • • när tillgångarna redan blivit föremål för en oberoende värdering av sakkunniga (förutsatt att värderingen är tillräckligt färsk och tillförlitlig, har genomförts i samma syfte och att inga större ändringar gjorts av apportegendomen), eller när traderbara värdepapper tillförs som apportegendom, och dessa värderas till det pris de har på en lagreglerad marknad. Gruppen uppmärksammar också problem med definitionen av apportegendom, synnerhet värdering av anspråk på själva bolaget. i 2. 2. Nominellt värde, bokfört parivärde – artikel 8 Artikel 8 tillämpas av de flesta medlemsstaterna i samband med bildande av bolag och/eller nyemission av aktier. Om den inte tillämpas i det senare fallet, kan det vara värt att överväga ett tredje system där aktierna står för en andel av hela bolaget. Gruppen rekommenderar att frågan om att ha kvar begreppet nominellt värde och bokfört parivärde granskas ytterligare, och att man överväger huruvida det tredje systemet kan medföra förenklingar. 2. 3. Tvångsindragning av aktier – artikel 36 Gruppen rekommenderar att i de fall där medlemsstaterna inte infört särskilt skydd för minoritetsägare, skall det vara tillåtet att dra in aktier som ett bolag gett ut. Indragningen får beslutas i samband med att aktierna ges ut eller senare av bolagsstämman med avseende på tidigare utgivna aktier. Detta skall bara tillåtas om en ägare äger minst 90 % av aktierna i bolaget. 2. 4. Förvärv av egna aktier – artikel 19 Gruppen rekommenderar att förvärv av egna aktier begränsas till värdet av de utdelningsbara nettotillgångarna. Medlemsstaterna får avgöra om de vill begränsa förvärv av egna aktier till en viss andel av utestående aktier. Den nuvarande perioden då det är tillåtet skall förlängas till fem år. Förvärv av egna aktier bör ske till marknadspris. 2. 5. Finansiellt stöd – artikel 23 Förbudet mot finansiellt stöd bör minskas till en praktisk minimigräns genom att antingen begränsa det till värdet av de utdelningsbara nettotillgångarna eller för teckning av nyemitterade aktier. 12 2. 6. Företrädesrätt – artikel 29 Med avvikelse från artikel 29. 4 föreslår gruppen att om inte annat i bolagsordningen får bolagsstämman ge styrelsen befogenhet i högst fem år att ge ut ytterligare aktier utan företrädesrätt, förutsatt att dessa ytterligare aktier ges ut till minst marknadspris (eller något under), utan att det krävs en rapport av sakkunniga. sägs 13 REKOMMENDATIONER FRÅN SLIM-GRUPPEN FÖR FARLIGA ÄMNEN BILAGA 2 REKOMMENDATIONER Direktivets struktur 1. 2. 3. 4. Vilken rättslig grund och form som är lämpligast för rättsakter som rör klassificering, förpackning och märkning samt anmälningsförfaranden i medlemsstaterna bör övervägas i ett större sammanhang inom EU:s kemikaliepolitik. Direktivets ordalydelse bör ajourföras för att principer som nu ligger till grund för en sund kemikalieförvalning med helhetssyn. ta hänsyn till de tankegångar och Direktivets uppbyggnad bör rationaliseras så att man ser till att endast policy- och principfrågor tas med i huvudtexten, medan tekniska frågor tas upp i bilagorna. Man bör granska fördelarna och nackdelarna med att dela upp bestämmelserna för klassificering, märkning och anmälan i två olika rättsakter, där man kombinerar bestämmelserna för klassificering och märkning av farliga ämnen och beredningar i samma rättsakt, och inför en förordning för klassificering och märkning, åtminstone för de bilagor som handlar om klassificering och märkning (bilagorna I–VI och bilaga IX). Förslagen bör utformas med hänsyn tagen till direktivets återverkningar på andra delar av EU:s lagstiftning. 5. SLIM-gruppen betonar behovet av att offentliggöra en kodifierad version av direktivet om farliga ämnen, där rekommendationerna i denna rapport tas med. Mål, tillämpningsområde och definitioner 6. 7. 8. 9. Artikel 1. 1 i direktivet bör ses över så att målen överensstämmer med nuvarande uppfattningar, och så att de olika delarna förtydligas. Huruvida undantagen i artikel 1. 2 fortfarande är tillämpliga bör övervägas på nytt, med beaktande av den globala harmoniseringen och en bredare översyn av EU:s kemikaliepolitik. Definitionerna i direktivet, särskilt av "släppa ut på marknaden" och "ensam företrädare", bör granskas, och man bör överväga att införa en definition av "avfall" i samband med återvunna produkter. För att underlätta uppdatering av definitionerna i farliga ämnen och beredningar i artikel 2. 2. bör man överväga att flytta de tekniska och vetenskapliga detaljerna i definitionerna till en bilaga. 14 Klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen Klassificering, även globalt harmoniserad klassificering 10. 11. Kommissionen bör ta hänsyn till arbetet med det globala harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier som håller på att utarbetas inom OECD, ILO och andra FN-organ, och bör utvärdera hur GHS påverkar direktiv 67/548/EEG och tillhörande EU-lagstiftning. När det gäller klassificeringskriterier bör man ta hänsyn till att man vid några konsekvenser för människors hälsa (t. ex. sensibilisering, carcinogenicitet, mutagenicitet och reproduktionstoxicitet) bör ta hänsyn till "styrka" och/eller "biologiskt verkningssätt" för klassificering och märkning. 12. Bilaga VI bör ses över kritiskt för att göra den begripligare, med hänsyn tagen till dess tillämpning på ämnen och beredningar. 13. Man bör överväga hur man skall hantera problemet med icke klassificerade ämnen när uppgifter saknas. 14. Allmänhetens tillgång till information om klassificering av ämnen bör förbättras, med beaktande av Århuskonventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsafgørelser på miljøområdet den 23–25 juni 1998. Man kan tänka sig t. ex. publicering på Internet av information om kommissionens och Europeiska kemikaliebyråns verksamhet med klassificering och märkning, tillgång till nyckeldata om ämnenas egenskaper och offentliggörande av informationssyfte av ämnen under provisoriska klassificeringar och märkningar handläggning. i Varning: märkning och säkerhetsfaktablad 15. 16. Direktivets bestämmelser om märkning och märkningarnas innehåll bör ses över för att göra dem begripligare och mer användbara och ta bort överflödig information. Vid översynen bör undersökningar på området beaktas. Den tekniska informationen i artiklarna om märkning bör flyttas till en bilaga till direktivet. 17. Märkningskraven för ämnen som importeras till EU och lagras före distribution bör ses över för att förbättra effektiviteten och undvika onödiga belastningar, samtidigt som tillräcklig information ges så att man kan vidta nödvändiga åtgärder för att skydda människors hälsa och miljön under lagringen. Bilaga I: struktur och genomförandeförfaranden 18. Man bör överväga olika metoder för att bättre använda befintliga uppgifter om klassificering och märkning, särskilt dem i databasen IUCLID (International Uniform Chemical Information Database), och påskynda inlemmandet av uppgifterna i bilaga I till direktiv 67/548/EEG. 19. Bilaga I, eller databasen med närmare information om de ämnen som anges i bilaga I, bör innehålla "åldern" för uppgifterna om klassificering och märkning, t. ex. det datum 15 kommissionens arbetsgrupper uppgifterna eller det datum då de antogs av kommissionen. för klassificering och märkning rekommenderade 20. Offentliggörandet av bilaga I och dess genomförande i medlemsstaterna bör göras mer effektivt och användarvänligt. 21. Man bör även överväga möjligheterna att lätta på språkkraven i fråga om ämnenas kemiska namn. 22. Man bör överväga att påskynda införandet av förslag om klassificering och märkning i bilaga I, för att snabbare göra uppgifterna om klassificering och märkning färdiga att använda. Det nuvarande systemets integritet och förtroendet medlemsstaterna emellan bör bevaras. Anmälan av nya ämnen Systemet för anmälan av nya ämnen 23. Man bör överväga möjligheten att låta en grupp av liknande ämnen, t. ex. salter av ett ämne, omfattas av en enda anmälan, om det är vetenskapligt motiverat och befogat med ledningen av erfarenheter av befintliga ämnen. 24. Gruppen rekommenderar att man överväger att införa ett nytt, begränsat administrativt förfarande för anmälan av ämnen som redan anmälts och godkänts enligt andra, erkända anmälningssystem. Man bör överväga möjligheter i giltighetstid och erkännande av bedömningar. som flexibilitet Särskilda krav 25. 26. 27. 28. 29. Undantagen för forskning och utveckling för ses över och göras mer flexibla i fråga om kvantitetströskeln för vetenskaplig forskning och utveckling (FoU) och tidsgränsen för processinriktad forskning och utveckling. Kriterierna för att avgöra huruvida en polymer utgör ett nytt ämne bör ses över, förutsatt att kriterierna har en tillräcklig vetenskaplig grund. Särskild vikt bör läggas vid att granska testkraven för polymerer: de bör vara mer proportionerliga. Anmälningskraven för halvfabrikat som släpps ut på marknaden bör ses över för att ta hänsyn till att människan och miljön utsätts i begränsad omfattning. Kraven måste stå i proportion till de aktuella volymerna och säkerhetskraven under normal hantering och användning av halvfabrikat. En fråga som bör tas upp är halvfabrikat som används på begränsat och isolerat på en plats, vilket inte omfattas av det nuvarande direktivet. Gruppen rekommenderar att man ser över olika möjligheter att se till att adekvat information för arbetarskydd, miljöskydd och räddningstjänst finns tillgänglig på plats. De begränsade anmälningskraven för ämnen som släpps ut på marknaden i mängder som är mindre än ett ton per år och tillverkare bör ses över. Man bör överväga att ersätta de nuvarande anmälningskraven med en ansvarsfull dokumentation i industrin ansvariga tillsammans med myndigheternas sida. säkerhetskontroller övervakning från och de 16 Rutiner, skyldigheter och ansvar 30. Man bör överväga hur de nuvarande rutinerna för anmälan av nya ämnen kan förbättras. Man bör ta reda på var det går att göra anmälningssystemet effektivare genom att centralisera informationshanteringen. 31. Man bör prioritera oberoende av bl. a. anmälningsrutinerna, översyn en ansvarsfördelningen mellan kommissionen, de ansvariga myndigheterna och anmälaren. Vid översynen bör man komma fram till förslag om hur parternas roller kan göras tydligare och processen effektivare och hur experter kan användas effektivare. 32. 33. De ansvariga myndigheterna bör få manöverutrymme att handlägga omanmälningar (anmälningar som lämnas en andra gång sedan alla handlingar rättats till så att de följer direktivet) med lämpliga tidsgränser, även kortare än 60 dagar. Anmälaren bör underrättas om vad anmälningsförfarandet fått för resultat, och bör höras om skiljaktiga resultat uppkommit. 34. Man bör överväga att utvidga tillämpningen av principen om ensam företrädare till tillverkare i EU och företag utanför EU som inte är originaltillverkare av det importerade nya ämnet, för att undvika onödiga, flerfaldiga anmälningar. 35. Mer effektiva arrangemang för att främja att folk delar med sig av data bör tas fram, så att man undviker att djurförsök upprepas i enlighet med EU:s regler för djurskydd. Man bör överväga att harmonisera medlemsstaternas ståndpunkter. Det är nödvändigt att ta fram sätt att underlätta informationsutbyte och bevara rättigheterna för det företag som tillhandahåller uppgifterna. 36. Man bör överväga att införa ett krav att anmäla nya ämnen som tillverkas inom EU men enbart är avsedda för export till länder utanför EU, om ämnet inte anmälts enligt ett annat erkänt system. Kraven bör stämma överens med förordning (EEG) 2455/92 om export och import av vissa farliga kemikalier och Rotterdamkonventionen om förhandsgodkännande sedan information lämnats. Testmetoder 37. Kommissionen bör utreda sätt att snabbare omsätta OECD:s riktlinjer för test testmetoder för direktiv 67/548/EEG. i 38. Man bör särskilt inrikta sig på områden där lämpligare testmetoder bör utvecklas, t. ex. för testning av enzymer. Riskbedömning av nya ämnen 39. Den som anmäler ett nytt ämne bör han ansvaret för att göra en inledande tillhandahålla praktisk vägledning och riskbedömning. Man bör prioritera att programvara som stöd för detta. Denna ändring bör inte påverka de ansvariga myndigheternas rätt att kräva ytterligare information som ett led i översynen av riskbedömningen. 40. Kravet på riskbedömning skall vara proportionerligt. Här bör man särskilt ta upp olika tröskelvärden där riskbedömning måste göras, t. ex. mängd eller farlighet. 17 41. Allmänhetens tillgång till information om riskbedömningar bör förbättras. Man bör en centraliserad databas med överväga olika möjligheter, riskbedömningar, samtidigt som sekretessen bevaras för anmälarens uppgifter. inrätta t. ex. att 42. Man bör harmonisera beslutskriterierna för ytterligare testning av anmälningsnivåerna 1 och 2. Resultaten av sådan riskbedömning som utförs med information enligt baskraven skall beaktas, i stället för att alla test i bilaga VIII utförs. Sekretess 43. Man bör överväga hur man kan ge allmänheten meningsfull, allmän information om riskbedömning av ämnen, samtidigt som sekretessen bevaras och den som anmält ämnet först får sina rättigheter skyddade. Formuleringen i artikel 9 om tioråsregeln för redan anmälda ämnen bör förtydligas. Övriga frågor Tillämpning 44. Man bör uppmuntra till att direktivet effektivt följs i medlemsstaterna. Man bör överväga att bygga upp nätverk för samarbete kring inspektioner mellan medlems- staterna och använda befintliga samarbetsnätverk bättre. 45. En konsoliderad version av direktivet bör tas fram snarast, så att det blir lättare att tillämpa och använda det. Anpassning till den tekniska utvecklingen 46. Man bör undersöka hur de ofta förekommande anpassningarna av direktivet påverkar näringslivet och myndigheterna i medlemsstaterna. Undersökningens resultat bör vara vägledande när man gör en avvägning mellan behovet att snabbt föra in vetenskapliga och tekniska ändringar och behovet av att minska onödiga bördor. Reklam 47. Artikel 26 om reklam bör ses över så att den överensstämmer med motsvarande artikel i det nya direktivet om farliga beredningar. Rapportering 48. Man bör se över hur ofta rapporten om genomförandet av direktivet i medlemsstaterna skall utarbetas. 18 REKOMMENDATIONER FRÅN SLIM-GRUPPEN FÖR LAGSTIFTNING OM FÄRDIGFÖRPACKADE VAROR BILAGA 3 1. TVINGANDE MÄNGDSERIER FÖR FÄRDIGFÖRPACKADE VAROR Gruppens majoritet mängdserierna bör vara kvar, lagstiftningen görs flexiblare och tydligare. förutsatt att den nuvarande 1. 1. Man bör överväga att se över de befintliga mängdserierna både på EU- nivå och nationell nivå (dvs. serier enligt EG-direktiven, ytterligare serier som medlemsstaterna fastställt för varuslag som är reglerade i EG-lagstiftningen samt nationella mängdserier för varor som inte omfattas av direktiven) för att se för vilka varor mängdserierna bör vara kvar och samla de varuslag som är jämförbara, så att marknaden blir mer överskådlig. Översynen bör resultera i mängdserier på gemenskapsnivå endast för de varuslag där det är nödvändigt, så att man undviker att inrätta mängdserier som inte underlättar handeln. av mängdserierna (dvs. 1. 2. En "total harmonisering" på EU-nivå obligatoriska mängdserier på som ersätter nationella gemenskapsnivå mängdserier) är en möjlighet som bör övervägas eftersom den skulle medföra rättslig säkerhet och är mer lämplig på en inre marknad. Ny lagstiftning bör utformas som förordningar, inte direktiv, eftersom en förordning är direkt tillämplig. Total harmonisering bör emellertid gå hand i hand med flexibilitet så att den fria rörligheten kombineras med den erforderliga rättsliga säkerheten. För detta krävs att mängdserierna görs tillräckligt flexibla för att kunna anpassas till utvecklingen på marknaden och föränderliga behov (t. ex. genom att ett successivt tillvägagångssätt väljs). Det är också möjligt att anpassa lagstiftningen till teknikens utveckling genom kommittéförfarandet. 1. 3. Mängdserier på gemenskapsnivå enligt nuvarande lagstiftning bör kvarstå. 2. METROLOGISKA KRAV FÖR ATT SE TILL ATT KVANTITETSUPPGIFTER ÄR KORREKTA SLIM-gruppen rekommenderar följande för att förbättra den befintliga lagstiftningen. 2. 1. Förenkling av lagstiftningen Det är lämpligt att slå samman de metrologiska kraven i direktiven 75/106/EEG och 76/211/EEG om kvantitetsuppgifter på färdigförpackade varor till en rättsakt. Det medelvärdessystem som direktiven grundas på bör vara kvar, och de bestämmelser som nu är valfria bör bli obligatoriska (total tillämpning). Vid översyn av den nuvarande lagstiftningen bör man också ta hänsyn till annan gemenskapslagstiftning om kvantitetetsangivelse på färdigförpackade varor och överväga att föra samman alla 19 bestämmelser på området överväga huruvida det är lämpligt att ha kvar "e"-tecknet. till ett direktiv. Om total tillämpning införs kan man 2. 2. Anpassning av direktivens tillämpningsområde och av de metrologiska kontrollerna Befintlig lagstiftning om uppgift om kvantiteter för färdigförpackade varor bör utvidgas till att omfatta färdigförpackningar med nominell kvantitet om upp till 25 kg/l på grund av de nuvarande tendenserna på marknaden där vissa konsumentvaror (matolja, gödsel, grönsaker osv. ) redan säljs i större förpackningar än den nuvarande gränsen på 10 kg/l. Här ställer man sig också frågan hur de metrologiska kontrollerna bör ändras med anledning av detta, t. ex. hur många stickprov som skall tas, vilka statistiska metoder som skall användas osv. 2. 3. Torr nettovikt De befintliga bestämmelserna om metrologiska kontroller bör utvidgas till att omfatta torr nettovikt. För detta krävs en gemensam definition av högsta tillåtna fel och en gemensam metod på gemenskapsnivå för att bestämma torrvikten. Här bör också arbete i ämnet på internationell nivå beaktas. 2. 4. Definitioner När lagstiftningen ses över bör man ta tillfället i akt att förtydliga definitioner och begrepp som medför tolkningsproblem, så att gemenskapslagstiftningen kan göras mer enhetlig (t. ex. definitionen av nettovikt och enhetlighet med direktiv 94/62/EG om förpackningar). Arbete i ämnet på internationell nivå (inom OML och WELMEC) kan vara användbart. 20


title: PREGUNTA ESCRITA P-0370/00 de Maria Sanders-ten Holte (ELDR) a la Comisión. Bloqueos por camioneros franceses.

eurovoc_concepts:
France
application of EU law
carrier
competence of the Member States
free movement of goods
labour dispute
road transport

text: C 280 E/210 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 3. 10. 2000 (2000/C 280 E/249) PREGUNTA ESCRITA P-0370/00 de Maria Sanders-ten Holte (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (4 de febrero de 2000) Asunto: Bloqueos por camioneros franceses El 31 de enero de 2000, los camioneros franceses colocaron barreras en decenas de puntos en las fronteras alemana, belga e italiana con Francia. ¿QuØ pueden hacer en el futuro los transportistas de mercanc(cid:237)as por carretera para evitar pØrdidas 1. econ(cid:243)micas en caso de bloqueos inminentes si no existen rutas alternativas? ¿QuØ medidas puede adoptar la Comisi(cid:243)n para evitar o limitar las pØrdidas econ(cid:243)micas en el sector 2. del transporte en caso de bloqueos inminentes? ¿Considera la Comisi(cid:243)n que puede desempeæar un papel activo en la facilitaci(cid:243)n de informaci(cid:243)n a las 3. organizaciones del ramo en caso de bloqueo de carreteras? Respuesta del Sr. Bolkestein en nombre de la Comisi(cid:243)n (29 de febrero de 2000) Su Seæor(cid:237)a ha llamado la atenci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n sobre las consecuencias econ(cid:243)micas importantes, para las empresas comunitarias, de los bloqueos de las fronteras realizados por los camioneros franceses el 31 de enero de 2000. La Comisi(cid:243)n desea subrayar que, de conformidad con el Derecho comunitario, corresponde a los Estados miembros tomar todas las medidas necesarias y proporcionadas para restablecer la libre circulaci(cid:243)n de mercanc(cid:237)as en su territorio cuando se producen tales sucesos. La Comisi(cid:243)n recuerda igualmente que incumbe a los Estados miembros reparar los daæos sufridos por particulares por violaciones del Derecho comunitario imputables a dichos Estados miembros. AdemÆs, desde la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 2679/98 del Consejo de 7 de diciembre de 1998 sobre el funcionamiento del mercado interior en relaci(cid:243)n con la libre circulaci(cid:243)n de mercanc(cid:237)as entre los Estados miembros (1), la Comisi(cid:243)n dispone de un instrumento que le permite, en el marco de sus competencias, intervenir rÆpidamente en este tipo de situaci(cid:243)n. TambiØn procede subrayar que dicho Reglamento obliga a los Estados miembros a informar a la Comisi(cid:243)n de las acciones realizadas por particulares que puedan tener efectos graves sobre la libre circulaci(cid:243)n de mercanc(cid:237)as. La Comisi(cid:243)n desea informar a Su Seæor(cid:237)a de que, en el caso del conflicto en cuesti(cid:243)n, las autoridades francesas dirigieron a la Comisi(cid:243)n, el viernes 28 de enero de 2000, una nota informativa en que se compromet(cid:237)an a informar en tiempo real a sus socios europeos y a facilitar la libre circulaci(cid:243)n de mercanc(cid:237)as, respetando al mismo tiempo el derecho a la huelga de los asalariados. Siempre en el marco del Reglamento mencionado, el lunes 31 de enero de 2000 la Comisi(cid:243)n dirigi(cid:243) a las autoridades francesas una solicitud de informaci(cid:243)n complementaria sobre el conflicto y sobre los medios que podr(cid:237)an emplearse para restablecer la libre circulaci(cid:243)n. En su respuesta del 1 de febrero de 2000, las autoridades francesas suministraron tal informaci(cid:243)n. En concreto, precisaron que se hab(cid:237)an dado instrucciones a las fuerzas del orden para que establecieran los desv(cid:237)os adecuados y difundieran las informaciones necesarias a los interesados. Aæadieron, asimismo, que se tomar(cid:237)an medidas para que posteriormente pudieran instruirse posibles solicitudes de indemnizaci(cid:243)n, en aplicaci(cid:243)n del art(cid:237)culo L. 2216-3 del c(cid:243)digo general de las entidades locales. La Comisi(cid:243)n recuerda que, en cada fase del procedimiento establecido por el Reglamento (CE) no 2679/98, pone inmediatamente a disposici(cid:243)n de los demÆs Estados miembros las informaciones que recibe. Este rÆpido intercambio de informaci(cid:243)n deb(cid:237)a permitir a dichos Estados miembros tomar las medidas que consideraran necesarias para informar a sus operadores econ(cid:243)micos de las dificultades a que pudieran enfrentarse en el territorio francØs. (1) DO L 337 de 12. 12. 1998


title: PREGUNTA ESCRITA P-0307/00 de Nicole Thomas-Mauro (UEN) a la Comisión. Ayuda financiera a las zonas siniestradas de Champaña-Ardenas.

eurovoc_concepts:
Champagne-Ardenne
EU financing arrangements
bad weather

text: C 26 E/32 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 26. 1. 2001 La Comisi(cid:243)n remite ademÆs a Su Seæor(cid:237)a a las disposiciones pertinentes de la Declaraci(cid:243)n checoalemana, adoptada el 21 de enero de 1997, respecto a sus relaciones mutuas. Debido a las diferentes razones mencionadas anteriormente, la Comisi(cid:243)n ve dif(cid:237)cil adoptar una posici(cid:243)n respecto a los casos espec(cid:237)ficos planteados por Su Seæor(cid:237)a. (2001/C 26 E/045) PREGUNTA ESCRITA P-0307/00 de Nicole Thomas-Mauro (UEN) a la Comisi(cid:243)n (4 de febrero de 2000) Asunto: Ayuda financiera a las zonas siniestradas de Champaæa-Ardenas Tras la intervenci(cid:243)n del Comisario Sr. Michel Barnier en la sesi(cid:243)n plenaria de enero de 2000 sobre los daæos causados por el temporal, ¿quØ medidas puede la regi(cid:243)n de Champaæa-Ardenas esperar concreta- mente de la Comisi(cid:243)n: 1. 2. de urgencia, a causa de los riesgos de contaminaci(cid:243)n sanitaria y acuÆtica, financieras: (cid:129) en el marco del FEOGA-Garant(cid:237)a (art(cid:237)culo 33 del Reglamento (CE) no 1257/1999 (1)del Consejo, que prevØ medidas en caso de catÆstrofes naturales), (cid:129) zonas subvencionables del objetivo 2, (cid:129) fuera de zona, (cid:129) programa LIFE, (cid:129) en complemento de ayudas nacionales o locales; 3. log(cid:237)sticas. ¿QuØ coordinaci(cid:243)n se puede esperar en el marco del programa de acci(cid:243)n comunitario en favor de la protecci(cid:243)n civil adoptado por el Consejo el 9 de diciembre de 1999? (1) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 80. Respuesta del Sr. Barnier en nombre de la Comisi(cid:243)n (6 de marzo de 2000) En el presupuesto comunitario no existe ya una l(cid:237)nea espec(cid:237)fica para la ayuda de emergencia en caso de catÆstrofes naturales. La Comisi(cid:243)n intentarÆ aportar la ayuda necesaria para la reconstrucci(cid:243)n de las regiones siniestradas utilizando los instrumentos existentes. Una parte de la regi(cid:243)n de Champaæa-Ardenas, al igual que otras regiones de la Francia metropolitana, continuarÆ teniendo derecho a la ayuda de los Fondos Estructurales en el periodo de 2000-2006, en virtud del nuevo objetivo 2. La decisi(cid:243)n de principio relativa a la divisi(cid:243)n de Francia en zonas en virtud de este objetivo fue adoptada por la Comisi(cid:243)n el 18 de enero de 2000. La decisi(cid:243)n definitiva deberÆ adoptarse en las los pr(cid:243)ximos d(cid:237)as, autoridades francesas dispondrÆn de cuatro meses para presentar sus planes regionales de reconversi(cid:243)n a la Comisi(cid:243)n. Si los gastos relativos a las categor(cid:237)as de actuaciones seleccionadas por el documento œnico de programaci(cid:243)n serÆn elegibles con efecto retroactivo al 1 de enero de 2000. tras el examen de los tres comitØs consultivos interesados. A continuaci(cid:243)n, los planes recibidos antes del 30 de abril de 2000 se declaran admisibles, En el caso de Francia, los crØditos de los Fondos Estructurales disponibles para el nuevo objetivo no 2 se elevan a 5 400 M€ para el periodo de 2000-2006. AdemÆs, las zonas siniestradas que no forman parte de esta divisi(cid:243)n por zonas, pero que anteriormente ten(cid:237)an derecho a las ayudas de los objetivos no 2 y no 5 b) tambiØn podrÆn obtener crØditos, en virtud de la ayuda transitoria, hasta un importe de 620 M€. Es importante destacar que la finalidad esencial de las pol(cid:237)ticas estructurales y de cohesi(cid:243)n de la Comunidad es contribuir a reducir las disparidades econ(cid:243)micas y sociales, y que los Fondos Estructurales no constituyen ayudas de emergencia. Sin embargo, habida cuenta de su campo de acci(cid:243)n, pueden aportar una ayuda significativa a la reconstrucci(cid:243)n econ(cid:243)mica y social de las regiones siniestradas. 26. 1. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 26 E/33 los programas del objetivo no 2 podrÆn financiar la reconstituci(cid:243)n de las A modo de ejemplo, infraestructuras, equipos e instrumentos de producci(cid:243)n (zonas de actividades industriales y artesanales, inversiones productivas, ayudas a las empresas), la formaci(cid:243)n de las personas y la rehabilitaci(cid:243)n del patrimonio hist(cid:243)rico y cultural de interØs tur(cid:237)stico. La programaci(cid:243)n de las acciones en el marco del futuro programa de trabajo del objetivo no 2 dependerÆ de las autoridades regionales. Cualquier ayuda de los Fondos Estructurales estÆ cofinanciada por el presupuesto nacional. Por lo que respecta al programa LIFE, su objetivo es la financiaci(cid:243)n de proyectos de demostraci(cid:243)n en el Æmbito de la protecci(cid:243)n del medio ambiente y en conexi(cid:243)n con las prioridades comunitarias definidas en este Æmbito. Los proyectos, recibidos todos los aæos, se evalœan principalmente basÆndose en su carÆcter innovador y de demostraci(cid:243)n. El programa LIFE, por lo tanto, no estÆ destinado a aportar ayudas financieras estructurales y generales a zonas siniestradas. Por lo que respecta al programa de acci(cid:243)n comunitaria en favor de la protecci(cid:243)n civil, la Comisi(cid:243)n estÆ dispuesta, si tal fuera el deseo de las autoridades francesas competentes en materia de protecci(cid:243)n civil, a agilizar su red de intercambio de informaciones entre los Estados miembros. Por œltimo, la reforma de la pol(cid:237)tica agr(cid:237)cola comœn permite cofinanciar por vez primera las medidas de desarrollo rural a travØs del conjunto del territorio rural de la Comunidad por medio de la secci(cid:243)n de Garant(cid:237)a del Fondo Europeo de Orientaci(cid:243)n y de Garant(cid:237)a Agr(cid:237)cola (FEOGA), y Francia serÆ el principal beneficiario. Entre las medidas elegibles en virtud de esta pol(cid:237)tica se encuentra la reconstituci(cid:243)n del potencial de producci(cid:243)n agr(cid:237)cola y silv(cid:237)cola daæado por las catÆstrofes naturales y la puesta en marcha de los mecanismos de prevenci(cid:243)n adecuados. (2001/C 26 E/046) PREGUNTA ESCRITA E-0315/00 de Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) a la Comisi(cid:243)n (11 de febrero de 2000) Asunto: Programa de retirada de los buques pesqueros del Ministerio de Agricultura griego Conforme a la decisi(cid:243)n no 274407/8-2-99 del Ministerio de Agricultura griego se aprob(cid:243) la concesi(cid:243)n de una ayuda econ(cid:243)mica para un programa de retirada definitiva de buques pesqueros que serÆ cofinanciado mediante fondos comunitarios y nacionales (en un 75 % por el Instrumento financiero de orientaci(cid:243)n pesquera y en un 25 % por el Ministerio de Agricultura). Sin embargo, el Estado griego retiene al final el 25 % del importe total de la ayuda concedida. ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n si estÆ al corriente de dicha retenci(cid:243)n y quØ medidas se propone tomar si el Gobierno griego sigue aplicando una retenci(cid:243)n que, por descontado, anula en la prÆctica el principio de la adicionalidad, un principio bÆsico para la materializaci(cid:243)n de los programas que se financian dentro de los marcos comunitarios de apoyo? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (20 de marzo de 2000) El Reglamento (CE) no 2468/98 del Consejo, de 3 de noviembre de 1998, por el que se definen los criterios y condiciones de las intervenciones comunitarias con finalidad estructural en el sector de la pesca, la acuicultura y la transformaci(cid:243)n y comercializaci(cid:243)n de sus productos establece, en relaci(cid:243)n con la retirada definitiva de buques, los importes mÆximos de las ayudas pœblicas, con arreglo a baremos basados en el tonelaje de registro bruto o tonelaje bruto (TRB-TB) y en la antig(cid:252)edad de los buques retirados, y, asimismo, los porcentajes de la participaci(cid:243)n financiera. En lo que respecta a la Comunidad, esa participaci(cid:243)n no puede ser inferior al 50 % de la ayuda otorgada, ni superior al 75 % de la misma. Las autoridades griegas del Ministerio de Agricultura, al aplicar las medidas de retirada definitiva de buques, fijan las primas que se han de otorgar en importes inferiores a los mÆximos previstos por la normativa comunitaria, manteniendo el reparto de un 75 % para la Comunidad y un 25 % para el Estado miembro