title: Gemensam ståndpunkt (EG) nr 21/2000 av den 28 februari 2000, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapen miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)

eurovoc_concepts:
environmental monitoring
environmental policy
environmental protection
management audit
type of business

formats: html pdf print

text: 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/1 I (Meddelanden) RÅDET GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 21/2000 antagen av rådet den 28 februari 2000 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr. /2000 av den. om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) (2000/C 128/01) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FO¨ RORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175. 1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1) med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (2) efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och (2) (3) I kommissionens program ”Mot en hållbar utveckling”, som till sin allmänna inriktning godkändes genom rådets resolution av den 1 februari 1993, betonas organisatio- ners roll och ansvar både när det gäller att stärka ekonomin och att skydda miljön inom hela gemenskapen. I programmet ”Mot en hållbar utveckling” efterlyses en breddning av de styrmedel som används inom miljö- skyddsområdet och användning av marknadsmekanismer för att förmå organisationer att inta framförhållning inom detta område, utöver att uppfylla alla gällande föreskrifter på miljöområdet. av följande skäl: (1) I artikel 2 i fördraget föreskrivs att en av gemenskapen uppgifter skall vara att främja en hållbar tillväxt, och i resolution av den 1 februari 1993 (4) betonas vikten av en sådan hållbar tillväxt. (1) EGT C 400, 22. 12. 1998, s. 7. (2) EGT C 209, 22. 7. 1999, s. 43. (3) Europaparlamentets yttrande av den 15 april 1999 (EGT C 219, 30. 7. 1999, s. 385), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 februari 2000 och Europaparlamentets beslut av den. (ännu ej offentliggjort i EGT). (4) Resolution av rådet och företrädarna för medlemsstaternas rege- ringar, församlade i rådet, av den 1 februari 1993 om ett program för gemenskapens policy och åtgärder för miljön och en hållbar utveckling (EGT C 138, 17. 5. 1993, s. 1). (4) Kommissionen bör främja samstämmighet bland de rättsliga instrument som utarbetas på gemenskapsnivå inom miljöskyddsområdet. (5) Rådets förordning (EEG) nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenska- pens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (5) har visat sig vara verksam då det gäller att driva fram förbättringar av industrins miljöprestanda. (5) EGT L 168, 10. 7. 1993, s. 1. C 128/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 (6) De erfarenheter som gjorts vid genomförandet av förord- ning (EEG) nr 1836/93 bör utnyttjas i syfte att öka gemenskapens miljölednings- och miljöredovisningsord- nings (nedan kallad EMAS) förmåga att åstadkomma en förbättring av organisationers allmänna miljöprestanda. (13) Det är därför nödvändigt att garantera kompetensen hos miljökontrollanterna genom att skapa ett oberoende och neutralt ackrediteringssystem och en lämplig tillsyn av miljökontrollanternas verksamhet, i syfte att garantera den allmänna trovärdigheten för EMAS. Därför bör ett nära samarbete mellan de nationella ackrediteringsorga- nen inrättas. (7) EMAS bör göras tillgänglig för alla organisationer som påverkar miljön, så att de får möjlighet att hantera denna påverkan och förbättra sin allmänna miljöprestanda. (8) I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionali- tetsprincipen som omnämns i artikel 5 i fördraget bör EMAS, för att på ett effektivt sätt bidra till förbättrad miljöprestanda i europeiska organisationer, genomföras på gemenskapsnivå. Denna förordning är begränsad till att säkerställa ett enhetligt genomförande av EMAS i hela gemenskapen genom att fastställa gemensamma regler, förfaranden och grundläggande krav beträffande EMAS, medan åtgärder som på ett tillfredsställande sätt kan vidtas på nationell nivå överlåts åt medlemsstaterna. (9) Organisationer bör uppmuntras att delta i EMAS på frivillig basis, vilket kan gagna dem i form av tillsyn, kostnadsbesparing och anseende. (10) Det är viktigt att små och medelstora företag deltar i EMAS och att deras deltagande uppmuntras genom att underlätta tillgång till information, befintliga stödfonder och offentliga institutioner och genom att vidta eller främja tekniska stödåtgärder. (14) Organisationerna bör uppmuntras att ta fram och ge allmänheten tillgång till regelbundna miljöredovisningar för att ge allmänheten och andra intressenter information om sin miljöprestanda. (15) Vid sidan av miljöledningssystemets allmänna krav fäster EMAS särskild vikt vid att lagstiftningen iakttas, förbättrad miljöprestanda samt extern kommunikation och arbetsta- garnas delaktighet. (16) Kommissionen bör anpassa bilagorna till denna förord- ning, med undantag av bilaga V, erkänna europeiska och internationella miljöstandarder som är relevanta för EMAS och fastställa riktlinjer i partnerskap med EMAS intressenter för att garantera konsekvent tillämpning av EMAS-kraven i samtliga medlemsstater. (17) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förord- ning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomföran- debefogenheter (1). (18) Denna förordning bör, vid behov, efter en tids tillämpning ses över med hänsyn till de erfarenheter som gjorts. (11) Kommissionen bör använda den information som tillhan- dahålls av medlemsstaterna för att bedöma om det finns behov av att utveckla särskilda insatser för att öka organisationers, i synnerhet små och medelstora företags, deltagande i EMAS. (19) De europeiska institutionerna bör eftersträva att anta de principer som kommer till uttryck i denna förordning. (12) O¨ ppenheten och trovärdigheten hos organisationer som tillämpar miljöledningssystem förbättras om deras led- ningssystem, revisionsprogram och miljöredovisningar granskas för att kontrollera att de uppfyller de relevanta kraven i denna förordning och om miljöredovisningen och uppdaterade versioner av denna godkänns av ackredi- terade miljökontrollanter. (20) Denna förordning ersätter förordning (EEG) nr 1836/93 som därför bör upphävas. (1) EGT L 184, 17. 7. 1999, s. 23. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/3 HA¨ RIGENOM FO¨ RESKRIVS FO¨ LJANDE Artikel 1 Miljölednings- och miljörevisionsordningen och dess mål 1. Härmed inrättas en gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning för frivilligt deltagande av organisatio- för att utvärdera och förbättra ner, nedan kallad EMAS, organisationernas miljöprestanda och för att ge allmänheten och andra intressenter relevant information om detta. 2. Målet med EMAS skall vara att förbättring av organisationernas miljöprestanda genom främja en fortsatt d) förebyggande av förorening: användning av processer, rutiner, material eller produkter som undviker, minskar eller kontrollerar föroreningar och som kan omfatta återan- vändning, behandling, processförändring, kontrollmeka- nismer, effektiv användning av resurser och materialersätt- ning. e) miljöutredning: en inledande heltäckande analys av de miljöfrågor, den miljöpåverkan och den miljöprestanda som är förknippade med en organisations verksamhet (bilaga VII). f) miljöaspekt: delar av en organisations verksamhet, produk- ter eller tjänster som kan påverka och påverkas av miljön (bilaga VI). En betydande miljöaspekt är en miljöaspekt som har eller kan ha betydande miljöpåverkan. a) att organisationerna utarbetar och genomför ett miljöled- ningssystem, g) miljöpåverkan: varje negativ eller positiv förändring i miljön som helt eller delvis är en följd av en organisations verksamhet, produkter eller tjänster. b) att dessa systems prestanda regelbundet utvärderas på ett systematiskt och objektivt sätt, c) att informera om miljöprestanda och föra en öppen dialog med allmänheten och andra intressenter, h) miljöprogram: en beskrivning av de åtgärder (ansvar och medel) som vidtagits eller planeras för att uppnå övergri- pande och detaljerade miljömål och tidpunkten för när dessa övergripande och detaljerade miljömål senast skall uppnås. d) att de anställda aktivt engageras i arbetet och utbildas på lämpligt sätt. Artikel 2 Definitioner I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) miljöpolicy: en organiations övergripande mål och hand- lingsprinciper i fråga om miljön, inbegripet iakttagande av alla tillämpliga krav i gällande föreskrifter på miljöområdet samt även utfästelse om ständiga förbättringar av miljö- prestanda. Miljöpolicyn utgör ramen för arbetet med att upprätta och övervaka övergripande och detaljerade miljömål. b) ständiga förbättringar av miljöprestanda: processen att år för år förbättra de mätbara resultaten av miljöledningssystemet när det gäller en organisations hantering av sina betydande miljöaspekter, på grundval av dess policy, övergripande och detaljerade mål på miljöområdet. Resultatförbättringen behöver inte nödvändigtvis ske inom alla områden samti- digt. i) j) övergripande miljömål: övergripande miljömål som följer av miljöpolicyn och som en organisation bestämmer sig för att uppfylla och som är kvantifierbara där så är möjligt. detaljerade miljömål: detaljerade krav som är kvantifierade där så är möjligt och som är tillämpliga på organisationen eller delar därav och som följer av de övergripande miljömålen samt är sådana att de måste fastställas och uppfyllas för att dessa skall uppnås. k) miljöledningssystem: den del av det övergripande lednings- systemet som omfattar organisationsstruktur, planering, ansvar, praxis, rutiner, processer och resurser för att utveckla, införa, uppfylla, revidera och underhålla miljöpo- licyn. l) miljörevision: ett styrmedel som innefattar systematisk, dokumenterad, regelbunden och objektiv utvärdering av en organisationens miljöprestanda och de ledningssystem och arbetsmetoder som upprättats för att skydda miljön, i syfte att i) göra det lättare för ledningen att kontrollera rutiner som kan påverka miljön, c) miljöprestanda: resultatet av en organisations hantering av sina miljöaspekter. ii) utvärdera om organisationens miljöpolicy, inklusive övergripande och detaljerade miljömål, efterlevs (bila- ga II). C 128/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 m) revisionsperiod: den period under vilken all verksamhet inom en organisation revideras (bilaga II). n) revisor: en person eller en grupp som, oavsett om vederbö- rande hör till en organisations anställda eller kommer utifrån, handlar på den högsta organisationsledningens vägnar och som enskilt eller gemensamt har den i punkt 2. 4 i bilaga II nämnda kompetensen och som är tillräckligt oberoende av den verksamhet som revideras för att kunna göra en objektiv bedömning. o) miljöredovisning: den information som specificeras punkt 3. 2 a–g i bilaga III. i p) intressent: en person eller grupp, även myndigheter, som berörs eller påverkas av en organisations miljöprestanda. q) miljökontrollant: en person eller organisation som är obe- roende av den organisation som kontrolleras och som har ackrediterats enligt de villkor och förfaranden som avses i artikel 4. r) s) ackrediteringssystem: ett system för att ackreditera och utöva tillsyn över miljökontrollanter, vilket administreras av en av medlemsstaten utsedd eller inrättad opartisk institution eller organisation (ackrediteringsorgan), som har tillräckli- ga resurser och kompetens, samt lämpliga förfaranden för att utföra de uppgifter som föreskrivs i denna förordning för ett sådant system. organisation: företag, bolag, firma, rörelse, myndighet eller institution eller en del av eller en kombination av dessa, oavsett om de är juridiska personer eller ej, offentliga eller privata, som har sina egna funktioner och sin egen administration. Den enhet som skall registreras som en organisation inom ramen för EMAS skall bestämmas i samråd med miljökontrollanten, med hänsyn till kommissionens rikt- linjer vilka fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 14, men skall inte gå utöver gränserna för någon medlemsstat. Den minsta enhet som kan beaktas skall utgöras av en anläggning. I undantagsfall som fastställs av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14 får den enhet som är föremål för registrering inom ramen för EMAS vara mindre än en anläggning. t) anläggning: hela det område på en viss geografisk plats som står under en organisations kontroll där verksamhet bedrivs, produkter framställs och tjänster utförs. Detta omfattar all infrastruktur, utrustning och materiel. u) behöriga organ: de organ, oavsett om de är nationella, regionala eller lokala, som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 5 för att utföra de uppgifter som anges i denna förordning. Artikel 3 Deltagande i EMAS EMAS står öppet för deltagande av varje organisation 1. som önskar förbättra sin övergripande miljöprestanda. För att en organisation skall registreras i EMAS skall den 2. vidta följande åtgärder: a) Genomföra en miljöutredning av sin verksamhet, sina produkter och sina tjänster i enlighet med bilaga VII och därvid behandla de punkter som nämns i bilaga VI, och mot bakgrund av resultatet av denna utredning, införa ett miljöledningssystem som täcker alla de krav som avses i bilaga I. Organisationer som har ett certifierat miljöledningssystem, godkänt i enlighet med kraven i artikel 9, behöver emeller- tid inte genomföra en formell miljöutredning när de övergår till tillämpning av EMAS, om den nödvändiga informationen för identifiering och utvärdering av miljö- aspekterna i enlighet med bilaga VI framgår av det certifie- rade miljöledningssystemet. b) Genomföra eller låta genomföra en miljörevision i enlighet med kraven i bilaga II. Miljörevisionen skall vara utformad för att utvärdera organisationens miljöprestanda. c) Utarbeta en miljöredovisning i enlighet med punkt 3. 2 i bilaga III. Miljöredovisningen skall lägga särskild vikt vid organisationens miljöprestanda i förhållande till dess övergripande och detaljerade miljömål. d) Låta granska miljöutredningen, om en sådan genomförts, samt ledningssystemet, revisionsförfarandet och miljöredo- visningen för att kontrollera att den uppfyller relevanta krav i denna förordning samt låta miljökontrollanten godkänna miljöredovisningen för att garantera att den uppfyller kraven i bilaga III. e) Skicka den godkända miljöredovisningen till det behöriga organet i den medlemsstat där organisationen som söker registrering är etablerad och göra den tillgänglig för allmänheten efter registrering. För att en organisation skall kunna förbli EMAS-registre- 3. rad skall den a) b) låta kontrollera miljöledningssystemet och revisionsprog- rammet i enlighet med kraven i punkt 5. 6 i bilaga V, skicka den godkända årliga uppdateringen av miljöredovis- ningen till behörigt organ och göra den tillgänglig för allmänheten. Avvikelser från denna uppdateringsfrekvens kan göras på de villkor som fastställts i kommissionens riktlinjer i enlighet med förfarandet i artikel 14. 2. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/5 Artikel 4 Ackrediteringssystem 1. Medlemsstaterna skall upprätta ett system för att ackredi- tera oberoende miljökontrollanter och för att utöva tillsyn av deras verksamhet. För detta ändamål får medlemsstaterna antingen använda befintliga ackrediteringsinstitutioner, de behöriga organ som avses i artikel 5 eller utse eller inrätta ett annat organ med lämplig behörighet. Medlemsstaterna skall se till att dessa system är sammansatta på ett sådant sätt att deras oberoende och opartiskhet när de fullgör sina uppgifter är garanterad. 2. Medlemsstaterna skall se till att dessa system är fullt funktionsdugliga inom tolv månader efter den dag då denna förordning träder i kraft. 3. Medlemsstaterna skall se till att lämpligt samråd äger rum med de parter som berörs om hur ackrediteringssystemet skall inrättas och styras. Ackrediteringen av miljökontrollanter och tillsynen av 4. deras verksamhet skall ske enligt kraven i bilaga V. 5. Miljökontrollanter som är ackrediterade i en medlemsstat får kontrollera miljöredovisningar i alla andra medlemsstater, i enlighet med de krav som anges i bilaga V. 6. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de åtgärder de vidtagit i enlighet med denna artikel och meddela relevanta förändringar i struktur och förfaranden med avseende på ackrediteringssystemen. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som 7. föreskrivs i artikel 14. 2, främja samarbetet mellan medlemssta- terna, i synnerhet för att undvika skillnader mellan bilaga V och de kriterier, villkor och förfaranden som de nationella ackrediteringsorganen tillämpar vid ackreditering och tillsyn av miljökontrollanter för att säkerställa en jämn kvalitet bland miljökontrollanterna. För att garantera att ackrediteringsorganen och kontrollförfa- randet utvecklas på ett harmoniserat sätt i samtliga medlems- stater skall detta forum utarbeta metoder för inbördes utvärde- ring. Syftet med utvärderingen är att se till att ackrediteringssys- temen i de olika medlemsstaterna uppfyller förordningens krav. En rapport från den inbördes utvärderingen skall översän- das till kommissionen som skall sända den vidare för känne- dom till den kommitté som anges i artikel 14. 2 och göra den tillgänglig för allmänheten. Artikel 5 Behöriga organ 1. Inom tre månader efter det att denna förordning har trätt i kraft skall varje medlemsstat utse det behöriga organ som skall ansvara för att genomföra de uppgifter som föreskrivs i denna förordning, framför allt i artiklarna 6 och 7, och skall informera kommissionen om detta. 2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga organens sammansättning är sådan att deras oberoende och opartiskhet garanteras och att de behöriga organen tillämpar bestämmel- serna i denna förordning på ett konsekvent sätt. 3. Medlemsstaterna skall ta fram riktlinjer för de behöriga organens användning beträffande tillfällig eller permanent avregistrering av organisationer. Behöriga organ skall i synner- het fastställa förfaranden — för att behandla anmärkningar från intressenter med avseende på registrerade organisationer, och — för att avslå registreringsansökningar, tillfälligt avregistrera eller stryka organisationer ur registret. 4. Det behöriga organet skall ansvara för registrering av organisationer i EMAS. Det skall därför kontrollera nya och befintliga registreringar av organisationer. Ett forum, bestående av alla ackrediteringsorgan, skall 8. inrättas av ackrediteringsorganen i syfte att ge kommissionen det underlag och stöd som är nödvändigt för att den skall kunna uppfylla sina åtaganden i enlighet med punkt 7. Det skall sammanträda minst en gång per år i närvaro av en företrädare för kommissionen. Detta forum skall vid behov utarbeta riktlinjer när det gäller miljökontrollanternas ackreditering och kompetens samt till- syn av miljökontrollanter. Dessa riktlinjedokument skall vara underställda förfarandet i artikel 14. 2. Behöriga organ från alla medlemsstater skall sammanträ- 5. da minst en gång per år i närvaro av en företrädare för kommissionen. Syftet med dessa möten är att garantera konsekvent tillämpning av de förfaranden som gäller för registrering av organisationer i EMAS, inklusive tillfällig och permanent avregistrering. En inbördes utvärderingsprocess skall inledas av de behöriga organen så att de kan utveckla en gemensam förståelse för den praktiska tillämpningen av registreringsförfarandet. En rapport från den inbördes utvärderingen skall överlämnas till kommissionen som skall sända den vidare för kännedom till den kommitté som anges i artikel 14. 2 och göra den tillgänglig för allmänheten. C 128/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 Artikel 6 Registrering av organisationer Registrering av organisationer skall hanteras av behöriga organ i enlighet med följande kriterier: 1. Om ett behörigt organ — har tagit emot en godkänd miljöredovisning, — har tagit emot en ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de minimiuppgifter som anges i bilaga VIII, från organisationen, — har tagit emot eventuell registreringsavgift i enlighet med artikel 16, och — utifrån erhållen information bedömer att organisatio- nen uppfyller de krav som ställs i denna förordning, skall det behöriga organet registrera den ansökande organi- sationen och tilldela den ett registreringsnummer. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om att organisationen är införd i registret. 2. Om ett behörigt organ tar emot en tillsynsrapport från ackrediteringsorganet som visar att miljökontrollantens verksamhet inte har genomförts tillräckligt väl för att garantera att kraven enligt denna förordning uppfylls av den ansökande organisationen skall ansökan om registre- ring avslås eller, om lämpligt, uppskjutas till dess att garanti erhålls för att organisationen uppfyller EMAS-kraven. 3. Om en organisation underlåter att inom tre månader från en uppmaning härom till behörigt organ inlämna — den godkända årliga uppdateringen av miljöredovis- ningen, — en ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de mini- miuppgifter som anges i bilaga VIII, från organisatio- nen, eller — eventuella registreringsavgifter skall organisationen tillfälligt avregistreras eller, om läm- pligt, strykas ur registret, beroende på försummelsens typ och omfattning. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om orsakerna till de åtgärder som vidtagits. 4. Om det behöriga organet vid något tillfälle, på grund av erhållen information, finner att organisationen inte längre uppfyller ett eller flera villkor i denna förordning, skall organisationen tillfälligt avregistreras eller strykas ur regi- stret, beroende på försummelsens typ och omfattning. 5. Beslut om att avslå registrering, om tillfällig eller perma- nent avregistrering skall kräva samråd med intressenterna i syfte att förse det behöriga organet med nödvändigt beslutsunderlag. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om orsakerna till de åtgärder som vidtagits och om den pågående diskussionen med tillsynsmyndigheten. 6. Beslutet att avslå ansökan eller tillfälligt avregistrera organi- sationen skall upphävas om det behöriga organet har fått betryggande information om att organisationen uppfyller EMAS-kraven eller om det fått tillfredsställande informa- tion från den behöriga tillsynsmyndigheten om att brister- na har rättats till och att organisationen har vidtagit tillräckliga åtgärder för att undvika att de uppkommer igen. Artikel 7 Förteckning över registrerade organisationer och miljö- kontrollanter 1. Ackrediteringsorganet skall upprätta, revidera och upp- datera en förteckning över miljökontrollanter och deras ackre- diteringsbehörighet i sin medlemsstat och skall varje månad underrätta kommissionen och det behöriga organet om änd- ringar i denna förteckning, antingen direkt eller via de nationella myndigheterna, i enlighet med berörd medlemsstats beslut. 2. De behöriga organen skall upprätta och föra en förteck- ning över registrerade organisationer i sin medlemsstat och uppdatera den varje månad. De behöriga organen skall varje månad underrätta kommissionen om ändringar i denna för- teckning, antingen direkt eller via de nationella myndigheterna, i enlighet med berörd medlemsstats beslut. 3. Registret över miljökontrollanter och registrerade organi- sationer i EMAS skall föras av kommissionen, som skall göra det tillgängligt för allmänheten. Artikel 8 Logotyp 1. Organisationer som deltar i EMAS får använda den logotyp som beskrivs i bilaga IV enbart om de har en gällande registrering i EMAS. Tekniska specificeringar för återgivande av logotypen skall antas i enlighet med förfarandet i arti- kel 14. 2 och offentliggöras av kommissionen. EMAS-logotypen får användas av organisationerna i 2. följande fall: Om ett behörigt organ av den behöriga tillsynsmyndighe- ten informeras om att en organisation har brutit mot gällande föreskrifter på miljöområdet skall organet, be- roende på omständigheterna, antingen avslå ansökan om registrering av organisationen eller stryka organisationen ur registret. a) På godkänd information enligt punkt 3. 5 i bilaga III, under de omständigheter som anges i kommissionens riktlinjer som antagits enligt förfarandet i artikel 14. 2 vilket skall säkerställa att det inte blir någon sammanblandning med produktrelaterade miljömärken (version 2 av logotypen, enligt bilaga IV, skall användas i detta fall). 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/7 b) På godkända miljöredovisningar (version 2 av logotypen, enligt bilaga IV, skall användas i detta fall). Artikel 10 c) På registrerade organisationers brevpapper (version 1 av logotypen, enligt bilaga IV, skall användas i detta fall). Förhållande till annan miljölagstiftning i gemenskapen d) På information som meddelar att en organisation deltar i EMAS (version 1 av logotypen, enligt bilaga IV, skall användas i detta fall). 1. EMAS skall inte påverka tillämpningen av a) gemenskapslagstiftningen, eller e) I annonser för produkter, verksamheter och tjänster endast under de omständigheter som anges i kommissionens riktlinjer som antagits enligt förfarandet i artikel 14. 2 vilket skall säkerställa att det inte blir någon sammanbland- ning med produktrelaterade miljömärken. b) nationell lagstiftning eller tekniska standarder som inte omfattas av gemenskapslagstiftning, och c) de skyldigheter organisationer har enligt dessa lagar och standarder 3. Logotypen får inte användas i följande fall: i fråga om miljökontroll. a) På produkter eller deras förpackningar. b) I samband med jämförande påståenden med avseende på andra produkter, verksamheter och tjänster. Kommissionen skall emellertid, som en del av utvärderingen enligt artikel 15. 3, överväga under vilka särskilda omständig- heter logotypen skulle kunna användas och skall anta regler för dessa fall enligt i artikel 14. 2 vilket skall säkerställa att det inte blir någon sammanblandning med produktrelaterade miljömärken. förfarandet Artikel 9 Förhållande till europeiska och internationella standarder 1. Organisationer som tillämpar europeiska eller internatio- nella miljöstandarder som är relevanta för EMAS, och som i enlighet med tillämpliga certifieringsförfaranden intygas uppfylla dessa standarder, skall anses uppfylla motsvarande krav i denna förordning under förutsättning att a) standarderna har erkänts av kommissionen enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 14. 2, b) ackrediteringskraven för certifieringsorganen är godkända av kommissionen i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14. 2. Hänvisningar till erkända standarder (inklusive relevanta av- snitt av EMAS som de är tillämpliga på) och erkända ackredite- ringskrav skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas offent- liga tidning. 2. För att de organisationer som avses i punkt 1 skall kunna registreras i EMAS skall de berörda organisationerna visa för miljökontrollanten att de uppfyller de krav som inte omfattas av den erkända standarden. 2. Medlemsstaterna bör överväga hur registrering i EMAS enligt denna förordning kan beaktas vid genomförandet av miljölagstiftningen och kontrollen av att den efterlevs för att undvika onödigt dubbelarbete av organisationer och behöriga tillsynsmyndigheter. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de åtgär- der som vidtagits i detta avseende. Artikel 11 Främjande av organisationers, särskilt små och medelstora företags, deltagande 1. Medlemsstaterna skall främja organisationers deltagande i EMAS, särskilt de små och medelstora företagens deltagande, genom att — underlätta tillgång till information, befintliga stödfonder och offentliga institutioner, — vidta eller främja tekniska stödåtgärder, särskilt i kombina- tion med initiativ från branschspecifika eller lokala kon- taktställen (exempelvis lokala myndigheter, handelskamrar och bransch- eller hantverksorganisationer). I syfte att främja deltagande av små och medelstora företag, däribland de som är koncentrerade i väl avgränsade geografiska områden, kan lokala myndigheter i samarbete med industriför- bund, handelskamrar och intressenter hjälpa till att fastställa betydande miljöpåverkan. Små och medelstora företag kan sedan använda detta när de utarbetar sina miljöprogram och fastställer övergripande och detaljerade miljömål i sitt miljöledningssystem enligt EMAS. Därutöver kan program avsedda för att främja de små och medelstora företagens deltagande, såsom en steg-för-sted-metod som så småningom kommer att leda till EMAS-registrering, utvecklas på regional eller nationell nivå. C 128/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 2. I syfte att främja organisationernas deltagande i EMAS bör kommissionen och andra institutioner inom gemenskapen samt andra offentliga myndigheter på nationell nivå, utan att det påverkar gemenskapslagstiftningen, överväga hur registre- ring i EMAS kan beaktas när de ställer upp kriterier för sin upphandlingspolicy. 3. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna artikel. Artikel 12 Information Varje medlemsstat skall vidta lämpliga åtgärder för att 1. garantera att a) organisationerna informeras om innehållet i denna förord- ning, b) allmänheten informeras om syftet med och de viktigaste beståndsdelarna i EMAS. Medlemsstaterna skall särskilt använda facktidskrifter, lokaltid- ningar, reklamkampanjer och alla andra lämpliga medel för att främja den allmänna medvetenheten om EMAS. 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna artikel. 3. Kommissionen skall vara ansvarig för att främja EMAS på gemenskapsnivå. Den skall särskilt, i samråd med medlem- marna i den kommitté som avses i artikel 14. 1, granska möjligheten att sprida information om bästa rutiner genom lämpliga metoder och medel. Artikel 13 O¨ verträdelser 3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Artikel 15 O¨ versyn 1. Kommissionen skall, senast fem år efter denna förord- nings ikraftträdande, se över EMAS mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits under dess tillämpning och den internationella utvecklingen och vid behov föreslå Europapar- lamentet och rådet lämpliga ändringar. 2. Kommissionen skall anpassa alla bilagor till denna förordning, med undantag för bilaga V, i enlighet med förfaran- det i artikel 14. 2 mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits under genomförandet av EMAS och för att tillgodose det behov av riktlinjer som framkommit angående EMAS-kraven. 3. Kommissionen skall, i samarbete med medlemsstaterna och senast fem år efter det att denna förordning har trätt i kraft, i synnerhet utvärdera hur särskilt allmänheten och andra intressenter använder, känner igen och tolkar EMAS-logotypen och bedöma om det finns behov av att revidera logotypen och kraven för dess användning. Artikel 16 Kostnader och avgifter 1. Ett avgiftssystem får införas, i enlighet med de regler som medlemsstaterna själva fastställer, för att täcka de administra- tiva kostnader som uppstår i samband med registreringsförfa- randena för organisationerna, kostnaderna för ackreditering och tillsyn över miljökontrollanter samt andra kostnader för EMAS. 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits enligt denna artikel. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga rättsliga eller administra- tiva åtgärder om bestämmelserna i denna förordning inte följs och meddela kommissionen vilka åtgärder som vidtagits. Artikel 17 Artikel 14 Kommitté Kommissionen skall biträdas av en kommitté (nedan 1. kallad kommittén). 2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 5. 6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader. Upphävande av förordning (EEG) nr 1836/93 1. Förordning (EEG) nr 1836/93 upphör att gälla från och med den dag då denna förordning träder i kraft, med förbehåll för punkterna 2–5 i denna artikel. 2. Nationella ackrediteringssystem och behöriga organ som inrättats i enlighet med förordning (EEG) nr 1836/93 skall förbli gällande. Medlemsstaterna skall ändra de förfaranden som tillämpas av ackrediteringssystem och behöriga organ i enlighet med motsvarande bestämmelser i den här förordnin- gen. Medlemsstaterna skall se till att dessa system är fullt funktionsdugliga inom tolv månader efter denna förordnings ikraftträdande. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/9 3. Miljökontrollanter som ackrediterats i enlighet med förordning (EEG) nr 1836/93 kan fortsätta sin verksamhet i enlighet med de krav som fastställs i den här förordningen. 4. Anläggningar som registrerats i enlighet med förordning (EEG) nr 1836/93 kommer att kvarstå i EMAS-registret. De nya kraven enligt den här förordningen skall kontrolleras i samband med nästa kontroll för anläggningen. Om nästa kontroll skall äga rum tidigare än sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft får dagen för nästa kontroll flyttas fram med sex månader i samförstånd med miljökontroll- anten och de behöriga organen. 5. Punkterna 3–4 skall också gälla ackrediterade miljökont- rollanter och anläggningar som registrerats i enlighet med artikel 14 i förordning (EEG) nr 1836/93, förutsatt att de ansvariga ackrediteringsorganen och de behöriga organen är eniga om att miljökontrollanterna och de registrerade anläggningarna uppfyller alla krav enligt förordning (EEG) nr 1836/93 och att de informerar kommissionen om detta. Artikel 18 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i. På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar. Ordförande. Ordförande C 128/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 BILAGA I A. Krav i fråga om miljöledningssystem Miljöledningssystemet skall genomföras i överensstämmelse med avsnitt 4 i Europeisk standard för miljöledningssys- tem, EN/ISO 14001:1996 (1) B. Frågor som skall hanteras av organisationer som tillämpar EMAS 1. Efterlevnad av gällande lag Organisationerna skall kunna visa att de a) har identifierat all relevant miljölagstiftning och känner till vilka konsekvenser den har för organisationen, b) ser till att miljölagstiftningen efterlevs, och c) att de har utarbetat rutiner som gör det möjligt för organisationen att fortlöpande uppfylla dessa krav. 2. Miljöprestanda Organisationerna skall kunna visa att deras ledningssystem och revisionsförfaranden inriktar sig på organisatio- nens faktiska miljöprestanda, med avseende på de aspekter som identifieras i bilaga VI. Som en del av ledningens översyn skall organisationens miljöprestanda i förhållande till dess övergripande och detaljerade miljömål utvärderas. Organisationen skall också åta sig att ständigt förbättra sin miljöprestanda. När detta sker kan organisationen basera sin verksamhet på lokala, regionala och nationella miljöprogram. Det sätt på vilket miljömålen skall uppnås får inte i sig utgöra ett miljömål. Om organisationen utgörs av en eller flera anläggningar skall var och en av de anläggningar för vilka EMAS gäller uppfylla alla EMAS-krav, bl. a. kravet på ständiga förbättringar av miljöprestanda enligt definitionen i artikel 2 b. 3. Extern kommunikation och externa förbindelser I syfte att öka organisationernas kännedom om frågor som är angelägna för allmänheten och andra intressenter skall organisationerna kunna visa att de för en öppen dialog med dessa, däribland lokala myndigheter och kunder, med avseende på den miljöpåverkan organisationens verksamhet, produkter och tjänster ger upphov till. 4. Arbetstagarnas delaktighet Förutom kraven i avsnitt A i bilaga I skall arbetstagare vara delaktiga i den process som syftar till att ständigt förbättra organisationens miljöprestanda. Lämpliga former för deltagande såsom systemet med en förslagsbok eller projektbaserade grupparbeten om miljökommittéer kan användas för detta ändamål. Organisationerna skall ta del av kommissionens riktlinjer om bästa praxis på detta område. (1) Den fullständiga texten av EN/ISO 14001:1996-standarden kommer att införas i denna bilaga så snart som copyrightöverenskom- melsen har undertecknats av kommissionen och CEN. O¨ versättningen av texten av standarden kommer att vara den som CEN tillhandahåller. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/11 BILAGA II KRAV I FRÅGA OM INTERN MILJO¨ REVISION 2. 1 Allmänna krav Internrevisioner har till syfte att garantera att den verksamhet som bedrivs av en organisation genomförs i enlighet med fastställda förfaranden. Revisionen kan också identifiera eventuella problem med dessa fastställda förfaranden eller möjligheter att förbättra dessa förfaranden. Omfattningen av de revisioner som genomförs inom en organisation kan sträcka sig från revision av ett enkelt förfarande till revision av en komplicerad verksamhet. Under en given tidsperiod skall all verksamhet inom en given organisation genomgå revision. Den tidsperiod som fastställs för att genomföra revision av samtliga verksamheter inom organisationen betecknas som revisionsperioden. För mindre och okomplicerade organisationer kan det vara möjligt att revidera all verksamhet på en gång. För dessa organisationer utgör revisionsperioden intervallet mellan dessa revisioner. Internrevisioner skall genomföras av personer som är tillräckligt oberoende av den reviderade verksamheten för att opartisk revision skall kunna garanteras. Revisionerna kan genomföras av organisationens anställda eller av extern personal (anställda från andra organisationer, anställda från andra delar av samma organisation eller konsulter). 2. 2 Mål I organisationens miljörevisionsprogram skall ingå en närmare skriftlig beskrivning av målen med varje revision eller revisionsperiod och i programmet skall även fastställas hur ofta varje enskild verksamhet skall revideras. I målen skall framför allt ingå en utvärdering av det ledningssystem som används, av överensstämmelsen med organisationens miljöpolicy och miljöprogram samt uppfyllande av tillämpliga krav i miljölagstiftningen. 2. 3 Omfattning Den totala omfattningen av varje revision eller, i förekommande fall, av varje del av en revisionsperiod skall klart definieras och det skall särskilt framgå 1. vilka områden som skall utvärderas, 2. vilka verksamheter som skall revideras, 3. vilka miljökriteria som skall beaktas, 4. vilka perioder som revisionen skall täcka. I miljörevisionen skall ingå en bedömning av de faktauppgifter som är nödvändiga för att kunna utvärdera miljöprestanda. 2. 4 Organisation och resurser Miljörevisioner skall utföras av personer eller grupper av personer som har tillräcklig kunskap om de sektorer eller områden som skall revideras, inklusive kunskap om och erfarenhet av frågor som rör miljöledning, teknik, miljö och juridik samt tillräcklig utbildning och erfarenhet av de särskilda revisionsmetoder som krävs för att kunna uppfylla de fastställda målen. De resurser och den tid som avsätts för revisionen skall stå i rimlig proportion till revisionens omfattning och mål. Revisionen skall stödjas av organisationens högsta ledning. Revisorerna skall vara tillräckligt oberoende av de verksamheter som revideras för att kunna göra en objektiv och opartisk bedömning. C 128/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 2. 5 Planering och förberedelse för revision Varje miljörevision skall planeras och förberedas i syfte att — säkerställa att tillräckliga resurser avsätts, — säkerställa att varje enskild deltagare i revisionen (inklusive revisorer, ledning och personal) förstår sin roll och sitt ansvar. I förberedelserna skall miljöledningssystem som används och tar del av resultaten och slutsatserna av tidigare revisioner. ingå att deltagarna sätter sig in i verksamheten inom organisationen och i det 2. 6 Revisionsarbetet ingå att diskutera verksamheten med personalen, inspektera driftsförhållandena och I revisionen skall utrustningen samt att gå igenom journaler, förfarandebeskrivningar och annat relevant material för att utvärdera om organisationens miljöprestanda med avseende på den reviderade verksamheten uppfyller gällande standarder, föreskrifter, syften och mål och om de system som tillämpas för att styra miljöansvaret är effektiva och ändamålsenliga. Bl. a. bör stickprov användas för att kontrollera huruvida dessa kriterier uppfylls och för att fastställa om hela ledningssystemet är effektivt. I revisionsarbetet skall särskilt ingå a) att skaffa sig kännedom om ledningssystemen, b) att bedöma ledningssystemens starka och svaga sidor, c) att samla in relevant information, d) att utvärdera resultaten av revisionen, e) att förbereda slutsatser av revisionen, f) att rapportera resultaten och slutsatserna av revisionen. 2. 7 Rapportering av revisionens resultat och slutsatser 1. Revisorerna skall genom att utarbeta en skriftlig rapport i lämplig form och med lämpligt innehåll se till att revisionens resultat och slutsatser på ett fullständigt och formellt riktigt sätt presenteras i slutet av varje revision eller revisionsperiod. Revisionens resultat och slutsatser skall formellt delges organisationens högsta ledning. 2. Det grundläggande syftet med en skriftlig revisionsrapport är a) att visa revisionens omfattning, b) c) att ge ledningen information om hur organisationernas miljöpolicy efterlevs och om miljöutvecklingen inom organisationen, att ge ledningen information om hur effektiva och pålitliga systemen är när det gäller att övervaka organisationens miljöpåverkan, d) att vid behov påvisa eventuella behov av korrigerande åtgärder. 2. 8 Uppföljning av revisionen Revisionen skall avslutas med att en plan för lämpliga korrigerande åtgärder utarbetas och genomförs. Lämpliga rutiner skall finnas och vara i drift för att garantera att revisionsresultaten följs upp. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/13 2. 9 Revisionsfrekvens Revisionen eller revisionsperioden skall avslutas, beroende på omständigheterna, inom en tidsrymd av högst tre år. Hur ofta en verksamhet revideras kan variera beroende på a) verksamhetens art, omfattning och komplexitet, b) betydelsen av aktuell miljöpåverkan, c) hur viktiga och angelägna de problem är som konstaterats vid tidigare revisioner, d) tidigare miljöproblem i samband med verksamheten. Mer komplexa verksamheter med mer betydande miljöpåverkan skall revideras oftare. En organisation skall fastställa sitt eget revisionsprogram och sin egen revisionsfrekvens med hänsyn till kommissionens riktlinjer, antagna i enlighet med förfarandet i artikel 14. 2. C 128/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 BILAGA III MILJO¨ REDOVISNINGEN 3. 1 Inledning Syftet med miljöredovisningen är ett ge allmänheten och andra intressenter information om organisationens miljöpåverkan och miljöprestanda. Det är också ett sätt att beakta de krav från intressenter som fastställts som ett resultat av avsnitt B. 3 i bilaga I och som organisationen anser vara viktiga (punkt 6. 4 d i bilaga VI). Miljöinformationen skall presenteras på ett klart och sammanhängande sätt i pappersformat för dem som inte kan tillägna sig informationen på annat sätt. I samband med en organisations första registrering och vart tredje år därefter krävs det att organisationen gör den informationen som anges i punkt 3. 2 tillgänglig i en konsoliderad, tryckt version. Kommissionen skall anta riktlinjer om miljöredovisningen i enlighet med förfarandet i artikel 14. 2. 3. 2 Miljöredovisning Vid den första registreringen av en organisation skall organisationen framställa miljöinformation med beaktande av kriterierna i punkt 3. 5 vilken skall betecknas som miljöredovisningen; denna redovisning skall godkännas av miljökontrollanten. Informationen skall överlämnas till behörigt organ efter godkännande och därefter göras tillgänglig för allmänheten. Miljöredovisningen är ett redskap som skall bidra till kommunikationen och dialogen med allmänheten och andra intressenter om miljöprestanda. Organisationen skall beakta allmänhetens och andra intressenters informationsbehov när den skriver och utformar miljöredovisningen. Minimikraven för informationen är följande: a) En klar och entydig beskrivning organisationens registrering i EMAS och en sammanfattning av dess verksamhet, produkter och tjänster samt, i förekommande fall, dess relation till eventuella moderorganisa- tioner. b) Organisationens miljöpolicy och en kort beskrivning av organisationens miljöledningssystem. c) En beskrivning av alla betydande direkta och indirekta miljöaspekter som resulterar i betydande miljöpåverkan från organisationens sida och en förklaring av arten av påverkan i relation till dessa aspekter (bilaga VI). d) En beskrivning av de övergripande och detaljerade miljömålen satta i relation till de betydande miljöaspekter- na och den betydande miljöpåverkan. e) En sammanfattning av tillgängliga uppgifter om organisationens miljöprestanda i relation till dess övergripande och detaljerade miljömål med avseende på dess betydande miljöpåverkan. Sammanfattningen kan inbegripa siffror för utsläpp av föroreningar, avfallsgenerering, råvarukonsumtion, energi- och vattenanvändning, buller samt andra aspekter som anges i bilaga VI. Dessa uppgifter bör medge årsvisa jämförelser för att bedöma utvecklingen av organisationens miljöprestanda. f) O¨ vriga faktorer med avseende på miljöprestanda, bl. a. miljöprestanda i relation till rättsliga bestämmelser med avseende på deras betydande miljöpåverkan. g) Miljökontrollantens namn och ackrediteringsnummer samt datum för godkännandet. 3. 3 Kriterier för rapportering av miljöprestanda Rådata som genereras i ett miljöledningssystem kan användas på en mängd olika sätt för att redovisa en organisations miljöprestanda. Organisationerna uppmuntras att i förekommande fall använda miljöindikatorer. Om en organisation använder miljöindikatorer (exempelvis energiförbrukning per ton produkt) skall den försäkra sig om att de indikatorer som den väljer 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/15 a) ger en korrekt värdering av organisationens miljöprestanda, b) är förståeliga och entydiga, c) d) tillåter årliga jämförelser för bedömningar av organisationens miljöprestanda, i förekommande fall möjliggör jämförelse med referenstal inom den aktuella sektorn, det aktuella landet eller den aktuella regionen, e) möjliggör en jämförelse med tillämpliga lagstadgade krav. 3. 4 Bevarande av offentlig information Organisationen skall årligen uppdatera den information som definieras i punkt 3. 2 ock alla förändringar skall årligen underställas en miljökontrollant för godkännande. Avvikelser från denna uppdateringsfrekvens får göras på de villkor som fastställts i kommissionens riktlinjer, antagna i enlighet med förfarandet i artikel 14. 2. Efter godkännande skall förändringarna dessutom överlämnas till behörigt organ och göras tillgängliga för allmänheten. 3. 5 Offentliggörande av information Organisationer kan önska gå ut till skilda målgrupper eller intressenter med information som genereras av deras miljöledninssystem och endast använda utvald information från miljöredovisningen. All miljöinformation som offentliggörs av organisationen får förses med EMAS-logotypen, under förutsättning att informationen har godkänts av en miljökontrollant såsom varande a) korrekt och ej vilseledande, b) belagd och kontrollerbar, c) relevant och ingående i korrekt sammanhang, d) representativ för organisationens allmänna miljöprestanda, e) f) svår att feltolka, signifikant i förhållande till den totala miljöpåverkan och att den innehåller en hänvisning till organisationens senaste miljöredovisning från vilken den har hämtats. 3. 6 Allmänhetens tillgång till informationen Informationen enligt punkt 3. 2 a–g, vilken utgör en organisations miljöredovisning, och den uppdaterade information som anges i punkt 3. 4, skall vara tillgänglig för allmänheten och andra intressenter. I detta syfte uppmuntras organisationerna att utnyttja alla tillgängliga metoder (elektronisk publicering, bibliotek etc. ). Organisationen skall kunna påvisa för miljökontrollanten att alla som är intresserade av organisationens miljöprestanda på ett enkelt och kostnadsfritt sätt kan få tillgång till den information som krävs i enlighet med punkt 3. 2 a–g och punkt 3. 4. 3. 7 Lokal redovisningsskyldighet Organisationer som är registrerade i EMAS kan önska ta fram en samlad miljöredovisning som omfattar ett antal anläggningar på olika geografiska platser. Syftet med EMAS är att säkerställa lokal rapporteringsplikt, varför organisationerna skall se till att betydande miljöpåverkan för varje anläggning klart identifieras och beskrivs i den samlade redovisningen. C 128/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 BILAGA IV LOGOTYP Version 1 Version 2 Logotypen får användas av en EMAS-registrerad organisation på något av de elva språken under förutsättning att följande ordalydelse används: Version 1 Version 2 Danska: Tyska: Grekiska: Spanska: Finska: Franska: ”verificeret miljøledelse” ”bekræftede oplysninger” ”geprüftes Umweltmanagement” ”geprüfte Information” ”επιθεωρηµε΄νη περιβαλλοντικη΄ διαχει΄ριση” ”επικυρωµε΄νες πληροφορι΄ες” ”Gestio´ n ambiental verificada” ”informacio´ n validada” ”vahvistettu ympäristöasioiden hallinta” ”vahvistettua tietoa” ”Management environnemental vérifié” ”information validée” Italienska: ”Gestione ambientale verificata” ”informazione convalidata” Nederländska: ”Geverifieerd milieuzorgsysteem” ”gevalideerde informatie” Portugisiska: ”Gesta˜o ambiental verificada” ”informaça˜o validada” Svenska: ”Kontrollerat miljöledningssystem” ”godkänd information” Båda versionerna av logotypen skall alltid ange organisationens registreringsnummer. Logotypen skall finnas antingen — i tre färger (Pantone nr. 355 Grön; Pantone nr. 109 Gul; Pantone nr. 286 Blå) — i svart på vitt, eller — i vitt på svart. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/17 BILAGA V ACKREDITERING OCH TILLSYN AV MILJO¨ KONTROLLANTER SAMT DERAS UPPGIFTER 5. 1 Allmänt Ackreditering av miljökontrollanter skall baseras på de allmänna principer för kompetens som anges i denna bilaga. Ackrediteringsorgan kan välja att ackreditera enskilda personer och/eller organisationer som miljökontrollanter. Formella krav och detaljerade kriterier för ackreditering av miljökontrollanter fastställs enligt artikel 4 av nationella ackrediteringssystem i enlighet med dessa principer. Att dessa principer följs skall tryggas genom den inbördes utvärderingsprocess som fastställs i artikel 4. 5. 2 Principer i fråga om ackreditering av miljökontrollanter 5. 2. 1 Följande kompetens utgör de minimikrav som en miljökontrollant skall uppfylla, oberoende av om det är en person eller en organisation: a) Kunskap om och förståelse för denna förordning, för hur miljöledningssystem rent allmänt fungerar och för relevanta standarder och riktlinjer som utfärdats av kommissionen i enlighet med artikel 4 och artikel 14. 2 för tillämpning av denna förordning. b) Kunskap om och förståelse för de krav i lagstiftning och andra bestämmelser som är relevanta för den verksamhet som skall kontrolleras. c) Kunskap om och förståelse för miljöfrågor. d) Kunskap om och förståelse för de miljörelaterade tekniska aspekterna av den verksamhet som skall kontrolleras. e) Förståelse för den kontrollerade verksamhetens allmänna funktion, i syfte att bedöma ledningssystemets lämplighet. f) Kunskap om och förståelse för miljörevisionskrav och miljörevisionsmetodik. g) Kunskap om informationsrevision (miljöredovisning). Dessutom skall miljökontrollanten vara oberoende, särskilt i förhållande till organisationens revisor eller konsult, opartisk och objektiv i sin verksamhet. Den enskilde miljökontrollanten eller kontrollorganisationen skall säkerställa att han/hon eller organisationen och dess personal står fria från kommersiella, finansiella eller andra former av beroendeförhållanden som skulle kunna påverka eller minska tilltron till deras bedömningar och integritet under kontrollen och även säkerställa att de iakttar alla tillämpliga bestämmelser. Miljökontrollanten skall ha dokumenterade metoder och förfaranden, bl. a. mekanismer för kvalitetskontroll och sekretessbestämmelser, när det gäller kontrollkraven i denna förordning. Om miljökontrollanten är en organisation skall miljökontrollanten ha och på begäran kunna göra tillgängligt ett organisationsschema som anger strukturer och befogenheter inom organisationen samt uppgift om rättslig ställning, ägarförhållanden och finansieringskällor. 5. 2. 2 Ackrediteringens omfattning Omfattningen av ackreditering av miljökontrollanter skall fastställas i enlighet med klassificeringen av ekonomisk aktivitet (NACE-koder), enligt rådets förordning (EEG) nr 3037/90 (1). Ackrediteringens omfattning skall begränsas av miljökontrollantens kompetens. Ackrediteringens omfattning skall också i förekommande fall ta hänsyn till verksamhetens storlek och komplexitet; detta kommer att säkerställas genom tillsyn. (1) EGT L 293, 24. 10. 1990, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EEG) nr 761/93 (EGT L 83, 3. 4. 1993, s. 1). C 128/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 5. 2. 3 Ytterligare krav för ackreditering av enskilda personer som på egen hand genomför miljökontroll Enskilda personer som på egen hand genomför miljökontroller skall förutom att uppfylla kraven under punkterna 5. 2. 1 och 5. 2. 2 även ha — all nödvändig kompetens för att genomföra kontroller inom de områden för vilka de är ackrediterade, — en begränsad ackrediteringsomfattning, beroende på personlig kompetens. Uppfyllande av dessa krav skall säkerställas genom den bedömning som gjorts före ackrediteringen och genom ackrediteringsorganets tillsynsfunktion. 5. 3 Tillsyn av miljökontrollanter 5. 3. 1 Tillsyn av miljökontrollanter som genomförts av det ackrediteringsorgan som utfärdat ackrediteringen Miljökontrollanten skall omedelbart underrätta ackrediteringsorganet om alla ändringar av betydelse för ackrediteringen eller dess omfattning. Åtgärder skall vidtas för att med regelbundna intervall, på högst 24 månader tillse att miljökontrollanten fortfarande uppfyller ackrediteringskraven samt övervaka kvaliteten hos de genomförda kontrollerna. Tillsynen kan bestå av kontorsrevision, övervakning av miljökontrollanten under arbete i organisationen, frågeformulär, granskning av miljöredovisningar som godkänts av miljökontrollanterna och granskning av kontrollrapporter- na. Tillsynen bör stå i proportion till den verksamhet som miljökontrollanten utför. Varje beslut som fattas av ackrediteringsorganet för att upphäva eller tillfälligt dra in ackrediteringen eller begränsa ackrediteringens omfattning får tas först efter det att miljökontrollanten har getts tillfälle att lämna sin syn på saken. 5. 3. 2 Tillsyn av miljökontrollanter som genomför kontrollverksamhet i en annan medlemsstat än den i vilken de erhöll ackreditering En miljökontrollant som är ackrediterad i en medlemsstat skall, innan han genomför kontrollverksamhet i en annan medlemsstat, minst fyra veckor i förväg till ackrediteringsorganet i den aktuella medlemsstaten inlämna information om — uppgifter om dennes ackreditering, kompetens och, i förekommande fall, sammansättning av revisions- grupp, — när och var kontrollen skall genomföras: organisationens adress och kontaktpersonens namn samt, i förekommande fall, de åtgärder som vidtagits för att hantera frågor om juridisk och språklig kompetens. Ackrediteringsorganet kan begära att få ytterligare klargöranden när det gäller den nödvändiga juridiska och språkliga kompetensen enligt ovan. Denna information skall överlämnas före varje ny kontroll. Ackrediteringsorganet får inte kräva några andra villkor som skulle kunna begränsa miljökontrollantens rätt att utföra tjänster i en annan medlemsstat än i den där ackrediteringen getts. Särskilt får inte diskriminerande anmälningsavgifter debiteras. Ackrediteringsorganet får heller inte använda anmälningsförfarandet för att fördröja miljökontrollantens ankomst. Eventuella hinder att utöva tillsyn över miljökontrollantens arbete vid angivet datum skall bestyrkas. Om kostnader för tillsyn uppstår får ackrediteringsorganet debitera lämpliga avgifter. Om det övervakande ackrediteringsorganet inte finner kvaliteten hos det arbete som miljökontrollanten utfört tillfredsställande skall tillsynsrapporten översändas till den aktuelle miljökontrollanten, till ackrediteringsorga- net som ackrediterat vederbörande, till behörigt organ där den kontrollerade organisationen har sitt säte samt, vid fortsatt tvist, till ackrediteringsorganets forum. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/19 Organisationerna kan inte förvägra ackrediteringsorganet att övervaka miljökontrollanten genom bevittnad bedömning under kontrollarbetet. 5. 4 Miljökontrollanternas uppgifter 5. 4. 1 Miljökontrollanten skall, utan att detta påverkar medlemsstaternas befogenheter i fråga om efterlevnaden av lagar och bestämmelser, ha till uppgift att kontrollera a) att alla krav i denna förordning i fråga om inledande miljöutredning ( om sådan gjorts), miljöledningssys- tem, miljörevision och resultaten av denna samt miljöredovisning är uppfyllda, b) att sakuppgifter och information i följande dokument är tillförlitliga, trovärdiga och korrekta: — Miljöredovisningen (punkterna 3. 2 och 3. 3 i bilaga III). — Miljöinformation som skall godkännas (punkt 3. 4 i bilaga III). Miljökontrollanten skall på ett professionellt sätt främst undersöka den tekniska kvaliteten på den inledande miljöutredningen, om sådan gjorts, eller på miljörevisionen och andra förfaranden som tillämpas av organisationen, utan att i onödan upprepa dessa förfaranden. Bl. a. bör miljökontrollanten använda sig av stickprov för att avgöra om resultaten av internrevisionen är tillförlitliga. 5. 4. 2 Vid den första kontrollen skall miljökontrollanten särskilt kontrollera att följande krav uppfylls av organisationen: a) Ett miljöledningssystem som fungerar fullt ut i enlighet med bilaga I. b) Ett fullständigt planerat revisionsprogram, som redan har tagits i bruk i enlighet med bilaga II, så att åtminstone områden med mest betydande miljöpåverkan har täckts. c) En översyn av ledningen har utförts. d) Framtagning av en miljöredovisning i enlighet med punkt 3. 2 i bilaga III. 5. 4. 3 Efterlevnad av gällande lag Miljökontrollanten skall säkerställa att organisationen har förfaranden för att kontrollera de aspekter av dess verksamhet som omfattas av tillämplig gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning och att dessa förfaranden säkerställer att organisationen följer lagarna i fråga. Syftet med revisionskontrollen skall främst vara att se om de använda förfarandena leder till efterlevnad av gällande lag. Miljökontrollanten får inte godkänna miljöredovisningen om han under kontrollen konstaterar, exempelvis genom stickprov, att organisationen bryter mot gällande lag. 5. 4. 4 Organisationsdefinition Vid kontroll av miljöledningssystemet och godkännande av miljöredovisningen skall miljökontrollanten tillse att organisationens struktur är entydigt definierad och motsvarar verksamhetens faktiska indelning. Innehållet i redovisningen skall tydligt täcka de olika delarna av organisationen för vilka EMAS gäller. 5. 5 Villkor under vilka miljökontrollanten utövar sin verksamhet 5. 5. 1 Miljökontrollanten skall inom sitt ackrediteringsområde arbeta enligt ett skriftligt avtal med organisationen vilket fastställer omfattningen av arbetet och gör det möjligt för miljökontrollanten att verka på ett oberoende och professionellt sätt och som förpliktar organisationen till nödvändigt samarbete. C 128/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 5. 5. 2 Kontrollen skall omfatta en genomgång av dokumentationen, ett besök hos organisationen och framför allt intervjuer med personalen, en rapport till organisationens ledning och organisationens lösningar på de problem som upptäcks. 5. 5. 3 I den dokumentation som skall gås igenom före besöket skall ingå grundläggande information om organisationen och den verksamhet som bedrivs där, miljöpolicyn och miljöprogrammet, en beskrivning av det miljöledningssystem som används av organisationen, uppgifter om miljöutredningar och miljörevisioner som utförts, rapporter från dessa utredningar och revisioner och om eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits därefter samt utkastet till miljöredovisning. 5. 5. 4 Miljökontrollanten skall sammanställa en rapport till organisationsledningen. I denna rapport skall ingå a) all information som är relevant för det arbete som utförts av miljökontrollanten, b) organisationens utgångspunkt för genomförandet av ett miljöledningssystem, c) eventuella överträdelser av denna förordning i allmänhet och i synnerhet — tekniska brister i miljöutredningen eller revisionsmetoden eller miljöledningssystemet eller andra relevanta rutiner, — avvikelser från utkastet till miljöredovisning, tillsammans med detaljinformation om ändringar och tillägg som bör göras till miljöredovisningen. d) jämförelse med tidigare redovisningar och prestandabedömningen av organisationen. 5. 6 Kontrollfrekvens I samråd med organisationen skall miljökontrollanten utarbeta ett program för att se till att alla delar som krävs för EMAS-registrering kontrolleras under en period på högst 36 månader. Dessutom skall miljökontrollanten med intervall på högst 12 månader godkänna all uppdaterad information i miljöredovis- ningen. Avvikelser från denna uppdateringsfrekvens kan göras på de villkor som anges i kommissionens riktlinjer som antagits enligt förfarandet i artikel 14. 2. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/21 BILAGA VI MILJO¨ ASPEKTER 6. 1 Allmänt En organisation skall beakta alla miljöaspekter av sin verksamhet, sina produkter och tjänster och på grundval av de kriterier som fastställs av organisationen besluta vilka miljöaspekter som har betydande påverkan, i syfte att använda dessa som grundval för att fastställa sina övergripande och detaljerade miljömål. Dessa kriterier skall göras tillgängliga för allmänheten. En organisation skall beakta såväl direkta som indirekta miljöaspekter av sin verksamhet, sina produkter och tjänster. 6. 2 Direkta miljöaspekter Dessa omfattar den del av organisationens verksamhet som den har kontroll över inom sitt miljöledningssystem och de kan omfatta men begränsas inte till a) utsläpp i luft, b) utsläpp i vatten, c) undvikande, återvinning, återanvändning, transport och deponering av fast och annat avfall, särskilt farligt avfall, d) användning och förorening av mark, e) f) g) h) användning av naturtillgångar och råvaror (inklusive energi), lokala frågor (buller, vibrationer, lukt, damm, estetiska frågor etc. ), transportfrågor (med avseende på såväl varor som tjänster och anställda), risk för miljöolyckor och miljöpåverkan som uppkommer eller troligen uppkommer som en följd av tillbud, olyckor och eventuella nödsituationer, i) inverkan på den biologiska mångfalden. 6. 3 Indirekta miljöaspekter Som ett resultat av en organisations verksamhet, produkter och tjänster kan det finnas betydande miljöaspekter som organisationen inte har full kontroll över inom sitt miljöledningssystem. Dessa aspekter kan omfatta men begränsas inte till a) produktrelaterade frågor (formgivning, utveckling, förpackning, transport, användning och avfallsåtervin- ning/-hantering), b) kapitalinvesteringar, låneverksamhet och försäkringsverksamhet, c) nya marknader, d) val av tjänster och deras sammansättning (exempelvis transport eller catering), e) f) administrativa och planeringsmässiga beslut, produktutbud, g) entreprenörers, underleverantörers och leverantörers miljöprestanda och miljörutiner. Organisationerna skall dessutom kunna visa att de betydande miljöaspekterna i samband med inköpsförfaran- dena har identifierats och att betydande påverkan i samband med dessa aspekter behandlas inom ramen för miljöledningssystemet. Organisationen skall sträva efter att säkerställa att leverantörerna och de som agerar på organisationens vägnar uppfyller organisationens miljöpolicy när de utför verksamheter som ingår i kontraktet. C 128/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 Vad gäller ovannämnda indirekta miljöaspekter skall en organisation beakta hur stor inverkan den kan utöva på dessa aspekter och vilka åtgärder som kan vidtas för att minska miljöpåverkan. 6. 4 Miljöaspekternas betydelse Det är organisationens ansvar att fastställa kriterier för att bedöma miljöaspekternas betydelse med avseende på organisationens verksamhet, produkter och tjänster i syfte att avgöra vilka som har en betydande miljöpåverkan. De kriterier som utarbetas av en organisation skall vara heltäckande, tillåta oberoende kontroll, vara reproducerbara och ha gjorts tillgängliga för allmänheten. De punkter som skall beaktas när man fastställer kriterier för att bedöma betydelsen av en organisations miljöaspekter kan omfatta men begränsas inte till a) information om miljöns tillstånd i syfte att kunna bestämma vilka av organisationens verksamheter, produkter och tjänster som kan ha miljöpåverkan, b) organisationens befintliga data med avseende på material- och energianvändning, utsläpp, avfall och utsläpp uttryckt som risker, c) intressenters åsikter, d) miljöaktiviteter inom organisationen som regleras, e) f) inköpsverksamhet, konstruktion, utveckling, tillverkning, distribution, service, användning, återanvändning, materialåtervin- ning och avyttrande av organisationens produkter, g) de aktiviteter inom en organisation som har de mest betydande miljömässiga kostnaderna och fördelarna. När organisationen bedömer betydelsen av miljöpåverkan från dessa verksamheter skall den inte bara studera normala driftsförhållanden utan även förhållanden under igångsättning och stängning samt rimligen tänkbara nödsituationer. Hänsyn skall tas till tidigare, nuvarande och planerade verksamheter, produkter och tjänster. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/23 BILAGA VII MILJO¨ UTREDNING 7. 1 Allmänt En organisation som inte har tillhandahållit den information som behövs för att identifiera och bedöma de väsentliga miljöaspekterna enligt bilaga VI måste fastställa sin aktuella position ur miljösynpunkt genom en utredning. Syftet med utredningen skall vara att beakta organisationens samtliga miljöaspekter som grund för att fastställa ett miljöledningssystem. 7. 2 Krav Utredningen skall omfatta följande fem nyckelområden: a) b) Lagar och förordningar samt andra krav som organisationen lyder under. Identifiering av alla miljöaspekter som har betydande miljöpåverkan enligt bilaga VI, i tillämpliga fall med angivande av kvalitet och kvantitet, och upprättande av ett register över dem som identifierats som betydande. c) Beskrivning av kriterierna för att bedöma miljöpåverkans betydelse i enlighet med punkt 6. 4 i bilaga VI. d) Undersökning av alla befintliga miljöledningsrutiner och miljöledningsförfaranden. e) Utvärdering av återkoppling från undersökningar av tidigare tillbud. C 128/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 BILAGA VIII REGISTRERINGSINFORMATION Minimikrav Organisationens namn:. Organisationens adress:. Kontaktperson:. Verksamhetens NACE-kod:. Antal ansta¨llda:. Miljo¨ kontrollantens namn:. Ackrediteringsnummer:. Ackrediteringens omfattning:. Datum fo¨ r na¨sta miljo¨ redovisning:. Namn och uppgifter om beho¨ rig(a) tillsynsmyndighet(er) fo¨ r organisationen:. Utfa¨rdad i. ,. /. /2000. Underskrift av fo¨ retra¨dare fo¨ r organisationen 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/25 RÅDETS MOTIVERING I. INLEDNING 1. Den 3 november 1998 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till rådets förordning om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS), grundat på artikel 130s. 1 i fördraget (artikel 175. 1 i Amsterdamfördraget). 2. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén avgav sina yttranden den 15 april 1999 respektive den 26 maj 1999. 3. Regionkommittén beslutade den 28 juni 1999 att inte avge något yttrande om detta förslag. 4. Den 24 juni 1999 överlämnade kommissionen till rådet ett ändrat förslag till Europaparlamentet och rådets förordning i ovan nämnda ärende. 5. Den 28 februari 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget (f. d. artikel 189c). II. SYFTE Syftet med förordningen är att vidga den nuvarande EMAS-ordningens räckvidd som fastställdes i rådets förordning (EEG) nr 1863/93 av den 29 juni 1993 genom att bredda de berörda organisationer- nas deltagande från att omfattat industrisektorn till att omfatta alla ekonomiska sektorer. Genom detta är förordningen också avsedd att öka EMAS möjligheter att bidra till en hållbar utveckling och rationalisera förhållandet mellan EMAS och de internationella standarder som för närvarande finns på området för miljöledning. Förordningen syftar dessutom till att öka arbetstagarnas engagemang, öka affärsvärldens synbara deltagande i EMAS och göra genomförandet av EMAS mer enhetligt i samtliga medlemsstater. III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN A. KOMMISSIONENS A¨ NDRADE FO¨ RSLAG I sitt ändrade förslag godtog kommissionen, helt, delvis eller i princip, arton av de femtionio ändringsförslagen från Europaparlamentets första behandling. Ett stort antal av de ändringsförslag från Europaparlamentet som godtagits av kommissionen införlivades, helt, delvis eller i princip, med den gemensamma ståndpunkten. Ytterligare förklaringar beträffande de ändringsförslag som inte har godtagits av rådet återfinns i de relevanta avsnitten nedan. C 128/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 B. DE VIKTIGASTE FO¨ RA¨ NDRINGAR SOM INFO¨ RTS AV RÅDET Allmänna kommentarer Följande allmänna kommentarer gäller terminologiska och redaktionella förändringar i hela texten i början av det här till den gemensamma ståndpunkten och anges för enkelhetens skull dokumentet: — Begreppet ”stakeholders” har genomgående ersatts med ”interested parties” för att texten skall stämma överens med ISO 14001. Därför har en definition av begreppet ”interested parties” (på svenska ”intressenter”) införts i artikel 2. — De riktlinjer från kommissionen som omnämns i texten har antagits i enlighet med förfarandet i artikel 14. Ingressen Ingressen har ändrats för att stämma överens med den ändrade texten till den gemensamma ståndpunkten, för att belysa särdragen hos EMAS och för att ta hänsyn till några av de ändringar som föreslagits av Europaparlamentet och godtagits av kommissionen i dess ändrade förslag. Europaparlamentets ändringsförslag 4 (skäl 14a) och 5 (skäl 14c) har inte tagits med eftersom rådet anser att implikationerna inte är tydliga, vare sig när det gäller motivationen för organisationer utöver de åtgärder som redan föreskrivs i denna förordning för att uppmuntra organisationer att delta i EMAS, eller när det gäller de nödvändiga strukturerna i kandidatländerna eftersom denna förordning inte innehåller några särskilda bestämmelser rörande sådana länder. Artikel 1 I denna artikel i den gemensamma ståndpunkten betonas nu kraftigare arbetstagarnas aktiva engagemang, med en uttrycklig hänvisning till deras utbildning. Dessutom har den mening som tidigare utgjorde sista stycket i denna artikel numera införlivats med den nya artikel 10. Artikel 2 De viktigaste ändringarna inbegriper följande: — Definitionerna av intressent, miljöprestanda, ständiga förbättringar av miljöprestanda samt förebyg- gande av förorening har tillfogats i linje med definitionerna i ISO 14001. — Definitionen av miljöpolicy har justerats så att den omfattar en utfästelse om ständiga förbättringar av miljöprestanda och så att det tydligare sägs att den ”skall utgöra ramen för arbetet med att upprätta och övervaka övergripande och detaljerade miljömål”. — Definitionen av miljöprogram har ändrats så att förhållandet till de övergripande och detaljerade miljömålen framgår tydligare. — Definitionen av organisation har ändrats så att förhållandet till anläggningen bättre framgår när det gäller registrering. — Därutöver tar definitionen av behöriga organ numera hänsyn till den ändring som föreslagits av Europaparlamentet och införlivats med kommissionens ändrade förslag. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/27 Artikel 3 Texten i punkt 2 i denna artikel har ändrats när det gäller bibehållande av organisationernas registrering i EMAS; i den gemensamma ståndpunkten tillåts avvikelser från uppdateringsfrekven- sen (årlig uppdatering) av organisationernas miljöredovisning på villkor som skall fastställas i kommissionens riktlinjer. Artikel 4 Denna artikel har omstrukturerats i den gemensamma ståndpunkten. De viktigaste ändringarna inbegriper följande: — En förlängning av tidsfristen, enligt vilken systemen skall vara fullt funktionsdugliga inom 12 i syfte att ge de berörda månader efter den dag då denna förordning träder i kraft, organisationerna större flexibilitet, med hänsyn till att förordningens räckvidd har utvidgats. — En förenklad ordalydelse när det gäller att se till att EMAS-kraven på ackreditering och övervakning av miljökontrollanter fungerar på ett mera enhetligt sätt i samtliga medlemsstater. — En minskning av mötesfrekvensen för ackrediteringsorganens forum (”minst en gång per år”). — En anmodan till kommissionen att sända rapporten från den inbördes utvärderingen vidare även till den kommitté som anges i artikel 14 samt att göra rapporten tillgänglig för allmänheten. Artiklarna 5, 6 och 7 Dessa artiklar har omstrukturerats för att göras tydligare, utan väsentliga ändringar i den gemensamma ståndpunkten. Särskilt är omformuleringen av artikel 6 avsedd att samla och förtydliga villkoren för registrering, avslag på ansökan om registrering samt tillfällig eller permanent avregistrering av organisationer. Artikel 8 Artikeln om logotypen har ändrats av rådet. Rådet har enats om den EMAS-logotyp som beskrivs i bilaga IV. Tekniska specificeringar för återgivande av logotypen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14 i förordningen. I artikel 8. 2 anges när EMAS-logotypen (och vilken version av logotypen) får användas av organisationer. Särskilt har rådet godkänt användningen av EMAS-logotypen i annonser för produkter, verksamheter och tjänster, något som inte ingick i kommissionens förslag, dock endast under omständigheter som skall fastställas i kommissionens riktlinjer och under förutsättning att det inte uppstår någon sammanblandning med produktrelaterade miljömärken. Samma villkor gäller för användning av logotypen på godkänd information enligt punkt 3. 5 i bilaga III. I artikeln utesluts också användning av logotypen i de fall som anges i punkt 3. Det är dock meningen att kommissionen, som en del av den utvärdering den skall utföra enligt artikel 15 i förordningen, skall överväga under vilka särskilda omständigheter logotypen får användas och därefter anta riktlinjer och därvid åter säkerställa att det inte blir någon sammanblandning med produktrelaterade miljömärken. C 128/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 Artikel 10 Detta är en ny artikel som införts av rådet för att omfatta förhållandet till gemenskapens övriga miljölagstiftning; den innehåller den text som tidigare ingick i artikel 1 (punkt 1) och artikel 10 i kommissionens förslag (punkt 2). Punkt 2 riktar sig till de medlemsstater som skall överväga på vilket sätt EMAS-registreringen får beaktas vid genomförande och verkställande av miljölagstift- ning i syfte att undvika onödigt dubbelarbete för organisationerna och de behöriga kontrollmyn- digheterna. Medlemsstaterna anmodas också att informera kommissionen om de åtgärder som vidtagits i detta hänseende. Artikel 11 I punkt 1 innehåller den gemensamma ståndpunkten några av de ändringar beträffande denna artikel som har föreslagits av Europaparlamentet och godtagits av kommissionen i dess ändrade förslag. När det gäller de ändringsförslag som inte har tagits med i den gemensamma ståndpunkten har rådet ansett det svårt att säkerställa att de tillämpas i praktiken, beträffande icke alltför stora bördor och rimliga avgifter. Åtgärder för att främja att organisationer deltar i EMAS, särskilt små och medelstora företag, behandlas i hela artikel 11 och kostnader och avgifter i samband med denna förordning omfattas av artikel 16 i vilken det talas om införande av ett avgiftssystem ”i enlighet med regler som medlemsstaterna själva fastställer”. Några av de sista punkterna i artikel 11 i kommissionens förslag ingår numera i artikel 10 och i ingressen (f. d. punkt 4) i den gemensamma ståndpunkten. I artikel 11 i rådets text ingår en ny punkt 2 i vilken EG-institutionerna och andra offentliga myndigheter uppmanas att, utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, överväga hur registrering i EMAS kan beaktas när det fastställs kriterier för upphandlingspolicy, som ett av medlen för att främja organisationers deltagande i EMAS. Artikel 12 Rådet ansåg att bestämmelserna om information är särskilt viktiga, med tanke på att ett av syftena med förordningen är att EMAS-ordningen skall bli bättre känd. Rådet har därför skärpt artikel 12 genom att i punkt 3 införa en anmodan till kommissionen att i samråd med medlemmarna i artikel 14-kommittén undersöka möjligheten att genom lämpliga metoder och medel sprida information om bästa rutiner. Artikel 14 Rådet har beslutat sig för en föreskrivande kommitté i enlighet med förfarandet i det nya beslut 1999/468/EG, som antogs av rådet den 28 juni 1999. Artikel 15 Artikeln om översyn av förordningen omarbetades av rådet på följande punkter: — Den nya punkt 2 innehåller i förenklingssyfte en stor del av den text som tidigare ingick i en separat artikel om bilagorna i kommissionens förslag (artikel 13). I den ändrade texten i den gemensamma ståndpunkten möjliggörs en anpassning av alla bilagorna till förordningen av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14 i denna förordning, med undantag för bilaga V om ackreditering och tillsyn av miljökontrollanter samt deras uppgifter. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/29 — I den nya punkt 3 föreskrivs att kommissionen i samarbete med medlemsstaterna senast fem år efter förordningens ikraftträdande skall utvärdera ”hur särskilt allmänheten och andra intressenter använder, igenkänner och tolkar EMAS-logotypen” samt bedöma ”om det finns behov av att revidera logotypen och kraven för dess användning”. Artikel 17 I den gemensamma ståndpunkten har denna artikel ändrats på följande sätt: — Punkt 2: Tidsfristen anpassas till den nya tidsfristen på tolv månader i artikel 4. — Punkt 4: En tilläggsperiod på sex månader beviljas i vissa fall för anläggningar som registrerats i enlighet med den nuvarande EMAS-ordningen för att möjliggöra överflyttningen till den nya ordning som införs genom den här förordningen. — Punkt 5: Anläggningar som hör till sektorer utanför industri och ”försöksvis” har registrerats enligt den nuvarande EMAS-ordningen får nu registreras enligt den nya ordningen, under förutsättning att de uppfyller alla krav i den här förordningen. Artikel 18 Tidsfristen för tillämpningen utgår i den gemensamma ståndpunkten för att undvika förvirring eftersom olika tidsfrister gäller för de olika bestämmelserna i förordningen. Bilagor Bilaga I (Krav i fråga om miljöledningssystem) De viktigaste ändringarna i denna bilaga gäller: a) ett klargörande av organisationernas efterlevnad av gällande lag i förhållande till miljölagstiftningen, b) en hänvisning till organisationens åtagande att ständigt förbättra sin miljöprestanda och hänvisningen till lokala, regionala och nationella miljöprogram i detta sammanhang och c) kravet på att var och en av de anläggningar som en organisation utgörs av skall uppfylla alla EMAS-krav. Texten till ISO-standard EN 14001:1996 kommer att införas i denna bilaga om kommissionen och CEN sluter ett avtal om copyright. Ett ytterligare avsnitt 4 om arbetstagarnas delaktighet och vissa praktiska bestämmelser om lämpliga former för arbetstagarnas delaktighet återspeglar de ändringar som gjorts i detta hänseende i artikel 3 i förordningen. Bilaga II (Krav i fråga om intern miljörevision) Förutom några redaktionella ändringar (avsnitt 2. 3) krävs det nu i avsnittet om revisionsfrekvens i rådets text (avsnitt 2. 9) uttryckligen att revisionen eller revisionsperioden, beroende på omständigheterna, skall avslutas inom en tidsrymd av högst tre år. De faktorer som skall beaktas när det fastställs hur ofta varje verksamhet skall revideras förblir desamma, likaså bibehålls principen att mer komplexa verksamheter med mer betydande miljöpåverkan skall revideras oftare. C 128/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 5. 2000 Bilaga III (Miljöredovisning) Rådets viktigaste ändringar inbegriper följande: — Avsnitt 3. 1: Tydligare krav när det gäller det sätt på vilket miljöinformationen skall läggas fram för allmänheten och andra intressenter, varvid syftet är att tillhandahålla tryckt information för dem som inte kan få informationen på annat sätt, men utan att detta blir en alltför stor börda för företagen. — Avsnitt 3. 2: Miljöredovisningens karaktär av instrument för dialog och kommunikation med allmänheten och andra intressenter har betonats genom att det i rådets text har införts ett ändringsförslag från Europaparlamentet som godtagits av kommissionen i dess ändrade förslag. Minimikraven på miljöredovisningen har kompletterats och gjorts mer exakta av rådet, i överensstämmelse med den ändrade bilaga VI, särskilt när det gäller förhållandet mellan miljöaspekter och de miljöpåverkan och den typ av uppgifter som skall tillhandahållas när det gäller organisationens miljöprestanda. — Avsnitt 3. 3: Rådet har ansett det fördelaktigt att uppmuntra organisationer att när det är lämpligt använda miljöprestandaindikatorer; och i sådan fall anges kriterier för rapportering om miljöprestanda (dessa innehåller inga ändringar i förhållande till kommissionens förteckning, med undantag för en justering av kriteriet enligt punkt c). Den nya ordalydelsen stämmer i princip överens med Europaparlamentets ändringsförslag. Avsnittens numrering och ordningsföljd har omstrukturerats av rådet. Bilaga IV (Logotyp) Denna bilaga innehåller EMAS-logotypen i två versioner (skillnader endast när det gäller texten) beroende på de särskilda omständigheter för användningen av den som anges närmare i artikel 8 i denna förordning. Bilaga V (Ackreditering och tillsyn av miljökontrollanter samt deras uppgifter) Rådets viktigaste ändringar inbegriper följande: — När det gäller kraven för ackreditering (avsnitt 5. 2) krävs det att kontrollanter har allmän förståelse för hur miljöledningssystem fungerar; dessutom ansåg rådet kontrollanternas oberoende särskilt viktigt och därför anges ytterligare detaljerade bestämmelser om hur oberoendet skall säkerställas i praktiken; miljökontrollanternas kompetens har tydligt angetts som en faktor när ackrediteringens omfattning fastställs; därtill skall uppfyllande av de ytterligare kraven i denna bilaga säkerställas genom den bedömning som gjorts före ackrediteringen. — När det gäller tillsyn av miljökontroller (avsnitt 5. 3) har intervallen för regelbundna kvalitetskont- roller av kontrollanterna och deras verksamhet nu förlängts till 24 månader; när det gäller kontrollanternas rätt att utöva sin verksamhet i andra medlemsstater fastställs det nu uttryckligen att denna rätt inte får begränsas genom diskriminerande anmälningsavgifter; därtill stadgas att övervakningen kan inbegripa bevittnad granskning. — När det gäller kontrollanternas uppgifter (avsnitt 5. 4) anges kontrollanternas möjlighet att använda sig av stickprov för att kontrollera om den interna revisionens resultat är pålitliga. — När det gäller kontrollfrekvensen (avsnitt 5. 6) har texten bringats i överensstämmelse med den ändrade artikel 3, som tillåter avvikelser från frekvensen i enlighet med kommissionens riktlinjer. 8. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 128/31 Bilaga VI (Miljöaspekter) Denna bilaga har omstrukturerats och ändrats av rådet. Kravet på att en organisation skall beakta såväl de direkta som de indirekta miljöaspekterna av sin verksamhet, sina produkter och sina tjänster som den har kontroll över inom sitt miljöledningssys- tem har gjorts tydligare. Förhållandet mellan miljöaspekter och betydande miljöpåverkan när organisationens miljömål fastställs har utvecklats ytterligare, så att förhållandet skall framgå tydligare i hela texten. Förteckningen över direkta miljöaspekter har kompletterats och utvidgats så att den t. ex. inbegriper risken för miljöolyckor och därmed sammanhängande påverkan samt effekter på den biologiska mångfalden. Förteckningen över indirekta miljöaspekter omfattar numera även ”entreprenörers, underleverantörers och leverantörers miljöprestanda och miljörutiner”. Avsnittet om miljöaspekternas betydelse (6. 4) har omstrukturerats och förenklats, utan att det väsentliga hos de förtecknade faktorerna har ändrats. Bilaga VII (Inledande miljöutredning) Denna bilaga har anpassats till ändringarna i bilaga VI och därför förkortats avsevärt så att dubbleringar undviks. Bilaga VIII (Registreringsinformation – Minimikrav) Endast smärre redaktionella ändringar. Kommissionen har godtagit alla rådets ändringar


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0549/00 di Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) alla Commissione. Attuale situazione del settore lattiero europeo.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural quota
common agricultural policy

text: C 374 E/102 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/117) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0547/00 di Daniel Hannan (PPE-DE) alla Commissione (28 febbraio 2000) Oggetto: Gli autori del Corpus Juris Facendo seguito alla risposta all(cid:146)interrogazione scritta E-2596/99 (1), pu(cid:242) la Commissione comunicare quali funzioni esercitano attualmente gli autori delle relazioni sul Corpus Juris? (1) GU C 280 E del 3. 10. 2000, pag. 79. Risposta data dalla sig. ra Schreyer a nome della Commissione (13 aprile 2000) I ricercatori associati all(cid:146)elaborazione del Corpus juris sono stati prescelti per la loro grande notoriet(cid:224) in materia di diritto penale negli Stati membri rispettivi. Per quanto consta alla Commissione, tali ricercatori continuano ad esercitare le loro funzioni nazionali, svolgendo in piena indipendenza funzioni universitarie e di formazione di alto livello, e fanno autorit(cid:224) in materia di dottrina. Alcuni esercitano altre funzioni a livello nazionale (magistratura). Inoltre, la sig. ra Mireille Delmas-Marty, che era stato incaricata della relazione di sintesi dello studio a seguito del Corpus juris, Ł ormai, dopo la sua nomina di comune accordo tra il Parlamento, il Consiglio e la Commissione (1), membro del comitato di sorveglianza dell(cid:146)Ufficio europeo di lotta antifrode (OLAF). (1) GU C 220 del 31. 7. 1999. (2000/C 374 E/118) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0549/00 di Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) alla Commissione Oggetto: Attuale situazione del settore lattiero europeo (28 febbraio 2000) In base alle informazioni trasmesse dagli Stati membri alla Commissione nei primi quattro mesi dell(cid:146)attuale campagna (aprile/luglio) e secondo le proiezioni effettuate dalla Commissione sulla base di queste informazioni e pubblicate lo scorso mese di novembre, diversi Stati membri avrebbero superato le quote lattiere loro assegnate. Dato che l(cid:146)attuale campagna volge al termine e al fine di rendere nota l(cid:146)attuale situazione del settore lattiero europeo, pu(cid:242) la Commissione fornire informazioni sui dati piø recenti di cui dispone circa i quantitativi di latte prodotti dai diversi Stati membri nel corso dell(cid:146)attuale campagna (1999/2000) e il tasso di consumo della quota alla data di riferimento? In particolare, potrebbe la Commissione far sapere, sulla base delle proiezioni relative alla fine della campagna, quali Stati membri prevedibilmente supereranno la loro quota e quale sar(cid:224) l(cid:146)entit(cid:224) di tale superamento? Risposta data dal sig. Fischler a nome della Commissione (27 marzo 2000) Anzitutto, ai sensi dell(cid:146)articolo 8, quarto trattino del regolamento (CEE) n. 536/93 della Commissione, del 9 marzo 1993, che stabilisce le modalit(cid:224) di applicazione del prelievo supplementare nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (1), gli Stati membri devono trasmettere ogni anno alla Commissione i dati ufficiali relativi alle quote lattiere entro il 1o settembre successivo alla fine del periodo di riferimento (aprile (cid:129) marzo) compilando il questionario allegato al suddetto regolamento. Per questo motivo, i dati che si riferiscono al periodo di riferimento 1999/2000 saranno noti solo dopo tale data. L(cid:146)applicazione del prelievo supplementare si basa sulle informazioni contenute in tale questionario. 28. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 374 E/103 Tuttavia, nella prassi comune gli Stati membri comunicano alla Commissione una stima sull(cid:146)evoluzione delle consegne all(cid:146)industria. Attualmente, la Commissione dispone delle stime relative al periodo aprile- dicembre, escluse la Grecia (agosto) e la Spagna (novembre). Da tali stime si evince che taluni Stati membri superano il limite previsto per il periodo in questione. Come si pu(cid:242) constatare dalla tabella inviata direttamente all(cid:146)onorevole parlamentare e al Segretariato generale del Parlamento, i paesi in questione sono Spagna, Italia, Lussemburgo, Austria, Finlandia, Svezia e Regno Unito. Nella lettura della tabella bisogna considerare che i trasferimenti previsti dagli articoli 4 e 6 del regolamento (CEE) n. 3950/92 del Consiglio, del 28 dicembre 1992, che istituisce un prelievo supple- lattiero-caseari (2) possono, secondo i casi, provocare un latte e dei prodotti mentare nel settore del aumento o una diminuzione del superamento. Mancando inoltre le stime relative al 25 % del periodo di riferimento, ovvero ai mesi da gennaio 2000 a marzo 2000, i dati disponibili offrono solo una visione parziale dell(cid:146)entit(cid:224) dei superamenti. I nuovi dati potrebbero cambiare in maniera significativa le tendenze evidenziate fino ad ora dagli Stati membri. (1) GU L 57 del 10. 3. 1993. (2) GU L 405 del 31. 12. 1992. (2000/C 374 E/119) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0551/00 di Guido Podest(cid:224) (PPE-DE) alla Commissione (28 febbraio 2000) Oggetto: Assistenza di volo e controllo del traffico aereo Il fenomeno aviazione Ł di per sØ un fenomeno internazionale che impone regolamentazioni e standard comuni alle varie nazioni. Sotto il profilo tecnico Ł a ci(cid:242) deputata a livello mondiale l(cid:146)ICAO e a livello europeo l(cid:146)ECAC. Resta facolt(cid:224) dei singoli Stati sovrani recepire nei modi e nei termini che ciascuno ritiene, le raccomandazioni formulate dalle predette organizzazioni nella normativa nazionale. Conformemente agli obiettivi dell(cid:146)Unione europea, sembra utile regolamentare i settori fondamentali per garantire, in maniera uniforme, la sicurezza della circolazione aerea. Per gli aerei e i piloti, il risultato dell(cid:146)omogeneizzazione dei sistemi e della formazione e mobilit(cid:224) del personale Ł gi(cid:224) stato raggiunto. Per quanto concerne il controllo del traffico aereo si registrano carenze nelle norme europee. Vista la rilevanza ai fini della sicurezza, si dovrebbero fissare, con parametri uniformi, all(cid:146)interno delle diverse realt(cid:224) nazionali che operano nel settore dell(cid:146)aviazione (societ(cid:224) di gestione aeroportuale, enti di assistenza al volo, ecc. ) standard europei per la manutenzione e la gestione dei sistemi. Dovrebbero inoltre essere determinati standard comuni per le licenze e le certificazioni professionali dei controllori del traffico aereo (come previsto dall(cid:146)allegato 1 dell(cid:146)ICAO), degli esperti di assistenza di volo (AIS officer), dei meteorologi e del personale tecnico dell(cid:146)assistenza di volo. Si ritiene pertanto necessario adottare una direttiva comune che garantisca sia l(cid:146)adozione ed il rispetto di parametri uniformi, sia il principio della libera circolazione nell(cid:146)Unione europea del personale dell(cid:146)assi- stenza di volo e dei controllori del traffico aereo. In tale ottica, pu(cid:242) la Commissione indicare se e quando intende presentare normative legislative comunitarie al riguardo? Risposta data dalla sig. ra de Palacio a nome della Commissione (10 aprile 2000) Le Autorit(cid:224) aeronautiche comuni (JAA) europee trattano le norme e procedure comuni di sicurezza per la la manutenzione e la gestione degli aeromobili e il relativo personale. Questo quadro produzione,