title: Neuvoston 28 päivänä helmikuuta 2000 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 19/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 muuttamisesta erityisesti tuotenimikkeistön yksinkertaistetun soveltamisen osalta

eurovoc_concepts:
EU statistics
intra-EU trade
simplification of formalities
statistics
tariff nomenclature
trading operation

text: 24. 3. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 87/11 Neuvoston 28 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) helmikuuta 2000 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 19/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o (cid:133)/2000 antamiseksi j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 muuttamisesta erityisesti tuotenimikkeist(cid:246)n yksinkertaistetun soveltamisen osalta (2000/C 87/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka (3) ottavat huomioon Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty(cid:228) menettely(cid:228) (3), sek(cid:228) katsovat seuraavaa: (1) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 (4) mukaisesti yhteis(cid:246) ja sen j(cid:228)senvaltiot laativat j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisen tavarakaupan tilastoja (Intrastat) joka alkoi 1 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) tammikuuta 1993 ja p(cid:228)(cid:228)ttyy ajankohtana, jona siirryt(cid:228)(cid:228)n yhten(cid:228)iseen verotusj(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228)n alkuper(cid:228)j(cid:228)- senvaltiossa. siirtym(cid:228)kaudella, (2) Sis(cid:228)markkinoiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n yksinkertaistamisella, sel- laisena kuin se on ilmaistuna SLIM-aloitteessa (sis(cid:228)markki- noiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n yksinkertaistaminen), pyrit(cid:228)(cid:228)n pa- rantamaan yritysten kilpailukyky(cid:228) ja mahdollisuuksia luoda uusia ty(cid:246)paikkoja. (1) EYVL C 245, 12. 8. 1997, s. 12 ja EYVL C 164, 29. 5. 1998, s. 14. (2) Lausunto annettu 29. Lokakuuta 1997 (EYVL C 19, 21. 1. 1998, s. 52). (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 1. huhtikuuta 1998 (EYVL C 138, 4. 5. 1998, s. 92) neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 28. helmikuuta 2000 ja Euroopan parlamentin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s, tehty (cid:133) (ei viel(cid:228) julkaistu virallisessa lehdess(cid:228)). (4) EYVL L 316, 16. 11. 1991, s. 1, asetus sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1182/1999 (EYVL L 144, 9. 6. 1999, s. 1). Intrastat-j(cid:228)rjestelm(cid:228)n yksinkertaistaminen on valittu SLIM- aloitteeseen kuuluvaksi kokeiluhankkeeksi, ja SLIM(cid:151)Intra- stat-ty(cid:246)ryhm(cid:228)n laatimista yksityiskohtaisista ehdotuksista, joiden tarkoituksena on kevent(cid:228)(cid:228) tilastotietojen toimitta- jien rasitetta, on annettu tiedonanto Euroopan parlamen- tille ja neuvostolle, ja ehdotukset on otettu my(cid:246)nteisesti vastaan. (4) Er(cid:228)s edell(cid:228) mainituista ehdotuksista on tuotenimikkeist(cid:246)n yksinkertaistettu soveltaminen, koska tilastotietojen toimit- tajat pit(cid:228)v(cid:228)t tuotteiden luokittelua yleens(cid:228) vaikeana. (5) Yhdenmukaisella tavalla sek(cid:228) yhteis(cid:246)n sis(cid:228)isess(cid:228) ett(cid:228) ulkoi- sessa kaupassa k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)(cid:228) yhdistetty(cid:228) nimikkeist(cid:246)(cid:228) olisi yksinkertaistettava, jotta erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten olisi helpompi k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228). T(cid:228)ss(cid:228) yhtey- dess(cid:228) olisi otettava huomioon niiden keskustelujen tulok- set, joita komissio SLIM-aloitteen mukaisesti k(cid:228)y parhail- laan j(cid:228)senvaltioiden sek(cid:228) Euroopan teollisuuden ja kaupan j(cid:228)rjest(cid:246)jen kanssa, kuitenkin niin, ett(cid:228) s(cid:228)ilytet(cid:228)(cid:228)n yhden nimikkeist(cid:246)n periaate. (6) Yksinkertaistamiskynnykset ovat tehokas keino erityisesti pk-yritysten tiedonantovelvollisuudesta aiheutuvan taakan kevent(cid:228)miseksi, OVAT ANTANEET T˜M˜N ASETUKSEN: 1 artikla Korvataan asetuksen (ETY) N:o 3330/91 28 artiklan 5 kohdan ensimm(cid:228)inen alakohta seuraavasti: (cid:148)5. Yksinkertaistamiskynnyksill(cid:228) annetaan tietojen toi- mittamisesta vastuussa oleville osapuolille mahdollisuus poiketa 23 artiklasta siten, ett(cid:228) osapuolten on ilmoitettava 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa ilmoituksissa vain ne korkeintaan kymmenen yksityiskohtaisinta asiaankuuluvaa C 87/12 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 24. 3. 2000 yhdistetyn nimikkeist(cid:246)n alanimikett(cid:228), jotka ovat arvoltaan suurimpia, ja niiden on ryhmitelt(cid:228)v(cid:228) muut tuotteet j(cid:228)ljelle j(cid:228)(cid:228)viin alanimikkeisiin, jotka komissio vahvistaa 30 artiklan yksityiskohtaisten s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaisesti. Kunkin mainitun alanimikkeen osalta on ilmoitettava 21 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun koodin lis(cid:228)ksi joko j(cid:228)senval- tio, josta tavarat ovat l(cid:228)ht(cid:246)isin, tai m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)j(cid:228)senvaltio, sek(cid:228) tavaroiden arvo. (cid:148) 2 artikla T(cid:228)m(cid:228) asetus tulee voimaan sit(cid:228) p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228) seuraavana p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228), jona se julkaistaan Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228). Sit(cid:228) sovelletaan 1 p(cid:228)iv(cid:228)st(cid:228) tammikuuta 2001. T(cid:228)m(cid:228) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sit(cid:228) sovelletaan sellaisenaan kaikissa j(cid:228)senval- tioissa. Tehty (cid:133) Euroopan parlamentin puolesta Puhemies (cid:133) Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (cid:133) 24. 3. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 87/13 NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio esitti 4. kes(cid:228)kuuta 1997 Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 100 a artiklaan (uuden numeroinnin mukaisesti 95 artiklaan) perustuvan ehdotuksen (1), joka koski j(cid:228)senvaltioi- den v(cid:228)lisen tavarakaupan tilastojen tuotenimikkeist(cid:246)n yksinkertaistettua soveltamista. 2. Euroopan parlamentti antoi 29. lokakuutta 1997 (3). lausuntonsa 1. huhtikuuta 1998 (2) ja talous- ja sosiaalikomitea Komissio esitti Euroopan parlamentin lausunnon johdosta muutetun ehdotuksen 27. huhtikuuta 1998 (4). 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 28 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) helmikuuta 2000 perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. II TAVOITE 4. Intrastat-j(cid:228)rjestelm(cid:228) on otettu k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n 1. tammikuuta 1993, jolloin yhteis(cid:246)n sis(cid:228)isist(cid:228) tullimuo- dollisuuksista luovuttiin. T(cid:228)ss(cid:228) j(cid:228)rjestelm(cid:228)ss(cid:228) vahvistetaan s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t, jotka koskevat j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisen tavarakaupan tilastojen keruuta ja laatimista. Ehdotuksen tavoitteena on, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisen kaupan tilastoja koskevien ilmoitusten tekeminen olisi yksinkertaisempaa ilmoitusvelvollisille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityk- sille. III YHTEINEN KANTA 5. Annettaessa j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)lisen tavarakaupan tilastoja koskevaa asetusta toimitettavien tietojen v(cid:228)hent(cid:228)miseksi (5) neuvosto ilmoitti aikovansa tarkastella tuotenimikkeist(cid:246)(cid:228) koskevaa ehdotusta yhden nimikkeist(cid:246)n periaatteen puitteissa ja ottaen huomioon Euroopan parlamentin tarkistukset ja komission SLIM-aloitteen (sis(cid:228)markkinoiden lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n yksinkertaistamisen) puitteissa k(cid:228)y- m(cid:228)t keskustelut. 6. Ehdotusta on yleisesti ottaen muokattu neuvostossa k(cid:228)ydyss(cid:228) keskustelussa. Yhteiseen kantaan sis(cid:228)ltyy kuitenkin suurin osa Euroopan parlamentin tarkistuksista. 7. Yhdistetyn nimikkeist(cid:246)n k(cid:228)yt(cid:246)n yksinkertaistamista koskeva tarkistus 3 sis(cid:228)ltyy johdanto-osan 4 kappaleeseen. Tarkistus 4, jonka tarkoituksena on nimikkeist(cid:246)n yksinkertaistaminen kokeiluhank- keena, sis(cid:228)ltyy johdanto-osan 5 kappaleeseen. 8. Yhteis(cid:246)n sis(cid:228)isess(cid:228) ja ulkoisessa kaupassa noudatettavaa nimikkeist(cid:246)n yhdenmukaista k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:228) kos- keva periaate (tarkistus 5) sis(cid:228)ltyy johdanto-osan 5 kappaleeseen. 9. Komission, j(cid:228)senvaltioiden ja Euroopan teollisuuden ja kaupan alan j(cid:228)rjest(cid:246)jen yhteisty(cid:246)t(cid:228) koske- vien tarkistusten 6 ja 7 sis(cid:228)lt(cid:246) on lis(cid:228)tty johdanto-osan 5 kappaleeseen. (1) EYVL C 245, 12. 8. 1997, s. 12. (2) EYVL C 138, 4. 5. 1998, s. 90. (3) EYVL C 19, 21. 1. 1998, s. 52. (4) EYVL C 164, 29. 5. 1998, s. 14. (5) EYVL L 144, 9. 6. 1999, s. 1. C 87/14 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 24. 3. 2000 10. Neuvosto hyv(cid:228)ksyi osittain my(cid:246)s tarkistuksen 8. Yhteisen kannan 28 artiklan 5 kohdassa edellyte- t(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) tavarat ilmoitetaan voimassa olevan yhdistetyn nimikkeist(cid:246)n alanimikkein(cid:228). Neuvosto hyv(cid:228)ksyy my(cid:246)s tarkistuksen 8 toisen osan periaatteet pienten ja keskisuurten yritysten ilmoitus- taakan kevent(cid:228)misest(cid:228). Neuvosto pit(cid:228)(cid:228) kuitenkin tarkoituksenmukaisempana t(cid:228)m(cid:228)n kevent(cid:228)misen toteuttamista muulla tavoin; neuvosto katsoo, ett(cid:228) pk-yritysten on mainittava enint(cid:228)(cid:228)n kymmenen j(cid:228)ljelle j(cid:228)(cid:228)viin alanimikkeisiin arvoltaan suurinta alanimikett(cid:228) ja ryhmitelt(cid:228)v(cid:228) muut yksityiskohtaisten s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaisesti, jotka komissio vahvistaa asetuksen (ETY) N:o 3330/91 30 artiklassa s(cid:228)(cid:228)detyn menettelyn mukaisesti. tuotteet 11. Neuvosto katsoo yleisesti ottaen, ett(cid:228) se on suurimman osan tarkistuksista hyv(cid:228)ksytty(cid:228)(cid:228)n saavut- tanut sopivan tasapainon tavoitteiden v(cid:228)lill(cid:228), joita ovat pk-yritysten ilmoittamistaakan kevent(cid:228)mi- nen ja toisaalta luotettavien tilastojen tarve


title: Besluit van de Raad van 28 februari 2000 houdende benoeming van een lid van het Raadgevend Comité van het Voorzieningsagentschap van Euratom

eurovoc_concepts:
Euratom Supply Agency
United Kingdom
appointment of staff

formats: html pdf print

text: 10. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 69/1 I (Mededelingen) RAAD BESLUIT VAN DE RAAD van 28 februari 2000 houdende benoeming van een lid van het Raadgevend ComitØ van het Voorzieningsagentschap van Euratom (2000/C 69/01) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie, inzonderheid op artikel 54, tweede en derde alinea, Gelet op artikel X van de Statuten van het Voorzieningsagentschap van Euratom (1), laatstelijk gewijzigd bij Besluit 95/1/EG, Euratom, EGKS (2), Gelet op het besluit van de Raad van 14 juni 1999 houdende benoeming van de leden van het Raadgevend ComitØ van het Voorzieningsagentschap van Euratom (3), Gezien het advies van de Commissie, Overwegende dat er ingevolge het aftreden van de heer Ian HOLT, waarvan de Raad op 3 november 1999 in kennis is gesteld, in genoemd comitØ een plaats van een lid vacant is gekomen; Overwegende dat er derhalve in deze vacature moet worden voorzien, Gezien de voordracht van de Britse regering van 3 november 1999, BESLUIT: Enig artikel De heer Maurice STRIKE wordt benoemd tot lid van het Raadgevend ComitØ van het Voorzieningsagent- schap van Euratom, voor de resterende duur van het mandaat van dat comitØ, dat wil zeggen tot en met 28 maart 2001. Gedaan te Brussel, 28 februari 2000. Voor de Raad De voorzitter J. PINA MOURA (1) PB 27 van 6. 12. 1958, blz. 534/58. (2) PB L 1 van 1. 1. 1995, blz. 1. (3) PB C 186 van 2. 7. 1999, blz. 1


title: PREGUNTA ESCRITA E-0524/00 de Giovanni Pittella (PSE), Joan Colom i Naval (PSE), Paulo Casaca (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) y Georges Garot (PSE) a la Comisión. Salvaguardia de la producción europea de frutos de cáscara.

eurovoc_concepts:
agricultural guidance
common agricultural policy
nut

text: 26. 1. 2001 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 26 E/57 Los Estados miembros adoptan todas las medidas necesarias para que los productos s(cid:243)lo puedan comercializarse y ponerse en servicio si no comprometen la seguridad ni la salud de los pacientes y usuarios. PodrÆn utilizar la «clÆusula de salvaguardia» cuando el producto pueda comprometer la salud y/o la seguridad de los pacientes y usuarios. Conforme a esta clÆusula, se podrÆn tomar las medidas oportunas para retirar dicho producto del mercado o para prohibir o restringir su comercializaci(cid:243)n o su puesta en servicio. Finalmente, la Directiva establece que los Estados miembros no impedirÆn en su territorio la comerciali- zaci(cid:243)n o puesta en servicio de productos que ostenten el marchamo CE. (2001/C 26 E/071) PREGUNTA ESCRITA E-0524/00 de Giovanni Pittella (PSE), Joan Colom i Naval (PSE), Paulo Casaca (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) y Georges Garot (PSE) a la Comisi(cid:243)n Asunto: Salvaguardia de la producci(cid:243)n europea de frutos de cÆscara (28 de febrero de 2000) Con el fin de 1999 ha concluido la fase prevista de transici(cid:243)n entre el vencimiento de la antigua normativa relativa a los frutos de cÆscara (reg. CEE 2159/89 (1) y 790/89 (2)) y la entrada en vigor de la reforma general del sector hortofrut(cid:237)cola (art(cid:237)culo 55 del Reglamento CE 2200/96) (3), que supone la inserci(cid:243)n de este œltimo (y, en consecuencia, almendras, avellanas, castaæas y nueces) en la nueva OCM. El nuevo reglamento sanciona, pues, el fin de las medidas de apoyo particular que, aunque limitadas (ayuda a tanto alzado œnicamente a las avellanas), eran prueba de la atenci(cid:243)n comunitaria hacia un ramo no solo de gran interØs desde el punto de vista productivo, sino que desempeæa tambiØn un papel insustituible en el equilibrio medioambiental y paisaj(cid:237)stico en diversas regiones de la Uni(cid:243)n. El haber desatendido este elemento ha favorecido en los œltimos aæos catÆstrofes naturales en Europa. Por otra parte, esas medidas eran œtiles para compensar las dificultades de las empresas agr(cid:237)colas que se dedican a estos cultivos, de manera principal o secundaria, a causa de la marginalidad de las zonas de producci(cid:243)n. Por œltimo, este sector ha sido desatendido en las negociaciones de acuerdos de libre comercio con pa(cid:237)ses terceros. Como consecuencia, estos cultivos han sido gradualmente abandonados a pesar de tener una demanda estable, agravÆndose as(cid:237) el saldo negativo de la balanza comercial europea de frutos de cÆscara. ¿C(cid:243)mo piensa actuar la Comisi(cid:243)n en el marco de la nueva normativa con el fin de garantizar un reconocimiento adecuado de este ramo, que ademÆs afecta a diversos territorios de escaso desarrollo? ¿No cree necesario revisar el compromiso financiero y la naturaleza de las intervenciones a su favor, coordinando las estrategias organizativas de la nueva OCM con aquellas necesarias para velar por las realidades socioecon(cid:243)micas precarias y por el mantenimiento de territorios agroambientales t(cid:237)picos de alta fragilidad territorial? ¿Podr(cid:237)a la Comisi(cid:243)n examinar la posibilidad de confirmar en un plazo determinado la ayuda a tanto alzado a las avellanas e introducir medidas de apoyo por hectÆrea, diversificadas segœn la principal especie y condicionadas a la adopci(cid:243)n de normas vinculantes para la salvaguardia del territorio, en el Æmbito de la nueva reglamentaci(cid:243)n sobre el desarrollo rural? (1) DO L 207 de 19. 7. 1989, p. 19. (2) DO L 85 de 30. 3. 1989, p. 6. (3) DO L 297 de 21. 11. 1996, p. 1. Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (24 de marzo de 2000) La Comisi(cid:243)n es muy consciente de las dificultades con las que se ha enfrentado en el pasado el sector de los frutos de cÆscara, incluidas las deficiencias estructurales que daban lugar a una baja productividad con costes elevados. Como reconocimiento directo de dichas dificultades, se concedi(cid:243) ayuda financiera al sector en virtud de las disposiciones del T(cid:237)tulo II bis del Reglamento (CEE) no 1035/72 del Consejo de 18 de C 26 E/58 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 26. 1. 2001 mayo de 1972 por el que se establece la organizaci(cid:243)n comœn de mercados en el sector de las frutas y hortalizas (medidas espec(cid:237)ficas para los frutos de cÆscara y las algarrobas). Los productores de almendras, avellanas, nueces, pistachos o algarrobas que comercializaban su producto a travØs de una organizaci(cid:243)n de productores reconocida dispon(cid:237)an de una serie de importantes medidas. La principal medida era el plan de mejora de la calidad y la comercializaci(cid:243)n, que brindaba financiaci(cid:243)n comunitaria durante un periodo mÆximo de 10 aæos por plan. Este sistema constituye un compromiso financiero muy importante por parte de la Comunidad, conside- rando el carÆcter espec(cid:237)fico del sector de los frutos de cÆscara. Desde 1990 a 1999, el gasto total de la Comunidad (sin contar la promoci(cid:243)n) fue de 725 M€. El gasto continuarÆ hasta la expiraci(cid:243)n de los œltimos planes en 2006. Estos planes de mejora han logrado un Øxito considerable, tanto por lo que respecta a la reagrupaci(cid:243)n de la oferta, como a la ayuda a la renta de los productores y las mejoras estructurales que suponen. Sin embargo, estÆ establecido que la ayuda para los planes de mejora debe ser temporal y decreciente, con el fin de permitir el traspaso progresivo de la responsabilidad a los productores. Continuar con una ayuda por hectÆrea supondr(cid:237)a minar los esfuerzos realizados en los œltimos 10 aæos. La misma filosof(cid:237)a se aplica introducida en 1997 para ayudar temporalmente a los a la ayuda a tanto alzado para la avellanas, productores a hacer frente a unas condiciones econ(cid:243)micas dif(cid:237)ciles. Aquellas organizaciones de productores que se hayan beneficiado durante mÆs de 10 aæos de medidas como los planes de mejora se habrÆn preparado gradualmente para lograr una competitividad suficiente para sobrevivir sin problemas. AdemÆs, pueden seguir beneficiÆndose de la financiaci(cid:243)n en virtud de los fondos operativos introducidos por el Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo de 28 de octubre de 1996 por el que se establece la organizaci(cid:243)n comœn de mercados en el sector de las frutas y hortalizas (1). BasÆndose en estas consideraciones, desde el punto de vista del mercado no existe ninguna justificaci(cid:243)n para la concesi(cid:243)n de una ayuda por hectÆrea para el sector de los frutos de cÆscara o para la continuaci(cid:243)n de la ayuda a tanto alzado para las avellanas. Sin embargo, la Comisi(cid:243)n ser(cid:237)a partidaria de unas medidas que apoyasen los aspectos sociales y medioambientales de la producci(cid:243)n de frutos de cÆscara. Esto contribuir(cid:237)a a conservar el empleo rural y a mantener los cultivos en zonas desfavorecidas o en tierras marginales, en particular en las zonas en las que existe verdadero riesgo de erosi(cid:243)n. La ayuda para este tipo de medida se realizar(cid:237)a idealmente en el marco de los programas de desarrollo rural. (1) DO L 118 de 20. 5. 1972. (2001/C 26 E/072) PREGUNTA ESCRITA E-0525/00 de Bart Staes (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (28 de febrero de 2000) Asunto: L(cid:237)nea fØrrea del Rin (Ijzeren Rijn) En respuesta a la pregunta escrita E-2381/99 (1) sobre la l(cid:237)nea fØrrea del Rin, la Sra. de Palacio indica que el Tratado de separaci(cid:243)n de BØlgica y los Pa(cid:237)ses Bajos y los tratados belga-neerlandeses derivados de Øste no especifican la ubicaci(cid:243)n exacta de las v(cid:237)as de ferrocarril en esta zona (el cant(cid:243)n Sittard). Segœn la Comisi(cid:243)n, ello implica que la federaci(cid:243)n belga y los Pa(cid:237)ses Bajos deberÆn llegar a un acuerdo sobre la forma de concretizar este enlace. La opini(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n no tiene en cuenta la realidad sobre el terreno. El derecho de paso ya se concretiz(cid:243) entre 1869 y 1879 con la construcci(cid:243)n del primer enlace ferroviario transfronterizo en Europa. Por consiguiente, el trazado de la l(cid:237)nea fØrrea estÆ especificado claramente desde entonces. ¿Puede responder la Comisi(cid:243)n a las siguientes preguntas?: 1. ¿Reconoce la Comisi(cid:243)n que su postura de «llegar a un acuerdo sobre la forma de concretizar este enlace» ignora la realidad sobre el terreno, puesto que el enlace ya se construy(cid:243) entre 1869 y 1879 y por ello ya estÆ especificado claramente desde entonces el trazado de la l(cid:237)nea fØrrea (el cant(cid:243)n Sittard)?


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0535/00 esittäjä(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle. Eurooppa 2000 -ohjelma.

eurovoc_concepts:
EU financing arrangements
EU programme
cultural policy

text: C 303 E/202 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 24. 10. 2000 (2000/C 303 E/229) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0531/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Mahdolliset tuet italialaisille ammattiliitoille CGIL, CISL ja UIL Voiko komissio kertoa, onko italialaisille ammattiliitoille CGIL, CISL ja UIL tai niihin jollain tavalla liittyville yhdistyksille ja j(cid:228)rjest(cid:246)ille my(cid:246)nnetty joskus yhteis(cid:246)n rahoitusta? Jos on, kuinka paljon ja mill(cid:228) perusteella? Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (23. maaliskuuta 2000) Italian ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden yleinen liitto (CGIL), Italian ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden ammattij(cid:228)rjest(cid:246)jen liitto (CISL) ja Italian ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden unioni (UIL) voivat ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden etuj(cid:228)rjest(cid:246)in(cid:228) saada yhteis(cid:246)n osarahoitusta budjettikoh- dista B3-4000 (teolliset suhteet ja sosiaalinen vuoropuhelu), B3-4002 (ty(cid:246)ntekij(cid:228)j(cid:228)rjest(cid:246)j(cid:228) koskevat koulu- tus- ja tiedotustoimet) ja B3-4003 (yritysten edustajille tiedottaminen, heid(cid:228)n kuulemisensa ja osallistumi- sensa) tukikelpoisten toimien toteuttamista varten. T(cid:228)llaisia ovat p(cid:228)(cid:228)asiassa kansainv(cid:228)listen tapaamisten ja seminaarien j(cid:228)rjest(cid:228)minen, my(cid:246)s sellaisten, jotka kuuluvat ty(cid:246)markkinaosapuolten eurooppalaisessa vuoro- puhelussa saavutettujen tulosten t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanoon. Ehdotuspyynn(cid:246)t, jotka sis(cid:228)lt(cid:228)v(cid:228)t kelpoisuusehdot ja rahoitusmahdollisuudet, on julkaistu Europa-sivustolla (http://europa. eu. int/comm/dg05/soc-dial/social/ index_en. htm). Viimeisen kolmen vuoden aikana kyseiset kolme etuj(cid:228)rjest(cid:246)(cid:228) ovat saaneet n(cid:228)ist(cid:228) budjetti- kohdista yhteis(cid:246)n rahoitusta kolmisenkymment(cid:228) kertaa. (2000/C 303 E/230) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0535/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Eurooppa 2000 -ohjelma Mitk(cid:228) 55 hanketta komissio on hyv(cid:228)ksynyt Eurooppa 2000 -ohjelmaa varten? Komission puheenjohtajan Roman Prodin komission puolesta antama vastaus (18. huhtikuuta 2000) Komissiolla ei ole riitt(cid:228)v(cid:228)n tarkkoja tietoja asiasta, jotta se voisi tutkia esitetty(cid:228) ongelmaa ja sen vuoksi se ei pysty t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) vastaamaan kysymykseen. Se pyyt(cid:228)(cid:228) kunnianarvoisaa j(cid:228)sent(cid:228) toimittamaan lis(cid:228)tietoja. (2000/C 303 E/231) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0536/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Raffaele Costa (PPE-DE) komissiolle (28. helmikuuta 2000) Aihe: Vanhustenhoito vanhainkodeissa Mill(cid:228) yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksill(cid:228) s(cid:228)(cid:228)dell(cid:228)(cid:228)n ja yhdenmukaistetaan vanhustenhoitoa vanhainkodeissa?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0509/00 von Christopher Huhne (ELDR) an die Kommission. Bewertung von Inflationsgefälle.

eurovoc_concepts:
comparative study
euro area
inflation
purchasing power parity
statistical method
statistics

text: C 330 E/178 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 21. 11. 2000 Allerdings ist das Einkommen aus der Produktion nicht dasselbe wie das verf(cid:252)gbare Individualeinkommen. Der Unterschied entsteht durch Steuern und Transfers. Au(cid:223)erdem wird das regionale BIP am Produktions- ort gesch(cid:228)tzt, w(cid:228)hrend das verf(cid:252)gbare Einkommen am Wohnsitz der Haushalte gesch(cid:228)tzt werden m(cid:252)(cid:223)te. Der Kommission stehen noch keine Informationen (cid:252)ber das verf(cid:252)gbare Einkommen der Haushalte auf regionaler Ebene zur Verf(cid:252)gung. Im Rahmen der (cid:220)berarbeitung des Europ(cid:228)ischen Systems volkswirtschaft- licher Gesamtrechnungen (ESVG) im Jahre 1995 wurden jedoch die Grunds(cid:228)tze der zur Erstellung regionaler Konten der privaten Haushalte erforderlichen Methodik definiert. Durch diese unter Beteiligung der nationalen statistischen ˜mter durchgef(cid:252)hrten Arbeiten k(cid:246)nnen ab dem Jahr 2001 erste Informationen (cid:252)ber diesen Bereich zur Verf(cid:252)gung gestellt werden. Sie sollen regelm(cid:228)(cid:223)ig ver(cid:246)ffentlicht werden, um den Benutzern einen zus(cid:228)tzlichen Indikator f(cid:252)r die Messung der regionalen Unterschiede an die Hand zu geben. (2000/C 330 E/204) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0509/00 von Christopher Huhne (ELDR) an die Kommission (28. Februar 2000) Betrifft: Bewertung von Inflationsgef(cid:228)lle In der Antwort, die Herr Solbes Mira am 20. Dezember 1999 auf die schriftliche Anfrage E-2228/99 (1) gegeben hat, erkl(cid:228)rt die Kommission, da(cid:223) sie das Inflationsgef(cid:228)lle im Hinblick auf die gesamtwirtschafliche Lage bewerten will, um nachteilige Inflationsdivergenzen zu vermeiden. Wie will sie solche Inflationsgef(cid:228)lle (cid:132)bewerten(cid:147), da sie ja auch feststellt, da(cid:223) (cid:132)es sich schwer sagen l(cid:228)(cid:223)t, welches Inflationsgef(cid:228)lle im Euro-Gebiet langfristig tragbar w(cid:228)re(cid:147)? W(cid:228)re die geplante Bewertung durch die Kommission zuverl(cid:228)ssiger, wenn sie sich auf eine vorherige Untersuchung dieser Frage und nicht auf eine nachtr(cid:228)gliche st(cid:252)tzen w(cid:252)rde? Wird die Kommission eine solche Studie ver(cid:246)ffentlichen, wenngleich die in der Annahme enthaltenen Ungewi(cid:223)- heiten dabei unbedingt zu betonen sind? (1) ABl. C 219 E vom 1. 8. 2000, S. 127. Antwort von Herrn Solbes Mira im Namen der Kommission (27. M(cid:228)rz 2000) Kommission und Rat beobachten fortlaufend die wirtschaftlichen Entwicklungen im Euro-Gebiet und den einzelnen Mitgliedstaaten. Dies geschieht unter anderem im Zuge der Erstellung offizieller Ver(cid:246)ffentlichun- gen, wie der Jahresbilanz f(cid:252)r die EU-Wirtschaft, und (cid:252)ber einschl(cid:228)gige Gespr(cid:228)che im Wirtschafts- und Finanzausschu(cid:223), dem wirtschaftspolitischen Ausschu(cid:223), der Euro-11-Gruppe und dem Ecofin-Rat. Die Beobachtung von Unterschieden, die bei der Preisniveauentwicklung und im Konjunkturverlauf innerhalb des Euro-Gebiets auftreten, ist ein zentraler Aspekt der Wirtschafts(cid:252)berwachung. Die Kommission stellt fest, da(cid:223) in der Wirtschaft- und W(cid:228)hrungsunion (WWU) in der Tat ein anhaltendes Inflationsgef(cid:228)lle auftreten kann. Auf dem Balassa-Samuelson-Ansatz beruhende neuere empirische Unter- suchungen heben diese Tatsache hervor; sie stellen wichtiges Hintergrundmaterial bei der Bewertung der festgestellten Inflationsergebnisse dar. Die Simulationen beruhen jedoch offensichtlich auf Annahmen, die es (cid:252)beraus schwierig erscheinen lassen, im vorhinein den Spielraum f(cid:252)r anhaltende Inflationsunterschiede im Euro-Gebiet zu quantifizieren. Derartige Berechnungen lassen sich nicht mit gro(cid:223)er Zuverl(cid:228)ssigkeit anstellen. Bei der Bewertung des Inflationsgef(cid:228)lles in der WWU st(cid:252)tzt sich die Kommission nicht auf ein statisches Konzept und wird dies auch weiter so halten. Statt dessen ist von einer Vielzahl von Faktoren auszugehen, die zu unterschiedlichen Wirtschaftsergebnissen f(cid:252)hren k(cid:246)nnen. Gegenw(cid:228)rtig bewertet die Kommission von einander abweichende Konjunktur- und Inflationsentwicklungen mit Hilfe eines breiten Spektrums an Indikatoren, wie Produktionsl(cid:252)cken, Wirtschaftswachstum, L(cid:246)hne, Lohnst(cid:252)ckkosten, Inflation, Preise f(cid:252)r handelsf(cid:228)hige und nichthandelsf(cid:228)hige G(cid:252)ter und Verh(cid:228)ltnis realer Wechselkurs zu Kaufkraftparit(cid:228)t (lang- fristiger Durchschnitt). 21. 11. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 330 E/179 Um zu einem besseren Verst(cid:228)ndnis der Inflationsunterschiede in der WWU zu gelangen, gedenkt die Kommission eine externe Untersuchung in Auftrag zu geben, in der die Ursachen eines anhaltenden Inflationsgef(cid:228)lles im Rahmen eines modifizierten Balassa-Samuelson-Ansatzes analysiert werden. Die f(cid:252)r Ende 2000 erwarteten Ergebnisse dieser Studie werden ver(cid:246)ffentlicht. Bei der Studie geht es nicht darum, ex-ante-Sch(cid:228)tzungen des Spielraums f(cid:252)r Inflationsgef(cid:228)lle in der WWU zu liefern, sondern sie soll zur Verbesserung und Verfeinerung des methodischen Rahmens beitragen, den die Kommission bei der Bewertung von Konjunktur- und Inflationsunterschieden innerhalb der WWU einsetzt. (2000/C 330 E/205) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0519/00 von Elizabeth Lynne (ELDR) an die Kommission (28. Februar 2000) Betrifft: Transparenz In der Information des Pressedienstes des Europ(cid:228)ischen Parlaments f(cid:252)r die Tagung vom 12. -16. Februar 1996 hei(cid:223)t es zur Vogelschutzrichtlinie: Die Kommission schl(cid:228)gt auch vor, da(cid:223) derartige Beschl(cid:252)sse in Zukunft von einem Sonderausschu(cid:223) insgeheim, also dem Blick der (cid:214)ffentlichkeit entzogen und ohne (cid:220)berpr(cid:252)fung durch das Parlament gefa(cid:223)t werden. Kann die Kommission Einzelheiten (cid:252)ber den Zusammenhang mitteilen, in dem diese Erkl(cid:228)rung erfolgte? Hat die Kommission in anderen F(cid:228)llen eine mangelnde Nachpr(cid:252)fung durch das Parlament feststellen m(cid:252)ssen? Falls ja, unter welchen Umst(cid:228)nden wird dies f(cid:252)r angebracht gehalten? Antwort von Frau Wallstr(cid:246)m im Namen der Kommission (4. April 2000) Die Erkl(cid:228)rung des Pressedienstes des Europ(cid:228)ischen Parlaments wurde auf der Parlamentssitzung vom 15. Februar 1996 anl(cid:228)(cid:223)lich der ersten Lesung des Vorschlags der Kommission (1) zur ˜nderung von Artikel 7 Absatz 4 der Richtlinie 79/409/EWG des Rates vom 2. April 1979 (cid:252)ber die Erhaltung der wildlebenden Vogelarten (2) abgegeben. Die Kommission teilt die in der Erkl(cid:228)rung der Frau Abgeordneten zum Ausdruck kommende Ansicht nicht. Sie hatte im Gegenteil von sieben ˜nderungsvorschl(cid:228)gen des Parlaments (3) die ˜nderung Nr. 4 (cid:252)ber die (cid:220)bermittlung des (cid:132)Komposit(cid:147)-Berichts (cid:252)ber die Anwendung der Richtlinie an die Mitgliedstaaten und das Parlament sofort angenommen. Ferner wird das Parlament von der Kommission (cid:252)ber Ausschu(cid:223)verfahren regelm(cid:228)(cid:223)ig aufgrund des Beschlusses 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalit(cid:228)ten f(cid:252)r die Aus(cid:252)bung der der Kommission (cid:252)bertragenen Durchf(cid:252)hrungsbefugnisse (4) unterrichtet. (1) ABl. C 100 vom 9. 4. 1994. (2) ABl. L 103 vom 25. 4. 1979. (3) Bulletin, 1996/1/2, S. 1. 3. 152. (4) ABl. L 184 vom 17. 7. 1999. (2000/C 330 E/206) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0522/00 von Monica Frassoni (Verts/ALE) an die Kommission Betrifft: Ausschreibung der italienischen Post f(cid:252)r die Postzustellung (28. Februar 2000) Wird die Kommission die korrekte Abwicklung der Ausschreibung der italienischen Post AG (cid:252)berpr(cid:252)fen, insbesondere f(cid:252)r die Expresszustellung?


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 452/2000 af 28. februar 2000 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer for så vidt angår evaluering af lønomkostningsstatistikkernes kvalitet (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
EU statistics
pay
wage cost

text: 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 55/53 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 452/2000 af 28. februar 2000 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 om statistikker over løn- og lønomkost- ningsstrukturer for så vidt angår evaluering af lønomkostningsstatistikkernes kvalitet (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 af 9. marts 1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstruk- turer (1), særlig artikel 11, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) I henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 530/1999 skal der fastsættes gennemførelsesbestemmelser om kvalitetsevalueringskriterierne og indholdet af kvalitets- rapporten. De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Det Statistiske Program, der er nedsat ved Rådets afgørelse 89/382/EØF, Euratom (2) — Artikel 1 Kvalitetsevalueringskriterier og indholdet af kvalitetsrap- porten Kvalitetsevalueringskriterierne og indholdet af den kvalitetsrap- port, som er omhandlet i artikel 10 i forordning (EF) nr. 530/1999, er fastsat i bilaget til denne forordning. Artikel 2 Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2000. På Kommissionens vegne Pedro SOLBES MIRA Medlem af Kommissionen (1) EFT L 63 af 12. 3. 1999, s. 6. (2) EFT L 181 af 28. 6. 1989, s. 47. L 55/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 KVALITETSEVALUERINGSKRITERIER OG INDHOLDET AF RAPPORTEN OM KVALITETEN AF LØNOM- KOSTNINGSSTATISTIKKERNES KVALITET BILAG FRIST FOR INDSENDELSE AF RAPPORTEN Kvalitetsrapporten indsendes helst sammen med dataene og senest 24 måneder efter udløbet af den referenceperiode, for hvilken der er indsamlet data. OVERGANGSPERIODE Da kvalitetsrapportering er et nyt element i det europæiske statistiske system, skal de nationale statistiske kontorer have mulighed for gradvis at tilpasse deres værktøjer, viden og ressourcer til denne rapportering. Visse af de krav til indholdet af kvalitetsrapporten, der er anført nedenfor, er derfor frivillige i forbindelse med den første kvalitetsrapport, der skal indgives for den lønomkostningsundersøgelse, der har år 2000 som referenceår. Gennemførligheden og relevansen af disse frivillige krav vil blive vurderet på baggrund af de oplysninger, som medlemsstaterne rent faktisk indgiver, og på baggrund af de generelle fremskridt, der sker inden for statistiske metoder. Denne vurdering bør foretages af Eurostat og de nationale statistiske kontorer før den næste undersøgelse, således at man kan tage stilling til, om de frivillige krav fortsat skal være frivillige. OMFANG Oplysningerne kræves i det omfang, der ikke findes undtagelser i relevante råds- eller kommissionsforordninger. Det drejer sig om forordningerne om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer, arbejdsstyrkeundersøgelsen, statistik over erhvervsstrukturer og nationalregnskaber. Det samme gælder frivillige kendetegn eller opdelinger. VIDEREFORMIDLING AF DE OPLYSNINGER, DER INDSAMLES GENNEM KVALITETSRAPPORTEN Kvalitetskomponenternes relevans, aktualitet og punktlighed, tilgængelighed og klarhed og fuldstændighed vil hovedsa- gelig blive brugt til i det europæiske statistiske system. interne formål Nøjagtighed, sammenlignelighed og kohærens er de komponenter, der hovedsagelig er af interesse for brugerne. Oplysnin- gerne vil blive videreformidlet til brugerne gennem statistiske eller metodologiske dokumenter. INDHOLD NB: Tabel A, B og C og de dertil hørende variabler (f. eks. A11, B1, D1 osv. ) er fastlagt i Kommissionens forordning (EF) nr. 1726/1999 af 27. juli 1999 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 530/1999 om statistikker over løn- og lønomkostningsstrukturer for så vidt angår definition og fremsendelse af oplysninger om lønomkostninger (1). 1. Relevans Frivilligt krav: — En oversigt med brugerbeskrivelse, brugerbehovenes oprindelse og opfyldelse og statistikkernes relevans for brugerne. 2. Nøjagtighed 2. 1. Stikprøvefejl 2. 1. 1. Sa n d s y n l i g h e d s u d v æ l g e l s e 2. 1. 1. 1. Systematiske fejl Frivilligt krav: — Systematiske fejl som følge af beregningsmetoden, hvis disse kan måles. 2. 1. 1. 2. Varians — Variationskoefficienter (2) opdelt efter strukturen i tabel A, B, og C for: — årlige lønomkostninger pr. ansat (D1/A11+A121+A131) — lønomkostninger pr. time (D1/B1). (1) EFT L 203 af 3. 8. 1999, s. 28. (2) Variationskoefficienten er forholdet mellem kvadratroden af estimatorens varians og den forventede værdi. Den beregnes ved hjælp af forholdet mellem kvadratroden af estimatet af stikprøvevariansen og den beregnede værdi. Ved beregningen af stikprøvevariansen må der tages hensyn til stikprøveplanen. 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 55/55 — Variationskoefficienter opdelt efter strukturen i tabel A for: — B1 Antal arbejdstimer udført af alle ansatte — D1 Aflønning af ansatte — D11 Løn (i alt) — Den ved variansberegningen anvendte metodologi. Frivillige krav: — Variationskoefficienter opdelt efter strukturen i tabel B og C for: — B1 Antal arbejdstimer udført af alle ansatte — D1 Aflønning af ansatte — D11 Løn (i alt). — Variationskoefficienter opdelt efter strukturen i tabel A, B og C for: — A1 Antal ansatte i alt — A11 + A121 + A131 antal ansatte i alt omregnet til fuldtidsækvivalenter. 2. 1. 2. A n d e n u d v æ l g e l s e e n d s a n d s y n l i g h e d s u d v æ l g e l s e Hvis der anvendes eksisterende kilder i de tilfælde, hvor beregning af en variationskoefficient ikke giver nogen mening, bør der i stedet gives en beskrivelse af mulige kilder til manglende præcision. 2. 2. Andre fejl end stikprøvefejl 2. 2. 1. F e j l v e d u n d e r s ø g e l s e s g r u n d l a g e t — Beskrivelse af de vigtigste fejlklassificeringer og problemer med for stor eller manglende dækning (1) i forbindelse med indsamlingen af data. — Metoderne til behandling af disse eventuelle fejl. Frivilligt krav: — For stor dækning, manglende dækning og fejlklassificering i procent opdelt efter den stratificering, der anvendes ved stikprøveudvælgelsen. De krævede oplysninger kan delvis udledes af rapporten om registerets kvalitet. NB: Hvis der anvendes individuelle administrative data, skal der indgives en tilsvarende analyse baseret på den administrative referencefil. 2. 2. 2. M å l e - o g b e h a n d l i n g s f e j l — Beskrivelse af de metoder, der anvendes til at begrænse måle- og behandlingsfejl (2). Frivillige krav: — Antal rettelser for de variabler, der kræves i tabel A, i procent af de enheder, for hvilke der foreligger svar for de pågældende variabler. — Fejlprocenten ved dataindlæsning eller -kodning for variablerne: — antal ansatte — løn — den lokale enheds aktivitet (hovedgrupper i NACE Rev. 1) — region (NUTS 1) — Metodologiske bemærkninger om beregningen af disse procentsatser (3). (1) For stor dækning vedrører enten fejlagtigt klassificerede enheder, som i realiteten falder uden for området (f. eks. hvis den pågæl- dende lokale enheds aktivitet ikke ligger inden for hovedafdeling C-K i NACE Rev. 1), eller enheder, som i praksis ikke eksisterer. Manglende dækning vedrører (nye) enheder, som ikke indgår i undersøgelsesgrundlaget, enten på grund af egentlig etablering af enheden eller opsplitning af en virksomhed i mindre enheder, og fejlagtigt klassificerede enheder. Der tages ikke hensyn til under- grundsøkonomi. Fejlagtig klassificering vedrører forkert klassificering af enheder, som hører til målpopulationen. (2) Målefejl er fejl, som opstår ved dataindsamlingen. Der er en hel række kilder til målefejl, herunder undersøgelsesværktøjer (formu- laren eller spørgeskemaet), respondenten, informationssystemet, dataindsamlingsmetoden og intervieweren. Behandlingsfejl er fejl, der opstår ved behandlingen af dataene efter indsamlingen, indlæsning, kodning, redigering, vægtning og tabelbehandling af dataene. f. eks. (3) Fejlprocenten kan måles ved hjælp af standardteknikker for kvalitetskontrol, for eksempel ved at kontrollere kvaliteten af et udvalg af de behandlede spørgeskemaer (for at kontrollere fejlniveauet enten i kodningsfasen eller ved den dataredigering, som personalet i de nationale statistiske kontorer foretager). L 55/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 2. 2. 3. F e j l p å g r u n d a f m a n g l e n d e s v a r — Besvarelsesprocenten (1) i alt og opdelt efter den stratificering, der er anvendt ved stikprøveudvælgelsen. — En beskrivelse af de metoder, der er anvendt ved imputering og/eller omvægtning for manglende besvarelse. NB: Hvis der anvendes individuelle administrative data, svarer manglende adgang til den administrative fil eller datasættet til manglende besvarelse. Frivillige krav: — Besvarelsesprocenter for hver variabel. Procenten er forholdet mellem antallet af svar på et spørgsmål og antallet af respondenter. — En beskrivelse af årsagerne til manglende besvarelse og en vurdering af systematiske fejl på grund af manglende besvarelse for et af de vigtigere spørgsmål i spørgeskemaet. 2. 2. 4. F e j l v e d m o d e l f o r u d s æ t n i n g e r n e — Rapportering (2) om den eventuelle anvendelse af følgende modeller: — til justering af regnskabsåret til kalenderåret — til hensyntagen til små virksomheder — til kombinering af data fra administrative kilder og undersøgelser. NB: Hvis der anvendes individuelle administrative data, skal der knyttes kommentarer til sammenhængen mellem de administrative begreber og de teoretiske statistiske begreber. 3. Aktualitet og punktlighed — Nøgledata vedrørende dataindsamlingen: f. eks. den juridisk bindende frist for respondenterne i medlems- staten, hvornår spørgeskemaerne og rykkerne og opfølgningen blev sendt ud, og hvornår arbejdet i marken fandt sted. — Nøgledata om fasen efter dataindsamlingen: f. eks. start- og sluttidspunkt for kontrol af fuldstændighed, kodning og sandsynlighed, tidspunkt for kvalitetskontrol (resultatkongruens) og fortrolighedsforanstaltninger. — Nøgledata vedrørende offentliggørelse: f. eks. hvornår de foreløbige og de detaljerede resultater blev beregnet og videreformidlet. NB: Punktligheden af dataindberetningen til Eurostat vil blive evalueret i forhold til forordningens bestemmelser om hyppighed og frister for dataindberetning. 4. Tilgængelighed og klarhed — Et eksemplar af publikationen (publikationerne). — Oplysning om, hvilke resultater der evt. sendes til de indberettende enheder, der indgår i stikprøven. — Oplysning om formidlingsordningen for resultaterne (f. eks. til hvem resultaterne sendes). — Et eksemplar af eventuelle metodologiske dokumenter om de statistikker, der er udarbejdet. 5. Sammenlignelighed 5. 1. Sammenlignelighed i rum — Der skal foretages en sammenligning mellem nationale begreber og EU-begreber, hvis der er forskelle specielt i definitionen af statistiske enheder, referencepopulationen, klassifikationer og definitioner af variabler i de indberettede resultater. Om muligt skal der sættes tal på forskellene. NB: Hvis klassifikationer og enheder kommer fra registeret, bør disse oplysninger komme fra rapporten om registerets kvalitet. (1) Procenten er forholdet mellem antallet af respondenter i forhold til antallet af spørgeskemaer, der er sendt til den udvalgte popula- tion. (2) Kommentarerne hertil bør f. eks. omfatte udvælgelsesproceduren for disse modeller (dvs. hvorfor en given model er valgt frem for andre modeller), evt. den dertil hørende beregningsfejl for de tilsvarende estimater, elementer vedrørende kontrol af forudsætningerne for modellen, undersøgelse af modellens præcision under anvendelse af historiske data, sammenligning af de resultater, som modellen giver, med andre tilknyttede datakilder, anvendelsen af screening og krydsvalideringsundersøgelser, modellens følsomhed over for parameterberegning, valideringen af modellens datainput. 29. 2. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 55/57 5. 2. Sammenlignelighed i tid — Oplysninger om ændringer i definitioner, dækning eller metoder og om muligt en evaluering af konsekven- serne af eventuelle ikke uvæsentlige ændringer. 6. Kohærens NB: Dette krav har to formål: at orientere brugerne om de begrebsmæssige forskelle, der er mellem forskellige kilder for variabler, som ligger meget tæt på hinanden, og som sædvanligvis har det samme navn i statistiske publikationer, og at give dem de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan vurdere, hvordan de skal gå fra et begreb til et andet. Det andet mål er at kontrollere, at statistikker, som principielt er ret kohærente begrebsmæssigt, giver sammenlignelige resultater for samme referencepopulation. Med disse mål for øje bør lønomkostningsstatistikker og andre statistikker, der sendes til Eurostat, sammenlignes ved hjælp af rele- vante procentsatser under anvendelse af nationale praktiske begreber og målinger. F. eks. har arbejdsstyr- keundersøgelsen en noget anderledes definition af beskæftigelse: I arbejdsstyrkeundersøgelsen er det de residente personers beskæftigelse, der måles, mens det i lønomkostningsundersøgelsen er beskæftigelsen på det nationale område, hvilket er kohærent med nationalregnskaberne og erhvervsstatistikkerne. Ved sammenligninger bør der også tages hensyn til, at lønomkostningsstatistikkerne er baseret på virksomheder med over ni ansatte. 6. 1. Kohærens med statistikker fra arbejdsstyrkeundersøgelsen Frivilligt krav: — Redegørelse for de væsentligste forskelle i forholdet mellem »antal fuldtidsansatte og antal deltidsansatte« og forholdet mellem »deltidsansattes gennemsnitlige antal faktiske arbejdstimer og fuldtidsansattes gennemsnit- lige antal faktiske arbejdstimer« i begge kilder. En oversigt efter økonomisk aktivitet (NACE Rev. 1, hovedaf- deling C-K) ville være nyttig. Der skal også tages hensyn til begge kilders nøjagtighed og begreber. 6. 2. Kohærens med statistikkerne over erhvervsstrukturer Forordningen (1) om statistik over erhvervsstrukturer omfatter alle markedsmæssige aktiviteter i hovedafdeling C til K og M til O i NACE Rev. l. De punkter, hvor disse kilder kommer nærmest hinanden, er anført i nedenstående tabel: Lønomkostningsundersøgelsen Erhvervsstrukturundersøgelsen Serier Regionale data Årlige regionale statistikker Statistik enhed Lokal enhed Lokal enhed Aktivitetsdækning NACE Rev. 1, hovedafdeling C-K, undtagen hovedafdeling J NACE Rev. 1, hovedafdeling C-K, undtagen hovedafdeling J Kendetegn D11 Løn E1 Lokale enheder, population 13 32 0 Lønomkostninger 11 21 0 Antal lokale enheder Aktivitetsopdeling NACE Rev. 1, tocifret niveau (hoved- gruppe) NACE Rev. 1, tocifret niveau (hoved- gruppe) Regional opdeling NUTS 1 NUTS 1 — Redegørelse for de væsentligste forskelle vedrørende disse variabler under hensyn til hver kildes nøjagtighed og begreber (opdelt efter hovedafdelinger i NACE Rev. 1). Frivilligt kan der indberettes krydstabuleringer efter NUTS 1 og brede grupperinger i NACE Rev. 1 (C-D-E, F, G-H, I-J-K). (1) EFT L 14 af 17. 1. 1997. L 55/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 2. 2000 Frivillige krav: Tabellen nedenfor giver en oversigt over, hvilke andre dele af statistikkerne der kan sammenlignes Lønomkostningsundersøgelsen Erhvervsstrukturundersøgelsen Serier Tabel B: Nationale data efter virksom- hedsstørrelse Årlige virksomhedsstatistikker efter størrelsesklasse Statistisk enhed Lokal enhed Firma Aktivitetsdækning NACE Rev. 1, hovedafdeling C-E NACE Rev. 1, hovedafdeling C-E Kendetegn A1 Antal ansatte i alt B1 Antal arbejdstimer udført af alle ansatte D11 Løn D12 Arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger 16 13 0 Antal lønmodtagere 16 15 0 Antal arbejdstimer udført af lønmodtagere 13 32 0 Lønomkostninger 13 33 0 Udgifter til socialforsikring Aktivitetsopdeling NACE Rev. 1, tocifret niveau (hoved- gruppe) NACE Rev. 1, tocifret niveau (hoved- gruppe) Størrelsesklassesopdeling Under 10 ansatte (*), 10-49, 50-249, 250-499, 500-999, 1 000 + Antal ansatte: under 10 ansatte, 10-49, 50-249, 250-499, 500-999, 1 000 + (*) Anvendes ikke i undersøgelsen i år 2000. — Redegørelse for de væsentligste forskelle under hensyn til forskelle i begreberne. Disse sammenligninger kan krydstabuleres efter virksomhedsstørrelsesklasser og brede grupperinger i NACE Rev 1. 6. 3. Kohærens med nationalregnskabet De punkter, hvor disse kilder kommer hinanden nærmest hinanden, er anført i nedenstående tabel: Lønomkostningsundersøgelsen Nationalregnskaber Serier Tabel A: Nationale data Tabel 3: Tabeller efter branche — årlig undersøgelse (*) Aktivitetsdækning NACE Rev. 1, hovedafdeling C-O NACE Rev. 1, hovedafdeling C-O Kendetegn A1 Antal ansatte i alt B1 Antal arbejdstimer udført af alle ansatte D1 Aflønning af ansatte D11 Løn Ansatte Arbejdstimer (**) D1 Aflønning af ansatte D11 Løn Aktivitetsdækning NACE Rev. 1, hovedafdeling NACE Rev. 1, hovedafdeling (*) Eurostat (1997) ENS 95 Dataindberetningsprogram. (**) Hvis oplysningen foreligger. — Redegørelse for de væsentligste forskelle under hensyn til forskelle i begreber og dækning og nøjagtigheden af hver statistik, hvis denne oplysning foreligger. — Kommentarer til, hvordan lønomkostningsundersøgelsen er en kilde for nationalregnskaberne. 7. Fuldstændighed — En liste over variabler og/eller opdelinger som krævet i forordningen, som eventuelt ikke foreligger, og grundene hertil


title: EU-Bulgaria-assosiaationeuvoston päätös N:o 1/2000, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, sen ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella, jonka aikana Bulgarian myöntämää julkista tukea on arvioitava ottaen huomioon, että Bulgaria rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin alueisiin

eurovoc_concepts:
Bulgaria
European integration
association agreement (EU)
economic cooperation
trade agreement
trade cooperation

text: 17. 6. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 144/27 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) NEUVOSTO EU—BULGARIA-ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1/2000, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, sen ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella, jonka aikana Bulgarian myöntämää julkista tukea on arvioitava ottaen huomioon, että Bulgaria rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin alueisiin (2000/385/EY) ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bulgarian tasavallan assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopi- muksen (1) ja erityisesti sen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakoh- dassa määrätään, että assosiaationeuvosto päättää Bulga- rian taloudellisen tilanteen huomioon ottaen, onko sitä ajanjaksoa pidennettävä viidellä vuodella, jonka aikana Bulgarian myöntämää julkista tukea on arvioitava ottaen huomioon, että Bulgaria rinnastetaan perustamissopi- muksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitet- tuihin yhteisön alueisiin. (2) On aiheellista suorittaa tällainen pidennys, että Bulgaria rinnastetaan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin yhteisön alueisiin. 2 artikla Kahden vuoden kuluessa pidennetyn viiden vuoden ajanjakson voimaantulosta ja sen jälkeen vuosittain kyseisen viiden vuoden ajanjakson loppuun asti Bulgaria toimittaa Euroopan yhteisöjen jotta komissio komissiolle tarvittavat alueita koskevat tiedot, voi arvioida käyttämänsä menetelmän mukaisesti, täyttääkö Bulgaria edelleen edellytykset maan rinnastamiseksi perustamis- sopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin yhteisön alueisiin. 3 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 2000. 1 artikla Pidennetään viidellä vuodella ajanjaksoa, jonka aikana Bulga- rian myöntämää julkista tukea on arvioitava ottaen huomioon, Assosiaationeuvoston puolesta Puheenjohtaja N. MIHAILOVA (1) EYVL L 358, 31. 12. 1994, s. 2


title: Décision nº 646/2000/CE du Parlement européen et du Conseil, du 28 février 2000, arrêtant un programme pluriannuel pour la promotion des sources d'énergie renouvelables dans la Communauté (Altener) (1998-2002)

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
energy policy
pollution control measures
renewable energy

text: 30. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 79/1 I (Actes dont la publication est une condition de leur applicabilité) DÉCISION No 646/2000/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 28 février 2000 arrêtant un programme pluriannuel pour la promotion des sources d'énergie renouvelables dans la Communauté (Altener) (1998-2002) LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, réduction de ces émissions de 8 % par rapport au niveau d'émissions de 1990. vu le traité instituant la Communauté européenne, et notam- ment son article 175, paragraphe 1, vu la proposition de la Commission, vu l'avis du Comité économique et social (1), vu l'avis du Comité des régions (2), statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité (3), au vu du projet commun approuvé le 9 décembre 1999 par le comité de conciliation, considérant ce qui suit: (1) (2) (3) (4) L'article 174 du traité prévoit que l'un des objectifs de l'action de la Communauté est d'assurer une utilisation prudente et rationnelle des ressources naturelles. L'article 152 du traité prévoit que les exigences en matière de protection de la santé sont une composante des autres politiques de la Communauté. Le programme Altener établi par la présente décision contribue à la protection de la santé. Le Conseil, lors de sa session du 29 octobre 1990, a fixé comme objectif la stabilisation d'ici à l'an 2000 des émissions totales de CO2, au niveau de 1990 dans l'en- semble de la Communauté. Le protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques prévoit, pour la Communauté et ses États membres, de nouveaux enga- gements concernant la réduction des émissions de gaz à effet de serre, y compris l'engagement de la Commu- nauté de parvenir, d'ici aux années 2008-2012, à une (1) JO C 214 du 10. 7. 1998, p. 44. (2) JO C 315 du 13. 10. 1998, p. 1. (3) Avis du Parlement européen du 11 mars 1999 (JO C 175 du 21. 6. 1999, p. 262), position commune du Conseil du 28 juin 1999 (JO C 243 du 27. 8. 1999, p. 47) et décision du Parlement européen du 6 octobre 1999 (non encore parue au Journal officiel). Décision du Conseil du 24 janvier 2000 et décision du Parlement européen du 3 février 2000. (5) (6) (7) (8) (9) Un mécanisme de surveillance des émissions de CO et 2 des autres gaz à effet de serre dans la Communauté a été établi par la décision 93/389/CEE du Conseil (4). Les émissions de CO2 dans la Communauté dues à la consommation d'énergie sont susceptibles d'augmenter d'environ 3 % entre 1995 et 2000, dans l'hypothèse d'une croissance économique normale. Il est dès lors essentiel, conformément audit engagement de Kyoto, d'adopter des mesures les réellement aptes à atteindre ledit objectif mesures figurent une utilisation beaucoup plus intensive des énergies renouvelables ainsi que l'efficacité énergétique. complémentaires. Parmi Le Conseil, lors de sa session des 25 et 26 juin 1996, a pris note de ce que, dans le cadre des négociations d'un protocole concernant le mandat de Berlin, le deuxième rapport d'évaluation du groupe intergouvernemental sur l'évolution du climat (SAR IPCC) a conclu que tout porte à croire que les activités humaines exercent une influence perceptible sur le changement climatique planétaire, et a souligné la nécessité d'une action urgente au plus large niveau possible, a observé qu'il existait d'importantes possibilités d'adopter des solutions «sans regrets» et a invité la Commission à identifier les mesures à prendre au niveau communautaire. La Commission a communiqué au Parlement européen et au Conseil, par le livre vert du 11 janvier 1995 et le livre blanc du 13 décembre 1995, ses vues sur l'avenir de la politique énergétique dans la Communauté et sur le rôle d'énergie jouer renouvelables. devraient sources que les Le Parlement européen, dans sa résolution du 4 juillet 1996 sur un plan d'action de la Communauté pour la promotion des énergies renouvelables (5), a invité la Commission à mettre en œuvre un plan d'action communautaire sources visant d'énergie renouvelables. à promouvoir les (4) JO L 167 du 9. 7. 1993, p. 31. (5) JO C 211 du 22. 7. 1996, p. 27. L 79/2 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 3. 2000 (10) La Commission, avec le livre vert du 20 novembre 1996 et le livre blanc du 26 novembre 1997 intitulé «Énergie pour l'avenir: les sources d'énergie renouvelables», a engagé un processus visant le développement et la mise en œuvre ultérieure d'une stratégie communautaire et d'un plan d'action pour les sources d'énergie renouve- lables, dont les éléments se retrouvent, aux côtés d'une campagne de lancement, dans son livre blanc. l'avenir: (11) Dans sa résolution du 15 mai 1997 (1) sur le livre vert les sources d'énergie intitulé «Énergie pour le Parlement européen a expressément renouvelables», convié la Commission à approuver rapidement un programme renforcé, Altener II. Dans sa résolution du 18 juin 1998 (2) sur la communication de la Commis- sion intitulée «Énergie pour l'avenir: les sources d'énergie renouvelables — livre blanc établissant une stratégie et un plan d'action communautaires», il a demandé une augmentation substantielle de la dotation financière du programme Altener dans le programme-cadre relatif à l'énergie. (12) Dans sa résolution du 14 novembre 1996 (3) sur le livre blanc de la Commission, intitulé «Une politique énergé- tique pour l'Union européenne», le Parlement européen a convié la Commission à établir un programme d'aide financière destiné à promouvoir les énergies durables. (13) Dans sa résolution précitée du 15 mai 1997 sur le livre vert relatif aux sources d'énergie renouvelables, le Parle- ment européen a demandé que l'on se penche sur la question de la coordination des politiques et des initia- tives ayant trait aux énergies renouvelables et à l'effica- cité énergétique, afin de renforcer les synergies poten- tielles et d'éviter, dans la mesure du possible, une dupli- cation des efforts. (14) (15) (16) L'article 8 de la directive 96/92/CE du Parlement euro- péen et du Conseil du 19 décembre 1996 concernant des règles communes pour le marché intérieur de l'élec- tricité (4) offre aux États membres la possibilité de promouvoir, en leur donnant priorité, la pénétration sur le marché d'électricité produite à partir de sources d'énergie renouvelables. L'article 158 du traité prévoit que la Communauté déve- loppe et poursuit son action tendant au renforcement de sa cohésion économique et sociale, et que, en particulier, elle vise à réduire l'écart entre les niveaux de développe- ment des diverses régions et le retard des régions les le moins favorisées. Son action couvre, entre autres, secteur de l'énergie. Le Conseil, par sa décision 93/500/CEE (5) et par sa adopté un programme a décision 98/352/CE (6), communautaire intitulé «Altener» pour la promotion des sources d'énergie renouvelables dans la Communauté, lequel vise à réduire les émissions de CO 2 en augmentant la part de marché des énergies renouvelables ainsi que (1) JO C 167 du 2. 6. 1997, p. 160. (2) JO C 210 du 6. 7. 1998, p. 215. (3) JO C 362 du 2. 12. 1996, p. 279. (4) JO L 27 du 30. 1. 1997, p. 20. (5) JO L 235 du 18. 9. 1993, p. 41. (6) JO L 159 du 3. 6. 1998, p. 53. (17) (18) (19) (20) (21) (22) leur contribution à la production globale d'énergie primaire dans la Communauté. La Communauté a reconnu que le programme Altener constitue un élément important de la stratégie commu-. nautaire de réduction des émissions de CO2 arrêté par Il convient dès lors de prévoir, dans le programme-cadre pluriannuel pour des actions dans le secteur de l'énergie décision 1999/21/CE, (1998-2002) Euratom, du Conseil (7), un programme spécifique concernant la promotion des sources d'énergie renouve- lables. Ce programme spécifique remplacerait l'instru- ment correspondant actuellement en vigueur. la technologique En mettant en œuvre la décision no 182/1999/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 décembre 1998 relative au cinquième programme-cadre de la Commu- nauté européenne pour des actions de recherche, de et de démonstration développement (1998-2002) (8), la décision 1999/170/CE du Conseil du 25 janvier 1999 arrêtant un programme spécifique de recherche, de développement et de démonstration «Énergie, environnement et développe- ment durable» (1998-2002) (9) fait une place privilégiée aux technologies axées sur l'efficacité énergétique et les énergies renouvelables. Le programme Altener repré- sente un instrument complétant ce dernier programme. technologique Le programme Altener ne modifie pas les projets ou les systèmes nationaux pour la promotion des sources d'énergie renouvelables. Il a pour objectif d'ajouter un aspect communautaire apportant une valeur ajoutée. Les sources d'énergie renouvelables représentent une source d'énergie importante pour l'Union européenne, offrant un potentiel commercial considérable. Leur déve- loppement doit, en conséquence, être accompagné d'une stratégie spécifique et d'actions ciblées visant à les rendre à la fois viables et compétitives et, ainsi, à créer un environnement favorable aux investissements. Le recours accru aux sources d'énergie renouvelables aura une incidence positive tant sur l'environnement que sur la sécurité de l'approvisionnement en énergie. Le développement libre et à grande échelle des sources d'énergie renouvelables permettra d'exploiter pleinement leur potentiel économique et en matière d'emploi. Un niveau élevé de coopération internationale est souhai- table pour obtenir les meilleurs résultats. (23) Un programme Altener renforcé représente un instru- ment essentiel pour développer le potentiel des sources d'énergie renouvelables. Il convient que ces sources d'énergie représentent un pourcentage raisonnable du marché énergétique intérieur de l'Europe. (24) Pour garantir une mise en œuvre efficace, d'ici 2010, de la stratégie et du plan d'action communautaires en matière de sources d'énergie renouvelables, il est néces- saire que la Commission se fonde sur des mécanismes et d'évaluation des différentes adéquats de initiatives. suivi (7) JO L 7 du 13. 1. 1999, p. 16. (8) JO L 26 du 1. 2. 1999, p. 1. (9) JO L 64 du 12. 3. 1999, p. 58. 30. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 79/3 (25) (26) (27) (28) (29) (30) Les actions ciblées visées à l'article 2, point d), de la présente décision ont pour but de faciliter et d'accélérer les investissements en nouvelles capacités opération- nelles de production d'énergie à partir de sources d'énergie renouvelables, par l'apport d'un soutien finan- cier, notamment aux petites et moyennes entreprises (PME), afin de réduire les coûts périphériques et les coûts en termes de services des projets d'énergies renouve- lables, et de surmonter ainsi les obstacles non techniques existants. Ces actions portent notamment sur l'accès à l'assistance spécialisée, l'analyse des perspectives offertes par le marché, le choix du site, les demandes de permis de bâtir et d'exploitation, les initiatives prises par les petites et moyennes entreprises (PME) en matière d'in- vestissement dans les sources d'énergie renouvelables, l'élaboration des plans de financement, la préparation des appels d'offres, la formation du personnel d'exploita- tion et la mise en service des installations. Ces actions ciblées concernent la réalisation de projets dans le domaine de la biomasse comprenant les cultures énergétiques, le bois de chauffage, les résidus forestiers et agricoles, les déchets urbains non susceptibles d'être les biocombustibles liquides et le biogaz, et recyclés, dans les domaines des systèmes solaires thermiques et photovoltaïques, des systèmes solaires passifs et actifs dans le bâtiment, des projets hydroélectriques à petite échelle (inférieurs à 10 mégawatts), de l'énergie houlo- motrice, de l'énergie éolienne et de l'énergie géo- thermique. Le développement des sources d'énergie renouvelables peut contribuer à créer un système énergétique compé- titif pour l'ensemble de l'Europe et à développer un secteur européen des sources d'énergie renouvelables, ouvrant de vastes possibilités d'exportation de techno- logie et de savoir-faire ainsi que d'investissement dans les pays tiers, avec la participation de la Communauté dans le cadre de programmes de coopération. Il est politiquement et économiquement souhaitable d'ouvrir le programme aux pays associés d'Europe centrale et orientale, conformément aux conclusions du Conseil européen de Copenhague des 21 et 22 juin 1993, confirmées par des Conseils européens ultérieurs, et comme le précise la communication présentée à ce sujet par la Commission en mai 1994, ainsi que, égale- ment, à Chypre. Pour assurer que l'aide communautaire est utilisée effica- cement et que les doubles emplois sont évités, la Commission veillera à ce que les projets fassent l'objet d'une évaluation préalable approfondie. Elle suivra et évaluera systématiquement l'évolution et les résultats des projets bénéficiant d'un soutien. Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre de la présente décision en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exé- cution conférées à la Commission (1). (31) toute la période La présente décision établit, pour couverte par le programme, une enveloppe financière qui constitue la référence privilégiée, au sens du point 33 de l'accord interinstitutionnel entre le Parle- ment européen, le Conseil et la Commission du 6 mai 1999 sur la discipline budgétaire et l'amélioration de la procédure budgétaire (2), pour l'autorité budgétaire dans le cadre de la procédure budgétaire annuelle. (32) La présente décision remplace la décision 98/352/CE du Conseil, laquelle doit donc être abrogée, ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION: Article premier 1. Au sein du programme-cadre pluriannuel pour des actions dans le secteur de l'énergie, un programme spécifique en vue de la promotion des sources d'énergie renouvelables et du soutien à la mise en œuvre d'une stratégie et d'un plan d'action communautaire pour les sources d'énergie renouve- lables jusqu'en 2010 (ci-après dénommé «programme Altener») est mis en œuvre par la période 1998-2002. la Communauté pour Outre les objectifs prioritaires mentionnés à l'article 1er, para- graphe 2, de la décision 1999/21/CE, Euratom, du Conseil, le programme Altener a pour objectifs: a) d'aider à créer les conditions nécessaires en vue d'appliquer le plan d'action communautaire pour les sources d'énergie renouvelables, notamment les conditions juridiques, socio- économiques et administratives, y compris les nouveaux instruments et mécanismes de marché, notamment ceux mentionnés dans le livre blanc de la Commission du 26 novembre 1997, et y compris la campagne de lancement; b) d'encourager l'investissement privé et public dans la produc- tion et l'utilisation d'énergie à partir des sources renouve- lables. Ces deux objectifs spécifiques contribuent à réaliser les objectifs — complémentaires à ceux des États membres — et priorités globaux suivants de la Communauté : la limitation des émis- sions de CO2, l'augmentation de la part des sources d'énergie renouvelables afin d'atteindre l'objectif indicatif de 12 % de la consommation d'énergie intérieure brute dans la Communauté en 2010, la réduction de la dépendance à l'égard des importa- tions d'énergie, la sécurité d'approvisionnement en énergie, la promotion de l'emploi, le développement économique, la cohé- local et sion économique et sociale et régional, y compris le renforcement du potentiel économique des régions éloignées et périphériques. le développement 2. Un financement communautaire est octroyé, dans le cadre du programme Altener, pour des actions et mesures répondant aux objectifs visés au paragraphe 1, points a) et b). 3. L'enveloppe financière, pour l'exécution du programme Altener pour la période fixée au paragraphe 1, est établie à 77 millions d'euros. Les crédits annuels sont autorisés par l'autorité budgétaire dans la limite des perspectives financières. (1) JO L 184 du 17. 7. 1999, p. 23. (2) JO C 172 du 18. 6. 1999, p. 1. L 79/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 3. 2000 Article 2 Article 3 Les actions et les mesures suivantes en matière de sources d'énergie renouvelables le cadre du programme Altener: financées dans sont a) études et autres actions destinées à mettre en œuvre et à compléter d'autres mesures de la Communauté et des États membres prises pour développer le potentiel des énergies renouvelables. Il s'agit notamment de la mise au point de stratégies sectorielles et de marché, du développement de normes et de certification, de faciliter les acquisitions grou- les analyses comparatives, basées sur des projets, pées, concernant l'évolution l'incidence sur l'environnement et des coûts et bénéfices à long terme entre l'utilisation d'éner- gies classiques et celle d'énergies renouvelables, l'analyse des conditions juridiques, socio-économiques et administratives, y compris l'analyse de l'utilisation possible de mesures économiques et/ou des incitations fiscales, plus favorables pour le marché, la préparation de la législation appropriée destinée à créer un environnement favorable aux investissements, et de meilleures méthodes permettant d'évaluer les coûts et les avantages qui ne se reflètent pas dans les prix du marché; la pénétration des énergies renouvelables sur b) actions pilotes d'intérêt communautaire visant à créer ou à élargir les structures et les instruments pour le développe- ment des énergies renouvelables dans: — la planification locale et régionale, — les outils de planification, de conception et d'évaluation, instruments de — les nouveaux produits financiers et marché; c) mesures visant à développer les structures de l'information, de l'éducation et de la formation; mesures pour encourager les échanges d'expériences et de savoir-faire visant à améliorer la coordination entre les activités internationales, communautaires, nationales, régionales et locales; création d'un système centralisé de collecte, d'attribution de priorités et de diffusion des informations et du savoir-faire relatifs aux énergies renouvelables; d) actions ciblées pour faciliter la pénétration, sur le marché, des énergies renouvelables ainsi que du savoir-faire y affé- rent, afin de faciliter la transition entre la démonstration et la commercialisation, et pour encourager les investisse- ments, moyennant l'assistance en conseil à la préparation et à la présentation de projets et à leur mise en œuvre; e) actions de suivi et d'évaluation destinées à assurer: — le suivi de la mise en œuvre de la stratégie et du plan d'action communautaires pour le développement des sources d'énergie renouvelables, — un soutien aux initiatives prises dans le cadre de la mise en œuvre du plan d'action, en particulier afin de promouvoir une meilleure coordination et une plus grande synergie entre les actions, y compris toutes les activités financées par la Communauté ainsi que celles financées par d'autres organes de financement, tels que la Banque européenne d'investissement, — le suivi des progrès réalisés par la Communauté et des observations sur ceux réalisés dans les États membres en matière de développement des sources d'énergie renouvelables, — l'évaluation de l'impact et du rapport coût-efficacité des actions et mesures prises dans le cadre du programme Altener. Cette évaluation tiendra également compte des aspects environnementaux et sociaux, y compris les inci- dences sur l'emploi. 1. Tous les coûts afférents aux actions et mesures visées à l'article 2, points a), c) et e), sont à la charge de la Commu- nauté. Au cas où une entité autre que la Commission propose une mesure visée à l'article 2, point c), la participation finan- cière de la Communauté ne peut pas dépasser 50 % du coût total de la mesure, la partie restante pouvant être couverte soit par des fonds publics ou privés, soit par une combinaison des deux. 2. Le taux de financement, au titre du programme Altener, des actions et mesures visées à l'article 2, point b), ne pourra pas dépasser 50 % de leur coût total, le financement restant pouvant provenir soit de fonds publics ou privés, soit d'une combinaison des deux. 3. Le taux de financement, au titre du programme Altener, des actions et mesures visées à l'article 2, point d), est établi annuellement pour chacune des actions ciblées, conformément à l'article 4, paragraphe 2. Article 4 La Commission est chargée des aspects financiers de l'exé- 1. cution et de la mise en œuvre du programme Altener. La Commission veille également à ce que les actions prévues par le programme Altener fassent l'objet d'une évaluation préalable, d'un suivi et d'une évaluation ultérieure qui, au terme du projet, consiste notamment à évaluer l'impact et la mise en œuvre, et à déterminer si les objectifs initiaux ont été réalisés. La Commission veille à ce que les bénéficiaires retenus lui présentent un rapport au moins tous les six mois, ou, en ce qui concerne les projets d'une durée de moins d'un an, à mi- parcours ainsi que, dans tous les cas, au terme du projet. La Commission tient le comité visé à l'article 5 informé du développement des projets. Les conditions et 2. les lignes directrices applicables au soutien financier des actions et des mesures visées à l'article 2, sont définies annuellement en tenant compte: a) des priorités fixées par la Communauté et les États membres figurant dans leurs programmes de promotion des sources d'énergie renouvelables; b) des critères relatifs au rapport coût-efficacité, au potentiel de développement des énergies renouvelables et à leur inci- dence sur l'emploi et sur l'environnement, eu égard en particulier à la réduction des émissions de CO 2; c) pour les actions visées à l'article 2, point d), du coût relatif de l'aide, de la viabilité commerciale à long terme, des nouvelles capacités de production prévues et de l'étendue des bénéfices au niveau transrégional et/ou transnational; d) des principes établis à l'article 87 du traité et des lignes directrices communautaires pertinentes sur les aides d'État concernant la protection de l'environnement. Le comité visé à l'article 5 assiste la Commission dans la définition de ces conditions et lignes directrices. Article 5 Pour la mise en œuvre du programme Altener, la Commission est assistée par le comité visé à l'article 4 de la décision 1999/21/CE, Euratom, du Conseil. 30. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 79/5 Dans le cas où il est fait référence au présent article, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent, dans le respect des dispositions de l'article 8 de celle-ci. La période prévue à l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois. Le comité adopte son règlement de procédure. Article 6 L'examen et l'évaluation interne et externe de la mise en œuvre du programme Altener sont effectués conformément aux dispositions de l'article 5 de la décision 1999/21/CE, Euratom, du Conseil. règles que celles appliquées aux pays de l'AELE/EEE, conformé- ment aux procédures à convenir avec ce pays. Article 8 La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Article 9 La décision 98/352/CE du Conseil est abrogée. Article 7 Les États membres sont destinataires de la présente décision. Article 10 La participation au programme Altener est ouverte aux pays associés d'Europe centrale et orientale, conformément aux conditions, y compris les dispositions financières, fixées dans les protocoles additionnels aux accords d'association ou dans les accords d'association eux-mêmes, concernant la participa- tion à des programmes communautaires. La participation au programme Altener est également ouverte à Chypre, sur la base de crédits supplémentaires, selon les mêmes Fait à Bruxelles, le 28 février 2000. Par le Parlement européen Par le Conseil La présidente N. FONTAINE Le président J. PINA MOURA Déclaration commune Le Parlement européen, le Conseil et la Commission déclarent que l'ouverture du programme Altener aux pays méditerranéens associés visés dans le programme MEDA devrait être examinée dans le cadre de la prochaine révision du programme Altener


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0520/00 di María Sornosa Martínez (PSE) alla Commissione. Pratiche agricole nocive all'ambiente nella pianura alluvionale di Almenara (zona LIFE).

eurovoc_concepts:
Community of Valencia
EAGGF
EU environmental policy
Spain
biotope
desertification
groundwater
infringement of EU law
sustainable agriculture

text: 26. 1. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 26 E/55 richiesta, senza che questa debba dimostrare il proprio interesse. Una domanda del genere pu(cid:242) essere respinta esclusivamente sulla base di una delle eccezioni citate nella direttiva. Ai sensi della direttiva 90/313/CEE, inoltre, le autorit(cid:224) pubbliche sono tenute anche a fornire al pubblico informazioni generali sulle condizioni dell(cid:146)ambiente, tramite, per esempio, la pubblicazione periodica di relazioni descrittive. Per essere pertinente, disponibili. A tal fine la Commissione sostiene tutta una serie di programmi d(cid:146)azione. inoltre, un parere deve essere fondato sulle piø valide conoscenze scientifiche Nel quadro dell(cid:146)inquinamento atmosferico all(cid:146)interno, la cosiddetta «Indoor pollution», la Commissione, tramite il programma d(cid:146)azione comunitario relativo alle malattie correlate all(cid:146)inquinamento (2), sostiene tre progetti che permettono di meglio conoscere l(cid:146)impatto di tale inquinamento in termini di sanit(cid:224) pubblica, e quindi di prevenire piø efficacemente i rischi che corrono i singoli. (1) GU L 158 del 23. 6. 1990. (2) GU L 155 del 22. 6. 1999. (2001/C 26 E/069) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0520/00 di Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (PSE) alla Commissione (28 febbraio 2000) Oggetto: Pratiche agricole nocive all(cid:146)ambiente nella pianura alluvionale di Almenara (zona LIFE) Nella zona genericamente denominata «palude di Almenara» si sta verificando un processo di costante inaridimento provocato dall(cid:146)estrazione idrica mediante pompe, che ha gravi ripercussioni sul livello freatico. Da oltre un decennio non si verificano piø le tradizionali inondazioni invernali cos(cid:236) favorevoli alle coltivazioni adatte a queste condizioni ambientali, come il riso. Al contrario, la causa dell(cid:146)inaridimento di queste zone umide Ł l(cid:146)impianto sempre piø esteso di coltivazioni di agrumi da parte di imprese agricole che beneficiano di finanziamenti del FEAOG e svolgono la propria attivit(cid:224) con il beneplacito delle autorit(cid:224) di Valenza. La zona piø gravemente minacciata (cid:129) che fa capo ai Comuni di Almenara, Benavites, Quartell, Sagunt, La Llosa y Xilxes (cid:129) Ł stata inserita dalle autorit(cid:224) spagnole nella Rete Natura 2000 perchØ considerata rappresentativa di diversi habitat, tra cui quelli tipici di alcune specie definite prioritarie negli allegati alla direttiva sugli habitat. Oltre a rivestire un grande valore ambientale e paesaggistico, la palude di Almenara offre le condizioni ideali per lo sviluppo di una vegetazione autoctona e di una fauna specifica particolarmente ricca. Le associazioni ambientalistiche della zona, in particolare la «Acci(cid:243) Ecologista Agr(cid:243)», hanno ripetutamente denunciato alle autorit(cid:224) competenti queste pratiche agricole poco rispettose dell(cid:146)ambiente, senza che finora si sia riusciti a frenare l(cid:146)attivit(cid:224) delle pompe di estrazione idrica che danneggiano la palude protetta da LIFE. Considerando che il regolamento del FEAOG stabilisce il quadro giuridico per la concessione degli aiuti comunitari a favore di uno sviluppo rurale sostenibile, intende la Commissione avviare un(cid:146)inchiesta (cid:129) inviando una delegazione ad Almenara, qualora lo ritenga necessario (cid:129) sul deterioramento delle zone umide di Almenara provocato dalle attivit(cid:224) agricole finanziate dal FEAOG? Non ritiene la Commissione che gli stanziamenti del FEAOG e altre eventuali sovvenzioni debbano essere destinati a promuovere la creazione di occupazione in attivit(cid:224) agricole che rispettino questa zona protetta da LIFE? Risposta data dalla sig. ra Wallstr(cid:246)m a nome della Commissione (13 aprile 2000) La «palude di Almenara» in provincia di Valenza Ł stata proposta dalla Spagna come sito d(cid:146)importanza comunitaria per la rete Natura 2000 in base alla direttiva 92/43/CEE relativa alla conservazione degli habitat naturali e seminaturali e della flora e della fauna selvatiche (1). Tale sito beneficia attualmente del sostegno della Commissione nell(cid:146)ambito dell(cid:146)iniziativa LIFE-Natura. C 26 E/56 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 26. 1. 2001 La Commissione ha chiesto alle autorit(cid:224) spagnole di fornire informazioni in merito alla situazione descritta dalla onorevole parlamentare e di formulare le loro osservazioni per quanto riguarda il rispetto della normativa comunitaria vigente. Va osservato che la nuova politica di sviluppo rurale, menzionata dalla onorevole parlamentare e adottata nel giugno 1999, Ł divenuta il secondo pilastro della PAC. Il sostegno allo sviluppo rurale sostenibile (ai sensi del regolamento (CE) n. 1257/1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia (FEAOG) e che modifica ed abroga taluni regolamenti (2)), legato alle attivit(cid:224) agricole e alla loro riconversione, pu(cid:242) riguardare la tutela e la promozione di un(cid:146)agricoltura sostenibile ad alto valore naturale e rispettosa delle esigenze ambientali. Gli Stati membri possono includere nei loro programmi di sviluppo rurale e nei loro programmi operativi nell(cid:146)ambito dell(cid:146)obiettivo 1 la realizzazione della rete Natura 2000 e la tutela delle zone che questa comprende. Il Fondo europeo agricolo di orientamento e garanzia (FEAOG) pu(cid:242) concedere pagamenti compensativi a favore di attivit(cid:224) agricole nelle zone dove gli agricoltori, come nel caso in questione, possono subire una perdita di reddito a causa di requisiti specifici derivanti dall(cid:146)applicazione della normativa comunitaria. ¨ anche possibile prevedere cofinanziamenti, a titolo dello stesso regolamento, per investimenti a favore della tutela dell(cid:146)ambiente. (1) GU L 206 del 22. 7. 1992. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999. (2001/C 26 E/070) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0521/00 di Concepci(cid:243) Ferrer (PPE-DE) alla Commissione (28 febbraio 2000) Oggetto: Normativa sulla fabbricazione di garza per uso sanitario La direttiva 93/42/CEE (1) concernente i dispositivi medici stabilisce che tutti i dispositivi medico-sanitari commercializzati all(cid:146)interno dell(cid:146)Unione europea devono recare la marcatura di conformit(cid:224) CE, la quale garantisce che il dispositivo soddisfa i requisiti contenuti in detta direttiva. Per soddisfare tali requisiti, le imprese europee hanno dovuto effettuare cospicui investimenti nonchØ sostenere costi supplementari per il mantenimento della gestione di qualit(cid:224). i dispositivi provenienti dalla Cina che giungono negli ospedali comunitari muniti della Al contrario, marcatura CE non devono tuttavia soddisfare i requisiti sanitari imposti alle imprese comunitarie e, pertanto, non offrono le garanzie sanitarie date dalla marcatura CE; inoltre, le imprese che li producono non hanno dovuto effettuare gli onerosi investimenti realizzati dai nostri produttori. E(cid:146) la Commissione al corrente di tale situazione? In caso affermativo, quali misure intende adottare al riguardo? (1) GU L 169 del 12. 7. 1993, pag. 1. Risposta data dal signor Liikanen a nome della Commissione (12 aprile 2000) La Commissione ribadisce che i dispositivi medici in commercio e utilizzati nella Comunit(cid:224) e nello Spazio economico europeo (SEE) sono soggetti alle stesse disposizioni e agli stessi requisiti, a prescindere che siano fabbricati nella Comunit(cid:224) o nel SEE o siano importati da paesi terzi. il fabbricante o il suo rappresentante autorizzato (cid:129) qualora il primo non abbia una sede Pertanto, commerciale in uno degli Stati membri (cid:129) Ł tenuto ad osservare le disposizioni di cui alla direttiva 93/42/CEE, garantendo e dichiarando la conformit(cid:224) dei suoi prodotti ai requisiti prescritti. Solo a tali condizioni egli pu(cid:242) utilizzare la marcatura CE. D(cid:146)altro canto spetta alle autorit(cid:224) degli Stati membri garantire che il fabbricante onori i propri obblighi


title: Gemeenschappelijk Standpunt (EG) nr. 19/2000 van 28 februari 2000, vastgesteld door de Raad, volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, met het oog op de aanneming van een verordening van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 3330/91 van de Raad betreffende de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten, met betrekking tot de goederennomenclatuur

text: 24. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 87/11 GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT (EG) Nr. 19/2000 door de Raad vastgesteld op 28 februari 2000 met het oog op de aanneming van Verordening (EG) nr. (cid:133)/2000 van het Europees Parlement en de Raad van (cid:133) tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 3330/91 van de Raad betreffende de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten, met betrekking tot de goederennomenclatuur (2000/C 87/02) HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, inzonderheid op artikel 95, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien het advies van het Economisch en Sociaal ComitØ (2), Volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (3), Overwegende hetgeen volgt: (1) Krachtens Verordening (EEG) nr. 3330/91 van de Raad (4) stellen de Gemeenschap en haar lidstaten gedurende de overgangsperiode die aanvangt op 1 januari 1993 en ein- digt op het moment van de overgang op een eenvormig belastingstelsel in de lidstaat van oorsprong, de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten (Intrastat) op. (2) De vereenvoudiging van de wetgeving betreffende de interne markt, zoals die tot uiting komt in het SLIM-initia- (vereenvoudiging van de wetgeving van de interne tief markt), heeft tot doel verbetering te brengen in de concur- rentiepositie van de ondernemingen en hun vermogen om nieuwe arbeidsplaatsen te scheppen. (1) PB C 245 van 12. 8. 1997, blz. 12, en PB C 164 van 29. 5. 1998, blz. 14. (2) Advies uitgebracht op 29 oktober 1997 (PB C 19 van 21. 1. 1998, blz. 52). (3) Advies van het Europees Parlement van 1 april 1998 (PB C 138 van 4. 5. 1998, blz. 92), gemeenschappelijk standpunt van de Raad van 28 februari 2000 en besluit van het Europees Parlement van (cid:133) (nog niet verschenen in het Publicatieblad). (4) PB L 316 van 16. 11. 1991, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1182/1999 (PB L 144 van 9. 6. 1999, blz. 1). (3) De vereenvoudiging van het Intrastat-stelsel is in het kader van SLIM als proefproject aangewezen en concrete voor- stellen die door de werkgroep SLIM-Intrastat zijn opgesteld ter verlichting van de lasten voor de informatieplichtigen voor de statistiek, zijn in een mededeling aan het Europees Parlement en de Raad uiteengezet en hebben bij deze instellingen een gunstig onthaal gevonden. (4) EØn van deze voorstellen bestaat in de vereenvoudigde toe- passing van de goederennomenclatuur, daar de indeling van goederen in het algemeen door de informatieplichti- gen als lastig wordt ervaren. (5) Het is van belang de gecombineerde nomenclatuur, die in de intracommunautaire en de buitenlandse handel uniform moet worden gebruikt, te vereenvoudigen om de toepas- sing van het stelsel te vergemakkelijken, met name voor het MKB; in dit verband moeten de resultaten van de lopende besprekingen die de Commissie in het kader van het SLIM-initiatief met de lidstaten en de Europese organi- saties voor handel en industrie voert, in aanmerking wor- den genomen, met behoud van het beginsel van ØØn enkele nomenclatuur. (6) Het gebruik van vereenvoudigingsdrempels is een doeltref- fend instrument ter verlichting van de aangifteverplichtin- gen van bedrijven, met name het MKB, HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 In artikel 28, lid 5, van Verordening (EEG) nr. 3330/91 wordt de eerste alinea als volgt gelezen: Vereenvoudigingsdrempels (cid:132)5. informatie- plichtigen in staat af te wijken van artikel 23; deze infor- matieplichtigen behoeven in de in artikel 13, lid 1, bedoelde aangiften ten hoogste tien van de meest relevante stellen de C 87/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 24. 3. 2000 onderverdelingen van de gecombineerde nomenclatuur op te geven die het belangrijkst zijn in termen van waarde; zij groeperen de overige goederen in rest-onderverdelingen overeenkomstig de door de Commissie krachtens artikel 30 vast te stellen gedetailleerde voorschriften. Voor elk van de bovengenoemde onderverdelingen moeten, behalve het in artikel 21, tweede streepje, bedoelde codenummer, de lid- staat van verzending of bestemming en de waarde van de goederen worden vermeld. (cid:148). Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing vanaf 1 januari 2001. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselyk in elke lidstaat. Gedaan te (cid:133) Voor het Europees Parlement De voorzitster (cid:133) Voor de Raad De voorzitter (cid:133) 24. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 87/13 MOTIVERING VAN DE RAAD I. INLEIDING 1. Op 4 juni 1997 heeft de Commissie een op artikel 95 (voorheen artikel 100 A) van het EG-Ver- drag gebaseerd voorstel (1) ingediend betreffende de statistieken voor het goederenverkeer tussen lidstaten, met betrekking tot de vereenvoudigde toepassing van de goederennomenclatuur. 2. Het Europees Parlement en het Economisch en Sociaal ComitØ hebben advies uitgebracht op res- pectievelijk 1 april 1998 (2) en 29 oktober 1997 (3). Naar aanleiding van het advies van het Europees Parlement heeft de Commissie op 27 april 1998 (4) een gewijzigd voorstel ingediend. 3. Op 28 februari 2000 heeft de Raad overeenkomstig artikel 251 van het EG-Verdrag zijn gemeen- schappelijk standpunt vastgesteld. II. DOEL 4. Het Intrastat-stelsel is ingevoerd op 1 januari 1993 naar aanleiding van het wegvallen van de douaneformaliteiten binnen de Gemeenschap. Het stelsel behelst regels voor het verzamelen en opstellen van statistieken voor het goederenverkeer tussen lidstaten. Doel van het onderhavige voorstel is, de indiening van statistische informatie betreffende het goe- derenverkeer tussen lidstaten eenvoudiger te maken voor de informatieplichtige, in het bijzonder het midden- en kleinbedrijf. III. GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT 5. Bij de vaststelling van de verordening betreffende de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten ter beperking van de te verstrekken gegevens (5) legde de Raad in een verklaring vast dat hij voornemens was het voorstel betreffende de goederennomenclatuur te bestuderen en daarbij het beginsel van ØØn enkele nomenclatuur te behouden en rekening te houden met de amende- menten van het Europees Parlement en de resultaten van de besprekingen van de Commissie in (vereenvoudiging van de wetgeving betreffende de interne het kader van het SLIM-initiatief markt). 6. Algemeen gesproken is het voorstel tijdens de bespreking in de Raad omgewerkt. De meeste amendementen van het Europees Parlement zijn echter in het gemeenschappelijk standpunt over- genomen. 7. Amendement nr. 3 betreffende de vereenvoudigde toepassing van de gecombineerde nomencla- tuur is opgenomen in de vierde overweging. Amendement nr. 4, dat de vereenvoudiging van de nomenclatuur als proefproject beoogde, is opgenomen in de vijfde overweging. 8. Het beginsel van uniform gebruik van de nomenclatuur voor intracommunautaire en buitenlandse handel (amendement nr. 5) is opgenomen in de vijfde overweging. 9. De amendementen nr. 6 en nr. 7 betreffende de samenwerking tussen de Commissie, de lidstaten en de Europese organisaties voor handel en industrie zijn inhoudelijk opgenomen in de vijfde overweging. (1) PB C 245 van 12. 8. 1997, blz. 12. (2) PB C 138 van 4. 5. 1998, blz. 90. (3) PB C 19 van 21. 1. 1998, blz. 52. (4) PB C 164 van 29. 5. 1998, blz. 14. (5) PB L 144 van 9. 6. 1999, blz. 1. C 87/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 24. 3. 2000 10. Amendement nr. 8 is door de Raad ten dele overgenomen; artikel 28, lid 5, van het gemeen- schappelijk standpunt bepaalt namelijk dat de goederen worden omschreven volgens de onderver- delingen in de geldende versie van de gecombineerde nomenclatuur. De Raad aanvaardde voorts de grondgedachte van het tweede deel van amendement nr. 8, dat ten doel heeft de aangiftelast voor het midden- en kleinbedrijf (MKB) te verminderen. De Raad acht het evenwel opportuun die verlichting op een andere manier te verwezenlijken en is van oordeel dat het MKB ten hoogste tien onderverdelingen dient op te geven die het belangrijkst zijn in termen van waarde en de ove- rige goederen in rest-onderverdelingen kan groeperen op de door de Commissie volgens de pro- cedure van artikel 30 van Verordening (EEG) nr. 3330/91 vast te stellen wijze. 11. De Raad is van oordeel dat hij, door de meeste amendementen over te nemen, globaal gezien het juiste evenwicht heeft gevonden tussen de ten doel gestelde verlichting van de aangiftelast voor het MKB enerzijds en de behoefte aan betrouwbare statistieken anderzijds