title: Arbetsdokument från kommissionen Inrättande av toppdomänen .EU på Internet

eurovoc_concepts:
computer network
data transmission
electronic mail

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 2. 2. 2000 KOM(2000) 153 slutlig Arbetsdokument från kommissionen INRÄTTANDE AV TOPPDOMÄNEN. EU PÅ INTERNET INRÄTTANDE AV TOPPDOMÄNEN. EU PÅ INTERNET (Arbetsdokument från kommissionen) SAMMANFATTNING OCH SLUTSATSER Detta arbetsdokument avser skapandet av en landsdomän för Europeiska unionen:. EU Argumentet är att en sådan domän skulle stärka Internets framtoning och infrastruktur i Europa, vilket skulle gynna EU-institutioner, enskilda användare och näringslivet, framför allt den elektroniska handeln. Utvidgningen av Internets domännamnsområde, som föreslogs 1996, har av flera anledningar inte blivit av och frågan står fortfarande på den nya ICANN-organisationens dagordning. De begränsade alternativ som finns att tillgå i Europa har gjort att privatpersoner, företag och organisationer har begärt registrering på World Wide Web under de existerande USA- baserade toppdomänerna (t. ex. COM) och under toppdomäner i andra länder1. Under sådana omständigheter är det svårt att säkerställa att EU:s lagar och riktlinjer t. ex. inom områdena konkurrens, dataskydd, erforderlig utsträckning. immaterialrätt och konsumentskydd tillämpas i EU-institutionerna har också varit tvingade att godta inte helt tillfredsställande lösningar, bland annat. EU. INT och. CEC. BE. Dessutom accepterar de nationella landsdomänregistren, av historiska skäl, i allmänhet endast registreringar från användare inom det egna jurisdiktionsområdet, och registreringspolicyn är med några undantag ganska restriktiv2. Detta tillvägagångssätt innebär visserligen en minskad risk för konflikter mellan lagar, men det passar inte nödvändigtvis användare som vill agera inom hela den inre marknaden och i hela världen. I dokumentet ställs också sex viktiga frågor: Fråga 1: Kommentera ovanstående beskrivning av delegeringen av förvaltningen av toppdomänen. EU till en registreringsorganisation:. EU-registret. Finns det alternativa modeller att överväga för registerorganisationen? Fråga 2: Vilka huvudkriterier bör gälla för registreringspolicyn hos. EU-registret? Hur bör registreringspolicyn tas fram och genomföras? Av registerorganisationen, av ett särskilt rådgivande organ eller av Europeiska kommissionen? Fråga 3: Är det lämpligt att tillämpa de riktlinjer för tvister och varumärken som WIPO anger i sin rapport från maj 1999 för domänen. EU, eller finns det alternativa lösningar för dessa frågor inom Europeiska unionen? 1 2. Exempel: Nieue (. NU) och Tonga (. TO). Frågan om huruvida denna typ av policy är förenlig med EU:s lagstiftning om konkurrens och den inre marknaden behandlas för närvarande av kommissionen. 2 Skulle Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (i Alicante) kunna ha en särskild roll i detta sammanhang? Fråga 4: I vilken utsträckning skulle ett mer restriktivt styrmedel i Europeiska unionen eller i WIPO kunna stärka skyddet av namn och varumärken i DNS – förutom alternativ tvistlösning? Vilka namnkategorier skulle i så fall vara skyddade och hur skulle de fastställas? Fråga 5: Har potentiella företagsanvändare, däribland små och medelstora företag, några förslag till hur. EU-domänen skulle kunna förvaltas för att det skall främja utvecklingen av elektronisk handel i Europa i största möjliga utsträckning? Fråga 6: Finns det några andra aspekter på förhållandet mellan det föreslagna. EU-registret och de nationella landsdomänregistren i medlemsstaterna som bör beaktas? Internetoperatörerna är vana vid, och förväntar sig, en öppen och konsultativ miljö för utformning av policy och framtagning av nya initiativ. Därför vill kommissionen inleda ett offentligt samråd om dessa frågor – dels för att underlätta bedömningen av alternativ, dels för att utöka tillgängliga uppgifter och analyser som rör detta förslag. Vidare är ICANN som organisation bunden – genom sina egna stadgar och förfaranden – att utforma policy på grundval av samförstånd bland Internetaktörer (i vid bemärkelse). Att försöka uppnå samförstånd mellan Internetaktörer och användare via detta offentliga samråd är således ett viktigt steg i beslutsprocessen. Efter det offentliga samrådet, och beroende på resultatet av detta, kommer kommissionen att avge ett meddelande till rådet och Europaparlamentet i vilket man anger vilka åtgärder som bör vidtas härnäst. Alla berörda parter uppmanas att inkomma med kommentarer och förslag i anslutning till dessa frågor eller andra punkter som de önskar ta upp. Kommentarerna och förslagen skall skickas till Europeiska kommissionen, GD Informationssamhället: E-postadress: Infso-Dot-EU-consult@cec. eu. int Fax: (32-2) 295 3998 Alla svar kommer att offentliggöras på en av kommissionens webbplatser (adress meddelas senare) om inte de berörda parterna uttryckligen begär att informationen skall behandlas konfidentiellt. ________________________ 3 1. Inledning Användningen av Internet fortsätter att öka i snabb takt i hela världen, framför allt i Europa. Sättet att använda Internet håller också på att förändras betydligt efterhand som tillgången till nya kategorier av information och tjänster ökar och olika användargrupper börjar utnyttja dessa möjligheter. Ett nytt viktigt område är elektronisk handel, både mellan företag och med slutkonsumenter3. Via Internet nås nu också i allt större utsträckning en stor del av den offentligt tillgängliga informationen och de offentligt tillgängliga tjänsterna. 4 Vi befinner oss fortfarande i ett mycket tidigt skede av utvecklingen, och vi vet inte om dessa tendenser kommer att hålla i sig under de närmaste åren. Oavsett vad som händer kan man dock redan nu konstatera att Internet i Europa redan inom fem år kommer att se väldigt annorlunda ut och att det kommer att vara oerhört mycket större än det är i dag. trots Internets Internetanvändare, men Internets domännamnssystem (DNS) är en viktig komponent när det gäller att identifiera och lokalisera års policydiskussioner har systemet inte utvidgats eller utvecklats i överensstämmelse med denna tillväxt. I Europa är Internetanvändarna hänvisade till en uppsättning nationella toppdomäner, så kallade landsdomäner (ccTLD) och de har möjlighet att registrera sig under det fåtal generiska toppdomäner (gTLD) som för närvarande förvaltas av företaget NSI enligt ett avtal med Förenta staternas regering. fattats om att skapa nya generiska toppdomäner i enlighet med det förslag som ursprungligen lades fram 1996/97, trots att många europeiska företag anslöt sig till CORE-konsortiet5 just i detta syfte. Inga beslut har tillväxt snabba flera och Den nyligen skapade organisationen ICANN6 ansvarig för organisationen och förvaltningen av domännamn och domänadresser på Internet samt andra kritiska uppgifter, bl. a. reformering och en framtida utvidgning av domännamnssystemet. är ICANN saknar emellertid fortfarande en godkänd policy för skapandet av nya generiska toppdomäner, och mot bakgrund av de senaste erfarenheterna är det inte säkert att den utlovade policyn blir klar inom den närmaste framtiden. Under mellantiden har ICANN, och dessförinnan IANA, godtagit ISO-standarden 3166 som en adekvat och legitim grund för att skapa landsdomäner över hela världen. 3. 4. 5. 6. Jfr direktivet om elektronisk handel: http://www. ispo. cec. be/ecommerce/legal. htm Jfr grönboken om offentligt tillgänglig information: http://www2. echo. lu/info2000/en/publicsector/gp- index. html CORE och samförståndförklaring om generiska toppdomäner: http://www. gtld-mou. org/ ICANN och organisationen för DNS:. http://www. icann. org respektive http://www. dnso. org 4 2. ISO 3166-koderna Av historiska skäl delegerade ICANN:s företrädare IANA landsdomänregister till organ i länder utanför Förenta staterna på grundval av en internationell standardkod för geografiska enheter, nämligen ISO 3166. 7 IANA:s allmänna policy för delegering och förvaltning av register beskrivs i dokumentet RFC 15918, som håller på att uppdateras av ICANN9 med beaktande av rekommendationer från den mellanstatliga rådgivande kommittén för ICANN (Governmental Advisory Committee – GAC)10. I dagsläget är praktiskt taget alla de 243 befintliga tvåbokstavskoderna tilldelade. 11 Den territoriella koden "EU" är ännu inte fullständigt standardiserad och den finns inte med i den första förteckningen över tvåbokstavskoder enligt ISO 3166. Koden "EUR" är däremot standardiserad och tilldelad för valutan euro12. Koden "EU" har också reserverats för detta reserverade ISO 3166-koder. ändamål och har därför Reservationen har utvidgats till att omfatta den internationella obligationsmarknaden. Som svar på en begäran från Europeiska kommissionen har den s. k. ISO 3166 Maintenance Agency13 beslutat att förteckningen över förts in i " … utvidga tillämpningsområdet för reservationen av koden EU till att omfatta varje tillämpning av ISO 3166-1 som kräver en kodad motsvarighet till namnet Europeiska unionen. reserverade ISO 3166 Maintenance Agency har inget att invända mot att det i detta undantagsfall som landsdomänbeteckning. En sådan användning av kodelementet EU är förenlig med normal praxis i fråga om att tillämpningen av reserverade kodelement enligt ISO 3166-1 och reservationen kan därför utvidgas till att omfatta också Internets domännamnssystem. " 14 alpha-2-kodelementet EU används 3. Delegering av toppdomänregister genom ICANN/IANA IANA har tidigare delegerat landsdomänregistren på grundval av standarden ISO 3166. Förutom praktiskt taget alla nationella enheter omfattar ISO-standarden en rad territorier (oftast öar), och motsvarande landsdomäner har tilldelats. IANA har förklarat att det inte är organisationens uppgift att avgöra vad ett land är15 och har därför strävat efter att hänvisa till ISO 3166 i sina beslut. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. 15. ISO och standarden 3166: http://www. din. de/gremien/nas/nabd/iso3166ma/ RFC 1591: http://www. isi. edu/in-notes/rfc1591. txt Se: http://www. icann. org/tld-deleg-prac. html Jfr ICANN-GAC: http://www. icann. org/gac-comm-25may99. html Cirka 46 av dessa tilldelningar avser geografiska territorier (vanligtvis små öar) som inte utgör oberoende nationalstater. Denna situation har givit upphov till frågor om jurisdiktion som för närvarande behandlas av ICANN och GAC. Jfr: ISO 4217 – trebokstavsstandard för valutakoder. DIN och ISO 3166 Maintenance Agency: Brev till kommissionen från ISO 3166 Maintenance Agency (den 7 september 1999). RFC 1591: http://www. isi. edu/in-notes/rfc1591. txt http://www. din. de/gremien/nas/nabd/iso3166ma/ 5 Med hänvisning till Europeiska unionens storlek och ekonomiska betydelse samt den stora användningspotential som finns för toppdomänen. EU, både för elektronisk handel och för EU:s institutioner, kommer Europeiska kommissionen att begära att styrelsen för ICANN delegerar toppdomänen. EU på grundval av ett beslut av ISO 3166 Maintenance Agency om att utvidga reservationen för den befintliga EU-koden till att omfatta Internet. Kommissionen har också tillkännagett att den kommer att främja skapande av toppdomänen. EU inom ramen för eEurope-initiativet. 16 4. Ansvar i europeiska unionen ICANN Governmental Advisory Committee anser att landsdomänregistren i sista hand faller under den berörda statliga myndighetens eller regeringens jurisdiktionsområde. 17 Europeiska unionen18 skulle då framstå som den behöriga "statliga myndigheten" i frågor som rör toppdomänen. EU och borde tillerkännas denna roll av ICANN. Strukturen på Internet är starkt decentraliserad och nästan alla berörda organisationer, även ICANN, är privata. Därför inskränker sig EU-institutionernas ansvar till att begära domänen från ICANN och att fungera som behörig offentlig myndighet med det slutliga ansvaret för tillsynen av domänen om detta skulle visa sig nödvändigt. Utövandet av sådana reserveringsbefogenheter skulle kräva att den registerorganisation som förvaltar toppdomänen. EU drivs på unionens vägnar och att unionen kvarstår som ägare av själva toppdomänen. 5. Territoriellt tillämpningsområde De flesta landsdomänregister begränsar till enheter och privatpersoner med tydlig anknytning till territoriet i fråga. Detta är i linje med tanken att den aktuella koden (t. ex. MX osv. ) skall vara en form av otvetydig identifiering och lokalisering av verksamheten19. Det är också i överensstämmelse med den registreringen av domäner. CN,. CA,. PT,. FI, 16. 17. 18 19. Se: http://www. ispo. cec. be/eeurope-initiative. htm När det gäller ansvarsområdena för ICANN respektive den berörda statliga myndigheten eller regeringen gav GAC nyligen följande bekräftelse. "Om den utsedda förvaltaren av en landsdomän inte har stöd från den berörda intressegemenskapen, inom ramen för ISO 3166-koden, och från den berörda statliga myndigheten eller regeringen skall ICANN, på begäran, utan dröjsmål utöva sina befogenheter för att delegera uppgiften till någon annan. " Begreppet "Europeiska unionen" har här genomgående använts i vid bemärkelse, utan koppling till de specifika behörigheter som innehas av Europeiska gemenskapen – det behöriga rättssubjektet enligt EG-fördraget. Även om det är tekniskt möjligt att den geografiska lokaliseringen av Internetrelaterad verksamhet är fullständigt åtskild från den anknytning som domännamnet antyder kan man konstatera att de flesta DNS-användarna har sin verksamhet inom det territorium där landsdomänregistret är beläget. Dessutom kommer ICANN i framtiden att kräva att webbsidesoperatörer skall kunna lokaliseras med hjälp av DNS-registreringssystemet. 6 allmänna principen att landsdomänregistret skall förvaltas med Internetanvändarna inom det berörda territoriet i åtanke. 20 enhetens huvudsakliga Kommissionen ställer sig också bakom principen att det skall finnas ett verkligt förhållande territoriella mellan tillämpningsområde. Denna princip respekteras i praktiken av samtliga landsdomänregister inom EU. När det gäller frågan om vilka enheter som skall kunna registrera sig under domänen. EU anser kommissionen att de grundläggande principerna för EU-lagstiftning om den inre marknaden bör tillämpas. I EG-fördraget sägs bland annat följande: registreringsenhetens hemvist och "Artikel 48: Bolag som bildats i överensstämmelse med en medlemsstats lagstiftning och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom gemenskapen skall vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel likställas med fysiska personer som är medborgare i medlemsstaterna. " Därav kan man dra slutsatsen, att även om det finns en institutionell och geografisk koppling mellan EU-domänen och Europeiska unionen, skulle i praktiken – och mot bakgrund av den vägledning som återfinns i Fördraget – ett mycket stort antal organisationer vara berättigade att registrera sig under toppdomänen. EU. Detta skulle inte påverka möjligheten för Europabaserade enheter att registrera internationella verksamheter under EU-domänen. 21 Som framgår av nedanstående beskrivning skulle. EU-registret kunna upprättas och förvaltas av en organisation utan vinstsyfte, som skulle åtnjuta ett stort mått av oberoende och företräda många vitt skilda Internetrelaterade intressen inom unionen. I enlighet med den världsomspännande policy som ICANN och GAC håller på att utarbeta skulle registret emellertid i sista hand vara ansvarig inför den statliga myndighet som innehar de rättigheter som rör EU-domänen. 6. Inrättande av registerorganisationen Det finns flera modeller för att välja en lämplig organisation till vilken man skulle kunna delegera förvaltningen av registret för toppdomänen. EU. Tidigare var valet av nationella till förekomsten av en kärna i de registerförvaltare relativt slumpmässigt och kopplat nationella nätverken för forskning och utveckling, som ofta fanns inom det nationella ministeriet och utvecklingsintressen inom informationsteknik. Denna modell är numera något föråldrad med hänsyn till utvecklingen och diversifieringen av Internet, men den kan till viss del förklara den traditionella delegeringen av förvaltningen av landsdomänregistret som kännetecknar flera medlemsstater och andra länder. universitetsinstitution med forsknings- teknik eller vid för en I dag är de flesta Internetanvändare inte längre inriktade på forskning eller informationsteknik och en mycket av domännamnssystemet. Därför skapas det för närvarande i medlemsstaterna och internationellt olika former av samarbetsorganisationer där alla som har något relevant intresse i Internet kan medverka. av ekonomin och samhället större del är direkt berörda 20. 21. I praktiken finns det få undantag från denna princip (t. ex. TO,. NU). T. ex. när det gäller EU:s institutioner skulle kommissionens delegationer utanför EU kunna registreras under. EU. Registreringen av andra EU-baserade organs internationella verksamhet är en fråga för de berörda organisationerna, inom de gränser som anges i registerorganisationens registreringspolicy. 7 Denna utveckling är inte begränsad till Europa. Både Kanada och Australien har t. ex. nyligen ingående genomgångar av den nationella policyn för landsdomänregistret, och avslutat Förenta staterna är för närvarande engagerade i ett samråd om den framtida organisationen och förvaltningen av domänen. US. När det gäller Europeiska unionen kan man tänka sig ett flertal alternativ: Ett alternativ är inrättande av en organisation utan vinstsyfte som skulle införlivas med unionen22 och som skulle förvalta registret för domänen. EU på ett sådant sätt att alla viktiga intressegrupper skulle kunna medverka i utarbetandet av policyn för registret. konsortier sammansatta Efter detta offentliga samråd skulle kommissionen begära in intresseanmälningar från ett samt lämpligt samförståndsförslag eller delta i uttagningen av det slutliga förslaget. Kommissionen skulle också, i egenskap av företrädare för EU:s institutioner och andra berörda EU- organisationer, delta vid utarbetandet av policyn för registret. Registerorganisationen lägga ut hela eller delar av den tekniska driften på skulle också ha möjlighet att underleverantörer, även databashanteringen och hanteringen av generiska subdomäner. framtagningen underlätta av i samband med Varje kommersiell eller förvaltningen av toppdomänen. EU skulle åvila registerorganisationen, inte Europeiska unionen. rättslig ansvarsskyldighet som uppstår Europeiska unionen, företrädd av kommissionen, skulle behålla rättigheterna till själva toppdomänen. EU23. De immateriella rättigheterna avseende databaser som används i förvaltningen av registret skulle omfattas av lämpliga licensvillkor. Dessa rättigheter skulle skyddas av lämpliga depositionsbestämmelser och -förfaranden. Förvaltningen av toppdomänen. EU skulle delegeras till registret för en period om 5 år, med möjlighet till förlängning vart tredje år därefter. Ett annat alternativ skulle kunna vara att eftersträva en helt privat kommersiell lösning för inrättandet av registret. Denna lösning skulle kunna ha den fördelen att EU-registret helt hålls isär från de offentliga myndigheterna i unionen samtidigt som man skulle underlätta en kommersiell och affärsmässig inriktning på förvaltningen av registret. En sådan modell skulle dock ha två betydande nackdelar: – Då domänen. EU blir en unik tillgång (det får endast finnas ett sådant register) kan en privat affärsmässig drift leda till konkurrenspolitiska konflikter. 22. 23. Hur den skulle införlivas behöver inte beslutas i detta skede, men en möjlighet är en europeisk ekonomisk företagsgrupp (EEFG). ICANN-GAC:s ståndpunkt är följande: "1. GAC bekräftade på nytt sitt uttalande från maj, nämligen att systemet för namn på Internet är en offentlig resurs och att ett toppdomänregister måste förvaltas i det allmännas intresse. 2. GAC anser därför att inga privata immateriella eller andra rättigheter följer med själva toppdomänen eller tillfaller den delegerade förvaltaren av toppdomänen till följd av denna delegering. " ICANN/GAC, Santiago 24. 8. 99 8 – Då redan flera grenar av de europeiska Internetaktörerna är angelägna om att se. EU- registret på plats kan det visa sig vara en omöjlig uppgift att avgöra vem av dem som skall anförtros förvaltningen av det. Ett tredje alternativ skulle vara att anförtro uppgiften åt en existerande statlig eller privat organisation på nationell nivå eller på EU-nivå. Det är emellertid tveksamt om EU:s institutioner eller Europas Internetaktörer skulle kunna peka ut en enda existerande enhet som både har kompetensen att utföra uppdraget och åtnjuter samtliga berörda parters samtycke. Ett fjärde alternativ skulle kunna vara att de behöriga avdelningarna inom en existerande offentlig förvaltning, t. ex. kommissionen själv, tog sig an uppgiften att förvalta det nya registret. I många medlemsstater har det nationella registret faktiskt förvaltats av antingen ett regeringsdepartement eller ett statligt universitet, och i en del fall är det fortfarande så. De medlemsstater som har omorganiserat sitt landsdomänregister har emellertid övergivit denna modell icke-vinstgivande samarbetsmodellen. som utgår strukturer infört från och den Kommissionen föreslår därför inte att den själv skall sköta de administrativa och driftsmässiga aspekterna av det föreslagna registret, utom när det gäller kommissionens eget utnyttjande av motsvarande subdomän (nivå 2). Oavsett vilken lösning som väljs kommer insamlingen och hanteringen av personliga uppgifter i registrets databaser naturligtvis att vara underställda bestämmelserna i Europeisk data- och konsumentskyddslagstiftning. Med reservation för vad som framkommer under detta samråd anser kommissionen på detta stadium att de krav som finns – på samtycke från branschen, en neutral förvaltning, skydd mot konkurrenshämmande uppträdande samt efterlevnad av gällande lagar – i praktiken innebär en kraftig begränsning av antalet godtagbara modeller inrättandet och förvaltningen av. EU-registret. för Därför har också nästan alla exempel på omarbetade DNS-register för toppdomäner under senare tid baserats på samverkande organ utan vinstsyfte. Fråga 1: Kommentera ovanstående beskrivning av delegeringen av förvaltningen av toppdomänen. EU till. EU-registret. Finns det en registreringsorganisation: alternativa modeller att överväga för registerorganisationen? 7. Registreringspolicy Generellt sett bör man vid utarbetandet av registreringspolicyn beakta erfarenheterna från liknande register runt om i världen. Flera register har nyligen uppdaterat och moderniserat sin registreringspolicy eller är i färd med att göra detta. Arbetet har dokumenterats noggrant och dokumentationen är offentlig. När det gäller DNS-register för toppdomäner måste man beakta flera sammanhängande frågor, bland annat 9 – hur man skall anpassa processen storleksmässigt till de för närvarande snabbt ökande registreringarna av subdomäner, – hur man skall hantera den ökande kommersiella användningen av Internet, – hur man skall göra åtskillnad mellan officiell offentlig användning av domänen och kommersiell eller annan privat användning. Förutom Förenta staterna, som har den exklusiva rätten till toppdomänen. GOV, måste alla andra regeringar och statliga myndigheter använda sig av samma domän som befolkningen och näringslivet i övrigt. Detta kan måhända vara olämpligt, men faktum är att problemet har lösts på ett effektivt sätt till allas belåtenhet i nästan alla länder. Utformningen av en detaljerad registreringspolicy för det nya. EU-registret skulle kunna vara en av de punkter som tas upp i inbjudan att inkomma med intresseanmälningar. Policyn skulle sedan kunna revideras i takt med att erfarenheten ökar. Man kan dock redan nu fastställa vissa minimikrav som är föremål för yttranden och samråd: • Skalbarhet: Det nya registret måste kunna hantera ett stort antal unika nyregistreringar (subdomäner på andra och/eller tredje nivån) under en lång tidsperiod. Även om det inte är möjligt att förutse den slutliga storleken på DNS-marknaden i Europa är det tänkbart att flera miljoner registreringar kommer att bli nödvändiga inom låt säga en femårsperiod och många fler på lång sikt. 24 • Undantag: Registret skulle behöva bestämma – i samförstånd med Internetaktörerna och berörda offentliga myndigheter – huruvida det bör vara möjligt att förhindra registrering av vissa kategorier av ord, namn eller nummer, däribland sådana som omfattas av rättsligt skydd, eller om de bör reserveras för särskilda användare. 25 • Mot bakgrund av de problem man har haft i existerande register med missbruk i samband med registrering av namn, bör de berörda parterna också ta ställning till frågor som "cybersquatting", "warehousing" och spekulation med DNS-namn. • Intresserade parter kommer att uppmanas att behandla även mer detaljerade frågor såsom: – – – Användningen av generiska subdomäner på andra nivån26. Registreringspolicyn och hur denna kan tillämpas på företag, privatpersoner och andra kategorier av privata enheter och organisationer. Huruvida varumärken, utöver lämpligt skydd för immateriella rättigheter (se nedan), bör specialbehandlas på något sätt i. EU-registret. 24. 25. 26. De ackumulerade registreringarna hos NSI under. COM ökade från 200 000 det första kvartalet 1996 till 4,2 miljoner det första kvartalet 1999. (http://www. netsol. com/nsi/facts. html) Vissa kategorier av undantag krävs redan idag av tekniska skäl ICANN/IANA. Exempel: RFC 1035 (publicerad 1987) och RFC 1123 (publicerad 1989). Se: http://194. 119. 255. 333/eif/dns/gsld/ [Denna pilotprojektklassificering kommer att utökas till flera språk så småningom] i berörda RFC-document från 10 – – för Funktioner av vilka teckenuppsättningar som domännamnssystemet skall kunna hantera, inledningsvis och på lång sikt. flerspråkighet. EU-registret fastställande samt i Huruvida generiska subdomäner som kännetecknar särskilda branscher och/eller organisationskategorier bör att underlätta domännamnssystemets för skalbarhet och användarvänlighet. 27 införas Dessa frågeställningar kan vid första anblicken förefalla ganska besvärliga, men liknande frågor har behandlats i anslutning till flera andra toppdomänregister den senaste tiden, både i Europa och internationellt. I många fall har man därvid gjort betydande förbättringar av nuvarande arbetssätt samt funnit förhållandevis tillfredsställande lösningar. Man räknar med att de svar som inkommer i samband med det offentliga samrådet inom detta område kommer att bli en indikation på vilken inriktning Internetaktörerna i Europa förväntar sig när det gäller registreringspolicyn för. EU-registret. Allmänt sett bör det med avseende på den elektroniska handeln över gränserna vara kommersiellt fördelaktigt att registrera sig under toppdomänen. EU. Det är därför önskvärt att registreringspolicyn är sådan att det är lätt att skapa en Internet-identitet (ett märkesnamn) för Europabaserade företags produkter och tjänster. Medlemmar eller förvaltare av ett register ("registratorer") bör även kunna erbjuda företag små och medelstora företag – en snabb och enkel och privatpersoner – särskilt registreringstjänst skulle kunna erbjuda både registreringstjänster och andra Internettjänster (one-stop-shop) under konkurrensmässiga marknadsanpassade förhållanden. en rimlig kostnad. Registratorer för På detta sätt skulle den breda allmänheten och hela näringslivet kunna få tillgång till den nya toppdomänen genom ett stort antal konkurrerande registratorer som skulle bedriva verksamhet i allmänna dock med registreringspolicy; policyn bör offentliggöras och uppdateras regelbundet. alla medlemsstater, åtminstone registrets förbehåll för När det gäller EU-institutionernas registreringspolicy vore det lämpligt att denna hanterades av utnämnda auktoriserade registratorer, normalt sett de behöriga avdelningarna inom institutionerna själva. Dessa skulle utveckla och genomföra en DNS-policy, vilket är fallet för närvarande. De skulle också ansvara för övergången till den nya toppdomänen. Till exempel kunde man tänka sig att kommissionens e-postadress ändras från "xxx. yyy@cec. eu. int" till "xxx. yyy@Commission. EU. " Det skulle bli nödvändigt att inom domänen. EU göra tydlig åtskillnad mellan officiell användning i offentliga sammanhang och kommersiell och annan privat användning av olika organ och privatpersoner. Detta är väsentligt för att försäkra användarna och allmänheten om att användningen av. EU-domänen inte innebär att EU-institutionerna på något sätt godkänner eller påtar sig ansvaret för andra webbplatser än de som är avsedda för användning av dem själva. I ett andra skede kan man överväga om andra kategorier av officiella organisationer bör ges rätt till unika subdomäner. 27. Dessa subdomäner kan vara t. ex. NGO, ASBL, EEIG,…. , och lämpliga beskrivningar för andra sammanslutningar och organisationer. 11 Fråga 2: Vilka huvudkriterier bör gälla för registreringspolicyn hos. EU-registret? Hur bör registreringspolicyn tas fram och genomföras? Av registerorganisationen, av ett särskilt rådgivande organ eller av Europeiska kommissionen? 8. Tvistlösning och varumärkespolicy Utarbetandet av riktlinjer för att undvika och lösa tvister inom domännamnssystemet har varit föremål för ingående samråd och diskussioner under de senaste åren. I praktiken rör de flesta tvister varumärken. Som svar på den amerikanska regeringens grönbok28 begärde Europeiska unionen och dess medlemsstater i mars 1998 bland annat att dessa frågor skulle hänskjutas till WIPO, som redan hade påbörjat arbetet på detta område efter en begäran från IAHC29. Sedan dess har WIPO presenterat sin slutrapport30, EU har givit sitt stöd till slutsatserna i rapporten och ICANN-GAC har ställt sig bakom de allmänna principer som rapporten bygger på. Styrelsen för ICANN arbetar för närvarande med att genomföra rekommendationerna från WIPO inom de befintliga generiska toppdomänerna. Mot bakgrund av ovanstående kan man hävda att de metoder och riktlinjer som WIPO rekommenderar och som godkänts av ICANN också är tillämpliga för toppdomänen. EU. Många av de jurisdiktionskonflikter som redan uppstår inom ramen för de globala generiska toppdomänerna skulle också kunna uppstå i anslutning till kommersiella tillämpningar av domänen. EU. Därför kunde man tänka sig att i första hand tillämpa WIPO:s policy för registreringar under domänen. EU. Det kommer naturligtvis att finnas andra aspekter som måste beaktas så småningom. ICANN och WIPO kan i framtiden komma att anpassa sin policy på grundval av nyvunna erfarenheter. När det gäller. EU-registret kan det vara önskvärt att ge större tyngd åt vissa aspekter av den europeiska varumärkeslagstiftningen. Vissa trösklar och kriterier kan komma att justeras. För vissa tvister (t. ex. tvister som rör jurisdiktionen i en enda medlemsstat) är det kanske inte befogat eller nödvändigt med internationell medling etc. I vilket fall som helst bör de grundläggande bestämmelserna om öppenhet och insyn i WIPO:s rapport tillämpas för det nya registret och dess registratorer liksom lämpliga riktlinjer för skydd av uppgifter. Fråga 3: Är det lämpligt att tillämpa de riktlinjer för tvister och varumärken som WIPO anger i sin rapport från maj 1999 för domänen. EU, eller finns det alternativa lösningar för dessa frågor inom Europeiska unionen? 28. 29. 30. Grönboken och EU:s svar m. m. finns på följande webbadress: http://www. ispo. cec. be/eif/policy/govreply. html International Ad Hoc Committee (IAHC), inrättades 1996 av Internet Society (ISOC). WIPO-rapporten: se http://wipo2. wipo. int/process/eng/processhome. html 12 Skulle Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (i Alicante) kunna ha en särskild roll i detta sammanhang? i form av en lag om Vidare har Förenta staternas kongress nyligen fattat ett beslut "cybersquatting"31. Därigenom uppstår nödvändigtvis frågan huruvida även namn och varumärken bör vara skyddade i DNS genom en mer restriktiv uppförandekodex (eller något annat styrmedel). Om man anser att ett sådant skydd behövs måste man också ta ställning till huruvida det skall införas på nationell nivå eller EU-nivå, vilken roll mellanstatliga organ som WIPO skall ha samt exakt vilka kategorier av namn som bör skyddas. 32 Fråga 4: I vilken utsträckning skulle ett mer restriktivt styrmedel i Europeiska unionen eller i WIPO kunna stärka skyddet av namn och varumärken i DNS – förutom alternativ tvistlösning? Vilka namnkategorier skulle i så fall vara skyddade och hur skulle de fastställas? 9. Domänen. EU och elektronisk handel Många företag i EU är intresserade av att utveckla sin verksamhet genom elektronisk handel. Kommissionen och flera medlemsstater har inlett en process för att främja detta, särskilt med avseende på små och medelstora företag. Det finns goda utsikter för den elektroniska handeln att bli ett ekonomiskt och konkurrenskraftigt sätt att göra affärer över hela världen med leverantörer, entreprenörer och kunder, och inte minst direkt med slutkonsumenten. Kommissionen arbetar för närvarande med flera olika juridiska och tillsynsrelaterade aspekter av elektronisk handel i syfte att underlätta denna typ av handel, framför allt genom att se till inom den inre marknaden. att dessa frågor behandlas så enhetligt som möjligt överallt i synnerhet Elektronisk handel kan också bli en viktig del onlinetjänster. inom export och import, I detta avseende kan man redan konstatera ett stort intresse för Internetdomänen. COM; denna domän är dock i första hand nordamerikansk även om dess tillämpningsområde i princip är världsomfattande. Dessutom är domänen enligt vad som sägs redan överbelastad, åtminstone vad beträffar det engelska språket. En fördel med domänen. EU är att den skulle ge alla företag i hela Europa en konsekvent europeisk identitet och samtidigt stora möjligheter under överskådlig framtid för registrering av subdomäner på nivå två och/eller tre, på ett stort antal språk, vilket kan vara användbart i handel över gränserna. Exakt hur. EU-domänen skulle användas i anslutning till elektronisk handel avgörs i hög grad av efterfrågan på marknaden, men det förefaller vara rimligt att förvänta sig att domänen skulle kunna bli en viktig plattform om och när EU-marknaden blir ett aktivt område för 31. 32. Act of Congress, S 1255, Anti-cybersquatting Consumer Protection Act, 20. 11. 99 Man har till exempel på olika sätt föreslagit att skyddet av namn i DNS bör omfatta inte bara varumärken, utan kanske även andra handelsnamn, namn på berömda personer, geografiska beteckningar samt namn på organisationer och platser. För närvarande finns det ingen internationellt överenskommen kodifiering av sådana begrepp som skulle kunna användas för dessa syften. 13 elektronisk handel, särskilt som ett stort antal användbara namn skulle finnas tillgängliga, både i inledningsskedet och under relativt lång tid på alla språk. Fråga 5: Har potentiella företagsanvändare, däribland små och medelstora företag, några förslag till hur. EU-domänen skulle kunna förvaltas för att det skall främja utvecklingen av elektronisk handel i Europa i största möjliga utsträckning? 10. EU-domänen och de nationella landsdomänerna i medlemsstaterna totala antalet En stor andel av det i EU görs under de 15 nationella registreringar landsdomänerna i medlemsstaterna. Så bör det vara även i fortsättningen eftersom dessa domäner är särskilt lämpade för att främja mångsidighet i allmänhetens tillgång till och användning av Internet. I detta sammanhang kan en lämplig uppdelning av uppgifterna bestå i att. EU-registret inriktas på tillämpningar där den kan ge ett betydande mervärde i förhållande till de nationella landsdomänerna. Tanken är inte att landskoderna skulle användas som en subdomän under domänen. EU (t. ex. SE. EU,. NL. EU osv. ). Detta skulle alldeles uppenbart innebära en viss grad av duplicering och underminera. EU-domänens specifika användning för tillämpningar inom EU och över gränserna. Däremot bör medlemmarna av de nationella landsdomänregistren och deras organ ha möjlighet att bli registratorer för. EU-registret. De skulle på så vis kunna erbjuda DNS- marknaden ett registreringsalternativ, vilket är en av de största fördelarna med föreliggande förslag. Behovet av och möjligheten för ett alternativ till de nationella landsdomänerna framgår emellertid av de allt fler kommersiella registreringar i Europa som sker i andra toppdomäner, bland annat. COM. 14 Om en alltför stor andel av de europeiska tillämpningarna för elektronisk handel registreras under. COM kommer detta att ge upphov till problem när det gäller tillgången på "bra" namn under. COM33, tvistlösning och varumärkespolicy (NSI har först nyligen beslutat följa WIPO:s riktlinjer så som de tillämpas av ICANN) samt NSI-registrets kommersiella karaktär, som är oförenlig med europeisk konkurrenspolitik. Genomförandet av EU:s lagstiftning och riktlinjer om data- och konsumentskydd skulle också underlättas om ett Europabaserat toppdomänregister som. EU skapades. Europeiska organisationer och organ vars verksamhetsområde spänner över mer än en medlemsstat eller omfattar gränsöverskridande regionala grupperingar kan ha ett särskilt intresse av att använda domänen. EU så snart den blir tillgänglig. Fråga 6: Finns det några andra aspekter på förhållandet mellan det föreslagna. EU- registret och de nationella landsdomänregistren i medlemsstaterna som bör beaktas? Bilaga: Ordlista 33. Många godtagbara och användbara (engelska) ord har redan registrerats under. COM antingen av befintliga användare eller genom spekulativ registrering. 15 Bilaga Ordlista för Internetterminologi och akronymer CORE ccTLDs Council of Registrars. En samarbetsorganisation utan vinstsyfte som inrättades genom IAHC:s rapport. För närvarande (9/99) har organisationen 55 medlemmar. Country code Top Level Domains. Landsdomäner, dvs. landsspecifika toppdomäner. (Hänvisar till ISO-standard 3166 för tvåbokstavskoder för länder och territoriella enheter). Cybersquatting Spekulativ registrering (eller där det är fråga om någon form av missbruk) av varumärken som ägs av tredje part. Delegering Delegering av en toppdomän i Internet Root genom ICANN/IANA. DNS GAC gTLDs IAHC IANA Domain Name System, domännamnssystem ICANN Governmental Advisory Committee, mellanstatlig rådgivande kommitté. Generic Top Level Domains. Generiska toppdomäner (t. ex. COM,. ORG,. INT) International Ad Hoc Committee Internet Assigned Numbers Authority (föregångare till ICANN) ICANN Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (efterföljare till IANA) IETF ISO ISOC NSI RFC Internet Engineering Task Force Internationella standardiseringsorganisationen (International Standards Organisation), Genève Internet Society Network Solutions Incorporated, ett dotterbolag till Science Applications Investment Corporation – SAIC Request for Comments: ursprungligen en beteckning på ett utkast till Internetstandard (IETF). När en standard väl har stabiliserats genom konsensus ändras inte titeln RFC(nr). Utnämning Den behöriga statliga eller offentliga myndighetens utnämning av ett ombud som får befogenhet att skapa registerorganisationen och databasen. Warehousing: Spekulativ registrering av betydande antal ord eller namn, inte nödvändigtvis för omedelbar användning men med förhoppning om att senare kunna överlåta dem med vinst. ________________ 16


title: 2000/359/CE: Decisión de la Comisión, de 2 de febrero de 2000, relativa al régimen de ayudas aplicado por Italia en favor de las sociedades cooperativas de la región de Sicilia [notificada con el número C(2000) 384] (Texto pertinente a efectos del EEE) (El texto en lengua italiana es el único auténtico)

eurovoc_concepts:
Sicily
State aid
agricultural cooperative
application of EU law
control of State aid
regional aid

formats: html pdf print

text: 30. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 129/21 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 2 de febrero de 2000 relativa al régimen de ayudas aplicado por Italia en favor de las sociedades cooperativas de la región de Sicilia [notificada con el número C(2000) 384] (El texto en lengua italiana es el único auténtico) (Texto pertinente a efectos del EEE) (2000/359/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el primer párrafo del apartado 2 de su artículo 88, Visto el Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (1) y, en particular, su artículo 14, Tras haber invitado a los interesados a presentar sus observa- ciones con arreglo a lo dispuesto en el primer párrafo del apartado 2 del artículo 88 del Tratado CE (2), y habida cuenta de tales observaciones, Considerando lo siguiente: (1) I. PROCEDIMIENTO Mediante carta de 25 de octubre de 1993, las autori- dades italianas notificaron tardíamente a la Comisión, con arreglo al apartado 3 del artículo 88 del Tratado, la Ley no 25 de la región de Sicilia, de 1 de septiembre de 1993, por la que se adoptaban medidas en favor del empleo, la cual, en tanto que ya adoptada, se inscribió en el registro de ayudas no notificadas con el no NN 113/93. Dicha Ley se compone de 165 artículos que introducen nuevos regímenes de ayuda y modifican decenas de regímenes ya existentes. De un primer examen se desprende la necesidad de escindir el caso en tres partes, relacionadas, respectivamente, con: — los artículos 44 y 50 de la Ley regional no 25/1993 y el capítulo VII de la misma (artículos 77 a 105): medidas en favor del sector agrícola y forestal (ayuda NN 113/B/93), (1) DO L 83 de 27. 3. 1999, p. 1. (2) DO C 382 de 9. 12. 1998, p. 11. — el artículo 55, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995: medidas en favor de las coopera- tivas (ayuda NN 79/96), — el resto de la Ley regional no 25/1993 (ayuda NN 113/A/93). La presente Decisión se refiere únicamente al régimen de ayudas instituido en virtud del artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, y a los correspondientes casos de aplicación. El 25 de marzo de 1998 la Comisión decidió incoar el procedimiento contemplado en el apartado 2 del ar- tículo 88 del Tratado en relación con el régimen de ayudas establecido en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley no 6 de la región de Sicilia, de 10 de enero de 1995, y en relación con el régimen de ayudas contemplado en el artículo 36 de la Ley no 23 de esta misma región, de 9 de mayo de 1986, modificado por el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993. Mediante fax de 25 de marzo de 1998 [SG(98) D/ 32049] (3), se comunicó erróneamente a las autoridades italianas la inexistencia de objeciones. Mediante carta de 2 de julio de 1998 [SG(98) D/5241], la Comisión comunicó a Italia su decisión de incoar el procedimiento contemplado en el apartado 2 del ar- tículo 88 del Tratado en relación con el régimen a que (2) (3) (4) (5) (3) El texto del fax enviado por la Comisión a las autoridades italianas es el siguiente: «Se comunica la lista de las decisiones que la Comi- sión ha adoptado con fecha de 25 de marzo de 1998: NN79/96 Medidas en favor de las cooperativas — Sicilia: decisión de no retirar las objeciones». L 129/22 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 30. 5. 2000 se refiere el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/ 1995, y en relación con el régimen contemplado en el artículo 36 de la Ley regional no 23/1986, modificado por el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993. En la misma carta, la Comisión instó a Italia a facilitarle, en el plazo de un mes a partir de la fecha de recepción, todos los documentos, informaciones y datos necesarios para el examen de la compatibilidad con el artículo 87 del Tratado de las ayudas concedidas en el marco de las medidas recogidas en los citados regímenes. La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas (4). La Comisión invitó a los demás Estados miembros y a los terceros interesados a presentar, en el plazo de un mes a partir de la fecha de publicación de la Decisión en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, sus observa- ciones sobre las medidas en cuestión. Las autoridades italianas comunicaron sus observaciones mediante carta de 26 de marzo de 1999. La Comisión no ha recibido otras observaciones de terceros intere- sados. Las autoridades italianas no han facilitado respuesta alguna al requerimiento de la Comisión, pero sí han comunicado que la mayor parte de las observa- ciones contenidas en la carta de inicio del procedimiento se refieren al régimen contemplado en el artículo 36 de la Ley regional no 23/1986, que ya habría sido aprobado por la Comisión, y que el régimen instituido por el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 munca ha sido aplicado. Mediante carta de 1 de julio de 1999, habida cuenta de la errónea comunicación de 25 de marzo de 1998, se invitó a las autoridades italianas a confirmar la no apli- cación hasta la fecha del artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, y a comprometerse a derogarlo, señalándoles que, a falta de respuesta dentro de los quince días hábiles siguientes a la fecha de la citada carta, la Comisión podría adoptar una decisión definitiva sobre la base de la informaciones que obraran en su poder. (6) (7) (8) (9) (10) Mediante carta de 21 de enero de 2000, registrada el 26 de enero de 2000, las autoridades italianas indicaron que el régimen instituido en virtud del artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 jamás había sido aplicado. II. DESCRIPCIÓN (11) sociedades cooperativas. Según las El artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 añade al artículo 36 de la Ley regional no 23/1996 un párrafo por el que se instituye un régimen de ayudas en favor de las autoridades italianas, dicha Ley se había notificado a la Comisión, que a su vez había notificado la correspondiente aproba- ción, tal y como lo vendría a demostrar el télex no 6891 de 25 de octubre de 1986, mediante el cual la Represen- tación Permanente de Italia comunicaba a las autori- dades sicilianas que la Comisión no formulaba observa- ciones particulares en relación con el régimen. (4) Véase nota 2. (12) (13) El artículo 36 de la Ley regional no 23/1986 establece un régimen de ayudas en favor de las cooperativas consis- tente en préstamos bonificados concedidos por el Insti- tuto Regional de Crédito a las Cooperativas (en lo suce- sivo denominado «IRCAC») al tipo del 4 %, con una duración máxima de veinte años y un importe máximo de 5 000 millones de liras italianas, para la financiación de proyectos relativos a: a) el aumento de la productividad y del empleo a través incremento de los medios de producción o la del modernización, mediante innovaciones y mejoras, de los medios de producción o de los servicios técnicos; b) la valorización de los productos mediante, asimismo, la mejora de la calidad; c) la racionalización del sistema de distribución; d) la sustitución, en una medida no superior al 50 %, de los pasivos financieros consiguientes a la realización de los proyectos anteriormente mencionados; e) la reestructuración y la reconversión de las instala- ciones de producción. En la medida en que las cooperativas incluyan entre sus miembros a trabajadores parados con derecho a presta- ción o a trabajadores despedidos, las operaciones de financiación que pueden acogerse a las citadas condi- ciones pueden referirse a los proyectos siguientes: f) realización y adquisición de instalaciones en los sectores de la producción, distribución, turismo y servicios; g) modernización y ampliación de los proyectos a que se refieren las letras a) a e). El artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 autoriza al Gobierno de la región de Sicilia a conceder una garantía subsidiaria en favor del IRCAC para las operaciones de financiación de las cooperativas con vistas a la adquisi- ción de bienes industriales cuando dichos bienes no constituyan una garantía suficiente para la cobertura de los préstamos concedidos a la empresa cooperativa por el IRCAC. (14) La acumulación con otros regímenes de ayudas no puede excluirse, ya que la Ley no contiene una prohibi- ción explícita en este sentido. III. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS (15) Ningún interesado ha enviado observaciones en el marco del procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 88 del Tratado en relación con el régimen en cuestión. IV. OBSERVACIONES DE ITALIA (16) En su carta de 26 de marzo de 1999, las autoridades italianas deploran el retraso y la incomprensible dife- rencia de contenido entre la nota de 25 de marzo de 1998, que no formulaba objeciones sobre los dos regí- menes de ayudas a que se refiere el artícuo 55 de la Ley regional no 25/1993 y el artículo 36 de la Ley regional no 23/1986, y la nota de 2 de julio de 1998, que comunicaba el inicio del procedimiento sobre la base del apartado 3 del artículo 88 del Tratado en relación con los dos citados regímenes. 30. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 129/23 (17) (18) (19) (20) (21) (22) Las autoridades italianas señalan por otra parte que la mayor parte de las observaciones de la Comisión, conte- nidas en la decisión de inicio del procedimiento, se refieren al régimen de ayudas contemplado en la Ley regional no 23/1986, que, en su opinión, obtuvo la aprobación de la Comisión, tal y como lo demuestra el télex no 6891 de 25 de octubre de 1986 de la Represen- tación Permanente de Italia, en el que la propia Repre- sentación Permanente comunicaba a las autoridades sici- lianas que la Comisión no formulaba observaciones particulares. Por otra parte, las autoridades italianas señalan que, a 26 de marzo de 1999, el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, nunca había sido aplicado. Por último, mediante carta de 21 de enero de 2000, las autoridades italianas confirman que el régimen instituido por el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectifi- cado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, nunca ha sido aplicado. V. EVALUACIÓN DE LA AYUDA Carácter de ayuda de las medidas contempladas en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectifi- cado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995 Sobre la base de las informaciones de las autoridades italianas y de los resultados de las averiguaciones reali- zadas en el marco del presente procedimiento, la Comi- sión constata que el régimen de ayudas a que se refiere el artículo 36 de la Ley regional no 23/1986 se aprobó el 8 de octubre de 1986. Dicho régimen constituye por lo tanto una ayuda existente en el sentido definido por el apartado 1 del artículo 88 del Tratado, con la salvedad del efectivo respeto de las oportunas medidas aceptadas por Italia por lo que respecta a las ayudas de finalidad regional. El artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, modificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, instituye un nuevo régimen que no modifica el régimen inicial relativo a los préstamos bonificados contemplado en el artículo 36 de la Ley regional no 23/1986. En efecto, puede concederse un préstamo bonificado con arreglo al artículo 36 de la Ley regional no 23/1986 con o sin las garantías a que se refiere el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993. Así pues, regímenes distintos. La presente evaluación del carácter de ayuda de las medidas en cuestión se refiere únicamente al régimen de garantías contemplado en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993. se trata de dos El régimen de garantías contemplado en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 habría debido notificarse a la Comisión en fase de proyecto, con arreglo a lo establecido en el apartado 3 del artículo 88 del Tratado. italianas omitieron hacerlo y, no Las autoridades habiendo efectuado la notificación hasta después de la adopción de la Ley regional, desde el punto de vista del Derecho comunitario las ayudas son ilegítimas por cuanto se han incumplido las disposiciones del apartado 3 del artículo 88 del Tratado. (23) (24) (25) Las garantías concedidas para la cobertura de los prés- tamos suscritos por las cooperativas con el IRCAC cons- tituyen ayudas estatales en en sentido definido en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado en la medida en que permiten a dichas cooperativas obtener préstamos en condiciones más ventajosas que las normalmente obtenibles en los mercados financieros. Gracias a la garantía pública, las cooperativas pueden disfrutar de tipos más bajos u ofrecer una fianza menos elevada. Por otra parte, es probable que sin la garantía pública a muchas cooperativas les hubiera resultado imposible obtener un préstamo en cualesquiera condiciones. Así pues, la garantía puede permitir a las cooperativas prose- guir sus actividades, o incluso eliminar del mercado a los competidores que no disfrutan de ventajas análogas, o mantenerse en activo en vez de desaparecer o someterse a una reestructuración. La garantía constituye una ventaja para las empresas que operan en ciertas zonas del territorio italiano. La garantía pública falsea la competencia por cuanto refuerza las posibilidades de actuación de las empresas beneficiarias frente a los competidores que no disfrutan de las mismas ventajas. En la medida en que ese mismo efecto se produzca en los intercambios intracomunita- rios, la ayuda incide en ellos. En particular, la ayuda contemplada en el régimen de garantías instituido en virtud del artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 falsea la competencia e incide en los intercambios entre Estados miembros en el caso de que las empresas beneficiarias exporten una parte de su producción a otros Estados miembros; del mismo modo, aun cuando dichas empresas no realicen exportaciones, su producción nacional se ve favorecida en la medida en que las empresas con sede en otros Estados miembros ven reducidas sus sus posibilidades de productos en el mercado italiano (5). exportar (26) La garantía constituye una ayuda estatal, en el sentido definido en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado, que falsea la competencia y puede incidir en los inter- cambios entre Estados miembros. Compatibilidad de las medidas contempladas en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 (27) Una vez establecido que las medidas contempladas en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 constituyen una ayuda estatal en el sentido definido en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado, la Comisión debe examinar su compatibilidad con el mercado común según lo dispuesto en los apartados 2 y 3 del artículo 87 del Tratado. (28) En cuanto a la aplicabilidad de las excepciones estable- cidas en el Tratado, la Comisión considera que, al no tratarse de una ayuda de carácter social [letra a) del apartado 2 del artículo 87] ni de una ayuda destinada a evitar los daños causados por desastres naturales u otras circunstancias excepcionales [letra b) del apartado 2 del artículo 87], y puesto que no se ajusta a lo dispuesto en la letra c) del apartado 2 del artículo 87, la ayuda en cuestión no puede acogerse a ninguna de las excepciones mencionadas en el apartado 2 del artículo 87. (5) Sentencia de 13 de julio de 1988 del Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas en el asunto 102/87: Francia contra Comi- sión (Recopilación 1988, p. 4067). L 129/24 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 30. 5. 2000 (29) (30) (31) Se constata que el régimen de ayudas contemplado en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 se aplica para permitir a las cooperativas proseguir sus actividades, liberándolas de los costes de realización de determinadas inversiones. El elemento de ayuda contenido en la garantía corresponde a la diferencia entre el tipo que el prestatario pagaría en el libre mercado y el tipo efectiva- mente obtenido gracias a la garantía, libre de cualquier prima pagada por la garantía. En el caso de que la cooperativa, a causa de su situación financiera, no se encuentre en condiciones de obtener el préstamo sin la garantía del Estado, el importe de la ayuda asociada a la garantía coincide con el total del préstamo. La garantía, en caso de referirse a préstamos concedidos para la financiación de proyectos como los contem- plados en las letras b), c), d) y e) del considerando 12 de la presente Decisión, no tendría por efecto estimular inversiones iniciales en el sentido definido en el marco de las ayudas regionales, sino más bien el de liberar a las empresas de los gastos corrientes vinculados a la suscrip- ción de préstamos ya de por sí subvencionados al objeto de realizar operaciones que no tienen carácter de inver- sión inicial: desde esta perspectiva, la ayuda puede cons- tituir una ayuda al funcionamiento. Las ayudas al funcionamiento, por sus efectos particular- mente distorsionantes, no pueden considerarse compati- bles con el mercado común salvo de manera absoluta- mente excepcional y exclusivamente en las regiones más desfavorecidas. Por lo tanto, su autorización está supedi- tada a un cierto número de condiciones restrictivas, como la de estar sujetas a una limitación temporal. Tales condiciones restrictivas se han visto sucesivamente refor- zadas y, sobre la base de las nuevas orientaciones en materia de ayudas de finalidad regional (6), está prevista en términos generales la prohibición de las ayudas al funcionamiento, que sólo pueden concederse excepcio- nalmente con la condición de que estén limitada en el tiempo y sean decrecientes. (32) Al no disponer de ningún elemento que le permita verificar el efectivo cumplimiento de las citadas condi- ciones de aplicación de la excepción contemplada en el Tratado, la Comisión considera que no se han respetado dichas condiciones de aplicación. (33) Cuando se refiere a préstamos concedidos para la finan- ciación de proyectos como los mencionados en la letra la a) del considerando 12 de la presente Decisión, garantía puede constituir una ayuda supeditada a la reali- zación de una inversión inicial: al no disponer de elementos que le permitan calcular la intensidad de la ayuda y diversificar el cumplimiento de las normas en materia de acumulación y de las previstas para los sectores sensibles, la Comisión considera que no se cumplen las condiciones de aplicación de la excepción regional contemplada en el Tratado. El régimen de ayudas se presenta como destinado a aumentar el empleo, pero la Comisión constata que en el caso que nos ocupa se trata de puestos de trabajo únicamente vinculados a la realización de una inversión. Consiguien- (34) (35) (36) (37) (38) (39) temente, la ayuda debe examinarse en tanto que ayuda regional y la aplicación de las orientaciones comunitarias para las ayudas al empleo no resulta, en este sentido, pertinente. Cuando se refiere a préstamos concedidos para la finan- ciación de proyectos como los mencionados en la letra g) del considerando 12 de la presente Decisión, la garantía puede tener naturaleza de ayuda supeditada a la realización de una inversión inicial. Al no disponer de ningún elemento que le permita calcular la intensidad de la ayuda y verificar el respeto de las normas en materia de acumulación y de las previstas para los sectores sensi- bles, la Comisión considera que no se cumplen las condiciones de aplicación de la excepción regional contemplada en el Tratado. las ayudas Cuando las cooperativas precisan la garantía estatal para poder obtener un préstamo para la financiación de las operaciones descritas en el considerando 12 de la presente Decisión, recibidas constituyen ayudas a las empresas con dificultades en el sentido definido en las Orientaciones comunitarias sobre las ayudas estatales para el salvamento y la reestructuración de empresas con dificultades (7), en el caso de que los proyectos en cuestión resulten necesarios para que las empresas beneficiarias puedan seguir en activo. Así pues, dichas ayudas deben asimismo examinarse a la luz de las citadas orientaciones. La Comisión, al no disponer de elementos que le permitan estimar que se cumplen efectivamente las condiciones contempladas en las Orientaciones comuni- tarias para las ayudas al salvamento y a la reestructura- ción de las empresas, considera que no se cumplen las condiciones de aplicación de la excepción sectorial contemplada en el Tratado. Sobre la base de cuanto se ha expuesto, las ayudas contempladas en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993 no pueden acogerse a las excepciones contem- pladas en las letras a) y c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado y están por lo tanto sujetas al principio de incompatibilidad enunciado en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado. Por razones evidentes, tampoco son aplicables las excepciones a que se refieren las letras b) y del apartado 3 del artículo 87. VI. CONCLUSIONES La Comisión constata que Italia ha adoptado ilegítima- mente el régimen de ayudas de que se trata, incum- pliendo con ello lo dispuesto en el apartado 3 del ar- tículo 88. Sobre la base del análisis desarrollado en el considerando 5 de la presente Decisión, la Comisión constata que la ayuda, concedida en el ámbito del régimen contemplado en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectifi- cado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, es incompatible con el mercado común. (6) DO C 74 de 10. 3. 1998, p. 9. (7) DO C 368 de 23. 12. 1994, p. 12, y DO C 288 de 9. 10. 1999, p. 2. 30. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 129/25 (40) (41) Cuando se conceden ilegalmente ayudas incompatibles, la Comisión, en virtud de los dispuesto en el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999, pide al Estado miembro que exija a los beneficarios su restitución para restaurar el statu quo. En el caso que nos ocupa, aunque las autoridades italianas hayan afirmado que el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, jamás ha sido aplicado, cualquier eventual atribución del beneficio del régimen en cuestión debe ser objeto de una acción de recuperación. La recuperación deberá llevarse a cabo con arreglo a las normas de procedimiento nacionales. Las sumas que deban recuperarse devengarán intereses a partir de la fecha en hayan sido puestas a disposición de los benefi- ciarios y hasta el momento de su efectiva recuperación. Los intereses se calcularán sobre la base del tipo de referencia utilizado para el cálculo del equivalente de la subvención en el marco de las ayudas de finalidad regional. (42) Habida cuenta de la legítima confianza suscitada en las autoridades italianas por la comunicación errónea que se les transmitió con fecha de 25 de marzo de 1998, la recuperación no afectará a las ayudas eventualmente concedidas en el período que va del 25 de marzo de 1998 al 2 de julio de 1998, fecha en la que se notificó a las autoridades italianas la decisión de inicio del procedi- miento contemplado en el apartado 2 del artículo 88 del Tratado, en relación con el régimen en cuestión. HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 El régimen de ayudas contemplado en el artículo 55 de la Ley regional no 25/1993, rectificado por el artículo 5 de la Ley regional no 6/1995, ilegítimamente adoptado por Italia es incompatible con el mercado común. Artículo 2 Italia deberá suprimir el régimen de ayudas a que se refiere el artículo 1. Artículo 3 Italia adoptará todas las medidas necesarias para recuperar de los beneficiarios las ayudas a que se refiere el artículo 1 que ya hubieren sido ilegítimamente concedidas, y en particular las eventualmente concedidas antes del 25 de marzo de 1998 y con posterioridad al 2 de julio de 1998. La recuperación se efectuará de acuerdo con los procedi- mientos de Derecho nacional. Las sumas que deban recuperarse devengarán intereses a partir de la fecha en que hayan sido puestas a disposición de los beneficiarios y hasta la fecha en que se produzca la efectiva recuperación. Los intereses se calcu- larán sobre la base del tipo de referencia utilizado para el cálculo del equivalente de la subvención en el ámbito de las ayudas de finalidad regional. Artículo 4 Dentro de los dos meses siguientes a la fecha de notificación de la presente Decisión, Italia comunicará a la Comisión las medidas adoptadas para atenerse a la misma. Artículo 5 El destinatario de la presente Decisión será la República Italiana. Hecho en Bruselas, el 2 de febrero de 2000. Por la Comisión Mario MONTI Miembro de la Comisión


title: Statistiques en bref. Environnement et énergie n̊ 1/2000. Prix de l'électricité pour les consommateurs domestiques de l'UE au 1er juillet 1999.

eurovoc_concepts:
EU Member State
electrical energy
energy market
household consumption
price of energy


title: Komisijas Lēmums (2000. gada 2. februāris) par būvizstrādājumu atbilstības apliecināšanas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 4. punktu attiecībā uz izstrādājumiem no lokšņu stikla, profilēta stikla un stikla blokiem (paziņots ar dokumentu Nr. C(1999) 5016)Dokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
Community certification
EC conformity marking
building materials
glass
product quality
product safety

text: 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 93 32000D0245 L 77/13 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 28. 3. 2000. KOMISIJAS LĒMUMS (2000. gada 2. februāris) par būvizstrādājumu atbilstības apliecināšanas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 4. punktu attiecībā uz izstrādājumiem no lokšņu stikla, profilēta stikla un stikla blokiem (paziņots ar dokumentu Nr. C(1999) 5016) (Dokuments attiecas uz EEZ) (2000/245/EK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/106/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (1), kura grozīta ar Direktīvu 93/68/EEK (2), un jo īpaši tās 13. panta 4. punktu, Lai apliecinātu ražojumu atbilstību, Komisijai no divām procedūrām atbilstīgi Direktīvas 89/106/EEK 13. panta 3. punktam jāizvēlas “vismazāk apgrūtinošā procedūra, kas ir droša”; tas nozīmē, ka jāpieņem lēmums par to, vai attie- cīgajam ražojumam vai ražojumu grupai ražotāja uzrau- dzībā īstenota ražošanas kontroles sistēma ir nepieciešams un pietiekams nosacījums atbilstības apstiprināšanai, vai arī, ņemot vērā apsvērumus, kas saistīti ar atbilstību 13. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem, ir jāiesaista apstiprināta sertifikācijas iestāde. ražojumu grupām, jo III pielikumā ir norādes uz konkrē- tām sistēmām, kurām dodama priekšroka. 13. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētā procedūra atbilst sistēmām, kuras noteiktas III pielikuma 2. iedaļas ii) punkta pirmajā iespējā bez pastāvīgas uzraudzības un otrajā un trešajā iespējā, un procedūra, kas minēta 13. panta 3. punkta b) apakšpunktā, atbilst sistēmām, kuras noteiktas III pielikuma 2. iedaļas i) punktā un III pie- likuma 2. iedaļas ii) punkta pirmajā iespējā ar pastāvīgu uzraudzību. Šajā lēmumā paredzētie pasākumi nav saskaņā ar Būvnie- cības pastāvīgās komitejas atzinumu. Šis lēmums bija iesniegts Padomei, kura nespēja pieņemt lēmumu Direktīvā 89/106/EEK noteiktajā triju mēnešu ter- miņā. Ierosināto pasākumu tāpēc pieņem Komisija, (4) (5) (6) IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants 13. panta 4. punktā ir noteikts, ka šādi noteiktajai proce- dūrai jābūt norādītai pilnvarās un tehniskajās specifikāci- jās; tādēļ vēlams definēt ražojumu vai ražojumu grupas jēdzienu, ko lieto pilnvarojumos un tehniskajās specifikā- cijās. Ražojumiem un ražojumu grupām, kas noteikti I pielikumā, atbilstība jāapliecina saskaņā ar procedūru, pēc kuras ražotāja atbildībā tiek izveidota ražošanas procesa kontroles sistēma, ar kuru nodrošina ražojuma atbilstību attiecīgajiem tehniskajiem raksturlielumiem. Abas 13. panta 3. punktā noteiktās procedūras sīki aprak- stītas III pielikumā Direktīvai 89/106/EEK; tāpēc precīzi jānosaka paņēmieni, kā saskaņā ar III pielikumu abas pro- cedūras īstenojamas attiecībā uz visiem ražojumiem un (1) OV L 40, 11. 2. 1989. , 12. lpp. (2) OV L 220, 30. 8. 1993. , 1. lpp. 2. pants Ražojumiem, kas norādīti II pielikumā, atbilstība jāapliecina saskaņā ar procedūru, pēc kuras papildus ražotāja atbildībā izveidotai ražošanas kontroles sistēmai ražošanas procesa vai ražojuma novērtēšanā un uzraudzībā tiek iesaistīta akreditēta sertifikācijas iestāde. tā kā: (1) (2) (3) 94 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. Atbilstības apliecināšanas procedūru, kas noteikta III pielikumā, norāda pilnvarojumos norādījumiem par Eiropas tehnisko apstiprinājumu. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 2000. gada 2. februārī 4. pants Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Erkki LIIKANEN 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 95 I PIELIKUMS Lokšņu stikla un liekta stikla paneļi (arī paneļi no parastā stikla, dekoratīvā stikla, speciālā vai drošā stikla, stikla ar plēves vai emaljas pārklājumu, rūdīta stikla vai spoguļstikla): Visiem lietojumiem, izņemot: — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai, — izmantošanai par ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. Profilēts stikls (ar stiegrojumu vai bez tā): Visiem lietojumiem, izņemot: — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai. Izolācijas stikla bloki: Visiem lietojumiem, izņemot: — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai, — izmantošanai par ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. Stikla bloki: Izmantošanai nenesošās konstrukcijās, izņemot: — par ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. Stikla bloku sienu paneļi: Izmantošanai nenesošās konstrukcijās, izņemot: — iespējamo ugunsgrēku norobežošanai paredzētās konstrukcijas, — par ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. 96 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. II PIELIKUMS Lokšņu stikla un liekta stikla paneļi (arī paneļi no parastā stikla, dekoratīvā stikla, speciālā vai drošā stikla, stikla ar plēves vai emaljas pārklājumu, rūdīta stikla vai spoguļstikla): — ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem, — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai. Profilēts stikls (ar stiegrojumu vai bez tā): — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai. Izolācijas stikla bloki: — ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem, — izmantošanai stikla konstrukcijās, kas īpaši paredzētas ugunsdrošībai. Stikla bloki: — ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. Stikla bloku sienu paneļi: — iespējamo ugunsgrēku norobežošanai paredzētās konstrukcijās, — ložu necaurlaidīgiem stikliem vai stiklojumam aizsardzībai pret sprādzieniem. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 97 III PIELIKUMS Piezīme: attiecībā uz izstrādājumiem, kuriem paredzēti vairāki izmantošanas veidi, kuri norādīti turpmāk minētajās grupās, akreditētās iestādes uzdevumi, kuri izriet no attiecīgajām atbilstības apstiprināšanas sistēmām, ir kumulatīvi. RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (1/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase (ugunsizturība) Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi Profilēts stikls Izolācijas stikla bloki Stikla bloku sienu paneļi Izmantošanai stikla kon- strukcijās, kas īpaši pare- dzētas ugunsdrošībai Iespējamo ugunsgrēku norobežošanai paredzētās būvkonstrukcijās Visi Visi 1. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas i) punktu, bez paraugu audita testēšanas. 1 1 Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi. RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (2/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase (degamība) Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi Profilēts stikls Izolācijas stikla bloki Stikla bloki Stikla bloku sienu paneļi Lietošanas veidiem, kuros jāievēro par degamību noteikumi A, B, C, A (1), D, E, F 3 4 (1) A klases materiāliem, kuru degamība nav jāpārbauda saskaņā ar Lēmumu 96/603/EK. 3. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, otro iespēju. 4. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, trešo iespēju. Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi. 98 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (3/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi Profilēts stikls Izolācijas stikla bloki Lietošanas veidiem, ārējie jāievēro kuros noteikumi par degamī- bas īpašībām Ražojumi, kuru īpašības jāpārbauda Ražojumi, kurus uzskata par atbilstīgiem bez papildu pārbaudēm (1) 3 4 (1) Jāapstiprina, apspriežoties ar Ugunsdrošības prasību reglamentēšanas grupu. 3. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, otro iespēju. 4. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, trešo iespēju. Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi. RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (4/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi Izolācijas stikla bloki Stikla bloki Stikla bloku sienu paneļi Profilēts stikls Izmantošanai par ložu necaur- laidīgiem stikliem vai stikloju- mam aizsardzībai pret sprā- dzieniem. Citiem lietojumiem, kuri rada “lietošanas drošības” risku un attiecībā uz kuriem jāievēro šādi noteikumi Lietojumiem, kuri rada “lietoša- nas drošības” risku un attiecībā uz kuriem jāievēro šādi notei- kumi – – — 1. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas i) punktu, bez paraugu audita testēšanas. 3. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, otro iespēju. 1 3 3 Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 99 RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (5/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi (īpaši apstrādāti) Profilēts stikls Izolācijas stikla bloki Stikla bloki Stikla bloku sienu paneļi kas paredzēti Lietojumiem, energoefektivitātes paaugstinā- šanai un/vai trokšņa samazinā- šanai – 3 3. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, otro iespēju. Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi. RAŽOJUMU GRUPA LOKŠŅU STIKLA, PROFILĒTA STIKLA UN STIKLA BLOKU IZSTRĀDĀJUMI (6/6) 1. Atbilstības apliecināšanas sistēmas Turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem un paredzētajiem lietošanas veidiem CEN/Cenelec attiecīgajos harmonizētajos standartos jānosaka šādas atbilstības apliecināšanas sistēmas: Izstrādājums Paredzētais izmantošanas veids Līmenis vai klase Atbilstības apliecināšanas sistēma(-as) Plakana un izliekta stikla paneļi Profilēts stikls Izolācijas stikla bloki Stikla bloki Stikla bloku sienu paneļi Lietošanas veidiem, izņemot 1/6 līdz 5/6 ražojumu grupās noteiktos – 4 4. sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. iedaļas ii) punktu, trešo iespēju. Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja kāds efektivitātes rādītājs nav jānosaka tāpēc, ka vis- maz vienai dalībvalstij vispār nav regulējuma attiecībā uz šādu rādītāju (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā — skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Šādos gadījumos, ja ražotājs nevēlas deklarēt šādas ražojumu īpašības, ražotājam nevar pieprasīt veikt to pārbaudi


title: Commission Regulation (EC) No 255/2000 of 2 February 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 3. 2. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 28/19 COMMISSION REGULATION (EC) No 255/2000 of 2 February 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, (2) Having regard to the Treaty establishing the European Community, In compliance with the above criteria, the standard import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/94 of 21 December 1994 on detailed rules for the application of the last import arrangements amended by Regulation (EC) No 1498/98 (2), and in particular Article 4 (1) thereof, fruit and vegetables (1), as for HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Whereas: (1) Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilateral trade nego- tiations, the criteria whereby the Commission fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipulated in the Annex thereto. The standard import values referred to in Article 4 of Regula- tion (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 3 February 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 2 February 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 198, 15. 7. 1998, p. 4. L 28/20 EN Official Journal of the European Communities 3. 2. 2000 to the Commission Regulation of 2 February 2000 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Third country code (1) Standard import value (EUR/100 kg) 052 204 624 999 052 628 999 220 999 052 204 628 999 052 204 212 600 624 999 204 999 052 204 464 624 999 052 600 624 999 039 400 404 720 728 999 064 388 400 528 720 999 109,0 59,8 201,5 123,4 120,7 166,1 143,4 182,4 182,4 128,2 95,2 146,6 123,3 31,2 39,0 33,9 37,7 65,6 41,5 59,1 59,1 79,8 71,4 136,2 75,9 90,8 52,0 70,2 66,2 62,8 83,4 83,7 87,0 63,3 73,7 78,2 70,0 132,3 112,2 89,6 89,0 98,6 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2543/1999 (OJ L 307, 2. 12. 1999, p. 46). Code ‘999’ stands for ‘of other origin’


title: Κοινοτική νομοθεσία περί κρατικών ενισχύσεων : Οδηγός.

eurovoc_concepts:
EU law
EU programme
State aid
Structural Funds
aid to undertakings
regional development
regional economy