title: Kommissionens förordning (EG) nr 471/2000 av den 1 mars 2000 om fastställande för februari månad 2000 av den särskilda växelkursen för det belopp som skall utgå som ersättning för kostnaderna för lagring av socker

eurovoc_concepts:
exchange rate
redemption
storage cost
sugar

formats: pdf print

text: 2. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 57/15 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 471/2000 av den 1 mars 2000 om fastställande för februari månad 2000 av den särskilda växelkursen för det belopp som skall utgå som ersättning för kostnaderna för lagring av socker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2038/1999 av den 13 september 1999 om den gemensamma organisationen av marknaderna för socker (1), (2) med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2799/98 av den 15 december 1998 om införande av en agromonetär ordning för euron (2), med beaktande av kommissionens förordning (EEG) nr 1713/ 93 av den 30 juni 1993 om särskilda bestämmelser för tillämp- ningen av jordbruksomräkningskurserna på sockerområdet (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1642/1999 (4), särskilt artikel 1. 3 i denna, och av följande skäl: (1) I artikel 1. 2 i förordning (EEG) nr 1713/93 föreskrivs att det belopp som enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 2038/1999 skall utgå som ersättning för lagringskost- nader skall omräknas till nationell valuta med hjälp av en särskild jordbruksomräkningskurs, vilken skall vara lika med den tidsproportionellt beräknade genomsnitt- liga jordbruksomräkningskurs som gällt under lagrings- jordbruksomräkningskurs månaden. Denna måste fastställas varje månad för föregående månad. För särskilda de belopp som skall utgå som ersättning från och med den 1 januari 1999, efter införandet av detta datum av en agromonetär ordning för euron, bör särskilda växel- kurser endast fastställas mellan euron och de nationella valutorna i de medlemsstater som inte har infört den gemensamma valutan. Tillämpningen av dessa bestämmelser medför att den särskilda växelkursen för det belopp som skall utgå som ersättning för kostnaderna för lagring av socker måste fastställas för februari månad 2000 i de olika nationella valutorna i enlighet med bilagan till denna förordning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Den särskilda jordbruksväxelkurs som skall användas för de olika nationella valutorna för omräkning av det belopp som skall utgå som ersättning för de lagringskostnader som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 2038/1999 skall fastställas för februari månad 2000 på det sätt som anges i bilagan. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 2 mars 2000. Den skall tillämpas från och med den 1 februari 2000. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2000. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 252, 25. 9. 1999, s. 1. (2) EGT L 349, 24. 12. 1998, s. 1. (3) EGT L 159, 1. 7. 1993, s. 94. (4) EGT L 195, 28. 7. 1999, s. 3. L 57/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 3. 2000 till kommissionens förordning av den 1 mars 2000 om fastställande för februari månad 2000 av den särskilda växelkursen för det belopp som skall utgå som ersättning för kostnaderna för lagring av socker BILAGA Särskilda växelkurser 1 EUR = 7,44520 333,142 8,51245 0,614659 danska kronor grekiska drakmer svenska kronor pund sterling


title: Règlement (CE) n° 466/2000 de la Commission du 1er mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 2. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 57/5 I (Actes dont la publication est une condition de leur applicabilité) RÈGLEMENT (CE) No 466/2000 DE LA COMMISSION du 1er mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (2) les valeurs forfai- En application des critères susvisés, taires à l'importation doivent être fixées aux niveaux repris à l'annexe du présent règlement, vu le traité instituant la Communauté européenne, (CE) no 3223/94 de la Commission du vu le règlement 21 décembre 1994 portant modalités d'application du régime à l'importation des fruits et légumes (1) , modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1498/98 (2), et notamment son article 4, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) Le règlement (CE) no 3223/94 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilaté- rales du cycle d'Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l'importation des pays tiers, pour les produits et les périodes qu'il précise dans son annexe. A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires à l'importation visées à l'article 4 du règlement (CE) no 3223/94 sont fixées comme indiqué dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 2 mars 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 1er mars 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 57/6 FR Journal officiel des Communautés européennes 2. 3. 2000 du règlement de la Commission, du 1er mars 2000, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire à l'importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 204 624 999 052 068 628 999 220 999 052 204 628 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 039 388 400 404 508 512 528 720 728 999 388 400 512 528 720 999 70,5 160,7 115,6 125,3 76,9 150,2 117,5 201,2 201,2 101,9 36,1 127,8 88,6 50,2 36,9 37,6 38,1 54,7 43,5 41,1 61,9 51,5 114,7 149,3 94,8 89,3 97,7 94,4 101,8 108,0 91,4 104,6 87,0 108,4 80,3 83,7 64,3 84,7 (1) Nomenclature des pays fixée par le règlement (CE) no 2543/1999 de la Commission (JO L 307 du 2. 12. 1999, p. 46). Le code «999» représente «autres origines»


title: Relatório da Comissão - Coordenação operacional entre a Comunidade e os Estados-membros da União Europeia no domínio da cooperação para o desenvolvimento

eurovoc_concepts:
cooperation policy
coordination of aid
development aid
exchange of information
report

formats: html pdf

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 01. 03. 2000 COM(2000) 108 final RELATÓRIO DA COMISSÃO Coordenação operacional entre a Comunidade e os Estados-membros da União Europeia no domínio da Cooperação para o Desenvolvimento Resumo 1. 2. Introdução. 3 Principais resultados do inquérito e temas de reflexão. 4 2. 1. A análise geral das respostas relativas a 98 países indica que:. 4 2. 2. Principais temas de reflexão. 4 3. Estado actual da coordenação operacional entre a comunidade e os estados-membros da união europeia. 5 3. 1. Descrição da situação actual. 5 3. 1. 1. 3. 1. 2. 3. 1. 3. 3. 1. 4. Os mecanismos de coordenação existentes permitem:. 5 Estudos, análises ou avaliações comuns. 6 Sobreposições dos programas em curso:. 6 Coordenação e concentração das ajudas. 7 3. 2. Abordagem sectorial da coordenação no âmbito da União Europeia. 8 3. 2. 1. 3. 2. 2. 3. 2. 3. As reuniões sectoriais. 8 Os procedimentos financeiros. 8 A função de "Chef de file". 9 3. 3. O papel do país parceiro na coordenação ao nível da União Europeia. 9 4. O impacto das orientações de março de 1998. 11 4. 1. Progressos realizados. 11 4. 1. 1. 4. 1. 2. Grau de satisfação. 12 Melhorias previstas. 13 4. 2. A coordenação da União Europeia no âmbito de uma coordenação alargada. 14 5. Perspectivas:. 15 2 1. INTRODUÇÃO O Conselho da União Europeia adoptou, em Março de 1998, o documento "orientações para o reforço da coordenação operacional entre a Comunidade e os Estados-membros no domínio da cooperação e do desenvolvimento". Em Novembro de 1998, a Comissão apresentou o primeiro relatório preliminar que sublinhava, em especial, a importância de uma maior reciprocidade no intercâmbio de informações entre os Estados-membros e a Comissão. Recomendava igualmente que fosse enviada uma mensagem política forte a todas as representações da União Europeia para incentivar uma execução dinâmica e participativa das orientações do Conselho, reforçando o papel dos países parceiros neste processo. Em conformidade com o ponto 8 das Orientações, o presente relatório apresenta mais pormenorizadamente as medidas adoptadas e os progressos realizados desde Março de 1998. Tem como base um inquérito realizado em Agosto e Setembro de 1999, junto das Delegações da Comissão em todos os países em vias de desenvolvimento. Com raras excepções, os representantes dos Estados-membros nestes países responderam conjuntamente com a delegação ao mesmo questionário. O número elevado1 de respostas recebidas confirma o interesse dos representantes da União Europeia neste assunto. Foram adoptadas três vertentes para orientar a análise: • O actual estado e a evolução da coordenação operacional da União Europeia (UE) desde a adopção das Orientações em Março de 1998; • O papel do país parceiro na aplicação dessa coordenação; • A função da coordenação operacional da União Europeia no âmbito mais geral de uma coordenação alargada ao conjunto dos restantes doadores. No plano sectorial, a análise diz respeito aos sectores prioritários2 indicados por cada um dos Estados-membros e pela delegação, em cada país. 1 2 98 respostas para 116 países interrogados, ou seja, 84% de respostas Cada membro da UE foi convidado a indicar os 5 sectores prioritários das suas intervenções 3 2. PRINCIPAIS RESULTADOS DO INQUÉRITO E TEMAS DE REFLEXÃO. 2. 1. A análise geral das respostas relativas a 98 países indica que: • Embora as Orientações do Conselho só tenham sido adoptadas há 18 meses, o que pode ser considerado um prazo curto em relação ao tempo necessário para a sua aplicação, elas foram geralmente recebidas de forma positiva pelos representantes da União Europeia no local. Trata-se de um processo dinâmico de coordenação que se concretizará progressivamente aquando de futuros exercícios de programação; • Ainda que a aplicação seja efectuada de maneira diferente consoante as 6 regiões consideradas na análise (África, Caraíbas, Pacífico, MED, América Latina, Ásia), verificou-se desde Março de 1998 um reforço da coordenação operacional na maioria dos casos; • • • • o intercâmbio de informações entre as delegações e os Estados-membros é efectiva, embora demasiado frequentemente num só sentido, por falta de reciprocidade dos Estados-membros; no contexto da coordenação alargada com os outros doadores, os membros da UE desempenham um papel activo ao nível sectorial; ao nível sectorial, as informações recolhidas permitem detectar um grande número de casos em que os membros da União intervêm no mesmo sector e em que, por conseguinte, podem ser procuradas as complementaridades. o país parceiro desempenha um papel relativamente limitado no processo de coordenação operacional interno da União Europeia. 2. 2. Principais temas de reflexão • A que nível e de que forma deve o país parceiro participar activamente na actividade de coordenação interna da União Europeia, em comparação com o papel que deve assegurar no âmbito da coordenação do conjunto dos doadores ? - Em certos casos (países em conflito, suspensão da ajuda), o país não pode participar activamente. - Noutros casos, o próprio país não deseja ser implicado no exercício de coordenação antes de os membros da UE definirem uma posição comum. - Geralmente, a coordenação deve ajudar o país parceiro a definir e aplicar as suas próprias estratégias de desenvolvimento ("to be in the drive seat") mas, simultaneamente, é necessário não aumentar a sua carga de trabalho nos processos de coordenação. • A coordenação entre a Comunidade e os Estados-membros da UE é um contributo essencial para o esforço geral de coordenação do conjunto dos doadores, em benefício do país parceiro. Permite limitar a dupla utilização e os riscos de competição entre doadores, reforçando as complementaridades. • A coordenação interna da UE apresenta um valor acrescentado em termos de diálogo político com o país parceiro e contribui "para afirmar a sua identidade na cena internacional" (artigo 2º do Tratado). 4 3. ESTADO ACTUAL DA COORDENAÇÃO OPERACIONAL ENTRE A COMUNIDADE E OS ESTADOS-MEMBROS DA UNIÃO EUROPEIA 3. 1. Descrição da situação actual O inquérito baseia-se num recenseamento dos Estados-membros presentes e activos em cada um dos países parceiros. Os resultados demonstram que, nos países de África, da América Latina, da Ásia e MED, esta presença é forte, situando-se em média entre 7 e 9 Estados- membros por país. Evidentemente, verifica-se uma presença muito mais reduzida nas regiões das Caraíbas e do Pacífico onde existem, em média, entre 2 e 4 Estados-membros activos. Verificou-se a existência de mecanismos regulares de coordenação operacional entre a delegação da CE e os Estados-membros presentes nestes países, em média para 7 em 10 casos, enquanto alguns Estados-membros preferem uma coordenação pontual ou um quadro mais alargado com os outros doadores. No entanto, esta proporção atinge 9 em cada 10 Estados-membros nos países com um rendimento elevado por habitante. A coordenação é efectuada principalmente no âmbito de reuniões periódicas (51% dos casos) ou pontuais (36%). Raramente se limita a simples trocas de documentos (10%) ou a contactos informais (3%). Escasseiam os exemplos de deslocações ao terreno efectuadas conjuntamente. na América Latina, A realização de reuniões periódicas é mais frequente na Ásia (74% dos casos registados), e, em menor grau, em África (61%). Em nas contrapartida, Caraíbas e nos países MED, as reuniões têm um carácter mais pontual. No Pacífico, as restrições impostas pela distância fazem que estas de se documentação. limitem a simples trocas A coordenação operacional organiza-se essencialmente no âmbito de reuniões. Estas são periódicas na Ásia e em África, pontuais na América Latina, nos países MED e nas Caraíbas e muito limitadas no Pacífico. Estas reuniões de coordenação, temáticas ou sectoriais, são geralmente organizadas pelas delegações da Comissão. A periodicidade das reuniões é, sempre que possível, mensal. Quando não existe uma delegação da CE num determinado país, os Estados-membros consideram mais difícil pôr em prática a coordenação; 3. 1. 1. Os mecanismos de coordenação existentes permitem: - debater as prioridades, as acções em curso e as futuras acções previstas (novos projectos) por cada um dos membros da União Europeia. Os Estados-membros consideram que as informações fornecidas pela delegação no que respeita às prioridades sectoriais, às acções em curso e às acções futuras são relativamente satisfatórias. 5 tanto suficiente, Em contrapartida, o mesmo tipo de informações fornecidas pelos próprios Estados-membros não é às que delegações, como em relação aos outros Estados-membros. Tal sucede, em especial, nos países onde existem muitas representações e/ou nos países com elevados rendimentos. respeita no As trocas de informações provenientes dos Estados- membros são consideradas insuficientes. - a determinação de uma abordagem comum em colaboração com o país parceiro no âmbito da União e com os outros doadores Em mais de três quartos dos países3, esta coordenação contribui para definir uma abordagem comum com o país parceiro. - o intercâmbio de informações programações sobre as prioridades a adoptar em futuras Nalguns países, tal permite igualmente redigir documentos de orientações comuns. - identificação de dupla utilização e sobreposições A coordenação permite a sua identificação, caso já existam ou a sua prevenção aquando da preparação de novas acções. 3. 1. 2. Estudos, análises ou avaliações comuns O inquérito demonstra que: • • • em 58% dos países existem financiamentos conjuntos para a realização desses estudos, principalmente na América Latina e em África. a delegação da CE participa em 92% dos casos esses estudos são realizados principalmente nos sectores "Governo e Sociedade Civil", "Saúde", e "Agricultura" Os exemplos mencionados, relativamente numerosos, apresentam um interesse significativo pois este tipo de actividades executadas em conjunto são determinantes para identificar as possíveis complementaridades, em fases de programação posteriores. 3. 1. 3. Sobreposições4 dos programas em curso: Em vários casos, a coordenação permite detectar os problemas de sobreposições. 3 4 78% Em relação ao conceito de "dupla utilização", a noção de sobreposição prende-se essencialmente com aspectos ligados ao calendário de execução. 6 O número de sobreposições é naturalmente mais elevado nos países onde estão representados muitos Estados-membros: quando estão representados poucos Estados-membros, verificam-se sobreposições num em quatro países, passando este rácio para um país em dois, quando estão representados mais de oito Estados-membros. Na maior parte das vezes, estas sobreposições só são identificadas no momento da realização das operações, geralmente demasiado tarde para permitir um ajustamento rápido, devido à morosidade dos procedimentos técnicos e administrativos. A duração dos prazos de instrução dos programas ou a chegada de ajudas externas como a ajuda humanitária foram evocados como causa de algumas sobreposições. Em grandes países (principalmente na Ásia), a coordenação não é considerada necessária, dado que os riscos de duplicação e sobreposição são diminutos face à dimensão das necessidades. 3. 1. 4. Coordenação e concentração das ajudas 38% das respostas revelam que a coordenação contribui para reforçar a concentração da ajuda comunitária e 27% das ajudas bilaterais dos Estados-membros. No seu conjunto, esta concentração é considerada positiva na medida em que a coordenação permite aumentar o impacto das intervenções num determinado sector. Os comentários salientam que o intercâmbio de estudos e experiências permite identificar e elaborar projectos complementares. Os riscos de dupla utilização suscitados pela concentração no mesmo sector podem ser limitados unicamente através da coordenação. 7 3. 2. Abordagem sectorial da coordenação no âmbito da União Europeia Os resultados disponíveis permitem identificar, para cada país, os sectores em que intervêm vários procurar complementaridades. Estados-membros simultaneamente conseguinte, onde por e, Permitem igualmente identificar, para cada sector e em cada Estado-membro, os que estabeleceram mecanismos de coordenação operacional com a delegação da CE. A título de exemplo, para os sectores Governo e Sociedade Civil, Saúde e Educação nos quais se verifica uma presença significativa dos membros da União Europeia (em média 3 a 4 membros), 3 em 5 países possuem um mecanismo regular de coordenação5. 3. 2. 1. As reuniões sectoriais A coordenação assume formas variadas consoante os sectores considerados: (cid:1) nas questões relativas à ajuda-programa e à dívida, as reuniões periódicas constituem o modo principal de organização; (cid:1) (cid:1) as reuniões pontuais são as mais frequentes nos sectores das infra-estruturas, serviços sociais e serviços económicos, bem como na ajuda de emergência; o intercâmbio de documentação é dominante nas questões relativas à dívida. 3. 2. 2. Os procedimentos financeiros Nos sectores em que a coordenação é efectiva, predominam os financiamentos paralelos (54%), enquanto os co-financiamentos em sentido estrito, permanecem minoritários (12%). As "outras práticas financeiras" (34%) abrangeriam financiamentos afectados anteriormente sem coordenação prévia. Estão essencialmente neste caso os países com um nível de rendimento elevado por habitante. Os modos de financiamento variam sensivelmente consoante os sectores: (cid:1) os financiamentos paralelos são mais frequentes nos sectores das infra-estruturas, serviços económicos e produção, bem como nas acções relacionadas com a dívida; (cid:1) os co-financiamentos são muito limitados em todos os sectores, registando-se o nível mais elevado (18%) no domínio das ajudas de emergência; Em função das regiões, verifica-se que: - 5 em África, sempre nos sectores onde a coordenação é efectiva, 72% dos financiamentos são financiamentos paralelos. Estes mecanismos regulares de coordenação nem sempre incluem todos os Estados-membros presentes no sector. 8 - nas regiões MED, na Ásia e na América Latina, as respostas referem geralmente financiamentos "independentes", ou seja, que não são financiamentos paralelos nem co- financiamentos. 3. 2. 3. A função de "Chef de file"6 Em 62% de países, os Estados-membros e a delegação da CE indicaram que estariam dispostos a assumir responsabilidades de "Chef de file"(7)" em, pelo menos, um determinado sector. Estão neste caso, principalmente, as regiões da América Latina (3 em 4 países ) e de África (2 em 3 países). Em dois terços dos casos, trata-se apenas "de organizar e animar o diálogo", o que corresponde às responsabilidades de um coordenador sectorial. Estão principalmente neste caso os países com muitas representações da União (de 11 a 15 membros activos). Em contrapartida, nos países onde só existem 1 a 4 membros activos, as respostas demonstram que o nível de responsabilidade previsto consistiria em "assegurar, a cargo dos membros da União, a instrução global do programa" (o que corresponde ao segundo nível de responsabilidade de um coordenador principal). Em vários países, vários membros da União estão dispostos a assumir a função de coordenador principal em vários sectores diferentes. Em alguns países, existem mesmo várias candidaturas para um só sector. Estas múltiplas manifestações de interesse para assumir responsabilidades especiais em matéria de coordenação confirmam a existência de fortes complementaridades potenciais entre membros da União Europeia e uma firme vontade de as reforçar. Em muitos países, diversos membros da União estão dispostos assumir a responsabilidades no domínio da coordenação em um ou váriossectores 3. 3. O papel do país parceiro na coordenação ao nível da União Europeia As Orientações de Março de 1998 e o relatório intercalar de Novembro do mesmo ano insistem na necessidade de reforçar o papel do governo do país parceiro na coordenação reforçada no âmbito da UE. Só em 40% dos países o governo participa activamente no processo de coordenação daUnião Os resultados do inquérito demonstram que a participação do governo do país parceiro nos mecanismos de coordenação global das ajudas da União Europeia ainda é reduzida. Com efeito, na grande maioria dos países, as delegações da CE e os representantes de Estados-membros responderam que o envolvimento do governo do país parceiro nestes processos de coordenação europeus é reduzido (50%) ou nulo (10%). 6 7 Cf. a definição exacta dada à função de "Chef de file"" in "Chairman's Report on Coordination" -Viena 19. 10. 1998) O termo "Chef de file" foi contestado por alguns Estados-membros 9 A situação é homogénea em todas as zonas geográficas, sendo que as disparidades entre as regiões MED, América Latina, Ásia e África são pouco significativas e apenas os países da zona do Pacífico apresentam um envolvimento do governo parceiro superior à média. Porém, verifica-se que a participação do governo do país parceiro é superior nos países objecto do exercício-piloto (Bangladesh, Costa Rica, Côte d’Ivoire, Etiópia, Moçambique e Peru) onde o reforço dos mecanismos de coordenação operacional é mais marcado. As duas razões principais evocadas para explicar o reduzido envolvimento do governo são as seguintes: • o governo não dispõe de recursos humanos nem técnicos. Este argumento é avançado em 72% dos países, com uma grande concentração de respostas neste sentido nas Caraíbas, na Ásia e nos países mais pobres. • o governo não está interessado. Este argumento é avançado em 40% dos países, com uma grande concentração de respostas neste sentido nos países com rendimentos elevados. Comparando estes dois argumentos com o volume da ajuda fornecida pela UE em cada país, verifica- se que os países que ajuda considerável não têm meios para a coordenar e que a maioria não está interessada em participar no processo de coordenação. recebem uma Os outros motivos evocados nas respostas são os seguintes: • a instabilidade política é demasiado forte, A reduzida participação das autoridades locais deve-se principalmente à escassez de recursoshumanosetécnicos. • os governos mudam demasiado frequentemente para assegurar a continuidade do esforço de coordenação que raramente vai para além do anúncio de boas intenções; • • • • • o governo e os doadores nem sempre partilham as mesmas prioridades; a coordenação interna do governo é insuficiente; a falta de transparência é frequente; existe por vezes a tentação de "dividir os doadores para melhor reinar"; nalguns países, considera-se que o governo não manifesta interesse em ter um só interlocutor num determinado sector. Verifica-se quase sempre que, nos países africanos «com problemas», (países em guerra, países onde a ajuda comunitária foi parcial ou totalmente suspendida), o governo não está minimamente envolvido na coordenação no âmbito da UE. 10 Contudo, no processo de coordenação sectorial que, geralmente, é efectuado com todos os doadores, o governo do país parceiro coordena 25% dos sectores onde existe um coordenador. Esta percentagem deve ser comparada com as percentagens correspondentes do Banco Mundial (15%), do PNUD (15%), das delegações da CE (15%) e dos Estados-membros no seu conjunto (25%) Estes dados revelam que a repartição das actividades de coordenação sectorial é efectuada em grande medida entre os principais doadores e o próprio governo, embora este desempenhe o papel mais importante. Estes mecanismos de coordenação sectorial fazem parte integrante das coordenações globais de tipo horizontal, tais como os grupos consultivos e as mesas redondas nos quais participam todos os doadores sob a autoridade do governo. 4. O IMPACTO DAS ORIENTAÇÕES DE MARÇO DE 1998 Em cada país, a delegação e os Estados-membros responderam em conjunto8 para indicar se consideravam que a coordenação operacional havia evoluído desde Março de 1998 e para descrever o seu estado actual. 4. 1. Progressos realizados • Cerca de dois terços (62%) das respostas revelam que a coordenação operacional melhorou desde Março de 1998. Estas melhorias traduzem-se principalmente em: reuniões mais - acompanhamento dos projectos; frequentes sobre o - um intercâmbio de documentação mais sistemático os cada representantes dos Estados-membros no país beneficiário. delegação entre e O reforço da coordenação operacional no âmbito da União desde Março de 1998 é mais forte, dado que o volume daajudaésignificativo. Estas melhorias são mais significativas nos países onde o volume de ajuda total da União Europeia é mais elevado: 85% dos casos nos países onde este volume excede 300 milhões de dólares, em comparação com 44% dos casos nos países onde é inferior a 50 milhões de dólares. A organização de deslocações conjuntas ao local é raramente mencionada. 8 Num número limitado de países, apenas a delegação pôde responder ao questionário. 11 No que respeita à criação de bancos de dados, as informações são muito limitadas e demonstram que foram adoptadas poucas iniciativas neste sentido (África do Sul, Quénia, Sri Lanka e Costa Rica ). Embora, aparentemente, sejam as delegações quem mais contribui para estas melhorias, verifica-se maior participação dos Estados-membros em iniciativas europeias, em particular por ocasião da Presidência rotativa da UE. 4. 1. 1. Grau de satisfação Não obstante as melhorias verificadas, os membros da União Europeia consideram que, actualmente, a coordenação operacional permanece apenas mediamente satisfatória, o que parece indicar que ainda estão por realizar muitos progressos. Estão neste caso os países da América Latina e da Ásia, nos quais dois terços dos (62%) Estados-membros consideram que, recentemente, se registaram melhorias mas onde mais de metade ainda não se consideram satisfeitos. Não estas obstante melhorias, os membros da Uniãoaindaconsideramque a coordenação operacional noâmbitodaUEpermanece apenas mediamente satisfatória. Esta opinião geral deve ser adaptada consoante as regiões consideradas ou em função do número de Estados membros activos. • Segundo o critério de repartição geográfica, os resultados demonstram um nível de coordenação: (cid:2) (cid:2) (cid:2) fraco na Ásia, na América Latina e nos países MED; médio em África e nas Caraíbas; excelente no Pacífico9. • Consoante o número de Estados-membros activos, verifica-se: (cid:2) uma boa coordenação com um número reduzido de Estados-membros (1 a 4) ; (cid:2) (cid:2) uma coordenação aceitável com um número médio de Estados-membros (5 a 7) ; e uma coordenação reduzida com um grande número de Estados-membros (8 a 15). • Mais de um terço (38%) das respostas indicam que não se registou uma melhoria global, dado que as melhorias verificadas apenas dizem respeito a aspectos específicos limitados : 9 Esta constatação parece indicar unicamente que a satisfação está ligada ao reduzido número de Estados- membros activos. 12 (cid:2) (cid:2) Algumas respostas revelaram que, quando o número de Estados-membros e o montante das ajudas eram reduzidos, a coordenação actual afigurava-se suficiente; Quatro dos países que participaram no exercício-piloto (Costa Rica, Côte d’Ivoire, Etiópia e Peru) consideraram que a coordenação havia atingido um grau suficiente durante o mesmo e que, por esse motivo, não se tinham registado melhorias significativas desde então. 4. 1. 2. Melhorias previstas Em resposta a uma "questão em aberto"10, foram apresentados vários comentários ou sugestões, entre os quais: (cid:1) intercâmbios intensificação de dos a informações relativas aos sectores prioritários, em particular dos Estados-membros para as delegações da Comissão e para os outros Estados-membros; Asmedidasprevistasacurto prazoparareforçara coordenaçãodizemrespeito principalmenteà intensificaçãodos intercâmbiosdeinformações nossectoresprioritários,em particulardosEstados- membrosparaaCEepara osoutrosEstados-membros. a criação de sites Internet ad hoc (incluindo bases de dados), a fim de permitir o acesso em tempo real às informações úteis para a coordenação dos doadores; a elaboração de publicações (em suporte electrónico ou papel) a um ritmo regular para avaliar as actividades que foram, estão a ser ou serão realizadas pela CE e pelos Estados- membros e, subsequentemente, pelos outros doadores. a importância de organizar um diálogo regular e quase institucional com base em reuniões mensais, sempre que tal ainda não suceda. a participação considerada essencial dos representantes do país parceiro, sempre que estes demonstrem possuir verdadeiras capacidades de gestão. o interesse das deslocações conjuntas ao local e das missões comuns de identificação e avaliação. a necessidade de reforçar a harmonização das estratégias de intervenção da Comunidade com as dos Estados-membros e, em geral, com as dos restantes doadores. Estes comentários respeitam as Orientações de Março de 1998 e demonstram a intenção de prosseguir a sua aplicação. efectivo A médio e longo prazo, o reforço da coordenação exige maior das harmonização estratégias de intervenção da Comissão e dos Estados- membros junto dos países beneficiários. (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) (cid:1) 10 Pergunta : "Tendo em conta a situação actual da coordenação operacional no âmbito da UE dentro do país, de que forma poderia a coordenação ser reforçada ao nível local?". 13 4. 2. A coordenação da União Europeia no âmbito de uma coordenação alargada Praticamente em todos os países, estão presentes muitos outros parceiros, tais como o Banco Mundial, as agências das Nações Unidas, os Bancos de Desenvolvimento, etc. Criaram igualmente mecanismos de coordenação específicos abertos a todos os doadores. Os mais importantes são os grupos consultivos do Banco Mundial e as mesas redondas do PNUD, nos quais os membros da União Europeia participam activamente. Em dois terços dos sectores considerados prioritários11 por membros da União, verifica-se que existe um ou mais doadores não membros da União Europeia que são igualmente activos. Foi escolhido um coordenador num pouco mais de 40% dos sectores prioritários, segundo a repartição seguinte: - - - - - - em 25% dos casos é o país parceiro; em 25% dos casos é um dos Estados-membros da União Europeia; em 15% dos casos é a delegação da CE; em 15% dos casos é o Banco Mundial; em 15% dos casos são as agências das Nações Unidas; em 5% dos casos são outros doadores. Este resultado parece indicar que, no âmbito dos mecanismos alargados de coordenação, o país parceiro desempenha um papel relativamente activo de coordenador ao nível sectorial e que, colectivamente, os membros da União desempenham também um papel activo, sendo coordenadores em 40% dos casos. identificado, No que respeita aos sectores em que não existe um (cerca de 60% dos coordenador sectores certos prioritários), comentários revelam que, por vezes, se trata de sectores demasiado vastos, não exigindo por isso uma coordenação deste tipo12. considerados parceiro é O país coordenador em 25% dos sectores onde existe essa função Os dados fornecidos pelo inquérito revelam, para cada país e para cada sector, as relações estabelecidas por cada membro da União com os restantes doadores presentes no país em causa. A análise demonstra, por exemplo, que a coordenação dos membros da União com o PNUD e com o Banco Mundial é efectuada através de reuniões de coordenação em cerca de 85% dos casos. 11 12 Tal como definidos na página 4 Tal não exclui coordenações bilaterais. 14 O nível médio de co-financiamentos eleva-se a 21% com o Banco Mundial e a 39% com o PNUD, o que é, respectivamente, uma percentagem duas e três vezes superior às de co- financiamentos entre membros da União (12%)13. 5. PERSPECTIVAS: Estes primeiros resultados parecem indicar: - que a coordenação entre os membros da União Europeia é activa e relativamente satisfatória; - que esta deve ser reforçada, através de uma comunicação mais eficaz e de um maior intercâmbio de informações; - que existem possibilidades de reforço das complementaridades em muitos sectores e países; - que existe uma verdadeira vontade de agir neste sentido na maioria dos membros da União Europeia no local. Com base em múltiplas informações recebidas, deve ser desenvolvido um diálogo com os Estados-membros ao nível central e das suas representações no local, a fim de aprofundar a reflexão, nomeadamente em duas direcções principais: - - como reforçar as complementaridades entre a ajuda comunitária e as ajudas bilaterais para uma utilização mais rentável dos recursos humanos e financeiros disponíveis? como reforçar a parceria com o país beneficiário? 13 Cf. página 8 - § 3. 2. 2. 15


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta 22. kerran (ftalaatit) ja lelujen turvallisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 88/378/ETY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
chemical product
child
labelling
product safety
public health
toy industry

formats: html pdf print

text: 26. 4. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 117/59 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi- sestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta 22. kerran (ftalaatit) ja lelujen turvallisuutta annetun neuvoston direktiivin koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 88/378/ETY muuttamisesta” (2000/C 117/12) Neuvosto päätti 29. helmikuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, 15. helmikuuta 2000. Esittelijä oli Alma Williams. tuotanto ja kulutus” -jaosto antoi lausuntonsa Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. ja 2. maaliskuuta 2000 pitämässään 370. täysistunnossa (maalis- kuun 1. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 27 ääntä puolesta, 21 vastaan, ja 8 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Käsiteltävänä oleva ehdotus liittyy ennen kaikkea Eu- roopan unionista tehdyssä sopimuksessa ja edelleen Amsterda- min sopimuksen 153 artiklassa tavoitteeksi asetettuun kulutta- jien terveyden ja turvallisuuden korkeatasoiseen suojeluun. Komissio ehdottaa kuuden myrkyllisen ftalaatin käytön kieltä- mistä tietyissä vauvoille ja pikkulapsille, eli kaikkein heikoim- malle ja turvattomimmalle kuluttajaryhmälle tarkoitetuissa tuotteissa. Komissio ehdottaa vaarallisia aineita koskevan di- rektiivin (1) muuttamista 22. kerran sekä erillistä muutosta lelujen turvallisuutta koskevaan direktiiviin (2). Erityisesti on korostettava varovaisuusperiaatteen 1. 2. 5. 1. merkitystä. Kyseessä on melko uusi ja komission äskettäin antamassa tiedonannossa (4) kuvailtu menettely, johon nyt turvaudutaan vasta kolmannen kerran. Menettely tarjoaa ko- missiolle mahdollisuuden ryhtyä toimiin tapauksissa, joihin ei liity riittäviä, ratkaisevia tai varmoja todisteita, mutta joissa toimettomuudesta aiheutuisi kansanterveydelle tai ympäristöl- le (kuten belgialaisten elintarvikkeiden dioksiini) kohtuuton riski. Keskeinen periaate on riskien arvioiminen mahdollisen uhan vallitessa. Toimiin ryhtyminen ei kuitenkaan edellytä, että riskinarvioinnin tulosten on oltava ratkaisevia. Toimetto- muutta ei tule perustella tieteellisten todisteiden puutteella. 1. 2. Ehdotuksella on kuitenkin kauaskantoisia yleisiä vaiku- tuksia, ja se koskee seuraavia tärkeitä kysymyksiä tai aihepiirejä: 2. Taustaa käytäntöjen yhdenmukaistaminen ja yhtenäisten 1. 2. 1. sääntöjen käyttöönotto sekä sisämarkkinoilla että jäsenehdo- kasvaltioissa 2. 1. Mitä ftalaatit ovat? vuorovaikutus muiden direktiivien, kuten yleisestä 1. 2. 2. tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin (3) ja sen 9 artiklassa kuvailtujen kiireellisyysmenettelyjen kanssa 1. 2. 3. käytettävien mittaustapojen luotettavuus tuotteesta vapautuvan ftalaattitason määrityksessä ympäristönsuojelijoiden esittämät vaatimukset käsi- 1. 2. 4. teltäessä tunteisiin vetoavaa ja käytännön seikkoihin puuttu- mista edellyttävää aihetta 1. 2. 5. noudattamisen korostuminen entisestään. riskinarviointimenettelyjen ja varovaisuusperiaatteen Ehdotus koskee kuutta ftalaattia, jotka on eritelty ehdotuksen liitteessä. Ne ovat kemikaaleja, jotka on tunnettu jo kauan ja joita lisätään pehmentämään kovia muoveja (esim. polyvinyy- likloridi, PVC). Pehmennetystä muovista voidaan valmistaa vauvoille ja alle kolmevuotiaille lapsille tarkoitettuja tuotteita, kuten pururenkaita, tutteja, helistimiä ja tiettyjä leluja kuten kylpyleluksi tarkoitettuja ankkoja. Purulelujen kaltaisissa tuot- teissa käytetään yleisimmin di-”isononyyli”ftalaattia (DINP). Tiettyjä ftalaatteja esiintyy myös luonnostaan elintarvikkeissa, esim. banaaneissa. 2. 2. Mitä ongelmia ftalaateista aiheutuu? Ftalaatit eivät sitoudu PVC:hen ja voivat ajan myötä kulkeutua tai liueta. Rotilla tehdyt kokeet osoittavat, että ftalaatit voivat häiritä hormonitasapainoa sekä aiheuttaa syöpää ja vaurioittaa siten maksaa, munuaisia ja kiveksiä. Riski kohdistuu erityisesti (1) Direktiivi 76/769/ETY, EYVL L 262, 27. 9. 1976, s. 201. (2) Direktiivi 88/378/ETY, EYVL L 187, 16. 7. 1988, s. 1. (3) Direktiivi 92/59/ETY, EYVL L 228, 11. 8. 1992, s. 24. (4) COM(2000) 1 final, 2. 2. 2000. C 117/60 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 26. 4. 2000 vauvoihin ja pikkulapsiin, jotka pureskelevat ja imevät maini- tunlaisia esineitä pitkähköjä aikoja. Puremisen yhteydessä muovi saattaa rikkoutua, mikä nopeuttaa ftalaattien vapautu- mista ja niiden kulkeutumista sylkeen. Lisäksi aikuiselle vaara- ton sallittu päivittäinen enimmäisannos (Acceptable Daily Intake, ADI) on vauvoille vahingollinen, koska he ovat aikuista kevyempiä. Ftalaatit saattavat lisäksi kumuloitua, ja vauva voi saada niitä myös muista lähteistä, esim. rintamaidosta. Komitea epäilee komission hahmottelemaa menettelyä, 3. 2. jota on tulevaisuudessa tarkoitus soveltaa tuotteisiin, jotka voidaan panna suuhun vaikkei niitä ole siihen tarkoitettu (2 artikla). Tällaisiin esineisiin, eli pääasiassa lyhyehkön ajan purtaviin tai imettäviin leluihin, liittyy riski, jonka komissio aikoo torjua varustamalla pakkaukset vanhemmille tai muille pikkulapsista huolehtiville tarkoitetulla varoitusmerkinnällä. 2. 2. 1. Edellä mainituista syistä eräät jäsenvaltiot ovat voi- makkaasti vaatineet ftalaattien kieltämistä pikkulapsille tarkoi- tetuissa tuotteissa. Tämän seurauksena komissio antoi heinä- kuussa 1998 suosituksen (1) (eikä komission jäsenen Emma Boninon toivomaa kiireellistä kieltoa). Lisäksi ympäristöjär- jestöt ovat ajaneet kieltoa osana laajempaa kaikkien PVC-tuot- teiden kieltämiseen tähtäävää kampanjaa. Myrkyllisyyttä, eko- myrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea (SCTEE) antoi lausuntonsa syksyllä 1999. 2. 2. 2. Soveltaen yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direk- tiivin kiireellisyysmenettelyä komissio on saanut jäsenvaltioilta suostumuksen kieltää mainitut kuusi ftalaattia tilapäisesti määräajaksi, koska ne ovat vakava uhka lasten terveydelle. Kielto tuli voimaan 19. joulukuuta 1999. 2. 2. 3. pitkäjänteistä muutosta. Tässä käsiteltävä ehdotus koskee lainsäädännön 3. Yleistä: komitean näkemys Komitea kannattaa tietyissä lastentarvikkeissa ilmene- 3. 1. viä ftalaatteja koskevaa komission asettamaa välitöntä kieltoa ja siten ehdotetun direktiivin 1 artiklaa. Koska kielto on tilapäinen ja määräaikainen ja sitä 3. 1. 1. tarkastellaan uudelleen 8. maaliskuuta, komiteaa kiinnostaa, mitä siirtymämenettelyjä tulevaisuudessa aiotaan soveltaa. 3. 1. 2. Komitea on tietoinen, että komissiolla oli valittava- naan kaksi mahdollisuutta: joko kieltää ftalaattien käyttö tai selvittää tarkastusten vertausarvoksi suurin sallittu päästöraja tarkoilla testeillä. Komitea hyväksyy varovaisuusperiaatteeseen vedoten komission päätöksen, koska ftalaattien kohdalla kysei- set testimenetelmät ovat vielä epävarmoja, epäluotettavia ja lisäksi vauvan imu- ja puruliikkeen simuloimisen vaikeuden vuoksi mahdottomia toistaa. Komitea huomauttaa lisäksi, että liittyä paljon mahdollisesti kehitettäviin vaihtoehtoihin voi uusia epäilyksiä ja epävarmuutta. Se kehottaakin tekemään runsaasti jatkoselvityksiä. (1) Suositus 98/485/EY, EYVL L 217, 5. 8. 1998, s. 35. Komitea korostaa, että muotoiltaessa kaikenlaisia 3. 2. 1. joilla pyritään tyydyttävällä tavalla kattamaan varoituksia, valtava määrä aiheutuu käytännön vaikeuksia, varsinkin jos varoitukset täytyy merkitä monilla kielillä pakkauksen lisäksi myös itse tuotteeseen. suunnattuja tuotteita, lapsille 4. Erityistä 4. 1. 1 artikla Edellä esitetyin varauksin komitea hyväksyy artiklassa esitetyn nykytilanteessa ainoana mahdollisuutena. Komitea kiinnittää lisäksi huomiota seuraaviin seikkoihin: 4. 1. 1. Komitea pahoittelee sitä, että vaarallisten tuotteiden markkinoille saattamista koskevan lainsäädännön lopullista muutosta voidaan menettelysyistä soveltaa vasta vuosien kulut- tua. Komitea kuitenkin huomauttaa, että siirtymäaikaa varten luodut väliaikaiset mekanismit on säilytettävä siihen asti vauvojen ja pikkulasten turvallisuuden takaamiseksi. Komitea kiinnittää huomiota ongelmaan, joka liittyy 4. 1. 2. perheissä sisaruksilta toisille periytyvien ja eri-ikäisten lasten käytössä olevien lelujen valvontaan. Komitea katsoo, että ongelmia aiheuttavat myös käytettyjen tavaroiden kaupoissa (esim. hyväntekeväisyyskaupoissa) myytävät lastentarvikkeet. Komitea korostaa merkitystä, 4. 1. 3. joka toimivaltaisten viranomaisten hoitamalla toimeenpanolla on (sekä Euroopan laajuista koordinaatiota), ja muistuttaa niiden maiden ongel- mista, joissa asiasta ei vastaa ainoastaan yksi viranomainen. 4. 1. 4. Komitea korostaa kiellon jatkuvan ja tehokkaan seurannan merkitystä sekä tarvetta järjestää erityisesti yhteisön ulkopuolisista maista ja kolmannen maailman maista tuotavia tuotteita koskeva markkinoiden valvonta. Komitea korostaa vanhemmille ja kaikille lastenhoi- 4. 1. 5. dosta vastaaville suunnatun tehokkaan tuoteturvallisuutta ja erityisesti ftalaatteja koskevan viestinnän merkitystä. Erityisesti tulisi harkita joidenkin valmistajien pakkauksissa ilmoittaman palvelunumerotoiminnan laajentamista. Lisäksi tarvitaan jo varhain aloitettavaa tahdikasta ja tasa-arvoista valistusta vauvo- jen ja pikkulasten hoidosta ja käyttäytymisestä. 26. 4. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 117/61 4. 2. 2 artikla Komitea huomauttaa, että ehdotetut varoitukset ovat niin vakavia, että ne vastaavat käytännössä kieltoa. Varoitusmerkin- töihin ehdotettu sanamuoto on lisäksi vaikeaselkoinen ja viestinnällisesti puutteellinen. Mikäli mainittu merkintä kuitenkin hyväksytään tarkoituksen- mukaisena toimenpiteenä, komitea huomauttaa seuraavaa. 4. 2. 1. Sen on myös oltava ymmärrettävä. Ei riitä, että varoitus on helposti luettava ja pysyvä. 4. 2. 2. Komitea epäilee lapsille tarkoitettuihin pieniin esinei- siin liitettävien pysyvien varoitusten käytännöllisyyttä sekä suunnittelun että valmistuksen kannalta etenkin, mikäli varoi- tus on tarkoitus esittää usealla kielellä. 4. 3. Koska lelun ajoittaisesta imemisestä tai pureskelusta aiheutuva vaara on pieni, komitea suosittaa, että itse tuottee- seen painettavia pakollisia merkintöjä koskevasta ehdotuksesta luovutaan toistaiseksi sen toteutuessaan aiheuttamien vaikeuk- sien vuoksi. Varoituksia tulisi merkitä pakkauksiin, milloin tila siihen riittää. Varovaisuusperiaatteen mukaan siihen perustu- vien toimien tulee olla järkevässä suhteessa vaaraan, jota niillä on tarkoitus pienentää tai poistaa. 5. Päätelmät 5. 1. Komitea korostaa uudelleen erityisesti lasten turvalli- suuden ensisijaisuutta ja tukee komission pyrkimyksiä nykyi- sen kiellon voimaan saattamiseksi. Komitea on kuitenkin edelleen huolissaan ftalaattipäästötasojen toteamisessa nykyi- sin käytettävien testimenetelmien luotettavuudesta ja siitä, että vaihtoehtoisten materiaalien käyttöön liittyy uusia epävar- muustekijöitä. Näin ollen se kehottaakin tekemään runsaasti jatkoselvityksiä. Komitea hyväksyy sen, että komissio tuo 2 artiklassa 5. 2. julki käsityksensä, jonka mukaan vanhemmilla on oikeus sekä lastentarvikkeiden pakkauksissa että itse tuotteissa olevien vakavien varoitusmerkintöjen tarjoamaan tietoon. Mikäli ko- missio haluaa siitä huolimatta ottaa kieltomerkinnät käyttöön, tulee sekä niiden sanamuotoon että viestinnälliseen toimivuu- teen kiinnittää huomiota. Bryssel 1. maaliskuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: 2000/216/EY: Komission päätös, tehty 1 päivänä maaliskuuta 2000, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukirahastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 488)

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU Member State
EU financing
application of EU law
national expenditure

text: 15. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 67/37 KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 1 päivänä maaliskuuta 2000, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukirahastosta maksettavien jäsenval- tioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 488) (2000/216/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1287/95 (2), ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan, on kuullut Euroopan maatalouden ohjaus- ja takuurahastoko- miteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) Asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetään, että komissio päättää rahasto- komiteaa kuultuaan menoista, jotka jätetään yhteisöra- hoituksen ulkopuolelle todettuaan, ettei kyseisiä menoja ole suoritettu yhteisön sääntöjen mukaisesti. Asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksy- misen osalta 7 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komis- sion asetuksen (EY) N:o 1663/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2245/ 1999 (4), 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että komissio tekee tarvittavat tarkastukset, antaa jäsenval- tioille tiedoksi tarkastustensa tulokset, ottaa huomioon jäsenvaltioiden huomautukset, aloittaa kahdenväliset keskustelut sopimukseen pääsemiseksi kyseisten jäsen- valtioiden kanssa ja antaa niille muodollisesti päätel- mänsä tiedoksi viitaten sovittelumenettelyn perustami- sesta osaksi Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukira- (1) EYVL L 94, 28. 4. 1970, s. 13. (2) EYVL L 125, 8. 6. 1995, s. 1. (3) EYVL L 158, 8. 7. 1995, s. 6. (4) EYVL L 273, 23. 10. 1999, s. 5. haston (EMOTR) tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä 1 päivänä heinäkuuta 1994 tehtyyn komission päätökseen 94/442/EY (5). Jäsenvaltioilla on ollut mahdollisuus pyytää sovittelume- nettelyn aloittamista. Tätä mahdollisuutta onkin käytetty joissakin tapauksissa, ja komissio on tutkinut menettelyn osana laaditun kertomuksen. Asetuksen (ETY) N:o 729/70 2 ja 3 artiklassa säädetään, että rahoitusta voidaan antaa ainoastaan yhteisön sään- töjen mukaisesti maatalouden yhteisen markkinajärjes- viennille telyn yhteydessä myönnetyille kolmansiin maihin tai yhteisön sääntöjen mukaisesti yhteisön maatalouden markkinajärjestelyn yhteydessä aloitetuille maatalousmarkkinoiden säätelemiseen tähtää- ville interventioille. vientituille Tehdyistä tarkastuksista, kahdenkeskisten keskustelujen tuloksista ja sovittelumenettelyistä on käynyt ilmi, että osa jäsenvaltioiden ilmoittamista menoista ei täytä näitä edellytyksiä, rahoittaa EMOTR:n tukiosastosta. eikä niitä näin ollen voida Tämän päätöksen liitteessä esitetään määrät, joita ei ole hyväksytty maksettaviksi EMOTR:n tukiosastosta ja jotka eivät koske menoja, jotka on suoritettu aikaisemmin kuin 24 kuukautta ennen tarkastusten tuloksista jäsen- valtioille annettua komission kirjallista tiedonantoa. Tässä päätöksessä tarkoitetuissa tapauksissa komissio on jäsenvaltioille yhteisörahoituksen ulkopuo- ilmoittanut lelle jättämisen arvioinneista yhteisön sääntöjen noudat- tamatta jättämisen vuoksi tähän liittyvässä yhteenveto- kertomuksessa. (3) (4) (5) (6) (7) (5) EYVL L 182, 16. 7. 1994, s. 45. L 67/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 15. 3. 2000 (8) Tämä päätös ei estä komissiota määrittelemästä rahoitus- seuraamuksia, joista se voi päättää tuomioistuimen tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien seikkojen osalta tämän päätöksen tekopäivänä edelleen käynnissä olevissa asioissa antamien tuomioiden perusteella, päätöksellä yhteisörahoituksen ulkopuolelle, koska ne eivät ole yhteisön sääntöjen mukaisia. Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 2 artikla ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2000. 1 artikla Liitteessä olevat jäsenvaltioiden nimeämien maksajavirastojen suljetaan tällä EMOTR:n tukiosastolle ilmoittamat menot Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen LIITE KORJAUSTEN KOKONAISMÄÄRÄ. 1 5 3 2 0 0 0 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Belgia Belgia Belgia Myöhässä olevat maksut Velalliset Vientituet 1054 Eri kohtia 2100 Myöhässä olevat maksut Puutteellinen velallisten luettelo Riittämättömät fyysiset tarkastukset Saksa Vientituet Eri kohtia Riittämättömät fyysiset tarkastukset Tanska Menekinedistäminen 3800 Myöhässä olevat maksut Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (kansallinen valuutta) Jo tehdyt vähennykset (kansallinen valuutta) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (kansallinen valuutta) Varainhoitovuosi – 466 107,00 – 6 951 007,00 – 7 510 188,00 – 14 927 302,00 – 42 778 684,33 – 42 778 684,33 – 1 031 365,44 – 1 031 365,44 Yhteensä Yhteensä Yhteensä – 1 023 754,00 0,00 0,00 – 1 023 754,00 557 647,00 1998 – 6 951 007,00 1998 – 7 510 188,00 1996—1998 –13 903 548,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 42 778 684,33 1996—1998 – 42 778 684,33 – 1 031 365,44 1997 – 1 031 365,44 Espanja Espanja Espanja Espanja Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Myöhässä olevat maksut Liha Eri kohtia 2220 Liha Hedelmät ja vihannekset 2128 1515 seuraavien tilitysten puuttu- Myöhässä olevat maksut Ennakkomaksuja minen Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) Tilintarkastustuomioistuimen tuomio asiassa C- 240/97 – 193 202 104,00 – 36 437 314,00 – 193 202 104,00 0,00 0,00 1998 – 36 437 314,00 1997 – 5 199 137,00 – 58 804 012,00 – 5 199 137,00 0,00 0,00 1997 58 804 012,00 Yhteensä – 176 034 543,00 – 198 401 241,00 22 366 698,00 Myöhässä olevat maksut Liitännäistoimenpiteet Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Vientituet Peltokasvit Peltokasvit Peltokasvit Pellava ja hamppu 2121 5011 2124 2130 2128 2122 2125 Eri kohtia 1050 1040 1050 1402 Myöhässä olevat maksut Virheet asiakirjojen hallinnollisessa käsittelyssä Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Vähimmäistarkastusmäärien noudattamatta jättä- minen Vähimmäistarkastusmäärien noudattamatta jättä- minen Riittämättömät fyysiset tarkastukset Perusviljelyalojen uudelleen jakaminen Väärien satotietojen soveltaminen Riittämätön valvonta paikalla Sadon korjaaminen hamppuviljelmiltä säädettyä aikaa ennen – 243 786,75 – 4 273 774,63 – 963 920,00 – 4 915 586,00 – 3 859 380,00 – 3 194 251,00 – 243 786,75 – 4 273 774,63 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 1998 0,00 1998 – 963 920,00 1997 – 4 915 586,00 1997 – 3 859 380,00 1998 – 3 194 251,00 1996—1998 – 883 416,00 0,00 – 883 416,00 1996—1998 – 649 946 925,00 0,00 – 5 934 129,00 – 418 733,00 – 419 402,00 0,00 – 11 890 000,00 0,00 0,00 0,00 – 649 946 925,00 1996—1997 11 890 000,00 1998 – 5 934 129,00 1996—1997 – 418 733,00 1997 – 419 402,00 1996—1997 Yhteensä – 675 053 303,38 – 16 407 561,38 – 658 645 742,00 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 6 7 / 3 9 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (kansallinen valuutta) Jo tehdyt vähennykset (kansallinen valuutta) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (kansallinen valuutta) Varainhoitovuosi Kreikka Kreikka Kreikka Kreikka Irlanti Irlanti Irlanti Irlanti Italia Italia Italia Vientituet Hedelmät ja vihannekset Hedelmät ja vihannekset Lihapalkkiot Eri kohtia 1505 1512 2133 Riittämättömät fyysiset tarkastukset Säädösten vaatimusten noudattamatta jättäminen Valvonnan heikkoudet Myöhässä olevat maksut (1357/96) Yhteensä – 339 028 666,00 – 659 967 504,00 – 1 966 954 869,00 – 14 660 000,00 – 2 980 611 039,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 339 028 666,00 1996—1998 – 659 967 504,00 1996—1997 – 1 966 954 869,00 1996–1997 – 14 660 000,00 1996 – 2 980 611 039,00 Myöhässä olevat maksut Lihapalkkiot Eri kohtia 2220 Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet 2120 5011 seuraavien tilitysten puuttu- Myöhässä olevat maksut Ennakkomaksuja minen Riittämätön valvonta Yliarviointi vuosittaisessa ilmoituksessa emolehmien tukikelpoisuuden Yhteensä – 1 282 409,32 – 32 650,31 – 1 282 409,32 0,00 0,00 1998 – 32 650,31 1997 – 3 679 254,00 0,00 – 3 679 254,00 1996—1997 – 13 867,00 – 5 008 180,63 0,00 – 1 282 409,32 – 13 867,00 1997 – 3 725 771,31 Viini Vientituet Vientituet 1611 Eri kohtia 1200 Vakuuden takavarikoimatta jättäminen Riittämättömät fyysiset tarkastukset Palautusten maksaminen tukikelvottomista tuot- teista – 7 760 156 831,00 – 61 665 065 968,00 – 2 957 721 060,00 – 7 760 156 831,00 0,00 1997 0,00 – 61 665 065 968,00 1996—1998 – 2 957 721 060,00 1996—1998 0,00 Yhteensä – 72 382 943 859,00 – 7 760 156 831,00 – 64 622 787 028,00 Luxemburg Luxemburg Vientituet Peltokasvit 2100 Eri kohtia Riittämättömät fyysiset tarkastukset Riittämätön valvontajärjestelmä – 220 489,00 – 56 106 800,00 – 56 327 289,00 Yhteensä 0,00 0,00 0,00 – 220 489,00 1996–1997 – 56 106 800,00 1996–1998 – 56 327 289,00 Alankomaat Alankomaat Myöhässä olevat maksut Pellava ja hamppu Eri kohtia 1402 Myöhässä olevat maksut Sadon korjaaminen hamppuviljelmiltä säädettyä aikaa ennen – 609 889,66 – 229 976,00 – 512 884,29 0,00 – 97 005,37 1998 – 229 976,00 1996 Yhteensä – 839 865,66 – 512 884,29 – 326 981,37 Portugali Portugali Myöhässä olevat maksut Lihapalkkiot Portugali Lihapalkkiot Eri kohtia 2220 2221 Myöhässä olevat maksut Katraan liikkumisen rekisteröintijärjestelmä ei ole otettu käyttöön Katraan liikkumisen rekisteröintijärjestelmää ei ole otettu käyttöön – 663 470 945,00 – 339 365 684,00 – 652 779 104,00 – 153 827 739,00 – 10 691 841,00 1998 – 185 537 945,00 1996—1998 – 147 307 711,00 – 57 975 091,00 – 89 332 620,00 1996—1998 L 6 7 / 4 0 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i. 1 5 3 2 0 0 0 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (kansallinen valuutta) Jo tehdyt vähennykset (kansallinen valuutta) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (kansallinen valuutta) Varainhoitovuosi Portugali Portugali Portugali Portugali Portugali Portugali Suomi Suomi Suomi Suomi Suomi Ruotsi Ruotsi Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Hedelmät ja vihannekset Peltokasvit 2122 2125 2511 2128 1508 Eri kohtia Väärin lasketut nautayksiköt Väärin lasketut nautayksiköt Väärin lasketut nautayksiköt Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) Banaanien epätyydyttävä laatu Tarkastusten heikkoudet Yhteensä – 17 810 372,00 – 17 495 481,00 – 1 054 279,00 – 492 766 969,00 – 96 153 845,00 – 2 619 487 990,00 – 4 394 913 276,00 0,00 0,00 0,00 – 492 766 969,00 0,00 0,00 – 1 357 348 903,00 – 17 810 372,00 1996 – 17 495 481,00 1996 – 1 054 279,00 1996 0,00 1997 – 96 153 845,00 1996—1997 – 2 619 487 990,00 1996—1997 – 3 037 564 373,00 Myöhässä olevat maksut Lihapalkkiot Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Lihapalkkiot Lihapalkkiot 1052 2122 2128 5011 5012 2122 2133 Myöhässä olevat maksut Puutteellinen valvontajärjestelmä Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) Tilatarkastusten riittämätön taso Maatalouden ympäristöjärjestelmästä poisjättäyty- minen – 227 778,35 – 7 821 282,00 – 1 524 736,44 – 13 489 271,00 – 2 690 391,00 – 227 778,35 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 1998 – 7 821 282,00 1996—1997 – 1 524 736,44 1997 – 13 489 271,00 1997 – 2 690 391,00 1996–1998 Yhteensä – 25 753 458,79 – 227 778,35 – 25 525 680,44 Tunnistus- ja rekisteröintitietojen järjestelmällisen valvonnan puute Hylätyistä eläimistä maksetut liialliset palkkiot Yhteensä – 3 821 753,00 – 864 077,00 – 4 685 830,00 0,00 0,00 0,00 – 3 821 753,00 1996—1997 – 864 077,00 1997 – 4 685 830,00 Myöhässä olevat maksut Eri kohtia Myöhässä olevat maksut – 22 230,04 – 22 230,04 0,00 1998 Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Vientituet 2122 2125 2122 2120 2122 2220 Eri kohtia Alueellisen enimmäismäärän ylittäminen – 143 532,66 Alueellisen enimmäismäärän ylittäminen – 47 733,30 Hallinnollisen valvonnan heikkoudet – 4 318 495,00 Hallinnollisen valvonnan heikkoudet – 1 069 433,00 Hallinnollisen valvonnan heikkoudet – 601 109,00 Myöhässä olevat maksut (markkinointiv. 1994 ja 1995) Riittämättömät fyysiset tarkastukset – 55 585,00 – 3 253 883,10 – 805 748,38 Lihapalkkiot 2128 Myöhässä olevat maksut 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 143 532,66 1996—1998 – 47 733,30 1996—1998 – 4 318 495,00 1996—1997 – 1 069 433,00 1996 – 601 109,00 1996 – 55 585,00 1997 – 3 253 883,10 1996—1998 – 805 748,38 1997. 1 5 3 2 0 0 0 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 6 7 / 4 1 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (kansallinen valuutta) Jo tehdyt vähennykset (kansallinen valuutta) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (kansallinen valuutta) Varainhoitovuosi Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Peltokasvit Peltokasvit seuraavien tilitysten puuttu- 2190 2190 2220 5011 5012 5011 5012 Myöhässä olevat maksut Myöhässä olevat maksut Ennakkomaksuja minen Ristiintarkastusten järjestelmän kanssa Tilatarkastusten riittämätön taso puuttuminen Ristiintarkastusten järjestelmän kanssa Tilatarkastusten riittämätön taso puuttuminen yhdennetyn – 548 389,00 – 64 186,00 yhdennetyn – 86 092,00 – 255 580,51 – 5 934,50 – 131 927,00 – 65 427,00 – 244 910,00 – 1 515 111,00 Eri kohtia 1040 Riittämättömät hallinnolliset Wales Virhe perusviljelyalan ylityksen laskemisessa tarkastukset — 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 255 580,51 1998 – 5 934,50 1998 – 131 927,00 1995—1996 – 548 389,00 1997—1998 – 64 186,00 1997 – 86 092,00 1997—1998 – 65 427,00 1997 – 244 910,00 1997 – 1 515 111,00 1997 Yhteensä – 13 235 306,49 – 22 230,04 – 13 213 076,45 L 6 7 / 4 2 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i. 1 5 3 2 0 0 0 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (euroa) Jo tehdyt vähennykset (euroa) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (euroa) Varainhoitovuosi Belgia Belgia Belgia Myöhässä olevat maksut Velalliset Vientituet 1054 Eri kohtia 2100 Myöhässä olevat maksut Puutteellinen velallisten luettelo Riittämättömät fyysiset tarkastukset –11 554,49 – 172 310,96 – 186 172,70 – 370 038,15 – 25 378,20 0,00 0,00 – 25 378,20 – 13 823,71 1998 – 172 310,96 1998 – 186 172,70 1996—1998 – 344 659,95 Yhteensä Saksa Vientituet Eri kohtia Riittämättömät fyysiset tarkastukset Tanska Menekinedistäminen 3800 Myöhässä olevat maksut Yhteensä – 21 872 393,99 – 21 872 393,99 Yhteensä – 138 641,16 – 138 641,16 0,00 0,00 0,00 0,00 – 21 872 393,99 1996—1998 – 21 872 393,99 – 138 641,16 1997 138 641,16 Espanja Espanja Espanja Espanja Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Ranska Myöhässä olevat maksut Liha Eri kohtia 2220 Liha Hedelmät ja vihannekset 2128 1515 seuraavien tilitysten puuttu- Myöhässä olevat maksut Ennakkomaksuja minen Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) Tilintarkastustuomioistuimen C-240/97 tuomio asiassa – 1 161 168,03 – 218 992,67 – 1 161 168,03 0,00 0,00 1998 – 218 992,67 1997 – 31 247,44 353 419,23 – 31 247,44 0,00 0,00 1997 353 419,23 Yhteensä – 1 057 988,91 – 1 192 415,47 134 426,56 Myöhässä olevat maksut Liitännäistoimenpiteet Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Vientituet Peltokasvit Peltokasvit Peltokasvit Pellava ja hamppu 2121 5011 2124 2130 2128 2122 2125 Eri kohtia 1050 1040 1050 1402 Myöhässä olevat maksut Virheet asiakirjojen hallinnollisessa käsittelyssä Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Puutteellinen valvonta (varainhoitov. 1997) Vähimmäistarkastusmäärien noudattamatta jättä- minen Vähimmäistarkastusmäärien noudattamatta jättä- minen Riittämättömät fyysiset tarkastukset Perusviljelyalojen uudelleen jakaminen Väärien satotietojen soveltaminen Riittämätön valvonta paikalla Sadon korjaaminen hamppuviljelmiltä säädettyä aikaa ennen – 37 165,05 – 651 532,74 – 146 948,66 – 749 376,25 – 588 358,69 – 486 960,43 – 37 165,05 – 651 532,74 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 1998 0,00 1998 – 146 948,66 1997 – 749 376,25 1997 – 588 358,69 1998 – 486 960,43 1996—1998 – 134 675,90 0,00 – 134 675,90 1996—1998 – 99 083 769,97 0,00 – 904 652,13 – 63 835,43 – 63 937,42 0,00 – 1 812 618,81 0,00 0,00 0,00 – 99 083 769,97 1996—1997 – 1 812 618,81 1998 – 904 652,13 1996—1997 – 63 835,43 1997 – 63 937,42 1996—1997 Yhteensä – 102 911 212,68 – 2 501 316,61 – 100 409 896,08. 1 5 3 2 0 0 0 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 6 7 / 4 3 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (euroa) Jo tehdyt vähennykset (euroa) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (euroa) Varainhoitovuosi Kreikka Kreikka Kreikka Kreikka Vientituet Eri kohtia Riittämättömät fyysiset tarkastukset Hedelmät ja vihannekset Hedelmät ja vihannekset Lihapalkkiot 1505 1512 2133 Säädösten vaatimusten noudattamatta jättäminen Valvonnan heikkoudet Myöhässä olevat maksut (1357/96) – 1 031 893,67 – 2 008 727,76 – 5 986 774,83 – 44 620,30 Yhteensä – 9 072 016,55 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 1 031 893,67 1996—1998 – 2 008 727,76 1996—1997 – 5 986 774,83 1996—1997 – 44 620,30 1996 – 9 072 016,55 Irlanti Irlanti Irlanti Irlanti Italia Italia Italia Myöhässä olevat maksut Eri kohtia Myöhässä olevat maksut – 1 628 323,95 – 1 628 323,95 Lihapalkkiot Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet 2220 2120 5011 Ennakkomaksuja minen seuraavien tilitysten puuttu- – 41 457,34 Riittämätön valvonta emolehmien tukikelpoisuuden – 4 671 688,90 Yliarviointi vuosittaisessa ilmoituksessa – 17 607,46 0,00 0,00 0,00 0,00 1998 – 41 457,34 1997 – 4 671 688,90 1996—1997 – 17 607,46 1997 Yhteensä – 6 359 077,65 – 1 628 323,95 – 4 730 753,70 Viini Vientituet Vientituet 1611 Vakuuden takavarikoimatta jättäminen – 4 007 786,53 – 4 007 786,53 0,00 1997 Eri kohtia Riittämättömät fyysiset tarkastukset 1200 Palautusten maksaminen tukikelvottomista tuot- teista – 31 847 348,75 – 1 527 535,45 0,00 0,00 – 31 847 348,75 1996—1998 – 1 527 535,45 1996—1998 Yhteensä – 37 382 670,73 – 4 007 786,53 – 33 374 884,20 Luxemburg Luxemburg Vientituet Peltokasvit 2100 Riittämättömät fyysiset tarkastukset Eri kohtia Riittämätön valvontajärjestelmä – 5 465,78 – 1 390 851,24 – 1 396 317,02 Yhteensä 0,00 0,00 0,00 – 5 465,78 1996—1997 – 1 390 851,24 1996—1998 – 1 396 317,02 Alankomaat Alankomaat Myöhässä olevat maksut Eri kohtia Myöhässä olevat maksut Pellava ja hamppu 1402 Sadon korjaaminen hamppuviljelmiltä säädettyä aikaa ennen – 276 755,86 – 104 358,56 – 232 736,74 – 44 019,12 1998 0,00 – 104 358,56 1996 Yhteensä – 381 114,42 – 232 736,74 – 148 377,68 L 6 7 / 4 4 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i. 1 5 3 2 0 0 0 Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (euroa) Jo tehdyt vähennykset (euroa) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (euroa) Varainhoitovuosi. 1 5 3 2 0 0 0 Myöhässä olevat maksut Eri kohtia Myöhässä olevat maksut Portugali Portugali Lihapalkkiot Portugali Lihapalkkiot 2220 2221 2122 2125 2511 2128 1508 Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Hedelmät ja vihannekset Katraan liikkumisen rekisteröintijärjestelmää ei ole otettu käyttöön Katraan liikkumisen rekisteröintijärjestelmää ei ole otettu käyttöön Väärin lasketut nautayksiköt Väärin lasketut nautayksiköt Väärin lasketut nautayksiköt – 3 309 379,12 – 1 692 748,90 – 3 256 048,44 – 767 289,53 – 53 330,68 1998 – 925 459,37 1996—1998 – 734 767,76 – 289 178,53 – 445 589,23 1996—1998 F I – 88 837,76 – 87 267,09 – 5 258,72 0,00 0,00 0,00 – 88 837,76 1996 – 87 267,09 1996 – 5 258,72 1996 0,00 1997 Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) – 2 457 911,28 – 2 457 911,28 Peltokasvit Eri kohtia Tarkistusten heikkoudet Banaanien epätyydyttävä laatu – 479 613,36 – 13 065 951,01 0,00 0,00 – 479 613,36 1996—1997 – 13 065 951,01 1996—1997 Yhteensä – 21 921 735,00 – 6 770 427,78 – 15 151 307,21 Myöhässä olevat maksut Lihapalkkiot Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Lihapalkkiot Lihapalkkiot 1052 2122 2128 5011 5012 2122 2133 Myöhässä olevat maksut Puutteellinen valvontajärjestelmä Myöhässä olevat maksut (1357/96—1997) Tilatarkastusten riittämätön taso Maatalouden ympäristöjärjestelmästä poisjättäyty- minen – 38 309,57 – 1 315 445,20 – 256 442,26 – 2 268 732,52 – 452 491,28 – 38 309,57 0,00 1998 0,00 0,00 0,00 0,00 – 1 315 445,20 1996—1997 – 256 442,26 1997 – 2 268 732,52 1997 – 452 491,28 1996—1998 Yhteensä – 4 331 420,83 – 38 309,57 – 4 293 111,26 Tunnistus- ja rekisteröintitietojen järjestelmällisen valvonnan puute Hylätyistä eläimistä maksetut liialliset palkkiot Yhteensä – 443 435,98 – 100 258,40 – 543 694,38 0,00 0,00 0,00 – 443 435,98 1996—1997 – 100 258,40 1997 – 543 694,38 Myöhässä olevat maksut Eri kohtia Myöhässä olevat maksut – 35 330,64 – 35 330,64 0,00 1998 Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot 2122 2125 2122 Alueellisen enimmäismäärän ylittäminen – 228 119,29 Alueellisen enimmäismäärän ylittäminen – 75 863,48 Hallinnollisen valvonnan heikkoudet – 6 863 469,49 0,00 0,00 0,00 – 228 119,29 1996—1998 – 75 863,48 1996—1998 – 6 863 469,49 1996—1997 E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i L 6 7 / 4 5 Portugali Portugali Portugali Portugali Portugali Portugali Suomi Suomi Suomi Suomi Suomi Ruotsi Ruotsi Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Jäsenvaltio Ala Budjettikohta Syy Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot (euroa) Jo tehdyt vähennykset (euroa) Tämän päätöksen rahoi- tukselliset vaikutukset (euroa) Varainhoitovuosi Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Yhd. kuningas- kunta Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Vientituet Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Lihapalkkiot Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Peltokasvit Peltokasvit Hallinnollisen valvonnan heikkoudet – 1 699 671,01 2120 2122 2220 Eri kohtia 2128 2190 2190 2220 5011 5012 5011 5012 Hallinnollisen valvonnan heikkoudet Myöhässä olevat maksut (markkinointiv. 1994 ja 1995) Riittämättömät fyysiset tarkastukset Myöhässä olevat maksut Myöhässä olevat maksut Myöhässä olevat maksut seuraavien tilitysten puuttu- Ennakkomaksuja minen Ristiintarkastusten järjestelmän kanssa Tilatarkastusten riittämätön taso puuttuminen Ristiintarkastusten järjestelmän kanssa Tilatarkastusten riittämätön taso puuttuminen Eri kohtia 1040 Riittämättömät hallinnolliset Wales Virhe perusviljelyalan ylityksen laskemisessa tarkastukset — – 955 354,42 – 88 342,34 – 5 171 460,74 – 1 280 591,83 – 406 199,16 – 9 431,82 – 209 674,19 – 103 984,42 – 389 240,31 – 2 407 995,87 yhdennetyn – 871 565,48 – 102 012,08 yhdennetyn – 136 827,72 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 – 1 699 671,01 1996 – 955 354,42 1996 – 88 342,34 1997 – 5 171 460,74 1996—1998 – 1 280 591,83 1997 – 406 199,16 1998 – 9 431,82 1998 – 209 674,19 1995—1996 – 871 565,48 1997—1998 – 102 012,08 1997 – 136 827,72 1997—1998 – 103 984,42 1997 – 389 240,31 1997 – 2 407 995,87 1997 Yhteensä – 21 035 134,28 – 35 330,64 – 20 999 803,64 L 6 7 / 4 6 F I E u r o o p a n y h t e i s ö j e n v i r a l l i n e n l e h t i. 1 5 3 2 0 0 0