eurovoc_concepts:
ACP-EU Joint Assembly
activity report

text: 29. 11. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 339/263 Donderdag, 17 februari 2000 verzoekt de Raad zijn steun te verlenen aan de goedkeuring van een resolutie waarin de grove 20. schendingen van de mensenrechten door het Russische leger in Tsjetsjenië worden veroordeeld; 21. verzoekt de Raad zijn steun te verlenen aan de goedkeuring van een resolutie waarin uiting wordt gegeven aan grote bezorgdheid over de schendingen van de mensenrechten in de voormalige Republiek Joegoslavië en Kosovo, met name ten aanzien van de situatie van minderheden en politieke gevangenen; 22. dringt er bij de Raad op aan de systematische discriminatie en voortdurende onderdrukking van vrouwen door het Afghaanse regime van de Talibaan, dat de fundamentele rechten van de vrouwen schendt en met recht een apartheidssysteem op grond van geslacht kan worden genoemd, krachtig te veroordelen, en voorts de systematische discriminatie van vrouwen door de regering van Saoedi-Arabië te veroordelen; verzoekt de Raad er bij de Iranese autoriteiten op aan te dringen een einde te maken aan de alge- 23. mene en systematische onderdrukking, en de Islamitische Republiek Iran ertoe te brengen onder meer toe te treden tot het Verdrag inzake afschaffing van elke vorm van discriminatie ten aanzien van vrouwen, als een concreet en ondubbelzinnig teken van zijn inzet voor het op gang brengen van een hervorming van zijn beleid, met name ten aanzien van vrouwen; 24. verzoekt de Raad zijn steun te verlenen aan een diepgaand onderzoek naar de systematische en grove schendingen van de mensenrechten in Sierra Leone, Soedan, de Democratische Republiek Congo, Oeganda, Rwanda en Boeroendi, met name de oorlogsmisdaden en de misdaden tegen de menselijkheid; wenst dat degenen die zich schuldig hebben gemaakt aan deze misdaden worden berecht; 25. verzoekt de Raad zijn steun te verlenen aan een diepgaand onderzoek naar de schendingen van de mensenrechten in Oost-Timor, met name de misdaden tegen de mensheid; wenst dat degenen die zich schuldig hebben gemaakt aan deze misdaden worden berecht; 26. verzoekt zijn Voorzitter ervoor te zorgen dat een delegatie van het Europees Parlement deelneemt aan de 56ste bijeenkomst van de VN-Commissie voor de rechten van de mens, die op 20 maart 2000 in Genève van start gaat; verzoekt zijn Voorzitter deze resolutie te doen toekomen aan de Raad, de Commissie, de regeringen 27. van de lidstaten en het Hoog Commissariaat voor de mensenrechten van de VN. 9. Paritaire Vergadering ACS-EU A5-0032/2000 Resolutie van het Europees Parlement over de resultaten van de werkzaamheden van de Paritaire Vergadering ACS-EU in 1999 Het Europees Parlement, 9 onder verwijzing naar de op de 28ste en de 29ste bijeenkomst van de Paritaire Vergadering in Straats- burg (van 29 maart tot 1 april 1999) (1) en Nassau (van 11 tot 14 oktober 1999) aangenomen reso- luties, 9 gelet op artikel 163 van zijn Reglement, 9 gezien het verslag van de Commissie ontwikkelingssamenwerking (A5-0032/2000), A. overwegende dat het standpunt dat het Parlement inneemt inzake de werkzaamheden en resoluties van de Paritaire Vergadering ACS-EU bijdraagt aan de coherentie van het ontwikkelingsbeleid van de Euro- pese Unie en dat de Paritaire Vergadering van haar kant een fundamentele rol speelt voor de ontwik- keling en versterking van de betrekkingen tussen de EU en haar ACS-partners, B. opnieuw onderstrepend dat het Parlement het grootste belang hecht aan het ontwikkelingsbeleid en de versterking van de betrekkingen tussen de ACS-landen en de EU, en met name het bevorderen van de mensenrechten in de hele wereld, (1) PB C 271 van 24. 9. 1999. C 339/264 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 29. 11. 2000 Donderdag, 17 februari 2000 C. overwegende dat de democratische legitimiteit van het Europees Parlement en de Paritaire Vergadering deze twee instellingen het nodige gezag verleent om de publieke opinie bewust te maken van het belang en de doelstellingen van het ontwikkelingsbeleid, D. overwegende dat 1999 een cruciaal jaar geweest is voor de ACS-EU-samenwerking en dat de Paritaire Vergadering een sleutelrol gespeeld heeft voor de evolutie van de onderhandelingen over de vernieu- wing van de Overeenkomst van Lomé IV, die in februari 2000 afloopt, E. F. overwegende dat de WTO-conferentie in Seattle is mislukt, dat de Europese Unie in ieder geval een bruikbare ontheffing nodig heeft om de handelspreferenties te kunnen handhaven met op zijn minst de bestaande toegang tot de markt voor onze ACS-partners, en dat de structuren van de WTO door- zichtiger moeten worden gemaakt, overwegende dat de kosten en baten van de uit de Uruguay-Ronde voortgevloeide liberalisering van de multilaterale handel niet gelijk zijn verdeeld over de geïndustrialiseerde en de ontwikkelingslanden, en dat de armste landen daar het meest van te lijden hebben gehad, 1. verheugt zich over de aanzienlijke bijdrage van de Paritaire Vergadering aan de debatten en onder- handelingen over de sluiting van de overeenkomst die Lomé IV zal vervangen, en herhaalt de onvoorwaar- delijke toezegging dat ze vastberaden nagestreefd en uitgevoerd zal worden als centraal voetstuk van het ontwikkelingsbeleid van de Europese Unie; 2. wenst dat de rol van de Paritaire Vergadering in de nieuwe overeenkomst wordt versterkt en dat de werkmethoden worden verbeterd en aangepast aan de nieuwe vormen van samenwerking die aan het ont- staan zijn, waarbij moet worden voorzien in de mogelijkheid van regionale bijeenkomsten van de Paritaire Vergadering; onderstreept dat de Paritaire Vergadering een echte parlementaire vergadering is, die de vol- keren van de ACS- en de EU-landen vertegenwoordigt, en dat de gekozen ACS-afgevaardigden thans 75 à 85 % van het ACS-totaal vertegenwoordigen; vraagt verder voorbereidende maatregelen om gelijke deel- name van de ACS-partners aan het vragenuur en de behandeling van de dringende kwesties op de agenda van de Paritaire Vergadering te verzekeren; 3. vraagt de ACS-landen ervoor te zorgen dat de ACS-delegaties in de Paritaire Vergadering, naar het voorbeeld van de Europese delegatie, representatief zijn voor de verscheidenheid van politieke strekkingen in hun land, zodat het debat evenwichtig kan verlopen, 4. is van oordeel dat de geloofwaardigheid van de toezeggingen van de EU ten aanzien van haar ACS- partners zich in belangrijke mate zal weerspiegelen in de desbetreffende financiële toewijzing in het kader van het 9de EOF; 5. onderlijnt nogmaals dat het EOF in de begroting van de Gemeenschap opgenomen moet worden, zodat er daadwerkelijke parlementaire controle op de toewijzing en besteding van de middelen kan plaats- vinden; beschouwt de bestrijding van de armoede nog steeds als de voornaamste doelstelling van het ontwik- 6. kelingsbeleid, en verwelkomt het algemeen verslag 1999 van de Paritaire Vergadering over dit thema; is tegenstander van het gebruik van een deel van de voor de armste landen bestemde kredieten van 7. de communautaire begroting voor de wederopbouw van Kosovo; 8. neemt met belangstelling kennis van de conclusies en voorstellen van de werkgroepen van de Pari- taire Vergadering die zich gebogen hebben over de gevolgen van de klimaatveranderingen en de mogelijke aanpassingsstrategieën voor kleine eilandstaten die het zwaarst door dit algemene verschijnsel dreigen te worden getroffen, en over de regionale samenwerking tussen de ACS-landen, als een middel om het hoofd te bieden aan de problemen van de globalisering en als een sleutel tot economische groei; neemt tevens kennis van de resultaten van de werkzaamheden van de follow-up groep visserij en zijn 9. belangrijke bijdrage aan de debatten in de Paritaire Vergadering over kwesties in verband met visserij, een van de sectoren waar de wederzijdse belangen en de onderlinge afhankelijkheid het duidelijkst zijn; dringt er dan ook op aan dat in de geest van de resolutie van de Raad van 7 juni 1997 wordt toegezien op de nodige coherentie tussen het visserijbeleid en het ontwikkelingsbeleid van de Europese Unie, teneinde voor de toekomst een duurzame exploitatie van de visbestanden te garanderen, in het belang van iedereen; 29. 11. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 339/265 Donderdag, 17 februari 2000 10. onderschrijft de aanbeveling van de Paritaire Vergadering om regionale toezichts- en bemiddelings- tructuren te creëren, teneinde etnische, economische, sociale en religieuze spanningen die zich kunnen voordoen en in potentie tot ernstige gewapende conflicten kunnen leiden, te voorkomen; 11. steunt ook de oproep van de Paritaire Vergadering aan alle partijen bij de onderhandelingen over de nieuwe Overeenkomst van Lomé, te willen inzien dat het voor de verwezenlijking van de prioritaire doel- stelling van duurzame ontwikkeling van groot belang is natuurrampen te voorkomen en erop voorbereid te zijn; juicht de sluiting van een handels-, samenwerkings- en ontwikkelingsovereenkomst met Zuid-Afrika 12. toe; betreurt evenwel het uitblijven van een akkoord inzake wijn en spiritualiën; sluit zich aan bij het verzoek dat de Paritaire Vergadering aan de internationale gemeenschap 13. gericht heeft om Oost-Timor als staat te erkennen en verzoekt de Commissie de nodige maatregelen te treffen om een spoedige toetreding van Oost-Timor tot de Overeenkomst van Lomé mogelijk te maken; 14. betreurt ten zeerste de opflakkering van het conflict tussen Eritrea en Ethiopië, en steunt de inspan- ningen van de Paritaire Vergadering om een humanitaire ramp waarbij er alleen verliezers zouden zijn, te voorkomen; uit zijn voldoening over de missie van het bureau van de Paritaire Vergadering, dat beide landen bezocht heeft teneinde in het conflict te bemiddelen, met het oog op een vreedzame oplossing ervan, en zegt de OAE-onderhandelaars zijn volledige steun toe; herhaalt dat het de huidige politieke situatie in Soedan veroordeelt, en betreurt dat de Paritaire 15. Vergadering op haar bijeenkomsten in 1999 ter. zake geen resolutie heeft kunnen aannemen; uit zijn waardering voor het werk van de met mensenrechtenkwesties belaste ondervoorzitters van 16. de Paritaire Vergadering, en verzoekt alle leden van de Overeenkomst van Lomé daaraan hun medewerking te verlenen; 17. verlangt dat een jaarverslag van de landen die de nieuwe overeenkomst ondertekenen aan de Pari- taire Vergadering voorgelegd wordt en dat deze zich daarover bij stemming uitspreekt, om het belang van de rechten van de mens in de nieuwe relaties tussen de Europese Unie en de ACS-landen te onderstrepen; 18. wijst op de leemten in de formulering en toepassing van de niet-uitvoeringsclausule (artikel 366 bis van de huidige Overeenkomst), die dient te worden herzien teneinde te voorkomen dat willekeurige maat- regelen worden getroffen; is van oordeel dat sancties slechts mogen worden opgelegd indien het Parlement ermee heeft ingestemd, teneinde de objectiviteit ervan te vergroten; 19. juicht het toe dat de regeringen van de ACS-landen er bij de Paritaire Vergadering en het Europees Parlement steeds vaker op aandringen delegaties te sturen om toe te zien op het verloop van verkiezings- processen, en acht het noodzakelijk dat deze verzoeken worden ingewilligd; 20. is van oordeel dat de Paritaire Vergadering, om haar werkzaamheden doeltreffend te kunnen ver- richten, en met name om de verkiezingen in de ACS-landen te kunnen volgen, haar eigen begroting moet hebben; 21. uit zijn voldoening over de organisatie van presidentsverkiezingen in Nigeria en doet een beroep op de nieuwe regering om absolute voorrang te verlenen aan de versterking van de rechtsstaat, de eerbiediging van de mensenrechten en een goed bestuur in overheidszaken; 22. onderstreept dat de deelneming van de burgermaatschappij aan het besluitvormingsproces en het beheer van de samenwerking van essentieel belang is voor het welslagen en de duurzaamheid van de ten uitvoer gelegde ontwikkelingsacties, en vraagt steun voor het bevorderen van de deelname en raadpleging van en de dialoog met vertegenwoordigers van de burgermaatschappij, als onderdeel van de toekomstige werking van de Paritaire Vergadering; verzoekt de Europese Unie en de ACS-landen hun gemeenschappelijk standpunt ten aanzien van de 23. wijziging van de WTO-regels te versterken, zodat voorrang kan worden gegeven aan bestrijding van de armoede en duurzame ontwikkeling, ten aanzien van de liberalisering van de handel; doet een beroep op de partijen aan de onderhandelingstafel om de handelspreferenties en protocol- 24. len van Lomé ook in de Wereldhandelsorganisatie te verdedigen; C 339/266 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 29. 11. 2000 Donderdag, 17 februari 2000 25. neemt nota van de bezorgdheid van de Paritaire Vergadering wat betreft de toekomst van bepaalde producten zoals cacao, rum, suiker en bananen, die voor een aantal ACS-landen van groot economisch belang zijn, en zegt toe dat het rekening zal houden met deze legitieme bezorgdheid en het erop zal toezien dat het stelsel van tariefpreferenties de ACS-landen in hun handelsbetrekkingen met de Unie zal blijven beschermen; verzoekt zijn Voorzitter deze resolutie te doen toekomen aan de ACS-EU-Raad, de Paritaire Verga- 26. dering ACS-EU en de Commissie. 10. Stabilisatie- en associatieovereenkomst met de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië A5-0031/2000 Resolutie van het Europees Parlement over de aanbeveling voor een besluit van de Raad houdende machtiging van de Commissie om te onderhandelen over een stabilisatie- en associatieovereen- komst met de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië (SEC(1999) 1279 0 C5-0166/1999 0 1999/2121(COS)) Het Europees Parlement, 9 gezien de aanbeveling van de Commissie (SEC(1999) 1279 9 C5-0166/1999), 9 gezien het verslag van de Commissie over de haalbaarheid van het via onderhandelingen tot stand brengen van een stabilisatie- en associatieovereenkomst met de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië (COM(1999) 300 9 C5-0118/1999), 9 gelet op artikel 47, lid 1 van zijn Reglement, 9 gezien het verslag van de Commissie buitenlandse zaken, mensenrechten, gemeenschappelijke veilig- heid en defensiebeleid en de adviezen van de Commissie industrie, externe handel, onderzoek en ener- gie en de ommissie juridische zaken en interne markt (A5-0031/2000), A. ingenomen met het voorstel van de Commissie om de betrekkingen tussen de EU en de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië op een volledig nieuwe verdragsleest te schoeien en het land uit- zicht op een volledige integratie in de structuren van de EU te bieden, B. overwegende dat het hierbij gaat om de eerste concrete uitvoering van het concept voor een stabilisa- tie- en associatieproces voor de landen van Zuidoost-Europa, waarmee de EU een bijdrage wil leveren aan het Stabiliteitspact voor Zuidoost-Europa, C. overwegende dat de Commissie in haar haalbaarheidsverslag van 16 juni 1999 (COM(1999) 235 con- cludeert dat, met inachtneming van de reeds uitgevoerde politieke en economische hervormingen in het kader van de samenwerkingsovereenkomst, en behoudens bepaalde overgangstermijnen op bepaalde gebieden, de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië zou kunnen voldoen aan de voorwaarden voor een stabilisatie- en associatieovereenkomst, D. overwegende dat Macedonië zich in de oorlog die de andere landen van voormalig Joegoslavië in puin heeft gelegd constructief en verantwoordelijk heeft opgesteld en dat de vertraging waarmee het land toenadering zocht tot de EU veeleer voortkwam uit problemen met één enkele lidstaat dan uit gebrek aan bereidheid van dit land tot de Unie toe te treden, E. ingenomen met de stabiliserende rol die de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië gedurende de Joegoslavische oorlogen in de regio heeft gespeeld, met name ten aanzien van de integratie van de Albanese minderheid in het politieke en maatschappelijke leven in het land en de bereidheid tot regio- nale samenwerking, F. met nadruk wijzend op de belangrijke rol die de Albanese minderheid in dit land zou kunnen spelen en op de positieve gevolgen die dit samenlevingsmodel zou kunnen hebben in de buurlanden, met name Albanië en Kosovo, G. overwegende dat ontwikkeling en consolidatie van een krachtig interetnisch maatschappelijk midden- veld een sleutelelement is dat zou kunnen bijdragen tot interne stabilisering van dit land,


title: Verordening (EG) nr. 369/2000 van de Commissie van 17 februari 2000 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rogge in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1758/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye
third country

formats: pdf print

text: 18. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 46/27 VERORDENING (EG) Nr. 369/2000 VAN DE COMMISSIE van 17 februari 2000 tot vaststelling van de maximumrestitutie bĳ uitvoer van rogge in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1758/1999 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Veror- dening (EG) nr. 1253/1999 (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bĳ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 7, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Een openbare inschrĳving voor de restitutie en/of de belasting bĳ uitvoer van rogge naar alle derde landen is opengesteld bĳ Verordening (EG) nr. 1758/1999 van de Commissie (5). In artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Veror- dening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximum- te stellen, daarbĳ rekening restitutie bĳ uitvoer vast houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria. In dat geval wordt gegund aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie, en aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting. (3) (4) De toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie leidt voor de betrokken graansoort tot de vaststelling van de maximumrestitutie bĳ uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag. De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 11 tot en met 17 februari 2000 in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1758/1999 werden meegedeeld, wordt de maximumrestitutie bĳ uitvoer van rogge vastgesteld op 65,99 EUR/t. Deze verordening treedt in werking op 18 februari 2000. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 17 februari 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 160 van 26. 6. 1999, blz. 18. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 210 van 10. 8. 1999, blz. 3


title: Beschluß Nr. 1/2000 des Assoziationsrates EU-Polen vom 17. Februar 2000 über die Verlängerung des mit dem Beschluß Nr. 2/1999 des Assoziationsrates eingeführten Systems der doppelten Kontrolle für den Zeitraum vom 1. Januar bis zum 31. Dezember 2000

eurovoc_concepts:
ECSC
Poland
association agreement (EU)
export monitoring
iron and steel product
market supervision

formats: html pdf print

text: L 67/34 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 15. 3. 2000 II (Nicht veröffentlichungsbedürftige Rechtsakte) RAT BESCHLUSS Nr. 1/2000 DES ASSOZIATIONSRATES EU-POLEN vom 17. Februar 2000 über die Verlängerung des mit dem Beschluß Nr. 2/1999 des Assoziationsrates eingeführten Systems der doppelten Kontrolle für den Zeitraum vom 1. Januar bis zum 31. Dezember 2000 (2000/213/EG) DER ASSOZIATIONSRAT — in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Die Kontaktgruppe nach Artikel 10 des Protokolls Nr. 2 zu dem am 1. Februar 1994 in Kraft getretenen Europa-Abkommen zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemein- schaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Polen andererseits ist in ihrer Sitzung vom 28. September 1999 übereingekommen, dem durch Artikel 102 des Abkommens eingesetzten Assoziationsrat zu empfehlen, das 1999 mit dem Beschluß Nr. 2/1999 des Assoziationsrates (1) eingeführte System der doppelten Kontrolle für den Zeitraum vom 1. Januar bis zum 31. Dezember 2000 zu verlängern. Der Assoziationsrat Empfehlung zu folgen — ist in Kenntnis aller zweckdienlichen Angaben übereingekommen, dieser BESCHLIESST: Artikel 1 Das mit dem Beschluß Nr. 2/1999 eingeführte System der doppelten Kontrolle gilt für den Zeitraum vom 1. Januar bis zum 31. Dezember 2000 weiter. In der Präambel sowie in Artikel 1 Absätze 1 und 3 des Beschlusses Nr. 2/1999 wird der Zeitraum „1. April bis 31. Dezember 1999“ durch „1. Januar bis 31. Dezember 2000“ ersetzt. Dieser Beschluß tritt am Tag seiner Annahme in Kraft. Er gilt mit Wirkung vom 1. Januar 2000 Artikel 2 Geschehen zu Brüssel am 17. Februar 2000. Im Namen des Assoziationsrates Der Präsident J. GAMA (1) ABl. L 133 vom 28. 5. 1999, S. 44


title: Regulamento (CE) n.° 368/2000 da Comissão, de 17 de Fevereiro de 2000, que fixa a restituição máxima à exportação de cevada no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n.° 1701/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

text: L 46/26 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 18. 2. 2000 REGULAMENTO (CE) N. o 368/2000 DA COMISSÃO de 17 de Fevereiro de 2000 que fixa a restituição máxima à exportação de cevada no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) n. o 1701/1999 A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1501/95 da Comissão, de 29 de Junho de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, no que diz respeito à concessão de restituições à exportação, bem como as medidas a tomar em caso de perturbação, no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regula- mento (CE) n. o 2513/98 (4), e, nomeadamente, o seu artigo 4. o, n. o 1501/95. Neste caso, será (serão) declarado(s) adjudi- catário(s) o(s) proponente(s) se situa(m) a um nível igual ou inferior ao da restituição máxima, cuja(s) o(s) proposta(s) incide(m) sobre uma imposição de expor- tação. cuja(s) proposta(s) assim como proponente(s) (3) (4) A aplicação dos critérios acima referidos à situação actual dos mercados do cereal em questão leva a fixar a restituição máxima à exportação no montante referido no artigo 1. o As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, Considerando o seguinte: ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: (1) (2) Pelo Regulamento (CE) n. o 1701/1999 da Comissão (5), alterado pelo Regulamento (CE) n. o 2322/1999 (6), foi aberto um concurso para a restituição e/ou a imposição à exportação de cevada para todos os países terceiros. O artigo 7. o do Regulamento (CE) n. o 1501/95 prevê que a Comissão pode, com base nas propostas comunicadas, de acordo com o processo previsto no artigo 23. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, decidir sobre a fixação duma restituição máxima à exportação, tendo em conta os critérios previstos no artigo 1. o do Regulamento (CE) Artigo 1. o No que diz respeito às propostas comunicadas de 11 a 17 de Fevereiro de 2000 no âmbito do concurso referido no Regula- mento (CE) n. o 1701/1999, a restituição máxima exportação de cevada é fixada em 27,50 EUR/t. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 18 de Fevereiro de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 17 de Fevereiro de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 201 de 31. 7. 1999, p. 27. (6) JO L 280 de 30. 10. 1999, p. 77


title: European Parliament legislative resolution on the proposal for a European Parliament and Council directive amending Council Directive 85/611/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) (COM(1998) 449 — C4-0464/1998 — 1998/0243(COD))

eurovoc_concepts:
approximation of laws
financial legislation
free movement of capital
investment company
securities

text: C 339/220 Official Journal of the European Communities EN 29. 11. 2000 Thursday 17 February 2000 TEXTS ADOPTED 1. UCITS ***I A5-0025/2000 Proposal for a European Parliament and Council directive amending Council Directive 85/611/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investments in transferable securities (UCITS) (COM(1998) 449 1 C4-0464/1998 1 1998/0243(COD)) I. The proposal was amended as follows: TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION (1) AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 1) Recital 4 (4) Whereas money market instruments cover those classes of transferable instruments which are normally dealt in on the money market, for example treasury and local authority bills, certificates of deposit, commercial paper and bankers’ accep- tances; whereas Member States should have the option of choosing the list of eligible money market instruments on the basis of objective criteria to take account of the existing structural differences in the money markets of different countries; (4) Whereas money market instruments cover those transfer- able instruments which are normally dealt in on the money market, for example treasury and local authority bills, certifi- cates of deposit, commercial paper and bankers’ acceptances; whereas it is necessary to ensure that the concept of regu- lated markets in this Directive corresponds to that in Directive 93/22/EEC (1); (1) OJ L 141, 11. 6. 1993, p. 27. (Amendment 2) Recital 5 (5) Whereas it is desirable to permit a UCITS to invest its assets in units of other collective investment undertakings of the open-ended type which also invest in transferable securities and which operate on the principle of risk-spreading; whereas the requirement of risk spreading for UCITS investing in other collec- tive investment undertakings is indirectly respected since such UCITS can only invest in units issued by collective investment undertakings complying with the risk spreading criteria of Directive 85/611/EEC; whereas it is important that such UCITS adequately disclose to investors the fact that they invest in units of other collective investment undertakings; (5) Whereas it is desirable to permit a UCITS to invest its assets in units of UCITS and other collective investment undertakings of the open-ended type which also invest in trans- ferable securities and which operate on the principle of risk- spreading; whereas UCITS or other collective investment undertakings in which a UCITS invests should also be sub- ject to effective supervision; whereas investments in units of UCITS and other collective investment undertakings should not result in cascades of funds; whereas it is impor- tant that such UCITS adequately disclose to investors the fact that they invest in units of other collective investment under- takings; (1) OJ C 280, 9. 9. 1998, p. 6. 29. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 339/221 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION Thursday 17 February 2000 AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 3) Recital 6 (6) Whereas to take market developments into account and in consideration of the completion of the EMU it is desirable to permit UCITS to invest in bank deposits; (6) Whereas to take market developments into account and in consideration of the completion of the EMU it is desirable to permit UCITS to invest in bank deposits; whereas to ensure adequate liquidity of the investments in deposits the terms of these deposits should include a break clause; whereas, if the deposits are made with a credit institution situated in a non-Member State, the credit institution should be subject to effective supervision; (Amendment 4) Recital 10 (10) Whereas new portfolio management techniques for col- lective investment undertakings investing primarily in shares are based on the replication of stock-indices; whereas it is desirable to permit UCITS to replicate well known and recog- nised stock-indices; whereas therefore it is necessary to intro- duce more flexible risk-spreading rules for UCITS investing in shares; whereas in order to ensure transparency of the stock- indices which the Member States consider to be replicable by harmonised UCITS and a wide acceptance of such indices, it is desirable to provide for adequate publication of the list of replicable stock-indices; (10) Whereas new portfolio management techniques for col- lective investment undertakings investing primarily in shares are based on the replication of stock-indices and/or indices on debt securities; whereas it is desirable to permit UCITS to replicate well known and recognised stock-indices; whereas therefore it is necessary to introduce more flexible risk-spread- ing rules for UCITS investing in shares and/or debt securities; whereas in order to ensure transparency of the stock-indices which the Member States consider to be replicable by harmo- nised UCITS and a wide acceptance of such indices, it is desir- able to provide for adequate publication of the list of replicable stock-indices and an indication about where updated infor- mation can be obtained, possibly by electronic means; (Amendment 5) Recital 13a (new) (13a) Whereas the development of opportunities for a UCITS to invest in UCITS and other collective investment undertakings should be facilitated; whereas it is therefore essential to ensure that such investment activity does not reduce investor protection; whereas, taking into account the nature of investments in sufficiently diversified collec- tive investment undertakings, it may be necessary to restrict the possibility for a UCITS to combine its direct investments in a liquid financial asset with the invest- ments made through these other collective investment undertakings; whereas, because of the enhanced possibili- ties for UCITS to invest in units of other UCITS and col- lective investment undertakings, it is necessary to lay down certain rules on quantitative limits, disclosure of information and prevention of the cascade phenomenon; C 339/222 Official Journal of the European Communities EN 29. 11. 2000 Thursday 17 February 2000 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 6) Recital 14a (new) (14a) Whereas, for prudential reasons, a UCITS should, whether its chosen investment policy is to invest in a variety of liquid financial assets or to specialise in a cer- tain category of such assets, avoid assuming an excessive concentration in liquid financial assets issued by and/or made with a single body; (Amendment 7) Recital 17a (new) (17a) Whereas a codification of the Community legisla- tion relating to UCITS will have to be prepared immedi- ately after the adoption of the modifications to Directive 85/611/EEC contained in this Directive; (Amendment 8) ARTICLE 1(1) Article 1(2), 1st indent (Directive 85/611/EEC) @ the sole object of which is the collective investment in transferable securities and/or in other liquid financial assets mentioned in Article 19 of this Directive of capital raised from the public and which operate on the principle of risk-spreading; @ the sole object of which is collective investment in trans- ferable securities and/or in other liquid financial assets covered by this Directive of capital raised from the public and which operate on the principle of risk-spreading; (Amendment 9) ARTICLE 1(2a) (new) Article 19(1)(a) (Directive 85/611/EEC) 2a. Article 19(1)(a) shall be replaced by the following: (a) transferable securities admitted to or dealt in on a regulated market within of Article 1(13) of Directive 93/22/EEC on invest- ment services in the securities field in a Member State; and/or the meaning (Amendment 44) ARTICLE 1(3) Article 19(1)(e) (Directive 85/611/EEC) (e) units of other collective investment undertakings within the meaning of the first and second indent of Article 1(2); and/or (e) units of UCITS and other collective investment undertak- ings within the meaning of the first and second indent of Article 1(2) provided that: 1 the other collective investment undertaking is authorised under laws which provide that it is subject to supervision considered by the UCITS’ competent authorities to be equivalent to that laid down by Community law, and cooperation between authorities is sufficiently ensured; 29. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 339/223 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION Thursday 17 February 2000 AMENDMENTS BY PARLIAMENT 1 the level of protection for unitholders in the other collective investment undertaking is equiva- lent to that provided for unit-holders in a UCITS, and in particular that the rules on borrowing, lending, uncovered sales of transferable securities and the role and the liability of the depositary laid down by this Directive are respected; 1 the business of the other collective investment undertaking is reported in half-yearly and annual reports to enable an assessment to be made of the assets and liabilities, income and operations over the reporting period; 1 the other collective investment undertaking is, according to its fund rules or instruments of incorporation, not permitted to invest, in aggre- gate, more than 10 % of its assets in units of other UCITS or other collective investment undertakings; and/or (f) deposits with credit institutions; and/or (Amendment 11) ARTICLE 1(3) Article 19(1)(f) (Directive 85/611/EEC) (f) deposits with credit institutions which are repayable on demand or have the right to be withdrawn and matur- ing in no more than 12 months, provided that the credit institution has its registered office in a Member State or, if the registered office of the credit institu- tion is situated in a non-Member State, provided that it is subject to prudential rules considered by the UCITS competent authorities to be equivalent to those laid down by Community law; and/or (Amendment 37) ARTICLE 1(3) Article 19(1)(g) and (h) (Directive 85/611/EEC) (g) standardised financial-futures contracts, including equivalent cash-settled instruments, dealt in on a regulated market mentioned in the previous sub-paragraphs (b) and (c); and/or (g) financial derivative instruments, including equivalent cash-settled instruments dealt in on a regulated market mentioned in the previous sub-paragraphs (a), (b) and (c) or dealt in over-the-counter (OTC), provided that the counterparties to OTC transactions are institutions subject to prudential supervision, and belonging to the categories approved by the UCITS’ competent authorities, and the instruments with a high rating based on a recognised rating scale are subject to reli- able and verifiable valuation and they can be sold or liquidated on a daily basis; and/or (h) standardised options to acquire or dispose of any instruments falling within this Article, cash-settled instruments, dealt in on a regulated market mentioned in the previous sub-paragraphs (b) and (c). This category includes, in particular, options on currency and on interest rates; and/or including equivalent (h) Deleted C 339/224 Official Journal of the European Communities EN 29. 11. 2000 Thursday 17 February 2000 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 13) ARTICLE 1(3) Article 19(1)(i), introduction (Directive 85/611/EEC) (i) money market instruments which are not dealt in on a regu- lated market, unless the issue of such instruments is itself regulated for the purpose of protecting investors and sav- ings, and provided that they are: (i) money market instruments other than those dealt in on a regulated market which fall under Article 1(8)(b), unless the issue of such instruments is itself regulated for the purpose of protecting investors and savings, and pro- vided that they are: (Amendment 14) ARTICLE 1(5) Article 20 (Directive 85/611/EEC) 5. Article 20 shall be deleted. Deleted (Amendment 16) ARTICLE 1(6) Article 21(4), 1st subparagraph (b) and 2nd subparagraph (Directive 85/611/EEC) (b) in relation to each securities lending transaction appropri- ate collateral shall be given covering the risk of default of the borrower. The value of collateral must be, during the entire period of the contract, at least equal to the total value of the financial instruments lent. When a UCITS is permitted to conclude securities lending transactions with the depositary which performs for that UCITS the duties mentioned in Articles 7 and 14 of this Directive, the competent authorities shall ensure that the collateral is entrusted, during the entire period of the con- tract, with a third party custodian and that measures are undertaken preventing the depositary from using it. (b) in relation to each securities lending transaction, provided they are not carried out by recognised security clear- ing houses and exchanges, appropriate collateral shall be given to the UCITS covering the risk of default of the borrower. The value of collateral must be, during the entire period of the contract, at least equal to the total value of the financial instruments lent. When a UCITS is permitted to conclude securities lending transactions with the depositary which performs for that UCITS the duties mentioned in Articles 7 and 14 of this Directive, the competent authorities shall ensure that the collateral is entrusted, during the entire period of the con- tract, to a blocked account, a security deposit or a third-party custodian and that measures are undertaken preventing the depositary from using it. (Amendments 36 and 45) ARTICLE 1(6a) (new) Article 22(1a) (new) (Directive 85/611/EEC) 6a. In Article 22, the following paragraph shall be added: 1a. A UCITS may invest no more than 5 % of its assets at any time in transferable securities dealt in, over-the-counter derivatives and deposits made with the same body. In no case may the transferable securities dealt in, over-the-counter derivatives and deposits made with bodies belonging to a single group at any time account for more than 15 % of the assets of UCITS. For the purposes of this rule, group shall include bodies linked by the relationship defined in Article 1 of Directive 83/349/EEC (1). (1) OJ L 193, 18. 7. 1983, p. 31. 29. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 339/225 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION Thursday 17 February 2000 AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 42) ARTICLE 1(6b) (new) Article 22(3) (Directive 85/611/EEC) 6b. Article 22(3) shall be deleted. (Amendment 39) ARTICLE 1(6c) (new) Article 22(3a) (new) (Directive 85/611/EEC) 6c. In Article 22, the following paragraph shall be added: A UCITS which has adequate risk management 3a. controls may invest in financial derivative instru- ments, provided that investment in over-the-counter financial derivatives does not result in an overall daily exposure measured by its mark to market value exceeding 30 % of its total assets. (Amendment 18) ARTICLE 1(7) Article 22a (1) to (3) (Directive 85/611/EEC) 1. Without prejudice to the limits laid down in Article 25, the Member States may raise the limits laid down in Article 22 to a maximum of 35 % for investment in shares issued by the same body when, according to the fund rules or instruments of incorporation, the aim of the UCITS’ investment policy is to replicate the composition of a certain stock-index. 1. Without prejudice to the limits laid down in Article 25, the Member States may raise the limits laid down in Article 22 to a maximum of 20 % for investment in shares issued by the same body when, according to the fund rules or instruments of incorporation, the aim of the UCITS’ investment policy is to replicate a certain recognised stock or debt securities index on the following basis: 1 its investment policy seeks to reflect the composition of that index; Replicable stock indices shall be indices which Member States 2. consider to: 8 have a composition which is sufficiently diversified; 8 be easy to replicate; @ represent an adequate benchmark for the equity market to 1 the index represents an adequate benchmark for the which they refer; market to which it refers; @ be published in an appropriate manner. 1 it is published in an appropriate manner. Each Member State shall send to the Commission the list 3. of stock-indices which they consider replicable by UCITS, together with details of the characteristics of such stock-indices. A similar communication shall be effected in respect of each change to the aforementioned list. The Commission shall pub- lish the complete list of replicable stock-indices and updates thereto in the Official Journal of the European Communities at least once a year. This list may be subject to exchanges of views within the Contact Committee in accordance with the procedure laid down in Article 53(4). 2. Each Member State shall send to the Commission the list of stock-indices which they consider replicable by UCITS, together with details of the characteristics of such stock-indices and an indication about where updated information can be obtained. A similar communication shall be effected in respect of each change to the aforementioned list. The Commi- ssion shall publish the complete list of replicable stock-indices and updates thereto in the Official Journal of the European Communities at least once a year or make such information publicly available in an appropriate manner. This list may be subject to exchanges of views within the Contact Committee in accordance with the procedure laid down in Article 53(4). C 339/226 Official Journal of the European Communities EN 29. 11. 2000 Thursday 17 February 2000 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 19) ARTICLE 1(8) Article 24(1), (2) and (3) (Directive 85/611/EEC) A UCITS may acquire the units of other collective invest- 1. ment undertakings within the meaning of the first and second indent of Article 1(2) provided that it invests no more than 10 % if its own assets in units of a single UCITS. A UCITS may acquire the units of UCITS and other col- 1. lective investment undertakings mentioned in Article 19(1)(e) provided that no more than 10 % of its assets are invested in units of a single UCITS or other collective investment undertaking. The Member States may raise the limit to a maximum of 20 %. 2. The Member States may raise the limit laid down in para- graph 1 to a maximum of 35 %. However, in that case the UCITS must invest in at least five different collective investment undertakings mentioned in paragraph 1. 2. Investments made in units of collective investment undertakings other than UCITS may not exceed, in aggre- gate, 30 % of the assets of the UCITS. The Member States may allow that, when a UCITS has acquired units of UCITS or other collective investment undertakings, the assets of the respective UCITS or other collective investment undertaking do not have to be com- bined to the limits laid down in Article 22. 3. A UCITS may not invest in units of a collective investment undertaking within the meaning of the first and second indent of its own assets in Article 1(2), which invests more than 10 % of units of other collective investment undertakings. 3. A UCITS may not invest in another UCITS or other collective investment undertaking that invests itself more than 10 % in units of other UCITS or other collective investment undertakings. 3a. The UCITS’ fund rules or instruments of incorpora- tion, its prospectuses and any promotional literature shall include a prominent statement drawing attention to the fact that the UCITS invests, as a part of its general invest- ment policy, in units of other UCITS and other collective investment undertakings. (Amendment 20) ARTICLE 1 (9) Article 24a(1) and (2) (Directive 85/611/EEC) 1. Notwithstanding the provision laid down in Article 19(4), a UCITS may invest its assets in deposits with credit institutions fur- nishing sufficient financial and professional guarantees, provided that the UCITS places no more than 10 % of its assets in deposits with the same credit institution or with credit institution within the same group. Deleted 2. Member States may raise the limit laid down in paragraph 1 to a maximum of 35 %. However, in that case a UCITS must invest in deposits with at least five different credit institutions. For the pur- poses of this rule, credit institutions belonging to the same group are considered to be one single institution. 29. 11. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 339/227 TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION Thursday 17 February 2000 AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 43) ARTICLE 1(9) Article 24b(1) (Directive 85/611/EEC) Notwithstanding the provisions 1. laid down in Article 21, a UCITS may invest, as a part of its general investment policy, in financial-futures contracts and options mentioned in Article 19(1)(g) and (h), provided that the maximum potential exposure relating to the conclusion of each such derivative transaction is cov- ered, during the entire period of the contract, by assets belonging to the UCITS of the right kind and sufficient in value. 1. A UCITS may invest, as a part of its general investment policy, in financial derivatives, provided that the amount of the commitments entered into by the UCITS is not greater than the total net value of its assets. In calculating the value of the commitments, reference must be made to the current value of underlying activities. (Amendment 21) ARTICLE 1(16) Article 53a, second indent (Directive 85/611/EEC) 8 adaptation of the ceilings referred to in Section V and in Article 36(2) in order to take account of developments on financial markets, where such adaptations will not lead to stricter require- ments for the UCITS, Deleted European Parliament legislative resolution on the proposal for a European Parliament and Council directive amending Council Directive 85/611/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securi- ties (UCITS) (COM(1998) 449 1 C4-0464/1998 1 1998/0243(COD)) (Codecision procedure: first reading) The European Parliament, @ having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council (COM(1998) 449) (1), @ having regard to Article 251(2) of the EC Treaty and Article 47(2) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament (C4-0464/1998), @ having regard to Rule 67 of its Rules of Procedure, @ having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs and the opinion of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market (A5-0025/2000), 1. Approves the Commission proposal as amended; Asks to be consulted again should the Commission intend to amend its proposal substantially or 2. replace it with another text; 3. Instructs its President to forward its position to the Council and Commission. (1) OJ C 280, 9. 9. 1998, p. 6


title: Resolución del Parlamento Europeo sobre el acuerdo entre el Parlamento Europeo y la Comisión relativo a las modalidades de aplicación de la Decisión (1999/468/CE) del Consejo de 28 de junio de 1999 por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión

eurovoc_concepts:
European Commission
capacity to exercise rights
executive competence
powers of the institutions (EU)

text: 29. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 339/269 Jueves, 17 de febrero de 2000 21. Considera que la aplicación del Acuerdo de Estabilización y Asociación debería acompañarse de un «Libro Blanco» que sirva al país como esquema concreto en sus esfuerzos de aproximación al acervo comu- nitario y que los avances en su aplicación no deben evaluarse por primera vez en un informe de la Comi- sión una vez que hayan transcurrido cinco años, sino que esta evaluación debe hacerse siempre cada dos años; 22. Considera que la aplicación de los programas debería descentralizarse y transferirse de Bruselas a Skopje, prestando especial atención a la mejora de la coordinación entre la programación, la gestión, la aplicación y el seguimiento, y que las prioridades a corto plazo deben ser la mejora de la administración, de las aduanas y de la gestión de las fronteras, así como el fomento de las pequeñas y medianas empresas; 23. Opina que a fin de mejorar y reforzar la coexistencia se ha de destinar un programa específico al desarrollo de iniciativas y proyectos interétnicos, tanto en el ámbito de la sociedad civil como en el eco- nómico; Reitera su petición de que se aumente la categoría de la representación de la Comisión en Skopje y 24. que se convierta en una delegación; Espera que el diálogo entre Grecia y la ARYM que tiene lugar en el marco de las Naciones Unidas 25. lleve lo antes posible a encontrar un nombre aceptable para ambos países; 26. Encarga a su Presidenta que transmita la presente resolución a la Comisión y al Consejo. 11. Comitología A5-0021/2000 Resolución del Parlamento Europeo sobre el acuerdo entre el Parlamento Europeo y la Comisión relativo a las modalidades de aplicación de la Decisión (1999/468/CE) del Consejo de 28 de junio de 1999 por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de eje- cución atribuidas a la Comisión El Parlamento Europeo, 9 Vista la Decisión (1999/468/CE) del Consejo de 28 de junio de 1999 (1), 9 Visto su dictamen de 6 de mayo de 1999 sobre la propuesta de decisión del Consejo por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comi- sión (2), 9 Visto el acuerdo celebrado con la Comisión, 9 Visto el artículo 54 de su Reglamento, 9 Visto el informe de la Comisión de Asuntos Constitucionales (A5-0021/2000), A. Considerando que el artículo 8 de la citada Decisión del Consejo de 28 de junio de 1999 reconoce al Parlamento Europeo un poder de intervención en caso de que considere que se sobrepasan las com- petencias de ejecución y que, en este caso, la Comisión está obligada a reexaminar el proyecto de medida ejecutiva teniendo en cuenta la resolución del Parlamento y que debe igualmente proporcionar información motivada del curso dado a dicha resolución, B. Considerando que el apartado 3 del artículo 7 de la decisión prevé una información completa al Parlamento Europeo en lo que respecta a los órdenes del día, los proyectos de medidas ejecutivas derivadas de los actos adoptados en codecisión y presentados a los Comités, los resultados de las votaciones, las actas resumidas de las reuniones, las listas de participantes en los Comités y los pro- yectos de medidas ejecutivas transmitidos al Consejo, (1) DO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23. (2) DO C 279 de 1. 10. 1999, p. 404. C 339/270 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 29. 11. 2000 Jueves, 17 de febrero de 2000 C. Considerando que la nueva decisión sobre los procedimientos de los Comités sólo responde en parte a las expectativas del Parlamento Europeo, pero conviene subrayar que constituye un paso adelante real en relación a la situación anterior, D. Considerando que el Parlamento Europeo y la Comisión han decidido ponerse de acuerdo sobre las modalidades de aplicación de la Decisión del Consejo y que este acuerdo con la Comisión se refiere en particular a la aplicación del apartado 3 del artículo 7 relativo a la información del Parlamento Euro- peo y al artículo 8, relativo al derecho de intervención del Parlamento Europeo, 1. Acepta el acuerdo que figura en anexo; 2. Considera que todos los «comités» existentes antes de la decisión de 28 de junio de 1999 deben adaptarse a los nuevos procedimientos y, por consiguiente, se asocia a la declaración no 2 del Consejo y de la Comisión a dicha decisión (1); 3. Señala que este acuerdo se produce sin perjuicio del derecho del Parlamento Europeo de adoptar una resolución sobre cualquier asunto, especialmente cuando el Parlamento Europeo desapruebe el contenido de un proyecto de medida ejecutiva; este acuerdo también se produce sin perjuicio del derecho del Parla- mento Europeo de comunicar al Consejo su desacuerdo sobre una medida ejecutiva remitida al Consejo, en caso de que el procedimiento sobre los comités no haya tenido éxito, (de conformidad con el artículo 88 del Reglamento); 4. Considera que tras el presente acuerdo entre el Parlamento Europeo y la Comisión decaen y dejan de tener vigencia los acuerdos anteriores (acuerdo Plumb/Delors de 1988 9acuerdo Samland/Williamson de 19969 y Modus vivendi de 1994) (2); Decide publicar el acuerdo y la presente resolución en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, 5. serie L, así como en el anexo al Reglamento del Parlamento Europeo; Encarga a su Presidenta que transmita la presente resolución, así como su anexo, al Consejo y a la 6. Comisión. (1) DO C 203 de 17. 7. 1999, p. 1. (2) DO C 102 de 4. 4. 1996, p. 1. ANEXO Acuerdo del Parlamento Europeo y la Comisión relativo a las modalidades de aplicación de la decisión (1999/468/CE) del Consejo de 28 de Junio de 1999 por que se establecen los procedimien- tos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión De conformidad con el apartado 3 del artículo 7 de la Decisión no 1999/468/CE del Consejo (1), la 1. Comisión informará con regularidad al Parlamento Europeo sobre los trabajos de los comités que operan de conformidad con los procedimientos de los comités. Para ello, el Parlamento recibirá, al mismo tiempo que los miembros de los comités y en las mismas condiciones, los proyectos de orden del día de las reuniones, los proyectos de medidas de ejecución presentados a dichos comités en virtud de los actos de base adoptados de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 251 del Tratado, así como el resultado de las votaciones, las actas resumidas de las reuniones y las listas de las autoridades a las que pertenecen las personas designadas por los Estados miembros para representarlos. 2. Además, la Comisión se aviene a enviar al Parlamento Europeo, para información, a petición de la comisión parlamentaria competente, los proyectos específicos de medidas de ejecución cuyos actos de base no han sido adoptados en codecisión pero revisten especial importancia para el Parlamento Europeo. De conformidad con la sentencia del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas, de 19 de julio de 1999 (Asunto T-188/97, Rothmans c/Comisión), el Parlamento Europeo podrá solicitar el acceso a las actas de los comités. El Parlamento Europeo y la Comisión consideran, en lo que a ellos les afecta, que han decaído y, por 3. tanto, no tienen vigencia los acuerdos siguientes: Acuerdo Plumb/Delors de 1988; Acuerdo Samland/ Williamson de 1996 y Modus Vivendi de 1994 (2). (1) DO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23. (2) DO C 102 de 4. 4. 1996, p. 1. 29. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 339/271 Jueves, 17 de febrero de 2000 4. Desde el momento en que se reúnan las condiciones técnicas para ello, la transmisión de los docu- mentos contemplados en el apartado 3 del artículo 7 de la decisión se realizará por medios electrónicos. Los documentos que tengan carácter confidencial se tratarán de acuerdo con los procedimientos adminis- trativos internos establecidos por cada institución para ofrecer todas las garantías necesarias. De conformidad con el artículo 8 de la Decisión no 1999/468/CE, el Parlamento Europeo podrá 5. manifestar, con una resolución motivada, que un proyecto de medidas de ejecución de un acto de base adoptado de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 251 del Tratado rebasa las compe- tencias de ejecución previstas en dicho acto de base. 6. El Parlamento Europeo adoptará dicha resolución motivada en sesión plenaria; para ello, dispondrá de un plazo de un mes a partir de la recepción del proyecto definitivo de las medidas de ejecución en las versiones lingüísticas presentadas a la Comisión. En casos de urgencia así como para medidas de gestión corriente o cuya duración sea de validez 7. limitada, se establecerá un plazo más breve. En los casos de suma urgencia, en particular por razones de salud pública, dicho plazo podrá ser muy breve. El comisario competente fijará el plazo adecuado e indi- cará el motivo. El Parlamento Europeo podrá en estos casos utilizar un procedimiento por el que delega en su comisión competente, en el plazo indicado, la aplicación del artículo 8 de la Decisión no 1999/468/CE. 8. Tras la resolución motivada del Parlamento Europeo, el comisario competente informará al propio Parlamento, o si procede, a la comisión competente del Parlamento, del curso que la Comisión tiene la intención de dar al mismo. El Parlamento Europeo apoya el objetivo y las modalidades previstas en la declaración no 2 del Con- 9. sejo y de la Comisión (1). El objetivo de esta declaración es simplificar el sistema de ejecución comunitario mediante la alineación de los procedimientos de comités actualmente vigentes con los procedimientos resultantes de la Decisión no 1999/468/CE del Consejo. (1) DO C 203 de 17. 7. 1999, p. 1. 12. Incidentes racistas y xenófobos en El Ejido (España) B5-0149, 0159, 0162, 0169 y 0175/2000 Resolución del Parlamento Europeo sobre la explosión racista y xenófoba en El Ejido (España) El Parlamento Europeo, 9 Visto el artículo 13 del Tratado CE, 9 Vistas las conclusiones del Consejo Europeo de Tampere, 9 Vista su resolución de 17 de septiembre de 1992 sobre los disturbios en Rostock- Lichtenhagen y otras ciudades de los nuevos Estados federados alemanes (1), 9 Vista su resolución de 20 de febrero de 1997 sobre el racismo, la xenofobia y la extrema derecha (2), 9 Vista su resolución de 8 de octubre de 1998 sobre la cooperación con los países mediterráneo en materia de migración (3), A. Considerando la creación del Observatorio europeo del racismo, la xenofobia y el antisemitismo, B. Considerando el brote de racismo y xenofobia desatado en la localidad andaluza y española de El Ejido, tras la trágica muerte el pasado 5 de febrero de la joven Encarnación López, tercer crimen en la comarca en el breve plazo de 15 días, todos ellos supuestamente cometidos por inmigrantes, y ante la oleada de violencia indiscriminada, persecución de la población inmigrante, agresiones físicas, incen- dios de viviendas y bienes materiales, C. Considerando que dicha violencia ha afectado a sedes de las ONG que se dedican a la acogida e instalación de los inmigrantes, y reconociendo el trabajo de estas entidades en la zona, (1) DO C 284 de 2. 11. 1992, p. 99. (2) DO C 85 de 17. 3. 1997, p. 150. (3) DO C 328 de 26. 10. 1998, p. 184


title: Yttrande från Regionkommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Ett hållbart framtida jordbruk"

eurovoc_concepts:
common agricultural policy
environmental law
environmental protection

text: C 156/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 Yttrande från Regionkommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamen- tet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Ett hållbart framtida jordbruk” (2000/C 156/07) BAKGRUND Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Ett hållbart framtida jordbruk. (KOM(99) 22 slutlig) (1). Kommissionens beslut av den 29 januari 1999 att i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende. Presidiets beslut av den 7 maj 1999 att ge utskott 2 — jordbruk, landsbygdsutveckling, fiskeri — ansvaret för att bereda ärendet. Det utkast till yttrande (CdR 183/99 rév. ) som antogs av utskott 2 den 26 november 1999 (föredragande: Thérèse Algudo, borgmästare i Saint-Fulgent, F-PPE). Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 32:a plenarsession den 16–17 februari 2000 (sammanträdet den 17 februari) följande yttrande. Förord Franz Fischler, ledamot i Europeiska kommissionen och ansva- rig för jordbruks- och landsbygdsutvecklingsfrågor, definierar begreppet hållbarhet på följande sätt: ”en utveckling är hållbar när varje generation kan tillgodose sina behov utan att inskränka kommande generationers möjligheter att tillgodose sina specifika behov”. Och han tillägger: ”Utmaningen med en hållbar utveckling är även att främja den ekonomiska effektiviteten och den socio-ekonomiska balansen samtidigt som naturens och miljöns samt det kulturella arvets kvalitet bevaras och stärks” (2). Detta synsätt är helt giltigt för jordbruks- produktionen och delas av hela sektorn. — Trots goda avsikter visar dock den senaste utvecklingen att medlen för att genomföra en hållbar utveckling fortfarande inte är klart fastställda. Man kan till och med skönja en paradox mellan detta mål och ekonomiska och demografis- ka villkor. En hållbar jordbrukssektor riskerar emellertid att äventyras om dess ekonomiska bas försvagas. Jordbruket är en omistlig sektor i Europa: — Enligt FN behöver livsmedelsproduktionen öka med minst 75 % de kommande 30 åren för att kunna livnära världens befolkning, som förväntas öka från dagens 5 miljarder till 8,5 miljarder invånare 2025. — Det är därför viktigt att öka livsmedelsproduktionen genom att utnyttja moderna metoder som bevarar naturtill- gångarna för att undvika ökad undernäring och svält i världen. — Jordbruket och skogsbruket är viktiga för landsbygdens sociala och ekonomiska stabilitet och skapar arbetstillfällen i landsbygdsregioner. De bidrar också till att bevara ett stabilt klimat, naturliga ekosystem och kulturlandskapet. Jordbruket är en av de europeiska folkens äldsta inkomstkällor. I denna verksamhet har vi våra kulturella rötter och våra traditioner. Landsbygdens avfolkning och flykten till de stora städerna och de industriella sektorerna har utarmat landsbygds- områdena till den grad att det också fört med sig hydrogeolo- gisk obalans. Detta fenomen har till och med lett till avfolkning av hela samhällen och brist på identitet i många kommuner genom att det har skadat den känsliga balansen och det harmoniska förhållandet mellan städer och landsbygd, som i dag är en grundläggande faktor för den nya ESDP-politiken (European Spatial Development Perspective — utvecklingspla- nering i europeiskt perspektiv). Europa är inte självförsörjande, och dess öppenhet mot omvärlden gör att krav och yttre omständigheter måste tas med i beräkningen. En verklig utmaning för jordbruket är hur man skall förena en snabb befolkningstillväxt och ett ”ekologiskt” jordbruk som inte är eller skulle kunna vara ämnat för massproduktion? (1) EGT C 173, 19. 6. 1999, s. 2. (2) Franz Fischlers anförande under rådets (jordbruksfrågor) informel- la möte den 30 maj–1 juni 1999 i Dresden. Den europeiska jordbruksmodellen hotas av nedgång. Den gemensamma jordbrukspolitiken och en stor del av medlems- staternas jordbrukspolitik har under årens lopp utvecklats mot 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/41 ökad produktivitet och intensiv odling, vilket fått negativa effekter på miljön, arbetstillfällen, produkternas kvalitet och landsbygdsmiljön. Den nuvarande utvecklingen på global nivå går stick i stäv mot ett hållbart jordbruk. I vissa länder kan man dock notera påtagliga förändringar som motverkar denna trend. jordbruksmetoder kan dessutom förorsaka skador på mark, vatten och luft. Men förutom jordbrukets intensifiering utgör också en minskad användning av mark för jordbruksändamål ett hot mot landskapet och den biologiska mångfalden. Jordbruket är även beroende av industriella metoder. Trots ett begränsat ansvar, intar jordbruket en försvarsposition. I detta yttrande tar Regionkommittén hänsyn till dessa och många andra frågor och konstateranden. Yttrandet är inte minst viktigt inför WTO-förhandlingarna i Seattle. Där måste Europa försvara sin jordbruksmodell med en röst. 1. Inledning 1. 1. Miljöproblemen har fått ett allt större utrymme inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta avspeglades i Enhetsakten från 1986. Genom Amsterdamfördraget fastställs att hållbar utveckling skall vara ett av EU:s mål, och vid Europeiska rådets möte i Wien i december 1998 betonades att man måste se till att tillräcklig hänsyn tas till integreringen av miljöfrågor vid beslut om jordbrukspolitiken i anslutning till Agenda 2000. 1. 2. Den nya reformen av den gemensamma jordbrukspoli- tiken enligt Agenda 2000 har som målsättning att åstadkom- ma nödvändiga strukturella anpassningar av några av de viktigaste marknadsordningarna och att fastställa en effektiv politik för landsbygdens utveckling som en andra pelare inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Politiken för lands- bygdsutvecklingen bör inte enbart rikta sig till jordbrukare utan till samtliga aktörer på landsbygden, först och främst de lokala och regionala myndigheterna, samt främja regionala utvecklingsplaner. 1. 3. Den gemensamma jordbrukspolitik som hittills förts har på grund av det höga prisstödet gynnat intensivt jordbruk och en ökad användning av gödselmedel och fytosanitära produkter. Detta har i vissa regioner uppmuntrat ett intensivt jordbruk som gett upphov till förorening av vatten och mark, vilket skadat vissa viktiga ekosystem och lett till stora kostnader för rening, som konsumenter och skattebetalare fått stå för. Jordbrukets intensifiering har också lett till stora landskaps- förändringar, vilket hotar ett varierat landskap med biologisk mångfald. En jordbrukare som i dag väljer att satsa på högproduktiva odlingsmetoder måste göra stora ingrepp i det ursprungliga kulturlandskapet, däribland att riva gärdsgårdar och ersätta dem med elektriska inhägnader, röja undan häckar, utöka odlingsarealen och slå samman mindre enheter. Dessa De utmaningar vi ställs inför, både genom jordbrukets 1. 4. intensifiering och genom nedläggningen av jordbruksföretag, gör alltså att vi måste bestämma oss för vilket förhållande vi vill ha mellan jordbruk och miljö, och vilken den framtida grunden skall bli för en europeisk modell för ett hållbart jordbruk. Den definition av hållbart jordbruk som innebär att man förvaltar naturresurserna på ett sätt som gör att de kan utnyttjas även i framtiden ligger i jordbrukarnas eget intresse. Användningen av naturresurserna för jordbruksproduktion bör alltså balanseras mot hänsynen till samhällets värderingar avseende skyddet av miljön och kulturlandskapet. 1. 5. Reformförslagen i Agenda 2000 har ett viktigt mål: att utveckla en europeisk jordbruksmodell som respekterar miljön samt är socialt godtagbar och ekonomiskt livskraftig för jordbrukarna. De allmänna principerna för en hållbar utveck- ling bör i den nationella och regionala jordbrukspolitiken vara anpassade till de enskilda regionerna och ta hänsyn till deras olikhet och socio-ekonomiska särdag. Därför måste denna politik leda till partnerskapsformer med bergskommuner och med kommuner där jordbruket är den dominerande näringen. De lokala institutionerna kan främja spridning av nya riktlinjer för den gemensamma jordbrukspolitiken och skapandet av en ny miljövänlig och lönsam jordbruksmodell. 2. I kommissionens meddelande presenteras orsakerna till miljöproblemen i samband med jordbruk, hur man skall gå till väga för att råda bot på problemen och hur detta skall finansieras. Medlemsstaternas roll är avgörande för att åtgär- derna skall ge resultat. 2. 1. Intensifiering och specialisering är kännetecknande för det europeiska jordbruket, med undantag för vissa regioner där utvecklingen går mot extensiv odling. Användningen av konstgödsel och fytosanitära produkter verkar visserligen minska, bland annat tack vare den gemensamma jordbrukspo- litiken, men den är trots allt fortfarande hög jämfört med för några årtionden sedan. Förbrukningen av gödselmedel har varierat från cirka 5 miljoner ton 1950, via rekordnivåerna under 70- och 80-talet på mer än 20 miljoner ton, till den nuvarande nivån på 16 miljoner ton. Effekterna av den gemensamma jordbrukspolitiken är emellertid snedvridna om den volymmässiga minskningen av användningen av bekämp- ningsmedel enbart beror på att de verksamma ämnena är mer specifika och koncentrerade. Deras föroreningseffekt är alltjämt oklar. Kontroller av de fytosanitära produkternas konsekvenser för miljön innan de släpps ut på marknaden genomförs redan. Forskningen inom området bör dock under- stödjas och stärkas. C 156/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 För att minska användningen av fytosanitära produkter bör andra metoder utnyttjas och stödjas, till exempel måttlig gödning och användningen av naturliga gödselmedel i stället för konstgödsel. Naturliga gödselmedel kan dock vara lika skadliga för den ekologiska balansen om de används i för stora mängder, och måste därför kontrolleras. På grund av att de ekologiska produkterna är lite dyrare och produceras i liten skala kommer de ännu under lång tid att utgöra en liten del av den sammanlagda livsmedelsproduktio- nen. Massproduktion är än i dag föga förenligt med en bibehållen kvalitet inom det ekologiska jordbruket. Det är mot den bakgrunden som det ekologiska jordbrukets marginella ställning skall ses. I detta sammanhang bör även frågan om genmodifierade organismer i jordbruket tas i beaktande. Det verkar som om dessa organismer skulle kunna minska användningen av fytosanitära produkter ännu mer. Forskningen om eventuella hälsorisker är dock inte tillräckligt långt framskriden. Produk- tionen av hälsosamma produkter ligger till grund för ett hållbart jordbruk. Användandet av genmodifierade organismer måste därför först godkännas av Världshälsoorganisationen (WHO), och dess rekommendationer måste tillämpas över hela världen. I nuläget är det dock inte möjligt att tilldela WHO den dubbla uppgiften att både vetenskapligt bedöma de nya genmodifierade produkterna och övervaka odlingen av dem. WHO saknar än så länge resurser för det. Däremot kan vi förespråka en förbättrad konsumentinformation genom att man förbättrar spårbarheten för jordbruks- och livsmedelspro- dukter, vilket är en metod som redan tillämpas i många sektorer. Vid användning av modern teknik, t. ex. genteknik, måste man dessutom se till att en sådan oönskad utveckling inom jordbruket som ökat produktionstekniskt och ekonomiskt beroende och ytterligare utarmning av den genetiska mångfal- den inom växtodlingen undviks. 2. 2. Gemenskapens åtgärder bidrar till utvecklingen av det ekologiska jordbruket. Det ekologiska jordbruket är miljövän- ligt och under uppsving och ökade från 35 476 enheter år 1993 till 93 830 år 1997. Denna produktion främjas ofta av lokala myndigheter i vissa länder där den gastronomiska traditionen är stark. Där anser man att de lokala produkterna kan öka den ekonomiska tillväxten i kommunerna och regio- nerna, vilket är nödvändigt för att stimulera investeringar när det gäller att modernisera och främja innovationer inom denna sektor. De ekologiska jordbrukens omfattning är emellertid liten; 1997 svarade de för ungefär 1,6 % av den sammanlagda utnyttjade jordbruksarealen i EU-15, samtidigt som de utgjorde 1 % av det totala antalet företag. Det är dock troligt att uppsvinget kommer att hålla i sig, bland annat på grund av EU:s finansiella stöd inom ramen för Agenda 2000. Detta produktionsstöd bör kompletteras med säljfrämjande åtgärder för biologiskt odlade produkter och konsumentinformation, som sannolikt behöver förbättras i likhet med information om genmodifierade produkter. Oavsett om informationen är positiv eller negativ har konsumenten rätt att få del av den. Konsumenterna fäster stor vikt vid begreppet ”ekologisk”. Kommissionen planerar därför att införa en särskild logotyp för ekologiska produkter. Det är nödvändigt att kommissionen ger mer detaljerad information om sin strategi. Logotypen bör endast tilldelas om en detaljerad och ekonomiskt sett rimlig kravspecifikation respekterats, vilken bör ingå i strategin. Den bör dessutom gälla i alla medlemsstater så att det ekologiska jordbruket följer samma kvalitetskriterier och grundas på samma krav i hela Europeiska unionen. Logotypen kommer att göra begreppet ”ekologisk” mer synligt för konsumenterna och leda till en bättre överensstämmelse mellan markutnyttjan- de och volymen av saluförda produkter. Till syvende och sist handlar det om att, mer än en logo, införa ett verkligt kvalitetsmärke som lämpar sig och kan användas i hela gemenskapen. Jordbruksprodukternas kvalitet kan även kontrolleras genom att bestämmelser införs som gör det möjligt att följa produkten från ursprung till konsumtionsvara och hitta felande länkar. Men dessa åtgärder kostar pengar. Vem är beredd att betala? 2. 3. Vissa traditionella odlingsmetoder bör också räknas till ett hållbart jordbruk, eftersom de knappt använder fytosanitära produkter och respekterar jordens produktionsförmåga. Det handlar om traditionell, lokal och regional produktion som ofta härrör från små familjejordbruk, som härigenom får en extra inkomst. Det skulle vara lämpligt att identifiera denna produktions särdrag, harmonisera bestämmelser och införa en kvalitetsmärkning som gäller för alla dessa produkter. Jordbrukarnas sakkunnighet och professionalism skulle på så sätt uppvärderas. Alla verksamhetsformer spelar en avgörande roll för bevaran- det av, eller rent av för utvecklingen av landsbygden ekono- miskt och socialt. Hittills har framför allt de stora jordbruksfö- retagen gynnats av EU-stöd, även om de moderna och mekaniserade odlingsmetoder som man varit tvungen att ta till — med hänsyn till ekonomins lagar om intensifiering och anpassning av produktionsmetoderna till konsumenternas efterfrågan — delvis inneburit att arbetstillfällen inom jordbru- ket gått förlorade. För att landsbygden skall bibehållas bör den gemensamma jordbrukspolitiken prioritera stöd till småskaliga miljövänliga jordbruk. Medlemsstaterna kan även ge stöd tack vare en övergripande förordning som skapar en länk mellan marknadspolitiken och landsbygdsutvecklingen. 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/43 2. 4. Konstbevattningen i ofruktbara och delvis ofruktbara områden har av tradition utvecklats i harmoni med miljön och främjat en hållbar utveckling för samhällsgrupper och företag vars nuvarande välstånd bygger på att man infört och förbättrat olika former av konstbevattningsteknik. På dessa platser har vattnet kommit att bli en oundgänglig produktionsfaktor. Det har också haft stor betydelse för kampen mot ökenspridningen. Vattenhanteringen för jordbruksändamål är förenlig med det hållbarhetskrav som ständigt förs fram i den aktuella gemen- skapslagstiftningen, i den mån denna hantering innebär en rationell resursanvändning, förbättrar tillgängligheten när det behövs, främjar stöd till forskning om alternativa vattenförsörj- ningsmetoder (avsaltning och återanvändning, besparings- och distributionsmöjligheter) och inbegriper användarna i förvaltningen. Att försvara vattenhanteringen som en angelägenhet av allmänt intresse måste vara en uppgift för hela samhället — och inte bara för myndigheterna. I det sammanhanget måste man undvika ineffektiv bevattning, förändringar i grundvattenni- vån, eutrofiering av omgivningarna och försämring av vatten- kvaliteten samt utveckla strategier för att skydda den biologiska mångfalden. I ”nitratdirektivet” (1) föreslår man den viktiga principen att ”förorenaren betalar”. Vi stöder denna princip. Man kan inte annat än beklaga att alla gemenskapens medlemsstater förutom möjligtvis Danmark och Sverige för nuvarande brister i tillämpningen eller ligger efter i ett eller annat steg avseende genomförandet av nitratdirektivet. De medlemsstater som ännu inte genomgående tillämpar direktiv 91/676/EEG bör snarast genomföra följande etapper: — Införlivande av direktivets bestämmelser i nationell lagstift- ning (före december 1993). — Kontroll av söt- och havsvattenkvaliteten (samma tidsfrist). — Kartläggning av ”känsliga områden” (avrinningsområden med intensiv odling eller mycket gödsling). Samma tidsfrist — Uppdatering vart fjärde år. — Utarbetande av en nationell lagstiftning om bästa arbetsme- toder inom jordbruket, frivilligt genomförande. — Upprättande av ett åtgärdsprogram för varje känsligt område (numera obligatorisk lagstiftning) — Första åt- gärdsprogrammet skall ha upprättats senast 1996 och utvärderats 1999. — Upprättande av en rapport vart fjärde år om utvecklingen av vattenkvaliteten, granskning av områden och utvärde- ring av åtgärdsprogrammens effektivitet. Om medlemsstaterna följer kraven i direktivet i olika hög grad kan konkurrensen snedvridas mellan de europeiska producenterna, eftersom vissa, med risk för straffavgifter, måste respektera direktivets normer då de tillämpas i landet, samtidigt som det står andra fritt att välja produktionsmetoder som fortsätter att förorsaka skador på miljön. Kommissionen måste utnyttja alla tillgängliga resurser, alterna- tivt komplettera dem, för att de krav som ställs i direktiv 91/676/EEG skall bli verksamma och följas över hela Europeis- ka unionens territorium. De medel som finns för närvarande är införande av kontroller och avgifter. Annars kan principen att ”förorenaren betalar” inte tillämpas utan att ge upphov till orättvisor mellan jordbrukarna, vilket får uppenbara konse- för jordbrukarna som för kvenser såväl ekonomiskt sett jordbrukets framtid i allmänhet. Rådets förordning (EEG) nr 2080/92 (2) upprättar en 2. 5. gemenskapsordning för stöd till skogsbruksåtgärder inom jordbruket. Den syftar till en alternativ markanvändning genom skogsplantering och utveckling av skogsbruk inom jordbruket, som därmed bidrar till en minskad markerosion. 2. 6. Andra metoder kan bidra till att skydda miljön. Icke- livsmedelssektorn inom jordbruket kan till exempel utnyttja förnybara råvaror i sin materialanvändning och förnybara energikällor (biomassa och biobränslen). Förutom stödet inom ramen för skogsplantering bör skattemässiga åtgärder faststäl- las i samband med utvecklingen av icke-livsmedelssektorn. I detta hänseende bör den totala energiförbrukningen och följderna för miljön tas i beaktande. 2. 7. Europeiska rådet har fastställt olika åtgärder som sektorsvis gör det möjligt att uppfylla naturskyddsmålen. Miljöåtgärderna inom jordbruket omfattar olika användnings- områden för jordbruksmark som är förenliga med skyddet och förbättringen av miljön, landskapet och dess olika komponen- ter, naturresurserna, marken och de genetiska resurserna. De skall kompletteras med åtgärder i mindre gynnade områden för att bevara ett levande lokalsamhälle på landsbygden, främja ett långsiktigt hållbart jordbruk och främja en hållbar skötsel och utveckling av skogarna. Bevarandet av och stödet till samtliga verksamhetsformer som nämnts under punkt 2. 3 ligger till grund för jordbrukets hållbarhet och vår lokala struktur. (1) Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitratet från jordbruket (EGT L 375, 31. 12. 1991, s. 1–8). (2) Rådets förordning av den 30 juni 1992 om en gemenskapsord- ning för stöd till skogsbruksåtgärder inom jordbruket (EGT L 215, 30. 7. 1992, s. 96–99). C 156/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 6. 2000 2. 8. Den arsenal av miljöåtgärder inom jordbruket som kommissionen föreslår tycks inte vara mer tvingande än den som för närvarande gäller. Men reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken inom ramen för Agenda 2000 kopplar de direkta betalningarna från den gemensamma jordbrukspoliti- ken till vissa miljövillkor, som fastställs av medlemsstaterna. Dessa miljövillkor bör styras av medlemsstaterna för att fastställs på EU-nivå, undvika att åtgärderna systematiskt eftersom somliga åtgärder vore olämpliga i vissa medlems- stater. Den gemensamma jordbrukspolitiken är bara en del av gemenskapens politik som syftar till att skydda jordbruksmil- jön. De flesta medlemsstater tillämpar egna bestämmelser som syftar till att förebygga luftföroreningar och att bevara naturarvet. För att kunna ta sig an morgondagens utmaningar bör jordbrukarna noga ompröva sina metoder och ytterligare förbättra utnyttjandet av produktionsfaktorerna, utan att inten- sifiera produktionen eller minska markanvändningen. Det handlar om att leda in Europas jordbruk i en hållbar utveckling genom att vidta åtgärder som säkerställer upprättandet av en europeisk miljövänlig, ekonomiskt livskraftig och socialt sett godtagbar modell, där de lokala myndigheterna har en aktiv och förslagsinriktad roll som tar sig uttryck i stöd till och stimulans av lokal hållbar utveckling. När det gäller marknadsordningarna för nötkött och mjölk kommer stödet att fastställas med utgångspunkt i markareal och överföras direkt till medlemsstaterna, som själva får fördela stödet i enlighet med sina prioriteringar avseende olika typer av miljövänlig produktion. Inom sektorn för jordbruksgrödor förordar kommissionen att man fortsätter tillämpa arealuttag och att ett frivilligt arealuttag kan medges för upp till 10 % av basarealen under maximalt 5 år. I enlighet med slutsatserna från Corkkonferensen om lands- bygdsutveckling uppmanas regionerna att ta fram integrerade program för en hållbar utveckling av landsbygdsområdena. Miljöåtgärderna inom jordbruket kommer att utgöra en obliga- torisk del av dessa utvecklingsprogram. Programmen syftar till att främja miljöåtgärder som går längre än minimikraven samt mångfalden inom näringsverksamheten t. ex. inom turistsek- torn och stöd till miljövänliga jordbruk. En särskild insats inom ramen för dessa åtgärder utgörs av utbildningen av jordbrukare för att dessa bättre skall skydda miljön och tillämpa produktionsmetoder som bevarar landskapet. ”De mänskliga resurserna” får inte heller glömmas bort, inslag i den nya politiken eftersom de är ett väsentligt för landsbygdsutveckling. O¨ verföringen av jordbruksföretag kommer att fortsätta via stödåtgärder för att hjälpa unga jordbrukare att etablera sig och för att uppmuntra förtidspen- sioneringar. Dessa åtgärder och utbildningsinsatser gör det möjligt att utnyttja människors potential i landsbygdsområden. Jordbrukarna bör gå med på att beakta ett minimum av miljöbestämmelser utan ersättning. Däremot bör de jordbruka- re som tillämpar striktare miljöregler rimligtvis få ersättning genom lämpliga jordbruks- och miljöåtgärder. Genom miljöprogrammen för jordbruket kan de jordbrukare beviljas ersättning som enligt överenskommelse tillhandahåller särskilda tjänster för att skydda miljön och bevara landsbygden. Betalningarna grundar sig på de faktiska kostnaderna och inkomstbortfallet för de berörda jordbrukarna som utövar sitt yrke med hänsyn till miljön. Den övergripande förordningen, inom ramen för den gemen- samma jordbrukspolitiken, som upprättar ett system av ge- mensamma regler för direkt prisstöd kommer även att tilläm- pas på direkta utbetalningar till jordbrukare med undantag för betalningar som är ämnade till landsbygdsutveckling. Medlemsstaterna bör vidta lämpliga miljöskyddsåtgärder med hänsyn till andelen brukad jordbruksmark och sin produktion. Miljöåtgärderna inom jordbruket omfattar olika användnings- områden för jordbruksmark som är förenliga med skyddet av miljön och alla dess olika komponenter (fauna, flora, mark, vatten, landskap. ). Stöd ges dock endast till åtgärder som sträcker sig utöver en strikt tillämpning av de bästa arbetsmeto- derna inom jordbruket, vilket innebär att minimikraven för miljön redan uppfyllts. Förutom de befogenheter som fastställs i den övergripande förordningen har förslag lagts fram om att ett stort antal särskilda miljöbestämmelser skall föras in i de marknadsord- ningar som är föremål för en översyn och som rör villkoren för de direkta betalningarna. När det gäller nötköttsordningen skall betalningarna utformas för att ge extra stöd till anlägg- ningar med extensivt jordbruk, det vill säga sådana som har en djurtäthet på högst 1,4 djurenheter/ha, vilket beräknas utifrån det totala antalet vuxna nötkreatur, får och getter. Beträffande det grundläggande nötköttsbidraget beviljas djurbidrag bara till anläggningar med mindre än 2 djurenheter/hektar. 3. Slutsatser Respekten för miljön är nödvändig inom ramen för ett hållbart jordbruk. Kommissionens förslag förser medlemsstaterna och regionerna med de instrument som krävs för att upprätthålla en viss miniminivå på miljökraven och för att främja bevaran- det och berikandet av Europas unika naturarv. Jordbruket fyller 6. 6. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156/45 flera funktioner: Det producerar livsmedel, skapar en levande landsbygd och bevarar kulturlandskapet och naturen. Ett hållbar utveckling inom jordbruket är bara möjlig om jordbru- ket är ekonomiskt lönsamt och om miljöhänsynen är förenliga med sektorns ekonomiska villkor. ReK anser att jordbruket i hela Europa måste ta hänsyn till miljön. Allmänna principer måste utformas och respekteras. För att uppnå detta måste Europas jordbruk a) kontrollera jordbruksmetoder och stödja ekologiskt inrik- tade metoder (måttlig gödning, prioritera naturgödsel, extensivt jordbruk, växelbruk osv. ), särskilt i områden i närheten av floder och vattendrag, b) tillsammans med hälsoinstitut i Europa eller i hela världen kontrollera produkter som används inom jordbruket innan de släpps ut på marknaden. Jordbrukarna kan därmed utifrån en så omfattande lista som möjligt se vilka produk- ter som kan användas inom jordbruket utan att skada miljön, c) klart definiera begreppet ”ekologiskt jordbruk” genom att införa klara kravspecifikationer och fortsätta att kontrollera att det ekologiska jordbruket tillämpar dem, d) komplettera det ekologiska jordbruket med ett erkännande av det traditionella och lokala jordbruket, Bryssel den 17 februari 2000. e) fastställa en gemensam jordbrukspolitik som tar hänsyn till miljön, erkänner jordbrukarnas professionalism och bibehåller en dräglig levnadsstandard för dem snarare än att falla för krav från arbetslivsorganisationer och lobbyorganisationer inom jordbruks-, livsmedels- och fi- nanssektorn; alla livsmedel som tillverkas inom eller impor- teras till EU skall uppfylla högsta standard avseende hygien och kvalitet, och alla länder inom unionen skall tillämpa och leva upp till denna standard, f) minska utnyttjandet av nitrat inom ramen för markanvänd- ning, g) se till att ställa upp rimliga krav och i vissa fall ge ersättning, i syfte att bibehålla och uppmuntra jordbrukarnas initiativ- och företagaranda, h) kräva att samtliga medlemsstater tillämpar gemenskapsåt- gärderna, och om detta ej görs införa straffavgifter för dem som felar, i) j) inte glömma bort jordbrukarna när socialpolitiken utfor- mas och finansieras (stödja småskaliga jordbruk, vidta åtgärder för att ersätta pensionerade jordbrukare, bevara ett levande samhälle på landsbygden, utbilda jordbrukare), använda produktionsmetoder som i högre grad bevarar naturresurserna, dvs. jord (ett jordbruk som är inriktat på att bevara jorden), vatten (använda bevattningsmetoder med låg vattenförbrukning och motverka förorening av ytvattnet), djur och växter. Regionkommitténs ordförande Jos CHABERT


title: Komission asetus (EY) N:o 373/2000, annettu 17 päivänä helmikuuta 2000, durran tuontitullin enimmäisalennuksen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2774/1999 tarkoitetun tarjouskilpailun osana

eurovoc_concepts:
CCT duties
Spain
award of contract
import
sorghum
third country

text: 18. 2. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 46/31 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 373/2000, annettu 17 päivänä helmikuuta 2000, durran tuontitullin enimmäisalennuksen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2774/1999 tarkoi- tetun tarjouskilpailun osana EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ja erityisesti sen 12 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) Komission asetuksella (EY) N:o 2774/1999 (3) on avattu tarjouskilpailu, joka koskee enimmäisalennusta durran tuontitullista Espanjaan. Komission asetuksen (EY) N:o 1839/95 5 artiklan mukaisesti (4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuk- sella (EY) N:o 1963/95 (5), komissio voi asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudat- taen päättää tuontitullin enimmäisalennuksen vahvista- misesta. Tässä vahvistamisessa on otettava huomioon erityisesti asetuksen (EY) N:o 1839/95 6 ja 7 artiklassa säädetyt perusteet. Tarjouskilpailun voittaa se tarjouksen tekijä, jonka tarjous on tuontitullin enimmäisalennuksen suuruinen tai sitä alhaisempi. (3) (4) Edellä tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta kyseisen viljan tämänhetkiseen markkinatilanteeseen seuraa, että tuontitullin enimmäisalennukseksi olisi vahvistettava 1 ja artiklassa mainittu määrä, tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 2774/1999 tarkoittaman tarjouskilpailun rajoissa 11. —17. helmikuuta 2000 jätettyjen tarjousten osalta durran vahvistetaan 51,88 EUR/t kohti 1 000 tonnin kokonaismäärään asti. enimmäisalennukseksi tuontitullin Tämä asetus tulee voimaan 18 päivänä helmikuuta 2000. 2 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 334, 28. 12. 1999, s. 5. (4) EYVL L 177, 28. 7. 1995, s. 4. (5) EYVL L 189, 10. 7. 1995, s. 22


title: Regolamento (CE) n. 375/2000 della Commissione, del 17 febbraio 2000, relativo al rilascio di titoli di esportazione del sistema B nel settore degli ortofrutticoli

eurovoc_concepts:
export licence
fruit vegetable
nut

text: 18. 2. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 46/33 REGOLAMENTO (CE) N. 375/2000 DELLA COMMISSIONE del 17 febbraio 2000 relativo al rilascio di titoli di esportazione del sistema B nel settore degli ortofrutticoli LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 2190/96 della Commissione, del 14 novembre 1996, recante modalità di applicazione del rego- lamento (CE) n. 2200/96 del Consiglio per quanto riguarda le restituzioni all'esportazione nel settore degli ortofrutticoli (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 298/2000 (2), in particolare l'articolo 5, paragrafo 5, considerando quanto segue: (1) (2) Il regolamento (CE) n. 67/2000 della Commissione (3), ha fissato i quantitativi per i quali possono essere rila- sciati i titoli di esportazione del sistema B diversi da quelli chiesti nel quadro di operazioni di aiuto alimen- tare. Tenendo conto delle informazioni attualmente a disposi- zione della Commissione, per i pomodori e le noci comuni con guscio i quantitativi indicativi previsti per il periodo di esportazione in corso rischiano di essere ben presto superati. Tale superamento pregiudicherebbe il corretto funzionamento del regime delle restituzioni all'esportazione nel settore degli ortofrutticoli. (3) Per ovviare a tale situazione, è necessario respingere, fino alla fine del periodo di esportazione in corso, le domande di titoli del sistema B per i pomodori e le noci comuni con guscio esportati dopo il 17 febbraio 2000, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le domande di titoli di esportazione del sistema B, presentate a norma dell'articolo 1 del regolamento (CE) n. 67/2000 per i pomodori e le noci comuni con guscio la cui dichiarazione di esportazione sia stata accettata dopo il 17 febbraio e prima del 17 marzo 2000, sono respinte. Il presente regolamento entra in vigore il 18 febbraio 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 febbraio 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 292 del 15. 11. 1996, pag. 12. (2) GU L 34 del 9. 2. 2000, pag. 16. (3) GU L 9 del 13. 1. 2000, pag. 11


title: 2000/187/EG: Kommissionens beslut av den 17 februari 2000 om ändring av beslut 98/361/EG om upprättande av en förteckning över godkända zoner avseende infektiös hematopoietisk nekros och viral hemorrhagisk septikemi i Spanien [delgivet med nr K(2000) 373] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Spain
animal disease
fish
health control
health legislation

text: L 59/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 3. 2000 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 17 februari 2000 om ändring av beslut 98/361/EG om upprättande av en förteckning över godkända zoner avseende infektiös hematopoietisk nekros och viral hemorrhagisk septikemi i Spanien [delgivet med nr K(2000) 373] (Text av betydelse för EES) (2000/187/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (1), senast ändrat genom direktiv 98/45/EG (2), särskilt artikel 5. 2 i detta, och av följande skäl: (1) (2) (3) En eller flera inlands- eller kustzoner i en medlemsstat kan få status som godkända zoner fria från infektiös hematopoietisk nekros (IHN) och viral hemorrhagisk septikemi (VHS). genom beslut 1999/513/EG (4), senast Genom kommissionens beslut 98/361/EG (3), ändrat vissa gavs fångstområden och kustzoner i Spanien status som godkänd inlandszon och godkänd kustzon avseende infektiös hematopoietisk nekros (IHN) och viral hemor- rhagisk septikemi (VHS). Spanien har för kommissionen lagt fram de bevis som krävs för att vissa fångstområden i regionen Kastilien- León skall beviljas status som fria från IHN och VHS, samt de bestämmelser som säkerställer att föreskrifterna för godkännandets upprätthållande iakttas. Efter granskning av denna information kan dessa fångstområden beviljas status som godkända områden med avseende på IHN och VHS. De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén. (4) (5) HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilagan till beslut 98/361/EG skall ersättas med bilagan till detta beslut. Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 2 Utfärdat i Bryssel den 17 februari 2000. På kommissionens vägnar David BYRNE Ledamot av kommissionen (1) EGT L 46, 19. 2. 1991, s. 1. (2) EGT L 189, 3. 7. 1998, s. 12. (3) EGT L 163, 6. 6. 1998, s. 46. (4) EGT L 195, 28. 7. 1999, s. 39. 4. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 59/15 BILAGA A. FÖRTECKNING ÖVER GODKÄNDA ZONER AVSEENDE IHN OCH VHS I SPANIEN I. REGION: ASTURIEN 1. Inlandszoner Alla avrinningsområden i Asturien utom floden Eo. 2. Kustzoner Asturiens hela kust. II. REGION: GALICIEN 1. Inlandszoner Avrinningsområdena i Galicien: — däribland avrinningsområdena för floden Eo, floden Sil från dess källa i provinsen León, floden Miño från dess källa till dammen Frieir, och floden Limia från dess källa till dammen Das Conchas, — med undantag för avrinningsområdena för floden Tamega. 2. Kustzoner Kustområdet i Galicien från floden Eos utlopp (Isla Pancha) till Cabo Silliero i Ría de Vigo. Kustområdet från Cabo Silliero till Punta Picos (floden Miños utlopp) anses vara en buffertzon. III. REGION: ARAGONIEN Inlandszoner — Floden Aragón från dess källa till Caparrosodammen i kommunen Navarra — Floden Gállego från dess källa till Ardisadammen — Floden Sotón från dess källa till Sotoneradammen — Floden Isuela från dess källa till Arguisdammen — Floden Flumen från dess källa till Santa María de Belsue-dammen — Floden Guatizalema från dess källa till Vadiellodammen — Floden Cinca från dess källa till Gradodammen — Floden Esera från dess källa till Barasonadammen — Floden Noguera-Ribagorzana från dess källa till Santa Ana-dammen — Floden Huecha från dess källa till Alcalá de Moncayo-dammen — Floden Jalón från dess källa till Alagóndammen — Floden Huerva från dess källa till Mezalochadammen — Floden Aguasvivas från dess källa till Monevadammen — Floden Martín från dess källa till Cueva Foradada-dammen — Floden Escuriza från dess källa till Escurizadammen — Floden Guadalope från dess källa till Caspedammen — Floden Matarraña från dess källa till Aguas de Pena-dammen — Floden Pena från dess källa till Penadammen — Floden Guadalaviar-Turia från dess källa till Generalísimodammen i provinsen Valencia — Floden Mijares från dess källa till Arenósdammen i provinsen Castellón De andra vattendragen i Communidad de Aragón och den del av floden Ebro som flyter genom sagda Communidad anses vara buffertzoner. L 59/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4. 3. 2000 IV. REGION: NAVARRA Inlandszoner — Floden Bidasoa från dess källa till utloppet — Floden Leizarán från dess källa till Leizarándammen (Muga) — Floden Arakil-Arga från dess källa till Falcesdammen — Floden Ega från dess källa till Allodammen — Floden Aragón från dess källa i provinsen Huesca (Aragonien) till Caparrosodammen (Navarra) De andra vattendragen i Communidad de Navarra och den del av floden Ebro som flyter genom sagda Communidad anses vara buffertzoner. V. REGION: KASTILIEN-LEÓN Inlandszoner — Floden Duero från dess källa till Aldeáviladammen — Floden Ebro från dess källa i regionen Kantabrien till Sobróndammen — Floden Queiles från dess källa till Los Fayosdammen — Floden Tiétar från dess källa till Rosaritodammen — Floden Alberche från dess källa till Burguillodammen De andra vattendragen i Kastilien-León anses vara buffertzoner. B. FÖRTECKNING ÖVER GODKÄNDA FISKODLINGSANLÄGGNINGAR AVSEENDE IHN OCH VHS I SPANIEN REGION: ARAGONIEN — Truchas del Prado belägen i Alcalá de Ebro, provinsen Zaragoza (Aragonien)