text: 29. 11. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 339/47 Tirsdag, den 15. februar 2000 anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at sikre, at der gennemføres en omfattende 24. reklame- og oplysningskampagne om det nye Urban-initiativ; 25. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at forelægge fuldstændige og gennemsigtige oplys- ninger om udvælgelsesprocedurer og metodologi i forbindelse med Urban-initiativet samt regelmæssigt at underrette Parlamentet om gennemførelsen af Urban; glæder sig over indførelsen af horisontale mekanismer i fonden for at muliggøre udvekslingen af 26. oplysninger om bedste praksis og belyse nyskabelser inden for byfornyelse. anmoder Kommissionen om ifølge adfærdskodeksen at informere Parlamentet om, hvilke kontorer, 27. der vil blive inddraget i dette arbejde; 28. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og medlemsstaternes regeringer. 4. En harmonisk og afbalanceret egnsudvikling (Interreg) A5-0028/2000 Europa-Parlamentets beslutning om udkast til Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om fastsættelse af retningslinjer for et fællesskabsinitiativ vedrørende transeuropæisk samarbejde til fremme af en harmonisk og afbalanceret udvikling af det europæiske område (Interreg) (KOM(1999) 479 - C5-0243/1999 - 1999/2178(COS)) Europa-Parlamentet, ’ der henviser til udkast til Kommissionens meddelelse (KOM(1999) 479 ’ C5-0243/1999), ’ der henviser til EF-traktatens artikel 299, stk. 2, ’ der henviser til forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestem- melser for strukturfondene (1), ’ der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1783/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (2), ’ der henviser til adfærdskodeksen af 6. maj 1999 for Kommissionens iværksættelse af strukturpolitik- kerne (3), ’ der henviser til sin beslutning af 3. maj 1994 om et EU-initiativ vedrørende grænseoverskridende samarbejde og udvalgte energinet (Interreg II) (4), ’ der henviser til sin beslutning af 28. marts 1996 om et EU-initiativ om grænseoverskridende sam- arbejde om fysisk planlægning (Interreg II C) (5), ’ der henviser til sin beslutning af 16. maj 1997 om grænseoverskridende og tværregionalt sam- arbejde (6), ’ der henviser til sin beslutning af 2. juli 1998 om fysisk planlægning og udviklingsplanen for Fælles- skabets område (7), (1) EFT L 161 af 26. 6. 1999, s. 1. (2) EFT L 213 af 13. 8. 1999, s. 1. (3) EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 488. (4) EFT C 205 af 25. 7. 1994, s. 116. (5) EFT C 117 af 22. 4. 1996, s. 70. (6) EFT C 167 af 2. 6. 1997, s. 245. (7) EFT C 226 af 20. 7. 1998, s. 42. C 339/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 2000 Tirsdag, den 15. februar 2000 ’ der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Berlin den 24. og 25. marts 1999, ifølge hvilke mindst 50 % af forpligtelsesbevillingerne til EF-initiativer skal tildeles Interreg, idet der lægges særlig vægt på grænseoverskridende aktiviteter, især med henblik på udvidelsen og medlems- stater, der har en lang fælles grænse med ansøgerlandene, og lande, der har en fælles grænse med Unionen, og på en bedre samordning med Phare-, Tacis- og Meda-programmerne, ’ der henviser til den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren (1) og de finansielle overslag, som er indeholdt heri, ’ der henviser til de aftaler, som ministrene med ansvar for fysisk planlægning, byplanlægning og regio- nalpolitik indgik på mødet i Tampere den 4. og 5. oktober 1999, ’ der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1998 (2) ’ der henviser til forretningsordenens artikel 160, ’ der henviser til betænkning fra Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økono- miske Forbindelser, Forskning og Energi (A5-0028/2000), A. der henviser til de vanskeligheder, som grænseområderne ’ både indlandsområder og kystområder ’ har haft tidligere, fordi landegrænserne har isoleret dem i økonomisk, social og kulturel henseende netop på grund af grænserne, hvorved de er blevet behandlet som perifere områder i de medlemssta- ter, de ligger i, B. der henviser til, at nationale grænser ikke bør være nogen hindring for en afbalanceret udvikling, territorial samhørighed og integration af det europæiske område, C. der henviser til, at grænseområderne har haft vanskeligt ved at iværksætte en fælles miljøpolitik, hvil- ket har virket hindrende for en konsekvent forvaltning af økosystemerne, D. der henviser til, at det grænseoverskridende, tværnationale og interregionale samarbejde er af stor betydning for den europæiske integrationsproces ud fra et institutionelt, økonomisk og socialt (ind- og udvandring) synspunkt, og at det bidrager til at skabe fred, sikkerhed, stabilitet og territoriel sam- hørighed samt respekt for mindretallenes rettigheder, E. der henviser til, at etableringen af det indre marked og oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære union samt Unionens kommende udvidelse med landene i Central- og Østeuropa samt Malta og Cypern skaber en ny situation for grænseområderne, og at listen over regioner, der er berettiget til støtte til et grænseoverskridende samarbejde, bør ajourføres for at tage højde for denne nye situation, F. der henviser til, at Den Europæiske Unions udvidelse med nye lande bør medføre en samfundsmæssig, økonomisk og territorial integrationsproces, G. der henviser til, at det europæiske område skal betragtes som et hele for at sikre en harmonisk udvik- ling af Unionen, og at integrationen af grænseområderne er et afgørende element i udarbejdelsen af en fremtidig politik for fysisk planlægning på europæisk niveau, der er baseret på den polycentrisme, som der slås til lyd for i udviklingsplanen for Fællesskabets område, H. der henviser til, at det interregionale samarbejde yder et vigtigt bidrag til at inddrage de regionale og lokale myndigheder i den europæiske integrationsproces; I. J. der henviser til, at der må tilskyndes til en mere aktiv inddragelse af de lokale og regionale myndighe- der og en styrkelse af deres rolle i forbindelse med fællesskabsinitiativerne i betragtning af, at lokale og regionale myndigheder ofte har meget begrænsede samarbejdsmuligheder på grund af forskellige ret- lige rammer eller forskelligt udviklingsniveau på hver sin side af grænsen; der henviser til, at fællesskabsinitiativerne kun skal tjene til at finansiere foranstaltninger, der skaber en merværdi på fællesskabsplan eller har til formål at afhjælpe problemer knyttet til fællesskabsstøtteram- merne, (1) EFT C 172 af 18. 6. 1999, s. 1. (2) EFT C 349 af 3. 12. 1999, s. 1. 29. 11. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 339/49 Tirsdag, den 15. februar 2000 K. der henviser til, at det er nødvendigt at undgå de skadelige virkninger ved en parallel gennemførelse af forskellige infrastrukturprojekter på hver sin side af grænsen, og at det er vigtigt at skabe fælles udvik- lingsstrategier med nyskabende koncepter med hensyn til forvaltningsorganer, L. der henviser til, at fællesskabsinitiativet Interreg II har haft stor tilslutning, og at dets ubestridte succes kan bidrage til at skabe en ægte fysisk planlægningspolitik i EU, 1. finder det glædeligt, at Interreg-initiativet fortsættes; konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen i sit foreliggende udkast til retningslinjer har medtaget en lang række henstillinger fra Parlamentets tidligere betænkninger om Interreg; er enig i den prioriteing, som Interreg III har fået og den tilsvarende bevillings- ramme til initiativet; 2. beklager, at Kommissionen har forelagt sit udkast så sent, og at hverken regionerne eller de repræ- sentative regionale organisationer har været inddraget i udfærdigelsen af udkastet; opfordrer på baggrund heraf Kommissionen til i fremtiden at sikre, at de regionale myndigheder inddrages i højere grad ’ navnlig som led i programmeringen og gennemførelsen af de tre dele inden for Interreg; 3. konstaterer med bekymring, at det ikke er muligt at skabe direkte forbindelse mellem Interreg II og Interreg III som følge af Kommissionens sene forelæggelse af udkastet; beklager den usikkerhed for plan- lægningen og den manglende kontinuitet i finansieringen, der opstår som følge heraf; kræver, at program- meringsforløbet fremover afstemmes med fællesskabsinitiativernes ikrafttrædelse for at garantere mere kon- tinuitet i programmeringen; anser det for nødvendigt at fortsætte støtten til de projekter, der allerede er indledt under Interreg II, 4. for at man kan udnytte de resultater, der blev opnået under de første Interreg-programmer, og for at man kan afslutte de samarbejdsprojekter mellem virksomheder og forvaltninger, der allerede er i gang; beklager, at der forud for Kommissionens høring af Parlamentet om retningslinjerne for Interreg III 5. ikke blev udarbejdet en detaljeret status over Interreg II, hvis konklusioner havde kunnet udnyttes i det nye program; ønsker at få forelagt en status over Interreg II i god tid inden behandlingen af midtvejsevalueringen af 6. Interreg III; 7. er bekymret over konsekvenserne af den sene ikrafttrædelse af Interreg III for de støtteberettigede regioner og navnlig risikoen for manglende finansiering i tidsrummet mellem udløbet af Interreg II og den faktiske iværksættelse af Interreg III og anmoder Kommissionen om at afbøde virkningerne af sin passivitet; 8. ønsker snarest at få forelagt en oversigt over udnyttelsessatsen for bevillingerne til Interreg II; 9. finder det afgørende nødvendigt at udvide det støtteberettigede område, når det gælder grænseover- skridende samarbejde, til at omfatte alle adriatiske regioner ’ også med henblik på at udnytte Interreg som instrument til styrkelse af samarbejdet med regionerne i det adriatiske område og på Balkan for at støtte den økonomiske, sociale og politiske stabilitet i disse regioner; 10. ønsker med henblik på Den Europæiske Unions udvidelse med Malta og under henvisning til Bar- celona-processen, at de områder på Sicilien, som har fælles søgrænser med dette ansøgerland, optages på listen over støtteberettigede områder inden for rammerne af det grænseoverskridende samarbejde; 11. deler Kommissionens opfattelse af, at det grænseoverskridende, tværnationale og interregionale sam- arbejde bør styrkes yderligere; fastslår, at de indhøstede erfaringer bør være tilstrækkelig garanti for, at der med Interreg III kan opnås et ægte grænseoverskridende samarbejde; 12. udtrykker tilfredshed med, at Interreg-Phare (CBC = cross-border-cooperation)-samarbejdet er blevet udviklet på et regionalt og flerårigt grundlag, hvor de lokale myndigheder indtager en betydelig rolle, og håber, at et tilsvarende samarbejde vil blive udviklet inden for rammerne af Interreg-Tacis (CBC)-program- merne; C 339/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 2000 Tirsdag, den 15. februar 2000 hilser med tilfredshed kravet om, at tilsynsudvalgene, styringskomitéerne, forvaltningsmyndighe- 13. derne og betalingsmyndighederne skal have grænseoverskridende eller tværnational karakter; understreger, at medlemsstaternes beslutninger om forbedring af klimasituationen og nedbringelse 14. af CO2-emissionerne skal genspejles i det grænseoverskridende og transnationale samarbejde, som gennem- føres inden for rammerne af Interreg III; 15. glæder sig over den valgte løsning, som er baseret på tre dele, der er resultatet af en sammenlæg- ning af de tilsvarende områder, som har været prioriteret i indeværende programmeringsperiode; giver imidlertid udtryk for forbehold, indtil det har fået kendskab til evalueringen af Interreg II’s resultater; 16. finder det glædeligt, at der er fastsat finansielle kvoter for de forskellige dele og foretaget en vejle- dende fordeling pr. stat, og anser det for fornuftigt at indføre en justerbar margin for del IIIA og IIIB; opfordrer imidlertid Kommissionen til at sikre, at medlemsstaterne undlader at anvende Interreg-midlerne ene og alene til at gennemføre deres nationale politiske retningslinjer, men sørger for, at de på en retfærdig måde fremmer udviklingen i de begunstigede regioner ved at fordele deres kvota efter en nøgle, der til- godeser de støtteberettigede regioner, under hensyntagen til disse regioners behov og deres evne til at udvikle projekter; 17. finder, at den vejledende liste over samarbejdsområder for del IIIA omfatter tilstrækkelige elementer til grænseoverskridende projekter af høj kvalitet; er sig bevidst, at listen over støtteberettigede områder er baseret på de nuværende samarbejdsområder; beklager, at øområder og områder i den yderste periferi ikke er tilgodeset tilstrækkeligt i del IIIA, trods erkendelsen af, at disse områder kræver særlig opmærksomhed; opfordrer derfor Kommissionen til at fastlægge klare og uomgåelige udvælgelseskriterier, men til samtidig at give medlemsstaterne mulighed for mere fleksibilitet inden for de gældende budgetbevillinger til at udpege samarbejdsområder under del IIIA; 18. er af den opfattelse, at der i det grænseoverskridende samarbejde skal lægges større vægt på at forbedre vilkårene for små og mellemstore virksomheders og navnlig mikro- og håndværksvirksomheders erhvervsaktiviteter, da disse virksomheder skaber de fleste arbejdspladser og er en stabiliserende faktor i tider med økonomiske problemer; ser positivt på muligheden for at støtte net af lokale tjenesteydelser og udviklings- og beskæftigel- 19. sesinitiativer gennem del A og forventer, at der i tilstrækkeligt omfang tages højde for disse; understreger også den centrale betydning af, at der ydes støtte til regionale transportforbindelser og 20. energiforsyningsprojekter i grænseområderne i Unionen og ved dens ydre grænser; frygter, at aktionsområdet for del IIIB og de dertil hørende bevillinger er for begrænsede, og foreslår, 21. at der opstilles en ikke-udtømmende liste over foranstaltninger, der er berettigede til medfinansiering fra Fællesskabet; ønsker, at samarbejdsområderne i del IIIB er de samme som i den nuværende del IIC for ikke at sætte spørgsmålstegn ved det samarbejde, der eksisterer i dag mellem regionerne, navnlig mellem de yderste randområder; opfordrer Kommissionen til at redegøre for, i hvilket omfang der kan gennemføres del IIIA-aktiviteter med henblik på at styrke samarbejdet mellem øregioner og kystregioner; 22. er enig med Kommissionen i, at de tiltag, der udvælges under del IIIB, skal munde ud i konkrete, synlige og nyskabende resultater; opfordrer Kommissionen til at sikre, at der sker en vis samordning mel- lem del IIIA og del IIIB for så vidt angår mål og midler; 23. tillægger del C stor betydning i betragtning af den merværdi, som fællesskabsinitiativet skal resultere i; beklager den utilstrækkelige budgettildeling til del IIIC; opfordrer Kommissionen til at præcisere de nær- mere vilkår for gennemførelsen af denne del og meddele Parlamentet dette; anmoder Kommissionen om at inddrage de regionale myndigheder i udarbejdelsen, forvaltningen og gennemførelsen af denne del og navnlig om at give tilladelse til et samarbejde mellem regioner fra forskellige samrbejdsområder inden for rammerne af det regionale samarbejde; 24. glæder sig over Kommissionens strategi med at støtte netværk for samarbejde mellem regionale lokale myndigheder og understreger i denne forbindelse endnu en gang sammenhængen mellem Interreg III C og EU-programmerne for et decentraliseret samarbejde på området ekstern politik og de muligheder, der byder sig for de lokale myndigheder i Europa for at udvikle en integreret international udveksling af erfaringer og fremme samarbejdet; 29. 11. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 339/51 Tirsdag, den 15. februar 2000 25. er af den opfattelse, at samarbejdet ved de indre grænser skal føre til en uproblematisk afvikling af borgernes daglige anliggender; forventer derfor, at programmets projekter også fremmer gennemførelsen af arbejdstagernes grundlæggende rettigheder, den sociale beskyttelse og beskyttelsen i tilfælde af sygdom samt den frie bevægelighed; 26. anmoder Kommissionen om bedre at samordne de forskellige instrumenter, der anvendes til samar- bejdsprojekter i tredjelande ’ Ispa, Meda, Phare, Sapard, Tacis og EUF ’ med Interreg; understreger, at denne samordning af instrumenterne er en nødvendig betingelse for et ægte samarbejde; opfordrer endnu en gang Kommissionen til at undersøge, hvorledes der kan oprettes en enkelt fælles fond og opfordrer endvidere Kommissionen til at fremsende sin beretning om foranstaltninger til forbedring af samordningen mellem Interreg og de ovennævnte fællesskabsinstrumenter til Parlamentet inden den 1. juni 2000; understreger, at der er behov for større fleksibilitet på grund af de forskellige retlige og politiske 27. forhold i Unionen med hensyn til de regionale og lokale myndigheders kompetence; anmoder derfor Kom- missionen om støtte til oprettelse af fælles forvaltningsorganer af tværnational og grænseoverskridende karakter for at sikre et effektivt samarbejde; 28. mener, at Kommissionen for at sikre gennemførelsen af retningslinjerne i basisforordningen skal sikre, at medlemstaterne og de lokale og regionale myndigheder virkelig inddrager erhvervslivet og arbejds- markedets parter, og at der er tale om en reel inddragelse og ikke blot om principerklæringer, i hele processen fra formuleringen til gennemførelsen af programmet; 29. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke den rolle og det ansvar, der er tildelt regionerne ved EU’s grænser, ikke blot i forbindelse med udarbejdelsen af regionale udviklingsplaner, men også når det gælder gennemførelsen af deres beføjelser, hvilket også betyder, at der bør stilles en del af den tekniske bistand til rådighed for regionerne til dette formål; konstaterer, at 30. manglende finansieringsmuligheder i disse lande; tværnationale projekter med tredjelande inden for Interreg ofte strander på 31. anmoder Kommissionen om at sørge for, at proceduremæssige uoverensstemmelser ’ eksempelvis mellem Phare-CBC- forordningen og Interreg-retningslinjerne ’ ikke fører til en blokade af de projekter, der samfinansieres af EFRU; 32. minder om, at 50 % af arbejdsløsheden skyldes strukturel arbejdsløshed; forventer derfor, at de dis- ponible Interreg-midler supplerer de nationale foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen; understreger dette fællesskabsinitiativs betydning for at øge beskæftigelsen i de tyndtbefolkede områder; 33. opfordrer Kommissionen til nøje at undersøge interventionerne i de medlemsstater, som har fået tildelt Interreg-midler til at påse, at der hele tiden er tale om komplementaritet med andre strukturfonds- interventioner, og til at anvende kontrolforanstaltninger; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at gennemførelsen af projekter inden for ramme- 34. rne af Interreg ikke strider mod fællesskabslovgivningen generelt; henleder opmærksomheden på, at EFRU i kraft af de nye aspekter, som Interreg kan omfatte, bør 35. demonstrere sin forvaltningskapacitet på områder, hvor den hidtil ikke har haft nogen erfaringer såsom menneskelige ressourcer, lige muligheder, turisme, udvikling af landdistrikter eller beskæftigelsesfremme; afviser med bestemthed Kommissionens forslag om at gøre brug af en ekstern udbyder af tjeneste- 36. ydelser i form af et kontor for faglig bistand; anmoder Kommissionen om at henholde sig til bestemmelserne i artikel 23 i forordning (EF) nr. 37. 1260/1999, når det gælder finansiering af den faglige bistand; 38. finder det glædeligt, at der findes et europæisk overvågningscenter for grænseoverskridende, tvær- nationalt og interregionalt samarbejde til at følge udviklingen i den territoriale samhørighed, den fysiske planlægning og forholdet mellem de centralt beliggende områder og randområderne ’ med det formål at fastslå, hvor der eksisterer skævheder; C 339/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 29. 11. 2000 Tirsdag, den 15. februar 2000 finder det påkrævet, at de regionale og lokale aktører deltager i finansieringen heraf, og at de lokale 39. sammenslutninger og den private sektor i vid udstrækning inddrages heri; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at inddrage de lokale og regionale myndigheder, 40. Parlamentet og Regionsudvalget i udarbejdelsen af et arbejdsprogram for overvågningscentret; 41. beklager, at Kommissionens dokument ikke indeholder henstillinger til medlemsstaterne om at for- enkle de retsprocedurer og ’ bestemmelser, der anvendes af de nationale myndigheder ved indgivelse og behandling af projekter, og som endvidere er gældende for finansiering, iværksættelse og kontrol af projek- terne; opfordrer de nationale og regionale myndigheder til at foretage udbetalingerne til støttemodtagerne 42. hurtigst muligt; anmoder Komissionen om regelmæssigt at underrette Parlamentet om gennemførelsen af Interreg, 43. hvilket er mere påkrævet end nogensinde i betragtning af forslagets ufuldstændige karakter; 44. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og medlemsstaternes regeringer. 5. Udvikling af landdistrikter (Leader+) A5-0024/2000 Europa-Parlamentets beslutning om udkast til meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (Leader+) om retningslinjer landdistrikterne for EU-initiativet vedrørende udvikling (KOM(1999) 475 - C5-0259/1999 - 1999/2185(COS)) af Europa-Parlamentet, ’ der henviser til udkast til meddelelse fra Kommissionen (KOM(1999) 475 ’ C5-0259/1999), ’ der henviser til sin beslutning af 5. maj 1994 om EF-initiativernes fremtid under strukturfondene (Leader II) (1), ’ der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (2) fra 2000, ’ der henviser til sin beslutning af 19. november 1998 (3) og sin afgørelse af 6. maj 1999 (4) om Rådets forordning om generelle bestemmelser om strukturfondene, ’ der henviser til adfærdskodeksen for Kommissionens iværksættelse af strukturpolitikkerne (5), ’ der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Berlin den 24. og 25. marts 1999, ’ der henviser til den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren (6) og de finansielle overslag, som udgør en integrerende del deraf, ’ der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1, ’ der henviser til betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og udtalelse fra udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme (A5-0024/2000), (1) EFT C 205 af 25. 7. 1994, s. 412. (2) EFT L 161 af 26. 6. 1999, s. 1. (3) EFT C 379 af 7. 12. 1998, s. 164. (4) EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 292. (5) EFT C 279 af 1. 10. 1999, s. 488. (6) EFT C 172 af 18. 6. 1999, s. 1


title: 2000/337/CE: Decisión de la Comisión, de 15 de febrero de 2000, sobre la ayuda estatal que Italia tiene previsto conceder a Fiat Auto SpA para su fábrica de Rivalta (Turín) [notificada con el número C(2000) 487] (Texto pertinente a efectos del EEE) (El texto en lengua italiana es el único auténtico)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
industrial investment
motor vehicle industry
regional aid

formats: html pdf print

text: L 117/26 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 15 de febrero de 2000 sobre la ayuda estatal que Italia tiene previsto conceder a Fiat Auto SpA para su fábrica de Rivalta (Turín) [notificada con el número C(2000) 487] (El texto en lengua italiana es el único auténtico) (Texto pertinente a efectos del EEE) (2000/337/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el primer párrafo del apartado 2 de su artículo 88, Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, la letra a) del apartado 1 de su artículo 62, Tras haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones de conformidad con los citados artículos (1), y habida cuenta de las observaciones transmitidas, Considerando lo siguiente: I. PROCEDIMIENTO (1) Entre octubre y diciembre de 1997, Italia notificó a la Comisión, con arreglo al apartado 3 del artículo 88 del Tratado, seis proyectos de ayuda estatal en favor de Fiat Auto SpA (en lo sucesivo denominada «Fiat»), incluido el destinado (registrado con la referencia N 834/97) a inversiones en la fábrica de montaje de automóviles de Rivalta, Turín, en la región de Piamonte (en lo sucesivo denominada «Fiat Rivalta»). La Comisión remitió a las autoridades italianas diversas peticiones de información complementaria y varios recordatorios con objeto de recabar la información necesaria para poder adoptar una decisión. El 23 de abril de 1998, se celebró una reunión con representantes de las autoridades italianas para abordar las modalidades de examen de los expedientes. Finalmente, mediante carta de 20 de noviembre de 1998, se facilitaron respuestas parciales a las preguntas formuladas por la Comisión. Seguidamente, mediante carta de 9 de marzo de 1999, la Comisión informó a Italia de su decisión de 3 de febrero de 1999 de incoar el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 88 del Tratado contra este proyecto de ayuda, emplazándola a proporcionarle en el plazo de un mes todos los documentos, información y datos necesarios para evaluar la compatibilidad de la ayuda con el mercado común. En caso de no recibir respuesta, la Comisión adoptaría una decisión sobre la base de los elementos que estuviesen a su disposición. La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas (2). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones. No se han recibido observaciones de ningún interesado. El 24 de febrero de 1999 se desplazaron a Mirafiori fin de unos representantes de la Comisión con el abordar, entre otros asuntos, el presente caso. Tras haber solicitado, el 9 de abril de 1999, un plazo de las autoridades italianas transmi- respuesta adicional, tieron a la Comisión, mediante carta de 16 de abril de 1999, la información que consideraban necesaria para concluir el examen del expediente. (2) (3) (4) (5) (1) DO C 120 de 1. 5. 1999, y DO C 288 de 9. 10. 1999, p. 37. (2) DO C 120 de 1. 5. 1999, p. 6. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/27 (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) reforzaron las dudas expresadas Nuevos exámenes inicialmente por la Comisión sobre el expediente Fiat Rivalta, y en particular por lo que se refiere a la nece- sidad de la ayuda prevista. Posteriormente, mediante carta de 14 de junio de 1999, la Comisión informó a Italia de su decisión de 26 de mayo de 1999 de ampliar el procedimiento incoado el 3 de febrero de 1999, instando a sus autoridades para que, en el plazo de un mes, presentaran todos los documentos, información y datos necesarios para evaluar la compatibilidad de las ayudas en cuestión. En caso de no recibir respuesta, la Comisión adoptaría una decisión sobre la base de los elementos que estuviesen a su disposición. La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas (1). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones. No se han recibido observaciones de ningún interesado. II. DESCRIPCIÓN DETALLADA DE LA AYUDA La ayuda notificada estaría destinada a Fiat, controlada por Fiat SpA. El grupo Fiat está presente en el sector automovilístico a través de tres sociedades: Fiat Auto para los automóviles, IVECO para los vehículos comer- ciales, y Magneti Marelli para los componentes. Fiat posee fábricas en Italia, Polonia, Turquía y América del Sur. En 1998, la empresa vendió unos 2,4 millones de vehículos (2) a través de las marcas Alfa Romeo, Ferrari, Fiat, Lancia y Maserati, con un 38 % correspon- diente a Italia, el 29 % al resto de Europa, y el 33 % al resto del mundo. La inversión prevista por Fiat se sitúa en Rivalta, en una zona cualificada en virtud de lo dispuesto en la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado para recibir subvenciones durante el período incluido entre marzo de 1995 y 1999, en que el límite regional de intensidad de las ayudas correspondía al 10 % del equivalente neto de subvención (ENS) para las grandes empresas. En 1997, la fábrica de Rivalta, que contaba con 4 580 empleados, produjo alrededor de 85 000 automóviles. En líneas generales, el proyecto tendría los objetivos siguientes: — desarrollar la flexibilidad de la fábrica con vistas a permitir la producción de los modelos Fiat Bravo/ Brava y Marea, Lancia Nuova Dedra y Alfa Romeo 166, — mejorar las condiciones ergonómicas de la fábrica, — permitir un equilibrio más eficaz entre la automati- zación y el trabajo manual en el proceso de produc- ción, — reforzar la protección del medio ambiente, — para los modelos Bravo/Brava y Marea, conseguir que Fiat Rivalta pueda hacer frente a los picos de producción que otras fábricas del grupo no estén en condiciones de absorber. (1) DO C 288 de 9. 10. 1999, p. 37. (2) Fuente: Fiat, fatti e cifre 1999. (13) (14) (15) (16) (17) Las inversiones deben considerarse en el contexto de los estrechísimos vínculos existentes entre Fiat Rivalta y Fiat Mirafiori. En efecto, tanto los procesos de fabricación como una serie de acuerdos en materia de organización del trabajo permiten a ambas fábricas coordinar la producción en función de las necesidades técnicas y comerciales. Así pues, estas fábricas constituyen un complejo extraordinariamente integrado, denominado por la propia Fiat «complejo de Rivalta-Mirafiori». El inicio del programa y de las inversiones se remonta a 1994. Las actividades de spending comenzaron en septiembre de 1994. El lanzamiento de las preseries habría comenzado en Fiat Rivalta durante el primer semestre de 1997. Se prevé la concesión de ayudas regionales por un importe nominal de 46 000 millones de liras italianas (24 millones de euros) en el marco del régimen ya autorizado contemplado en la Ley no 488/92. La inten- sidad de la ayuda actualizada se cifraba inicialmente en un 4,2 %. En el marco del procedimiento incoado el 3 de febrero de 1999, la Comisión formulaba diversas dudas sobre la compatibilidad de la ayuda prevista, especialmente por lo que se refiere a la movilidad del proyecto y a la proporcionalidad de las ayudas notificadas, solicitando asimismo a las autoridades italianas le transmitieran la información siguiente: i) un estudio de localización (o equivalente) realizado por Fiat que acreditase claramente la movilidad de las inversiones, es decir, que el proyecto habría podido realizarse de forma económica rentable en un lugar alternativo de la Comunidad o en un país de Europa Central y Oriental, ii) un análisis costes/beneficios (ACB) efectuado en concordancia con el citado estudio, en que se indi- casen los costes de explotación y de inversión del proyecto, iii) la evolución de las capacidades productivas de Fiat Rivalta. Se comprobó seguidamente que hasta marzo de 1995 Fiat Rivalta no se encontraba en una zona subvencio- nable. Ahora bien, el proyecto comenzó en 1994 y había estado precedido por estudios de viabilidad, de localización, etc. presumiblemente llevados a cabo hacia 1993. A priori, por lo tanto, la decisión de invertir en Rivalta no se adoptó antes de 1993-1994, cuando la fábrica no se encontraba en una zona subvencionable. Así, en su decisión de ampliación del procedimiento, la Comisión formuló serias dudas sobre la posibilidad de que el inversor hubiese tenido en cuenta la obtención de ayudas regionales en el marco de la financiación del proyecto. Por consiguiente, la ayuda no sería necesaria para la realización de las inversiones en cuestión en Fiat Rivalta. L 117/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 (18) Además, tanto en la decisión de incoar el procedimiento como en la de su ampliación, la Comisión emplazó a Italia para que facilitara en el plazo de un mes todos los datos necesarios para evaluar la compatibilidad de estas ayudas. En caso de no recibir respuesta, la Comisión adoptaría una decisión sobre la base de los elementos que obrasen en su poder. III. OBSERVACIONES DE ITALIA (19) Tras haber solicitado, el 9 de abril de 1999, un plazo adicional para ultimar su respuesta a la incoación del procedimiento de 3 de febrero de 1999, las autoridades italianas transmitieron a la Comisión, mediante carta de 16 de abril de 1999, la información que consideraban necesaria para concluir el examen del expediente. (20) En primer lugar, el Gobierno italiano explica que la parte móvil de proyecto se refiere a la producción de 200 Marea al día y de 200 Bravo/Brava al día. Como alterna- tiva, la fabricación de estos vehículos habría podido realizarse en Polonia, en las fábricas de Tichy o Biesko- Biala. Esta solución habría tenido varias ventajas, y entre ellas la de ofrecer unos costes de mano de obra menos elevados aun garantizando un buen nivel de calidad, la de limitar la inversión y aproximar la producción de vehículos del segmento C y D del grupo a algunos mercados de Europa Central y, por último, la de permitir el desarrollo de una red de proveedores locales, objetivo importante de Fiat. (21) En segundo lugar, las autoridades italianas han realizado un ACB en que se comparan los costes de los proyectos en Fiat Rivalta y en Polonia dentro de la hipótesis de movilidad a que se refiere el considerando 20. Las inver- siones, que ascienden a un total de 689 000 millones de liras italianas (unos 356 millones de euros), se escalonan con arreglo al calendario siguiente: 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Total (en miles de millones de liras italianas) Inversiones móviles Inversiones no móviles 11 10 21 43 55 98 115 190 76 52 305 128 49 34 83 Total 33 33 21 21 294 395 689 (22) (23) (24) (25) (26) La desventaja neta de la fábrica italiana, derivada esen- cialmente de los costes adicionales en mano de obra e inversiones, sería pues del 65 %, mientras que la inten- sidad de la ayuda ascendería al 4,7 %. Las ayudas regionales previstas no compensan el coste adicional que supone la localización de las inversiones en Fiat Rivalta, pero incidieron sin duda a modo de incentivo en la decisión final. En tercer lugar, el Gobierno italiano precisa que las capacidades de producción, inicialmente de 1 400 vehí- culos al día, han venido disminuyendo a partir de 1997. No se facilita sin embargo ninguna cifra precisa sobre la magnitud de dicha reducción. En cuarto lugar, Italia recuerda genéricamente las condi- ciones específicas de aplicación de la Ley no 488/92, en particular por lo que se refiere al criterio de retroacti- vidad aplicable a la admisibilidad de las inversiones. En respuesta a la decisión de ampliación del procedi- miento adoptada por la Comisión el 26 de mayo de 1999, Italia, con fecha de 20 de julio de 1999, envió una carta en la que se ilustran detalladamente dos elementos principales: por una parte, el proceso de apro- bación del nuevo régimen de ayudas y su vinculación a la aplicación de las ayudas en cuestión y, por otra, el respeto de los criterios formales en la solicitud de ayuda. (27) (28) (29) IV. EVALUACIÓN DE LA AYUDA La ayuda notificada en favor de Fiat Auto es una ayuda estatal en el sentido definido en el apartado 1 del ar- tículo 87 del Tratado. En efecto, estaría financiada por el Estado o con recursos estatales. Además, al representar una parte no desdeñable de la financiación del proyecto, la ayuda amenaza con falsear la competencia en la Comunidad, favoreciendo a Fiat Auto frente a otras empresas que no reciben ayudas. Por último, el mercado de automóviles se caracteriza por una notable intensidad de intercambio entre Estados miembros. Las ayudas en cuestión van destinadas a una empresa que ejerce su actividad en el ámbito de la fabricación y el montaje de vehículos automotores y que, por lo tanto, forma parte del sector automovilístico en el sentido definido en la normativa comunitaria sobre ayudas esta- tales a la industria automovilística (1) (en lo sucesivo denominada «la normativa comunitaria pertinente»). Las ayudas previstas, notificadas el 3 de diciembre de 1997, se habrían desembolsado en el ámbito del régimen ya aprobado, contemplado en la Ley no 488/92. comunitaria pertinente precisa que La normativa deberán notificarse antes de su desembolso, con arreglo al apartado 3 del artículo 88 del Tratado, todas las ayudas que los poderes públicos prevean conceder a un proyecto individual en aplicación de un régimen de ayudas autorizado en beneficio de una empresa que opere en el sector automovilístico, siempre y cuando se rebase por lo menos uno de los dos umbrales siguientes: (1) DO C 279 de 15. 9. 1997, p. 1. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/29 (30) (31) i) coste total del proyecto: 50 millones de euros, o ii) importe bruto total de las ayudas estatales y de las ayudas procedentes de instrumentos comunitarios: 5 millones de euros. Tanto el coste total del proyecto como el importe de la ayuda superan el respectivo umbral de notificación. Así pues, al notificar las ayudas previstas en favor de Fiat Rivalta, italianas han respetado lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 88 del Tratado. las autoridades El apartado 2 del artículo 87 especifica algunas formas de ayuda compatibles con el Tratado. Habida cuenta de la naturaleza y el objetivo de la ayuda, así como de la localización geográfica de las inversiones, las letras a), b) y c) de la mencionada disposición no son aplicables al proyecto analizado. El apartado 3 del mismo artículo enumera las ayudas que pueden considerarse compati- bles con el mercado común. Su compatibilidad debe evaluarse en el contexto de la Comunidad en su conjunto y no en un ámbito puramente nacional. A fin de garantizar el correcto funcionamiento del mercado común y teniendo en cuenta el principio enunciado en la letra g) del artículo 3 del Tratado, las excepciones previstas en el apartado 3 del artículo 87 deben interpre- tarse con criterio restrictivo. Por lo que se refiere a las excepciones de las letras b) y d) del apartado 3 del artículo 87, es manifiesto que la ayuda no se destina a un proyecto de interés común europeo ni a un proyecto concebido para remediar una grave perturbación de la economía italiana, como tampoco a promover la cultura o conservar el patrimonio. En cuanto a las excepciones de las letras a) y c) del apartado 3 del artículo 87, sólo la letra c) podría resultar pertinente, ya que en la actualidad la región de Rivalta recibe subvenciones en virtud de dicha norma y nunca las ha recibido en virtud de la letra a). (32) Así pues, para pronunciarse sobre la compatibilidad con el mercado común de las ayudas regionales previstas en virtud de la excepción contemplada en la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado, la Comisión procede a verificar si se cumplen las condiciones enun- ciadas en la normativa comunitaria pertinente. (33) Dicha normativa establece que la Comisión velará siempre por que las ayudas concedidas sean tanto proporcionales a la gravedad de los problemas que se pretende resolver como necesarias para la realización del proyecto. El cumplimiento simultáneo de estos dos crite- rios de proporcionalidad y necesidad (1) es indispensable para que la Comisión pueda autorizar una ayuda estatal en el sector automovilístico. (34) Aunque, por lo general, la proporcionalidad de las ayudas se evalúa mediante un ACB, en el caso que nos ocupa la Comisión podrá limitar su examen al cumpli- miento del criterio de necesidad. (35) La Comisión, al incoar el procedimiento, ha tomado nota de la peculiar situación que ha conducido en Italia a la autorización del régimen contemplado por la Ley no 488/92. Análogamente a las decisiones adoptadas el 18 de noviembre de 1997 (2), el 7 de abril de 1998 (3) y el (1) Véase la sentencia del Tribunal de Justicia de las Comunidades Euro- peas, de 17 de septiembre de 1980, en el asunto 730/79: Philip Morris (Recopilación, p. 2671), apartado 17. (2) DO C 70 de 6. 3. 1998, p. 7. (3) DO C 240 de 31. 7. 1998, p. 3. 30 de septiembre de 1998 (4), la Comisión constataba que circunstancias muy específicas inherentes a la aplica- ción de la Ley no 488/92 podían explicar los largos intervalos de tiempo transcurridos entre el lanzamiento del proyecto, el inicio de la producción en serie de los vehículos automóviles objeto del proyecto, la solicitud de ayuda en 1996 y la notificación en diciembre de 1997. No obstante, el examen de la necesidad de la ayuda a los efectos de la ubicación del proyecto en Rivalta no puede limitarse exclusivamente a este análisis. La Comisión debe comprobar los elementos comple- mentarios siguientes: i) si la ayuda regional ha sido tomada en consideración financiero del de forma efectiva en el análisis proyecto, el estudio de localización, etc. a la hora de seleccionar el emplazamiento de Rivalta, y ii) la movilidad real del proyecto. Por otra parte, con respecto a cada uno de los puntos, la Comisión debe comprobar si las pruebas aportadas por Italia en apoyo de sus argumentos son suficientes en el contexto de una interpretación restrictiva de las excep- ciones enunciadas en el apartado 3 del artículo 87 del Tratado y habida cuenta de las peticiones de informa- ción cursadas el 3 de febrero y el 26 de mayo de 1999. En primer lugar, la carta de las autoridades italianas de 16 de abril de 1999 ratifica que las inversiones comen- zaron el 31 de mayo de 1994. Por otra parte, de las informaciones que obran en poder de la Comisión se desprende que las actividades de spending comenzaron en septiembre de 1994 y que la producción de los modelos Bravo/Brava y Marea (los únicos vehículos automotores claramente afectados por la cuestión de la pretendida movilidad y, por lo tanto, los únicos para los que podría autorizarse una ayuda regional) comenzó respectivamente en 1995 y 1996. La carta de las autoridades italianas de 20 de julio de 1999 precisa que las maquinarias se encargaron en marzo/abril de 1994 y que las primeras entregas se produjeron en el segundo semestre de 1994. Se ha confirmado asimismo que el estudio de localización que habría inducido a Fiat a elegir Rivalta se llevó a cabo en 1993 y 1994. La Comisión constata que Fiat Rivalta no estaba situada en una zona subvencionable hasta marzo de 1995, fecha en que la región de Rivalta se definió como tal en virtud de la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado. Además, tal y como recordaban sus autoridades en la carta de 20 de julio de 1999, hasta septiembre de 1994 Italia no presentó su primera propuesta de regiones que debían acogerse a dicha disposición. (36) (37) (38) (39) (40) La decisión de inversión se tomó, pues, en una fecha en la cual Fiat Rivalta no formaba parte de una zona subvencionable. (4) DO C 409 de 30. 12. 1998, p. 7, y DO C 384 de 12. 12. 1998, p. 20. L 117/30 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 5. 2000 (41) Ni el hecho de que Fiat Rivalta esté situada en una zona del objetivo no 2 ni la pretendida posibilidad de trans- ferir las maquinarias de un lugar a otro durante las primeras fases del proyecto pueden alterar esta valora- ción. (42) Por otra parte, el inicio de la producción en serie de los modelos Bravo/Brava en Rivalta, ocurrido en 1995 según los datos facilitados por el Gobierno italiano, confirma que buena parte de las inversiones necesarias se había realizado antes de 1995, es decir, antes de la decisión sobre la cualificación como zona subvencio- nable. (43) Por lo tanto, es bastante dudoso que Fiat haya efectiva- mente tenido en cuenta la obtención de una ayuda regional a la hora de establecer la financiación de su proyecto en Rivalta. Las autoridades italianas no han aportado ningún justificante capaz de disipar esta duda. (44) Aun en el supuesto de que hubiera contemplado en su razonamiento la posibilidad de recibir una ayuda regional, la empresa aceptaba de manera implícita el riesgo de no recibirla, ya que en virtud de la normativa comunitaria pertinente tal ayuda debía ser previamente autorizada por una decisión de la Comisión. (45) Por otra parte, cuando Fiat adoptó la decisión de inver- sión y, en consecuencia, cuando consideró la posibilidad de obtener una ayuda estatal para financiar el proyecto de Fiat Rivalta, la práctica de la Comisión exigía un ACB basado en una comparación entre la fábrica regional y un centro alternativo ubicado en una región no subven- cionable de la Comunidad en que Fiat, con toda probabi- lidad, habría llevado a cabo la inversión en cuestión. Tanto Italia como Fiat ya conocían entonces esta meto- dología, puesto que habían tenido que aplicarla, entre otros casos, en el de Fiat Mezzogiorno (1). La Comisión no dispone de ninguna información sobre la selección del emplazamiento de referencia, pero la alternativa más probable habría sido una fábrica del centro-norte de Italia. La experiencia de la Comisión demuestra que, mediante un ACB realizado sobre la base de esta hipó- tesis, habría sido difícil, por no decir imposible, eviden- ciar la existencia de desventajas en Fiat Rivalta que permitieran, en consecuencia, autorizar una ayuda regional. Aun en tal caso, las autoridades italianas no han demostrado que Fiat, al decidir realizar la inversión en Fiat Rivalta, haya efectivamente tenido en cuenta la ayuda regional. (46) La Comisión reitera que el recurso a una fábrica alterna- tiva en Polonia (Biesko-Biala o Tichy), tal y como sugiere Italia en el presente caso, no fue posible hasta que empezó a aplicarse la normativa comunitaria pertinente en enero de 1998, es decir, cuatro años después de la decisión de inversión de Fiat. (1) DO C 37 de 11. 2. 1993, p. 15. (47) (48) (49) (50) (51) Por último, la Comisión considera que no puede haber confianza legítima alguna respecto de la aplicación de la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado a una región determinada por parte de un Estado miembro o, menos aún, de una empresa mientras la Comisión no haya adoptado una decisión en este sentido. Esta es la razón por la cual la Comisión concluye que el Gobierno italiano no ha demostrado que Fiat haya real- mente tomado en consideración la concesión de una ayuda regional como criterio necesario para la selección del emplazamiento de Rivalta. Por la ayuda regional notificada no resulta necesaria para alcanzar los objetivos fijados en el apartado 3 del artículo 87 del Tratado. tanto, En segundo lugar, para demostrar la necesidad de una ayuda regional con arreglo a la normativa comunitaria pertinente, la empresa beneficiaria de la ayuda debe probar de manera clara que posee una alternativa econó- micamente viable para la implantación de su proyecto o de algunas partes del mismo. En efecto, si ningún otro emplazamiento industrial del grupo, nuevo o existente, pudiera acoger la inversión, la empresa se vería obligada a llevar a cabo su proyecto en el único lugar viable, incluso sin recibir la ayuda. Este estudio de movilidad reviste mayor importancia hoy, con la normativa vigente, que en el pasado. Ya no se trata sólo de que la Comisión valide una movilidad teórica, sino más bien de que compruebe que el inversor tenía tanto la posibilidad como la intención de ubicar su proyecto en el emplaza- miento alternativo en caso de que no se concediesen las ayudas regionales. La información facilitada por Italia a este respecto sigue siendo incompleta a pesar de las peticiones cursadas. La Comisión sólo ha recibido una brevísima explicación en que se afirma que Fiat optó entre las fábricas de Polonia y el polo industrial Rivalta/Mirafiori, y se sostiene que la solución polaca habría supuesto importantes ventajas con respecto a Italia, especialmente en lo relativo a los costes de la mano de obra. La Comisión considera que, cuando se adoptó la deci- sión de inversión hacia 1993-1994, la oportunidad real de localizar el proyecto en Polonia no era tan evidente como afirman actualmente las autoridades italianas. Por ejemplo, el riesgo industrial no era desdeñable, en un período en el que Fiat Auto Polonia estaba en plena reorganización. Las redes de proveedores locales de componentes eran tan densas como lo son actualmente, y no estaba claro que el establecimiento de proveedores fuera a tener éxito. Por otra parte, en el análisis de la movilidad del proyecto, las autoridades italianas eluden las importantes ventajas en términos de flexibilidad —uno de los objetivos estratégicos de Fiat— que se derivan de la constitución y conservación del polo Rivalta-Mirafiori. 18. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 117/31 (52) Así pues, el Gobierno italiano no ha podido propor- cionar a la Comisión más que indicaciones demasiado parciales sobre la posibilidad de producir 200 Bravo/ Brava y 200 Marea en Biesko-Biala o en Tichy en condi- ciones óptimas, y prácticamente no le ha proporcionado dato alguno sobre la intención real de Fiat de trasladar la inversión a Polonia. (53) Por lo tanto, la Comisión considera que Italia no ha demostrado la movilidad del proyecto. Así pues, a falta la ayuda de un emplazamiento alternativo creíble, regional notificada no es necesaria para alcanzar los objetivos del apartado 3 del artículo 87 del Tratado. (54) Otros objetivos de las ayudas, a los que en algún momento ha aludido el Gobierno italiano, como la protección del medio ambiente y la innovación, no han sido objeto de ninguna explicación detallada, a pesar de las peticiones de información cursadas por la Comisión. Por tanto, ésta no ha tenido ocasión de examinar la posibilidad de ayudas para actividades innovadoras o de protección del medio ambiente. (56) Ya el 22 de diciembre de 1999, basándose en un razona- miento análogo, la Comisión adoptó una decisión final negativa sobre la ayuda (C 9/99) en favor de Fiat Mira- fiori Meccanica. HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Artículo 1 La ayuda estatal que Italia prevé conceder a la fábrica de Rivalta (Turín) de Fiat Auto SpA es incompatible con el mercado común. Dicha ayuda no puede, por tanto, concederse. Artículo 2 Dentro de los dos meses siguientes a la notificación de la presente Decisión, Italia informará a la Comisión de las medidas adoptadas para atenerse a ella. Artículo 3 V. CONCLUSIÓN El destinatario de la presente Decisión será la República Italiana. (55) La ayuda regional prevista por las autoridades italianas en favor de Fiat Rivalta no es necesaria para alcanzar los objetivos previstos en la letra c) del apartado 3 del artículo 87 del Tratado, en este caso el de facilitar el desarrollo de determinadas actividades o regiones econó- micas. Por consiguiente, la ayuda en cuestión es incom- patible con el mercado común. Hecho en Bruselas, el 15 de febrero de 2000. Por la Comisión Mario MONTI Miembro de la Comisión


title: 2000/337/EG: Kommissionens beslut av den 15 februari 2000 om det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för Fiat Auto SpA vid anläggningen i Rivalta (Torino) [delgivet med nr K(2000) 487] (Text av betydelse för EES) (Endast den italienska texten är giltig)

text: L 117/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 5. 2000 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 15 februari 2000 om det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för Fiat Auto SpA vid anläggningen i Rivalta (Torino) [delgivet med nr K(2000) 487] (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2000/337/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT kommissionens frågor kom slutligen i en skrivelse av den 20 november 1998. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88. 2 första stycket i detta, (2) med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta, efter att i enlighet med nämnda artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och efter att ha beaktat de yttranden som inkommit, och av följande skäl: Kommissionen underrättade Italien genom en skrivelse av den 9 mars 1999 om sitt beslut, fattat den 3 februari 1999, att inleda ett förfarande om stödet enligt artikel 88. 2 i EG-fördraget. Samtidigt uppmanades landet att inom en månad översända alla handlingar, upplysningar och övriga uppgifter som är nödvändiga för kommissio- nens bedömning av om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. Om så inte skedde skulle kommissionens beslut grundas på redan lämnade uppgifter. I. FÖRFARANDE (1) Italien anmälde under perioden oktober till december 1997 sex förslag till statligt stöd till bolaget Fiat Auto SpA (nedan kallat Fiat) enligt artikel 88. 3 i EG-fördraget, varav ett, registrerat med nummer N 834/97, avsåg finansiering av investeringar i monteringsanläggningen i Rivalta, Torino, i regionen Piemonte (nedan kallad Fiat Rivalta). För att få tillräckligt beslutsunderlag begärde kommissionen ytterligare upplysningar och sände flera påminnelser till de italienska myndigheterna. Den 23 april 1998 hölls ett möte med de italienska myndighe- terna om granskningen av ärendet. Svar på vissa av (3) (4) (5) inleda förfarandet har Kommissionens beslut om att offentliggjorts officiella i tidning (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter. Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter. gemenskapernas Europeiska Den 24 februari 1999 besökte kommissionens företrä- dare Mirafiori, bland annat för att diskutera det aktuella ärendet. Den 9 april 1999 begärde den italienska regeringen anstånd med svaret och lämnade den 16 april 1999 de upplysningar som ansågs nödvändiga för att slutföra granskningen av ärendet. (1) EGT C 120, 1. 5. 1999 och EGT C 288, 9. 10. 1999, s. 37. (2) EGT C 120, 1. 5. 1999, s. 6. 18. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 117/27 (6) (7) (8) (9) Nya bedömningar har stärkt kommissionen i dess tvivel i fråga om ärendet Fiat Rivalta, i synnerhet i fråga om det planerade stödets nödvändighet. Genom en skrivelse den 14 juni 1999 informerades Italien om kommissio- nens beslut av den 26 maj 1999 att utvidga det förfa- rande som inleddes den 3 februari 1999. Landet uppma- nades att inom en månad översända alla handlingar, upplysningar och övriga uppgifter som krävs för att bedöma om stöden är förenliga med den gemensamma marknaden. Om så inte skedde skulle kommissionen fatta ett beslut på grundval av de uppgifter den förfogade över. Kommissionens beslut att utvidga förfarandet har offent- liggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (1). Kommissionen har gett berörda parter tillfälle att yttra sig. Inga synpunkter har emellertid meddelats kommis- sionen i ärendet. II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET Det aktuella stödet skulle tilldelas Fiat, som kontrolleras av Fiat SpA Fiat-koncernen är verksam inom fordons- branschen via de tre bolagen Fiat Auto (passagerar- fordon), IVECO (nyttofordon) och Magneti Marelli (reservdelar). Fiat har fabriker i bland annat Italien, Polen, Turkiet och Sydamerika. 1998 sålde företaget cirka 2,4 miljoner fordon (2), under märkesnamnen Alfa Romeo, Ferrari, Fiat, Lancia och Maserati, varav 38 % såldes i Italien, 29 % i resten av Europa och 33 % i övriga världen. (10) Fiats planerade investering är lokaliserad till Rivalta, ett stödområde enligt artikel 87. 3 c i fördraget, under perioden mars 1995–1999. Den högsta tillåtna stödin- tensiteten för regionen motsvarar en nettobidragsekviva- lent på 10 % för stora företag. (11) Anläggningen i Rivalta, som hade 4 580 anställda under perioden, producerade cirka 85 000 passagerarfordon under 1997. (12) Det planerade stödet hade främst till syfte att — göra anläggningen mera flexibel, och därigenom anpassa den för montering av modellerna Fiat Bravo/ Brava och Marea, Lancia Nuova Dedra samt Alfa Romeo 166, — förbättra ergonomin, (17) — åstadkomma en bättre balans mellan manuella och automatiserade moment i produktionen, — förbättra miljöskyddsaspekter, — möjliggöra för Fiat Rivalta att träda in vid produk- tionstoppar för modellerna Bravo, Brava och Marea som andra fabriker inom koncernen inte har kapa- citet att klara. (1) EGT C 288, 9. 10. 1999, s. 37. (2) Källa: Fiat, fakta och siffror 1999 (inofficiell översättning). (13) Investeringen måste ses mot bakgrund av de mycket nära förbindelserna mellan Fiat Rivalta och Fiat Mirafiori. Såväl själva produktionsprocessen som de avtal som slutits i fråga om organisationen av arbetet möjliggör i själva verket samordna produktionen beroende på tekniska och kommersiella behov. Dessa båda anläggningar utgör således en i högsta grad integrerad enhet, som Fiat-koncernen själv kallar di Rivalta-Mirafiori). för de båda fabrikerna att Rivalta-Mirafiori-distriktet (comprensorio (14) Programmet och investeringarna inleddes 1994. Investe- ringskostnaderna började betalas i september 1994. En provserie vid Fiat Rivalta planerades för första halvåret 1997. (15) Andra regionala stöd till ett nominellt värde på 46 miljarder italienska lire (24 miljoner euro) planeras enligt den godkända stödordningen i lag nr 488/92. Stödinten- siteten bedömdes ursprungligen till 4,2 %, nuvärdesbe- räknad. (16) När förfarandet inleddes den 3 februari 1999 ifrågasatte kommissionen stödets förenlighet med den gemen- samma marknaden på flera punkter, främst med avse- ende på projektets rörlighet och de anmälda stödens proportionalitet, och bad de italienska myndigheterna om följande ytterligare dokumentation: i) En lokaliseringsstudie (eller motsvarande) i Fiats regi som styrker investeringarnas rörlighet, dvs. att den aktuella tillverkningen skulle ha kunnat ske under lönsamma former med en alternativ ekonomiskt lokalisering i gemenskapen eller i Central- eller Östeuropa. ii) En kostnads- och intäktsanalys genomförd i samord- ning med ovannämnda studie, med uppgifter om projektets verksamhets- och investeringskostnader. iii) Uppgifter om hur Fiat Rivalta-anläggningens produk- tionskapacitet utvecklats. Senare visade det sig att Fiat Rivalta fram till i mars 1995 inte ingick i något stödområde. Projektet inleddes dock redan 1994 sedan genomförbarhetsstudier och lokaliseringsutredningar utförts, något som måste ha skett kring 1993. Således kan man sluta sig till att beslutet om att investera i Rivalta inte kan ha tagits senare än 1993 eller 1994, då anläggningen alltså inte ingick i något stödområde. När förfarandet utvidgades uttryckte kommissionen därför allvarliga tvivel på att investeraren skulle ha räknat med att få regionalstöd för projektet. Något stöd var således inte nödvändigt för att genomföra de planerade investeringarna i Fiat Rivalta. L 117/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 5. 2000 (18) Såväl i beslutet om att inleda förfarandet som i beslutet om att utvidga det uppmanade kommissionen Italien att inom en månad översända alla uppgifter som krävdes för att bedöma de aktuella stödens förenlighet med den inre marknaden. Om så inte skedde skulle kommissio- nens beslut grundas på redan lämnade uppgifter. III. KOMMENTARER FRÅN ITALIEN (19) Den 9 april 1999 begärde Italien anstånd med att svara på beslutet av den 3 februari 1999 om att förfarandet inletts. Den 16 april 1999 lämnade Italien i en skrivelse de upplysningar som ansågs nödvändiga för kommissio- nens slutliga bedömning av ärendet. (20) Den italienska regeringen framhåller först och främst att biltillverkningsdelen av projektet gäller produktion av 200 Marea per dag och 200 Bravo/Brava per dag. Alter- nativet skulle ha varit att tillverka dessa fordon i Polen i någon av de befintliga fabrikerna i Tichy eller Bielsko- Biala. En sådan lösning skulle ha haft flera fördelar, bland annat lägre arbetskraftskostnader med en bibe- investeringsbehov, hållen hög kvalitetsnivå, mindre kortare avstånd till vissa centraleuropeiska marknader för Fiat-bilar i klasserna C och D, samt en god möjlighet att skapa ett nätverk av lokala underleverantörer, vilket är ett viktigt mål för Fiat. (21) För det andra har de italienska myndigheterna genom- fört en kostnads- och intäktsanalys, där Fiat Rivalta jämförs med Polen-alternativet, för att mäta investering- arnas rörlighet enligt skäl 20. Investeringarna uppgår till totalt 689 miljarder lire (cirka 356 miljoner euro) och har skett enligt följande tidsplan: 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Totalt (i miljarder lire) Rörliga tillgångar Fasta tillgångar 11 10 21 43 55 98 115 190 76 52 305 128 49 34 83 Totalt 33 33 21 21 294 395 689 (22) Nettonackdelen med en investering i fabriken i Italien skulle således uppgå till 65 %, medan stödintensiteten motsvarar 4,7 %. IV. BEDÖMNING AV STÖDET (23) De planerade regionalstöden kompenserar inte för nack- delarna med att lokalisera investeringarna till Fiat Rivalta, men hade givetvis en viss betydelse för det defi- nitiva beslutet. (24) För det tredje påpekar Italiens regering att produktions- kapaciteten, som ursprungligen låg på 1 400 fordon/dag, minskade från och med 1997. Det anges dock inga exakta siffror för denna minskning. (25) Den italienska regeringen framhåller för det fjärde att lag nr 488/92 har särskilda tillämpningsvillkor, bland annat när det gäller retroaktiv rätt till investeringsstöd. (26) Som svar på kommissionens kompletterande beslut av den 26 maj 1999 om att inleda förfarandet lämnade den italienska regeringen den 20 juli 1999 närmare upplys- ningar dels om bakgrunden till den nya stödordningen och om hur den tillämpats på stöden, dels om hur de formella kraven på stödansökningarna hade iakttagits. (27) Det stöd till förmån för Fiat Auto som anmälts utgör statligt stöd enligt artikel 87. 1 i EG-fördraget. Stödet finansieras av staten med offentliga medel. Stödet står för en ej försumbar del av den sammanlagda finansier- ingen av projektet och kan därför snedvrida konkur- rensen inom gemenskapen genom att gynna Fiat Auto i förhållande till andra företag som inte får stöd. På bilmarknaden förekommer en betydande handel mellan medlemsstaterna. (28) De aktuella stöden går till ett bolag som tillverkar och monterar bilar, och således utgör en del av bilsektorn i den mening som avses i gemenskapens rambestäm- melser för statligt stöd till bilindustrin (1) (nedan kallade relevanta rambestämmelser). (29) De planerade stöden, som anmäldes den 3 december 1997, skulle ges inom ramen för den godkända stödord- ningen i lag nr 488/92. Enligt rambestämmelserna skall alla stöd som offentliga myndigheter avser att bevilja ett enskilt projekt, inom ramen för en godkänd stödordning som redan godkänts till förmån för ett företag i bilsek- torn, anmälas innan de får beviljas, i enlighet med artikel 88. 3 i fördraget, om minst ett av följande tröskelvärden överskrids: (1) EGT C 279, 15. 9. 1997, s. 1. 18. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 117/29 i) En totalkostnad för projektet på 50 miljoner euro. ii) Ett bruttobelopp av statligt stöd och stöd som härrör 5 gemenskapsinstrument sammanlagt på från miljoner euro. (30) (31) (32) (33) Både projektets totalkostnad och stödbeloppet överstiger i det här fallet ovanstående tröskelvärden. När det plane- rade stödet till Fiat Rivalta anmäldes följde de italienska myndighetema därför bestämmelserna i artikel 88. 3 i fördraget. gemensamma marknaden. När förenliga med bestämmelserna i I artikel 87. 2 i EG-fördraget räknas vissa stöd upp som fördraget. Med är hänsyn till stödets art och syfte samt till var investering- arna gjordes är punkt a, b och c i nämnda bestämmelse inte tillämpliga på det aktuella projektet. I artikel 87. 3 räknas de stöd upp som kan anses vara förenliga med den förenligheten bedöms skall man ta hänsyn till hela gemenskapens intresse, inte enbart till nationella intressen. Undantag enligt artikel 87. 3 bör beviljas restriktivt för att den fungera väl och med gemensamma marknaden skall hänsyn till principen i artikel 3 g i fördraget. När det gäller undantag enligt artikel 87. 3 b eller d är det uppen- bart att det aktuella stödet inte avser ett projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälper en allvarlig störning av Italiens ekonomi. Stödet avser inte heller att främja landets kultur eller bevara kulturarvet. När det gäller undantag enligt artikel 87. 3 a eller c, skulle endast c kunna vara relevant i detta fall, eftersom Rivalta- området mottagit stöd enligt den bestämmelsen men aldrig mottagit stöd enligt a. För att kunna uttala sig om huruvida det planerade stödet kan anses förenligt med den gemensamma mark- naden enligt undantaget fördraget prövar kommissionen om villkoren i de relevanta rambestämmelserna är uppfyllda. i artikel 87. 3 c i Enligt rambestämmelserna kontrollerar kommissionen alltid att stöden både står i proportion till de problem som skall avhjälpas och är nödvändiga för att genomföra projektet (1). kunna godkänna stöd till bilindustrin krävs att de båda kriteri- erna om proportionalitet och nödvändighet är uppfyllda. kommissionen skall För att (34) Även om stödens proportionalitet normalt bedöms i en kostnads- och intäktsanalys kan kommissionen i detta fall begränsa undersökningen till att endast gälla iaktta- gandet av nödvändighetskriteriet. (1) Se dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, Philip Morris, Rec. 1979, s. 2671, punkt 17 i skälen. (35) När förfarandet inleddes tog kommissionen hänsyn till de särskilda omständigheter som rådde i Italien och som föranledde att stödordningen i lag nr 488/92 godkändes. De mycket speciella omständigheterna när lag nr 488/92 antogs kan förklara dröjsmålen mellan det att projektet inleddes, att de aktuella bilarna började serietillverkas, att stödansökan lämnades in 1996 och att stödet anmäldes i december 1997, vilket framgår av kommissionens beslut den 18 november 1997 (2), den 7 april 1998 (3) och den 30 september 1998 (4). En sådan analys räcker dock inte för att bedöma om stöden var nödvändiga för att projektet skulle kunna genomföras i Rivalta. Kommis- sionen måste även kontrollera i) hur regionalstöden faktiskt påverkade finansierings- analysen av projektet och lokaliseringsstudien av anläggningen i Rivalta, samt ii) hur rörligt projektet i själva verket var. (36) (37) för punkt Kommissionen måste dessutom punkt kontrollera om Italien lämnat tillräckliga bevis för sina påståenden, eftersom undantagen enligt artikel 87. 3 i fördraget skall ges en restriktiv tolkning och med hänsyn till kommissionens förelägganden av den 3 februari 1999 och den 26 maj 1999. Först och främst framgår det av skrivelsen från de italienska myndigheterna av den 16 april att investering- arna inleddes den 31 maj 1994. Det framgår också av de uppgifter som kommissionen förfogar över att investe- ringskostnaderna började betalas i september 1994, och att de modeller som frågan om rörlighet gäller – och således de enda för vilka ett regionalstöd skulle kunna komma i fråga, nämligen Marea och Bravo/Brava – började tillverkas 1995 respektive 1996. (38) Av skrivelsen från de italienska myndigheterna av den 20 juli 1999 framgår det att utrustningen beställdes i mars–april 1994, och att de första leveranserna kom under andra kvartalet 1994. Det bekräftades att den lokaliseringsstudie som föranledde Fiat att investera i Rivalta ägde rum under 1993 och 1994. (39) Kommissionen noterar att Rivalta ingick i stödområdet först från och med mars 1995 då regionen där Rivalta ligger klassades som stödområde enligt artikel 87. 3 c i fördraget. Den italienska regeringen påpekade i sin skri- velse den 20 juli 1999 om att de lämnat förslag på i stödområden enligt ovannämnda bestämmelse först september 1994. (40) Investeringsbeslutet togs alltså innan Rivalta låg i ett stödområde. (2) EGT C 70, 6. 3. 1998, s. 7. (3) EGT C 240, 31. 7. 1998, s. 3. (4) EGT C 409, 30. 12. 1998, s. 7 och EGT C 384, 12. 12. 1998, s. 2 L 117/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 5. 2000 (41) Denna bedömning förändras därför inte, vare sig av det faktum att Fiat Rivalta nu ligger i ett stödområde enligt mål 2 eller av påståendet att utrustningen i början av projektet kunde flyttas från en ort till en annan. (47) Kommissionen finner slutligen att ingen medlemsstat, och ännu mindre ett företag, rimligen kan räkna med att en viss region skall klassas som stödområde enligt artikel 87. 3 c i fördraget innan kommissionen beslutat det. (42) Enligt uppgifterna från de italienska myndigheterna började modellerna Bravo och Brava tillverkas i Rivalta 1995, vilket visar att större delen av investeringarna måste ha skett före eller i början av 1995, dvs. innan området klassades som stödområde. (48) Den italienska regeringen har enligt kommissionen inte visat att Fiat verkligen räknade med regionalstödet som en nödvändig förutsättning för att välja läget i Rivalta. Det anmälda regionalstödet är därmed inte nödvändigt för att nå de mål som nämns i artikel 87. 3 i fördraget. (43) Kommissionen anser det därför mycket osannolikt att Fiat kan ha räknat med att finansiera projektet i Rivalta med regionalstöd. De italienska myndigheterna har inte heller inkommit med några uppgifter som påverkar kommissionens ståndpunkt i denna fråga. (49) (44) Även om möjligheten att få regionalstöd skulle ha vägts in i bolagets bedömning godtog man implicit att stöd kanske inte skulle beviljas, eftersom förhandstillstånd krävs från kommissionen enligt de relevanta rambestäm- melserna. (45) När Fiat tog sitt investeringsbeslut och enligt uppgift skulle ha räknat med ett eventuellt statligt stöd till Rivalta-projektet borde enligt kommissionens praxis en kostnads- och intäktsanalys ha gjorts för att jämföra den planerade fabriken med en alternativ ort i någon region som inte får stöd från gemenskapen men som låg väl till för en investering från Fiat (1). Såväl Fiat som de italienska myndigheterna kände vid tidpunkten väl till denna praxis, som redan hade tillämpats i flera fall, bland annat fråga om Fiat Mezzogiorno. Kommis- sionen har inga uppgifter om hur den alternativa orten valts ut, men det rimligaste hade varit ett centralt läge i norra Italien. Enligt kommissionens erfarenheter skulle en kostnads- och intäktsanalys knappast ha visat att Rivalta medförde sådana nackdelar som kan ge rätt till regionalstöd. De italienska myndigheterna har i varje fall inte kunnat visa att Fiat faktiskt hade tagit med ett regionalstöd i beräkningen när beslutet om investeringen i Rivalta fattades. i (50) (51) (46) Kommissionen understryker också att den alternativa lokalisering i Polen (Bielsko-Biala eller Tichy) som Italien hänvisar till, blev möjlig först sedan de relevanta rambe- stämmelserna trädde i kraft i januari 1998, dvs. fyra år efter Fiats investeringsbeslut. (1) EGT C 37, 11. 2. 1993, s. 15. I de relevanta rambestämmelserna sägs vidare angående stödets nödvändighet att företag som får stöd klart skall kunna visa att det har ett ekonomiskt lönsamt alternativ för genomförandet av projektet eller delar av projektet. Om den ifrågavarande investeringen inte kan göras på någon annan ny eller befintlig industrianläggning inom koncernen som kan ta emot investeringen i fråga måste företaget genomföra projektet på den enda möjliga fabriksanläggningen, även utan stöd. I de nya rambe- stämmelserna är utredningen av rörlighet ännu viktigare än förut. Kommissionen får nu inte längre bara visa en teoretisk rörlighet, utan måste visa att investeraren både kunnat och velat lägga projektet på annan plats om regionalstöd inte beviljats. Trots kommissionens förelägganden är den information som de italienska myndigheterna lämnat i frågan otill- räcklig. Kommissionen har bara mottagit en mycket kortfattad förklaring, där det framhålls att Fiats val skulle ha stått mellan att investera i fabrikerna i Polen eller i Mirafiori/Rivalta-anläggningarna, och att det polska alternativet i synnerhet i fråga om arbetskraftskostnader. skulle ha erbjudit betydande fördelar, Kommissionen tror inte att lokaliseringen i Polen när investeringsbeslutet togs 1993–1994 var ett så konkret alternativ som de italienska myndigheterna nu gör gällande. Det fanns till exempel en väsentlig industriell risk, eftersom Fiat Auto Poland befann sig mitt uppe i en omorganisation. Det lokala leverantörsnätet för kompo- nenter var inte så utvecklat som idag och det är inte uppenbart att ett sådant nät kunde ha upprättats fram- gångsrikt i detta skede. När de italienska myndigheterna bedömer investeringens rörlighet bortser de också från de viktiga fördelar i form av flexibilitet – ett av Fiat- koncernens strategiska mål – som vunnits genom Rivalta/Mirafiori-komplexets) uppbyggnad och upprätt- hållande. 18. 5. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 117/31 (52) Den italienska regeringen har endast lämnat mycket ofullständiga uppgifter till kommissionen om möjlighe- terna att tillverka 200 Bravo/Brava och 200 Marea i Biesko-Biala, och praktiskt taget ingen information om huruvida Fiat faktiskt avsåg att förlägga investeringen till Polen. (53) Den italienska regeringen har därmed enligt kommis- sionen inte visat att projektet var rörligt. Eftersom ingen rimlig alternativ lokaliseringsort fanns är det anmälda regionalstödet inte nödvändigt för att uppnå syftet med artikel 87. 3 i fördraget. (54) Den italienska regeringen har i förbigående åberopat andra skäl för att bevilja stöd, till exempel stöd till skydd för miljön och innovationsstöd. Trots att kommissionen begärt inga utförliga uppgifter avseenden. Därför har kommissionen inte kunnat utreda om stöd för innova- tioner eller till skydd för miljön har förekommit. ytterligare upplysningar har i dessa lämnats V. SLUTSATSER (55) Det regering planerar regionalstöd som Italiens till förmån för Fiat Rivalta är inte nödvändigt för att uppnå syftet med artikel 87. 3 c i fördraget, nämligen att under- lätta viss verksamhet eller stödja vissa ekonomiska områden. Stödet är därför inte förenligt med den gemen- samma marknaden. (56) Av liknande orsaker fattade kommissionen den 22 december 1999 ett slutligt negativt beslut i stödärendet C 9/99 till förmån för Fiat Mirafiori Meccanica. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för Fiat Auto SpA vid anläggningen i Rivalta (Turin) är inte förenligt med den gemensamma marknaden. Stödet får därför inte genomföras. Artikel 2 Italien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet. Detta beslut riktar sig till Republiken Italien. Artikel 3 Utfärdat i Bryssel den 15 februari 2000. På kommissionens vägnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen


title: Regulamento (CE) n.° 347/2000 da Comissão, de 15 de Fevereiro de 2000, que fixa os direitos de importação no sector dos cereais

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing

formats: pdf print

text: L 43/32 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 2. 2000 REGULAMENTO (CE) N. o 347/2000 DA COMISSÃO de 15 de Fevereiro de 2000 que fixa os direitos de importação no sector dos cereais A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) n. o 1249/96 da Comissão, de 28 de Junho de 1996, que estabelece as normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho no que respeita aos direitos de importação no sector dos cereais (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2519/98 (4), e, nomeadamente, o n. o 1 do seu artigo 2. o, Considerando o seguinte (1) O artigo 10. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 prevê que, na importação dos produtos referidos no artigo 1. o do mencionado regulamento, serão cobradas as taxas dos direitos da pauta aduaneira comum; que, todavia, no que respeita aos produtos referidos no n. o 2 do mesmo artigo, o direito de importação é igual ao preço de intervenção válido para esses produtos no momento da importação, majorado de 55 % e diminuído do preço de importação CIF aplicável à remessa em causa; este direito não pode, no entanto, exceder a taxa dos direitos da pauta aduaneira comum. (2) Por força do n. o 3 do artigo 10. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92, os preços de importação CIF são calculados com base nos preços representativos para os produtos em questão no mercado mundial. (3) (4) (5) (6) O Regulamento (CE) n. o 1249/96 estabeleceu as normas de execução do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 no que respeita aos direitos de importação no sector dos cereais. Os direitos de importação são aplicáveis até que entre em vigor o resultado de uma nova fixação; esses direitos permanecem igualmente em vigor se não estiver dispo- nível qualquer cotação na bolsa de referência mencio- nada no anexo II do Regulamento (CE) n. o 1249/96 no decurso das duas semanas anteriores à fixação periódica seguinte. Para permitir o funcionamento normal do regime dos direitos de importação, é conveniente utilizar para o cálculo destes últimos as representativas do mercado verificadas durante um período de referência no que diz respeito às moedas flutuantes. taxas A aplicação do Regulamento (CE) n. o 1249/96 conduz a fixar os direitos de importação em conformidade com o anexo do presente regulamento, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os direitos de importação no sector dos cereais referidos no n. o 2 do artigo 10. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 são fixados no anexo I do presente regulamento com base nos elementos constantes do anexo II. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 16 de Fevereiro de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 15 de Fevereiro de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 161 de 29. 6. 1996, p. 125. (4) JO L 315 de 25. 11. 1998, p. 7. 16. 2. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 43/33 Direitos de importação dos produtos referidos no n. o 2 do artigo 10. o do Regulamento (CEE) n. o 1766/92 ANEXO I Código NC Designação da mercadoria 1001 10 00 Trigo duro de alta qualidade de qualidade média (1) 1001 90 91 Trigo mole, para sementeira 1001 90 99 Trigo mole de alta qualidade, com exclusão do trigo mole para sementeira (3) de qualidade média de qualidade baixa 1002 00 00 Centeio 1003 00 10 Cevada, para sementeira 1003 00 90 Cevada, com exclusão de cevada para sementeira (3) 1005 10 90 Milho para sementeira, com exclusão do híbrido 1005 90 00 Milho, com exclusão do milho para sementeira (3) 1007 00 90 Sorgo de grão, com exclusão do híbrido destinado a sementeira Direito de importação por via terrestre, fluvial ou marítima proveniente de portos mediterrânicos, do mar Negro ou do mar Báltico (em EUR/t) Direito de importação por via aérea ou por via marítima proveniente de outros portos (2) (em EUR/t) 22,84 32,84 36,12 36,12 71,05 82,08 80,45 80,45 80,45 84,53 84,53 80,45 12,84 22,84 26,12 26,12 61,05 72,08 70,45 70,45 70,45 74,53 74,53 70,45 (1) Em relação ao trigo duro que não satisfaça a qualidade mínima para o trigo duro de qualidade média, referida no anexo I do Regulamento (CE) n. o 1249/96, é aplicável o direito fixado para o trigo mole de baixa qualidade. (2) No que respeita às mercadorias que chegam à Comunidade através do oceano Atlântico ou via Canal do Suez [n. o 4 do artigo 2. o do Regulamento (CE) n. o 1249/96], o importador pode beneficiar de uma diminuição dos direitos de: — 3 EUR/t, se o porto de descarga se situar no Mediterrâneo, — 2 EUR/t, se o porto de descarga se situar na Irlanda, no Reino Unido, na Dinamarca, na Suécia, na Finlândia ou na costa atlântica da Península Ibérica. (3) O importador pode beneficiar de uma redução forfetária de 14 ou 8 EUR/t, sempre que as condições estabelecidas no n. o 5 do artigo 2. o do Regulamento (CE) n. o 1249/96 estejam satisfeitas. L 43/34 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 2. 2000 ANEXO II Elementos de cálculo dos direitos (período de 1. 2. 2000 a 14. 2. 2000) 1. Médias no período das duas semanas anteriores ao dia da fixação: Cotações em bolsa Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Produto (% de proteínas a 12 % de humidade) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 qualidade média (*) US barley 2 Cotação (euros/t) 119,66 108,64 98,06 88,86 162,05 (**) 152,05 (**) 104,44 (**) Prémio relativo ao Golfo (euros/t) 29,11 5,20 4,75 11,50 Prémio relativo aos Grandes Lagos (euros/t) — — — — (*) Prémio negativo de um montante de 10 euros por tonelada [n. o 1 do artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 1249/96]. (**) Fob Golfe. — — — — — — 2. Fretes/despesas: Golfo do México-Roterdão: 16,05 euros/t, Grandes Lagos-Roterdão: 28,78 euros/t. 3. Subvenções referidas no n. o 2, terceiro parágrafo, do artigo 4. o do Regulamento (CE) n. o 1249/96: 0,00 euros/t (HRW2) 0,00 euros/t (SRW2)


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-0388/00 från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen. Genetiska analyser av invandrare i Schweiz.

eurovoc_concepts:
Switzerland
application of the law
family migration
free movement of persons
genetics
mixed agreement

text: C 26 E/36 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 26. 1. 2001 Svar fr(cid:229)n Margot Wallstr(cid:246)m p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (6 april 2000) N(cid:228)r det g(cid:228)ller r(cid:229)dets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bed(cid:246)mning av inverkan p(cid:229) milj(cid:246)n av vissa offentliga och privata projekt, b(cid:246)r det p(cid:229)pekas att kommissionen har inlett ett (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfarande mot Spanien med anledning av det felaktiga inf(cid:246)rlivandet av detta direktiv i den spanska lagstiftningen. Kommissionen har s(cid:229)ledes v(cid:228)ckt (cid:229)tal inf(cid:246)r domstolen (1) p(cid:229) grund av detta. I artikel 3 i r(cid:229)dets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, om (cid:228)ndring av direktiv 85/337/EEG, f(cid:246)reskrivs att medlemsstaterna skall f(cid:246)lja detta direktiv senast den 14 mars 1999. Det b(cid:246)r uppm(cid:228)rksammas att kommissionen rutinm(cid:228)ssigt inleder (cid:246)vertr(cid:228)delsef(cid:246)rfaranden mot medlemsstater som inte anm(cid:228)ler nationella genomf(cid:246)randebest(cid:228)mmelser inom den f(cid:246)reskrivna tidsfristen i enlighet med villkoren i artikel 226 (tidigare artikel 169) i EG-f(cid:246)rdraget. N(cid:228)r det g(cid:228)ller direktiv 97/11/EG har ett motiverat yttrande anm(cid:228)lts till Spanien. Det projekt som parlamentsledamoten tar upp h(cid:228)nf(cid:246)r sig till industrianl(cid:228)ggningar som avser elektrisk energi eller anl(cid:228)ggningar som avser (cid:246)verf(cid:246)ring av elektrisk energi med luftledningar. Denna typ av projekt f(cid:246)rekommer i bilaga II till direktiv 85/337/EEG. I enlighet med artikel 4. 2 b(cid:246)r de projekt som h(cid:246)r till bilaga II genomg(cid:229) en utv(cid:228)rdering om den ber(cid:246)rda medlemsstaten anser att projektets egenskaper kr(cid:228)ver det. Det b(cid:246)r noteras att en milj(cid:246)konsekvensbed(cid:246)mning verkar ha genomf(cid:246)rts i detta fall. Vad g(cid:228)ller resten har kommissionen ingen m(cid:246)jlighet att p(cid:229) grundval av de uppgifter som parlamentsledamoten har angivit bed(cid:246)ma om de (cid:228)ndringar som projektet har medf(cid:246)rt borde genomg(cid:229) en utv(cid:228)rdering vad g(cid:228)ller dess konsekvenser. Lammgam h(cid:246)r till de arter som (cid:228)r skyddade i enlighet med r(cid:229)dets direktiv 92/43/EEG (2) av den 21 maj 1992, om bevarande av livsmilj(cid:246)er samt vilda djur och v(cid:228)xter. Ett LIFE-projekt g(cid:228)ller s(cid:228)rskilt skyddet av lammgamar i omr(cid:229)det Moncayo, i den autonoma regionen Aragonien. ¯terinf(cid:246)randet av denna art i detta omr(cid:229)de kommer att vara mycket viktigt f(cid:246)r (cid:229)terinf(cid:246)randet i de andra bergsregionerna i Spanien. Kommissionen, i dess roll som f(cid:246)rdragens f(cid:246)rvaltare, kommer att vidta de (cid:229)tg(cid:228)rder som (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndiga f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att gemenskapsr(cid:228)tten f(cid:246)ljs i denna fr(cid:229)ga. (1) M(cid:229)l C-474/99. (2) EGT L 206, 22. 7. 1992. (2001/C 26 E/049) SKRIFTLIG FR¯GA E-0388/00 fr(cid:229)n Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen (15 februari 2000) ˜mne: Genetiska analyser av invandrare i Schweiz F(cid:246)rra s(cid:246)ndagen rapporterade programmet (cid:148)Mise au point(cid:148) i den franskspr(cid:229)kiga televisionen i Schweiz (TSR) om ett lagf(cid:246)rslag som nu behandlas av f(cid:246)rbundsr(cid:229)dets ledamot Ruth Metzler. Enligt programmet inneb(cid:228)r f(cid:246)rslaget att de som (cid:229)beropar familjeanknytningssk(cid:228)l f(cid:246)r att f(cid:229) invandra till Schweiz, i framtiden kommer att underst(cid:228)llas genetiska analyser f(cid:246)r att man skall kunna kontrollera att uppgifterna om sl(cid:228)ktskap (cid:228)r korrekta. Med beaktande av det avtal som finns mellan Europeiska unionen och Schweiz skulle jag vilja fr(cid:229)ga f(cid:246)ljande: 1. Hur t(cid:228)nker Europeiska unionen bem(cid:246)ta dessa orov(cid:228)ckande signaler av fr(cid:228)mlingsfientligt slag, som i detta fall snarast p(cid:229)minner om nazistiska metoder? 2. Vad t(cid:228)nker kommissionen g(cid:246)ra, mot bakgrund av att s(cid:229) m(cid:229)nga utl(cid:228)ndska medborgare arbetar i Schweiz och att ett stort antal av dem har sitt ursprung i EU:s olika medlemsstater? 26. 1. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 26 E/37 Svar fr(cid:229)n Christopher Patten p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (9 mars 2000) Kommissionen har f(cid:246)r n(cid:228)rvarande ingen m(cid:246)jlighet att agera mot Schweiz i lagf(cid:246)rslaget. fr(cid:229)ga om det aktuella Kommissionen (cid:228)r dock v(cid:228)l medveten om att den r(cid:228)ttsliga st(cid:228)llningen f(cid:246)r de medborgare i gemenskapen som arbetar i Schweiz (cid:228)r otillfredsst(cid:228)llande. D(cid:228)rf(cid:246)r har kommissionen med Schweiz f(cid:246)rhandlat fram ett omfattande avtal om fri r(cid:246)rlighet f(cid:246)r personer i syfte att anpassa de schweiziska best(cid:228)mmelserna till gemenskapens regelverk p(cid:229) detta omr(cid:229)de, bl. a. vad g(cid:228)ller social trygghet och pensionsr(cid:228)ttigheter. Avtalet undertecknades den 21 juni 1999 och kommer att tr(cid:228)da i kraft efter det att Europaparlamentet har givit sitt bifall och det har ratificerats av de avtalsslutande parterna. N(cid:228)r avtalet v(cid:228)l har tr(cid:228)tt i kraft kommer kommissionen att noggrant (cid:246)vervaka hur det till(cid:228)mpas i Schweiz och ta upp eventuella sv(cid:229)righeter inom den gemensamma kommittØ som enligt avtalet skall inr(cid:228)ttas. (2001/C 26 E/050) SKRIFTLIG FR¯GA P-0403/00 fr(cid:229)n Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen (8 februari 2000) ˜mne: F(cid:246)ljder av att taxfreehandeln har avskaffats Vid EU-toppm(cid:246)tet i K(cid:246)ln den 4 juni 1999 fattade man beslut om att upph(cid:228)va taxfreebest(cid:228)mmelserna inom EU med verkan fr(cid:229)n och med den 30 juni 1999. Inf(cid:246)r detta beslut f(cid:246)rdes h(cid:228)ftiga diskussioner om vilka (cid:229)terverkningar (cid:229)tg(cid:228)rden skulle f(cid:229). Man h(cid:228)nvisade framf(cid:246)r allt till att avskaffandet av taxfreehandeln skulle leda till en drastisk nedg(cid:229)ng i antalet arbetstillf(cid:228)llen. Jag st(cid:228)ller d(cid:228)rf(cid:246)r f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor till kommissionen: 1. Har kommissionen redan tillg(cid:229)ng till uppgifter (cid:246)ver vilka f(cid:246)ljder avskaffandet av taxfreehandeln f(cid:229)tt p(cid:229) arbetsmarknaden? 2. Har kommissionen redan erfarenheter av vilka f(cid:246)ljder beslutet f(cid:229)tt f(cid:246)r best(cid:228)mda regioner och branscher (kustomr(cid:229)den, flygplatser, turism, detaljhandel grundad p(cid:229) taxfreebest(cid:228)mmelser m. m. )? 3. K(cid:228)nner kommissionen till vilka l(cid:228)nder som vidtagit anpassnings(cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r de ber(cid:246)rda regionerna eller branscherna, och i f(cid:246)rekommande fall, i vilken utstr(cid:228)ckning detta gjorts och inom ramen f(cid:246)r hurdana (cid:229)tg(cid:228)rder? Svar fr(cid:229)n Frederik Bolkestein p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (9 mars 2000) F(cid:246)r uppgifter om f(cid:246)ljderna f(cid:246)r syssels(cid:228)ttningen av avskaffandet av skattefri f(cid:246)rs(cid:228)ljning inom gemenskapen h(cid:228)nvisar kommissionen parlamentsledamoten till svaren p(cid:229) de skriftliga fr(cid:229)gorna E-1999/99 fr(cid:229)n Chris Davies (1) och E-2135/99 fr(cid:229)n Bart Staes (2). N(cid:228)r det g(cid:228)ller regionala och strukturella f(cid:246)ljder har kommissionen inte mottagit n(cid:229)gra uppgifter som tyder p(cid:229) att avskaffandet har haft n(cid:229)gon betydande inverkan p(cid:229) specifika regioner eller sektorer. Den f(cid:246)rs(cid:246)ker f(cid:246)r n(cid:228)rvarande fastst(cid:228)lla om medlemsstaterna har till(cid:228)mpat n(cid:229)gra kompensations(cid:229)tg(cid:228)rder med anledning av s(cid:228)rskilda problem som de kan ha haft. (1) EGT C 203 E, 18. 7. 2000, s. 109. (2) EGT C 225 E, 8. 8. 2000, s. 57