title: Regionsudvalgets udtalelse om «Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Mod et bæredygtigt landbrug»

eurovoc_concepts:
common agricultural policy
environmental law
environmental protection

text: C 156/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 6. 2000 Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Mod et bæredygtigt landbrug« (2000/C 156/07) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Mod et bæredygtigt landbrug (KOM(1999) 22 endelig udg. ) (1), under henvisning til Kommissionens beslutning af 29. januar 1999 om at anmode Regionsudvalget om udtalelse under henvisning til artikel 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til beslutning truffet af præsidiet den 7. maj 1999 om at overdrage det forberedende arbejde til Underudvalg 2 »Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne, Fiskeri«, under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 183/99 rev. 3) vedtaget af Underudvalg 2 den 26. november 1999 (ordfører: Thérèse Algudo, borgmester i Saint-Fulgent, F/PPE) — på den 32. plenarforsamling den 16. og 17. februar 2000 (mødet den 17. februar) vedtaget følgende udtalelse. Indledende bemærkninger Franz Fischler, kommissær med ansvar for landbrug og udvikling af landdistrikter, definerer begrebet bæredygtighed på følgende måde: »en udvikling er bæredygtig, når hver generation formår at opfylde sine egne behov uden at begrænse fremtidige generationers mulighed for at opfylde deres behov«. Han tilføjer følgende: »Den udfordring, som knytter sig til en bæredygtig udvikling, består ligeledes i at fremme den økonomiske effektivitet og den socioøkonomiske ligevægt, samtidig med at man bevarer og styrker naturens og miljøets kvalitet samt kulturarven« (2). Denne opfattelse passer fortrin- ligt på landbrugsproduktionen og deles af hele erhvervet. — ifølge De Forenede Nationer skal verdens fødevareproduk- tion øges med mindst 75 % over de næste 30 år for at brødføde en befolkning, som vil vokse fra 5 mia. i dag til 8,5 mia. i 2025; — en forøgelse af produktionen ved hjælp af moderne metoder, som bevarer naturressourcerne, er derfor nødven- dig for at undgå underernæring og sult i verden; — landbrug og skovbrug sikrer den socioøkonomiske lige- vægt og fastholder beskæftigelsen i landdistrikterne; des- uden opretholder de klimaets, økosystemernes og landska- bets naturlige balance; — Den seneste tids begivenheder har imidlertid vist, at selv om hensigten måske nok er prisværdig, er midlerne til at nå frem hertil stadig omgærdet af stor usikkerhed. Undertiden er der også uoverensstemmelse mellem målsæt- ningen og de økonomiske og demografiske krav. Der landbrugets indbyggede bæredygtighed er fare for, at undergraves i takt med, at erhvervets økonomiske grundlag svækkes. Landbruget er et erhverv af afgørende betydning for Europa: landbrug er en af den europæiske befolknings ældste beskæfti- gelser. Vore kulturelle rødder og vore traditioner er forankrede i landbruget. Afvandringen fra land til by og til de store industrisektorer har forarmet landbrugsområderne i en sådan grad, at de blevet udsat for hydrologisk ødelæggelse. Afvan- dringen fra land til by har gennem tiden ligefrem udslettet hele lokalsamfund og mange kommuners identitet, hvorved den har ødelagt den skrøbelige balance og det harmoniske forhold mellem by og land, der i dag er et af de bærende elementer i den nye EFFU-politik. (1) EFT C 173 af 19. 6. 1999, s. 2. (2) Tale af Franz Fischler på det uformelle rådsmøde (landbrug) den 30. maj og 1. juni 1999 i Dresden. Europa er ikke isoleret. Det står åbent over for omverdenen og må tage hensyn til dennes bindinger. Landbruget står over for en virkelig udfordring, for hvorledes kan man forlige en galopperende demografis behov med et »økologisk« landbrugs 6. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/41 formåen, når dette hverken kan eller ville kunne masseprodu- cere? er uden konsekvenser for jord, vand og luft. Såvel et intensivt landbrug som nedlæggelse af landbrugsarealer udgør en trussel mod landskabet og den biologiske mangfoldighed. Den europæiske landbrugsmodel er følgelig i fare. Den fælles landbrugspolitik har i årenes løb lagt sig fast på en stadig mere produktionsfikseret og intensiv kurs til skade for miljøet, beskæftigelsen, produkternes kvalitet og arealudnyttelsen. Ge- nerelt set strider den igangværende udvikling imod et bæredyg- tigt landbrug. Imidlertid kan der i nogle lande konstateres betydelige ændringer, som vender denne tendens. Landbruget er også et offer for industrielle metoder. Det indtager en forsvarsstilling, selv om dets ansvar er begrænset. Disse spørgsmål og konstateringer er Regionsudvalget nødt til at tage hensyn til i sin udtalelse. Denne får særlig stor betydning på baggrund af de forhandlinger, der nu påbegyndes i Seattle i WTO-regi. Det er her, Europa med én stemme skal forsvare sin model. 1. Indledning 1. 1. Miljøhensyn er et vigtigt element i den fælles landbrugs- politik. Bevidstheden herom går tilbage til Den Europæiske Fælles Akt fra 1986; Amsterdam-traktaten har gjort bæredygtig udvikling til et af EU’s mål, og på Det Europæiske Råd i Wien i december 1998 erkendte man, at det er vigtigt at sikre sig, at miljøhensyn tilgodeses i de beslutninger, der skal træffes om landbrugspolitikkerne som led i Agenda 2000. 1. 2. Den nye reform af den fælles landbrugspolitik, der foreslås som led i Agenda 2000, har til formål at sikre de nødvendige strukturelle tilpasninger af nogle af de vigtigste markedsordninger samt at indføre en stærk udviklingspolitik for landdistrikterne, som bliver en slags »søjle to« i den fælles landbrugspolitik. Denne politik for landdistriktudvikling bør ikke blot komme landbrugserhvervet til gode. Den bør gøre landdistrikterne, det muligt at inddrage samtlige aktører i hvoraf de vigtigste er de lokale myndigheder, samt fremme etableringen af planer for regionaludvikling. 1. 3. Den hidtil førte fælles landbrugspolitik har, som følge af et højt prisstøtteniveau, virket fremmende på intensivt landbrug og har øget forbruget af gødningsstoffer og fytosani- tære produkter. Dette har i nogle regioner tilskyndet til et stærkt intensivt landbrug, som har medført forurening af vand og jord og ødelagt visse vigtige økosystemer. De deraf følgende høje omkostninger til udbedring af skaderne har forbrugerne eller skatteborgerne måttet betale. Landbrugets intensivering har affødt voldsomme ændringer i landskabet og udgør en trussel mod et differentieret landskab og den dertil knyttede biologiske mangfoldighed. Hvis en landmand i dag ønsker at gå over til økonomisk rentable metoder, må mange af landskabets traditionelle karakteristika ofres gennem udskiftning af sten- gærder eller jordvolde med elektriske hegn, fældning af levende hegn, sammenlægning og opsplitning af landbrugsejendomme. Alt sammen indgreb, som sammen med driftsmetoderne ikke De udfordringer, som både intensivering og ophør 1. 4. med landbrug udgør, rejser derfor en række spørgsmål med tilknytning til forholdet mellem landbrug og miljø samt det fremtidige grundlag for den europæiske model for et bæredygtigt landbrug. Definitionen på bæredygtighed, som omfatter forvaltning af naturressourcer med det sigte at garantere disses brug og udnyttelse i fremtiden, afspejler landbrugernes egen interesse. Derfor skal udnyttelsen af jord- arealer og andre naturressourcer til landbrugsproduktion afve- jes mod andre samfundsværdier i forbindelse med beskyttelsen af miljøet og kulturarven. 1. 5. Reformforslagene i Agenda 2000 har et hovedmål: at udbygge en miljøvenlig europæisk landbrugsmodel, som er samfundsmæssig acceptabel, og som er økonomisk rentabel for landbrugerne. De generelle principper om bæredygtig udvikling bør tilpasses på regionalt plan ved hjælp af en national og regional politik, som tager hensyn til regionernes forskelligartethed og socioøkonomiske karakteristika. Med henblik herpå bør disse politikker iværksætte former for partnerskab med bjergkommuner, der overvejende er præget af landbrug. De lokale institutioner kan nemlig fremme udbredelsen af nye retningslinjer for den fælles landbrugspoli- tik og introduktionen af en ny model for miljømæssigt og økonomisk bæredygtigt landbrug. 2. I Kommissionens meddelelse omtales det, hvorledes landbruget påvirker miljøet, hvorledes man kan afhjælpe dette samt hvorledes afhjælpningen skal finansieres. Medlemsstater- ne har afgørende betydning for, om denne politik krones med held. 2. 1. Bortset fra de regioner, hvor tendensen går i retning af ekstensivering, er det europæiske landbrug kendetegnet ved intensivering og specialisering. Brugen af kemiske gødnings- stoffer og fytosanitære produkter synes at falde, bl. a. på grund af den fælles landbrugspolitik, men er stadig langt større end for en snes år siden. Forbruget af gødningsstoffer er steget fra omkring 5 mio. t i 1950, toppede med mere end 20 mio. t i 1970’erne og 1980’erne og er nu faldet til omkring 16 mio. t. Den fælles landbrugspolitik må imidlertid ikke få den uheldige virkning, at forbruget af fytosanitære produkter nok reduceres, hvis der til gengæld bruges mere koncentrerede eller mere smalspektrede aktivstoffer. De fytosanitære produkters miljø- skadelighed er stadig uklar. Der foretages allerede i dag undersøgelser af de fytosanitære produkters økotoksicitet, inden de markedsføres. Men forskningen bør styrkes yderligere. C 156/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 6. 2000 For at nedbringe brugen af fytosanitære produkter bør man fremme og støtte andre metoder, eksempelvis fornuftig gøds- kning af jorden og brug af naturlige gødningsstoffer i stedet for kemisk gødning. Dog bør anvendelsen af naturlig gødning også kontrolleres, da et overforbrug heraf er lige så skadelig for den økologiske balance. Økologiske produkter vil på grund af ekstraudgifterne til deres fremstilling og den ringe produktion i lang tid fremover fortsat kun udgøre en lille del af den samlede fødevareproduktion. Økologisk landbrug og masseproduktion er stadig i dag ikke forenelige, hvis det økologiske landbrug fortsat skal bevare sin kvalitet. Det er i denne betydning, at man skal anskue dets »marginale betydning«. Man kan også på dette stadium i overvejelserne komme nærmere ind på indførelsen af genetisk modificerede organis- mer i landbrugsproduktionen. Det ser ud til, at disse gør det muligt yderligere at nedbringe brugen af fytosanitære produkter. Imidlertid er forskningen åbenbart ikke tilstrækkelig langt fremme med undersøgelserne af konsekvenserne for menneskets sundhed. Landbrugets bæredygtighed beror på et krav, nemlig at fremstille sunde produkter. Derfor bør brug af genetisk modificerede organismer i landbruget forudgående godkendes af Verdenssundhedsorganisationen (WHO), idet dennes henstillinger vil få gyldighed i hele verden. Dog er det i dag umuligt at pålægge WHO den dobbelte opgave at godken- de nye genetisk modificerede organismer på et videnskabeligt grundlag og kontrollere dyrkningen af dem. Det har organisa- tionen ikke midler til, i det mindste ikke i dag. Derimod bør forbrugeroplysningen styrkes ved at indføre generel oprindel- sesmærkning af landbrugsprodukter, herunder forarbejdede produkter; denne metode anvendes allerede i mange sektorer. Desuden må det sikres, at man i forbindelse med anvendelsen af moderne teknologi som f. eks. genteknologi undgår uheldige udviklinger inden for landbruget, såsom tiltagende produk- tionsteknisk og økonomisk afhængighed samt yderligere begrænsning af den genetiske mangfoldighed inden for planteavlen. 2. 2. EU’s tiltag har bidraget til vækst i økologisk landbrug. Dette, som er miljøvenligt, er inde i en rivende udvikling; antallet af økologiske bedrifter steg fra 35 476 i 1993 til 93 830 i 1997. I visse lande, der har en stærkere gastronomisk tradition, støttes disse produktioner oftest også af de lokale myndigheder, der ser fremme af lokale kvalitetsvarer som et bidrag til styrkelsen af den økonomiske udvikling i området og i lokalsamfundene, der er nødvendig for bl. a. at fremme investeringerne i modernisering og fornyelse af denne sektor. Økologisk landbrug har dog fortsat kun marginal betydning, idet det i 1997 kun tegnede sig for omkring 1,6 % af det samlede ULA og 1 % af antallet af landbrugsbedrifter i EU-15. Man kan formode, at denne vækst vil fortsætte, bl. a. på grund af EU’s økonomiske støtte inden for rammerne af Agenda 2000. Denne produktionsstøtte bør suppleres med en indsats til fremme af efterspørgslen efter »økologiske« produk- ter samt forbrugeroplysning, der nok bør styrkes, ligesom det er sket for genetisk modificerede organismers vedkommende. Hvad enten budskabet i forbrugeroplysningen er godt eller dårligt, har forbrugerne ret til at kende sandheden. Forbrugerne lægger stor vægt på begrebet »økologisk«. Derfor påtænker Kommissionen at indføre et logo. Det er nødvendigt, at Kommissionen præciserer sit forehavende nærmere. Et sådant logo bør kun tildeles, hvis der overholdes nogle nærmere fastlagte betingelser, som skal være økonomisk overkommelige for den pågældende bedrift. Endvidere bør det finde anvendelse i samtlige medlemsstater, således at kvaliteten af det økologiske landbrug nyder godt af de samme kriterier og anerkendes på samme måde på hele EU’s område. Alt dette vil gøre det lettere for forbrugerne at gennemskue begrebet »økologisk« og skabe en bedre balance mellem det udnyttede areal og mængden af markedsførte produkter. Der bør ikke blot indføres et logo, men en decideret, relevant mærkning med generel udbredelse i hele EU. Landbrugets kvalitet kan også anerkendes via indførelse af sporingsordninger, som gør det muligt at følge produktet fra oprindelse til forbrug og at sætte fingeren på de svage led i kæden. Men disse tiltag afføder omkostninger. Hvem skal finansiere disse? 2. 3. Nogle traditionelle dyrkningsmetoder fortjener også at blive anerkendt som et element i et bæredygtigt landbrug, idet der kun forbruges få fytosanitære produkter og jorden ikke udpines. Der sigtes her til traditionelle lokale eller regionale produkter, som hovedregel på mindre familiebedrifter, der herigennem skaffer sig ekstra indtægter. Man bør identificere denne produktions originalitet, harmonisere normerne og tildele et mærke med en fælles mærkning for samme produktty- pe. Landmandens knowhow og faglige dygtighed vil herigen- nem blive værdsat. Alle bedriftsformer spiller en væsentlig rolle både på det sociale og det økonomiske plan for bevarelse eller udvikling af landdistrikterne. Indtil nu har det især været de store landbrugs- bedrifter, der har nydt godt af EU-støtten, selv om de moderne, mekaniserede driftsmetoder, som de har måttet anvende på grund af forbrugernes krav om rentabel intensivering og tilpasning af produktionen, har været med til at nedlægge arbejdspladser i landbruget. For at bevare landdistrikternes funktion bør den fælles landbrugspolitik især satse på støtte til mindre bedrifter, som deltager i miljøbeskyttelsen. Den horisontale forordning, som er bindeled mellem markedspoli- tikken og landdistriktudviklingen, gør det muligt for medlems- staterne at bidrage hertil. 6. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/43 2. 4. Kunstvanding i tørre og delvis tørre områder i Europa har traditionelt set udviklet sig i harmoni med miljøet og har fremmet den bæredygtige udvikling for samfundsgrupper og for samfund, hvis nuværende velstandsmodel har sin oprindel- se i udnyttelse og forbedring af kunstvandingsteknikker. Disse steder er vand blevet en nødvendig produktionsfaktor og tillige et middel til at bekæmpe ørkendannelse. Forvaltning af vand landbrugsformål er forenelig med den bæredygtighed, til som kræves ifølge de nugældende europæiske regelsæt, hvor rationel udnyttelse af denne ressource anses for en nødvendig- hed, idet det skal sikres, at der er vand til rådighed dér, hvor der er behov for det; man bør desuden sætte skub i politikker til støtte af forskning i ikke-traditionelle kilder til fremskaffelse af vand: afsaltning og genbrug, vandsparetiltag og effektiv distribution; endelig bør brugerne inddrages i vandressourcer- nes forvaltning. Beskyttelse af vandforsyningen bør være en opgave for hele samfundet som helhed og bør ikke blot varetages af kommu- nerne. I denne sammenhæng bør man undgå ineffektiv kun- stvanding, tilsaltning på grund af havvand, som trænger ind i de vandførende lag i kystområderne, ændring af grundvands- standen, eutrofiering af miljøet, ændring af vandets kvalitet, og der bør udvikles politikker til beskyttelse af den biologiske mangfoldighed. Nitratdirektivet (1) knæsætter hovedprincippet om, at forurene- ren betaler. Dette princip fortjener opbakning. Det er særdeles beklageligt, at der for samtlige medlemsstater, måske med undtagelse af Danmark og Sverige, er tale om mangler eller forsinkelser i en eller flere etaper af nitratdirektivets gennemførelse. De medlemsstater, som endnu ikke fuldt ud har gennemført direktiv 91/676/EØF, bør gøre det snarest muligt og bør dække følgende etaper: — omsættelse af direktivet i intern lovgivning (inden decem- ber 1993); — opfølgning af ferskvands og havvands kvalitet (samme frist); — udpegelse af »specifikke sårbare zoner« (zoner med afløb til vandområder og med intensiv dyrkning eller intensiv avl) (samme frist) — revision hvert fjerde år; — udarbejdelse af en national kodeks for godt landbrugskab, frivillig gennemførelse; — for hver enkelt sårbar zone udarbejdelse af et handlingspro- gram (kodeksen er blevet obligatorisk) — første program opstillet senest i 1996 og revideret i 1999; — hvert fjerde år en rapport om vandkvaliteten, revision af zoner og evaluering af handlingsprogrammernes effekti- vitet. En ulige opfyldelse af forpligtelserne i dette direktiv fra medlemsstaternes side kan give anledning til illoyal konkurren- ce mellem de europæiske producenter, idet nogle risikerer at blive straffet, hvis de ikke overholder de forpligtelser, som EU- reglerne påbyder, da de er gældende i deres land, hvorimod andre frit kan benytte de produktionsmetoder, som de fore- trækker, selv om der opstår skade på miljøet. Nogle risikerer nemlig at blive straffet, hvis de ikke overholder direktivets regler, som gælder i deres land. Dette kan ikke undgå at medføre merudgifter. Andre er »frit stillet« i deres produktions- metoder og fortsætter med at skade miljøet. Kommissionen bør benytte sig af de til rådighed stående midler, således at forpligtelserne i henhold til direktiv 91/676/EØF gennemføres i praksis og efterleves på hele Den Europæiske Unions område. Disse midler består i kontrol og indførelse af en afgift. I modsat fald kan princippet om, at forureneren betaler ikke gennemføres, men vil tværtimod afføde uligheder mellem bedrifterne med deraf følgende let forståelige konse- kvenser både økonomisk set for landmændene og for selve landbrugets fremtid. 2. 5. Med forordning (EØF) nr. 2080/92 (2) indføres en fællesskabsordning med støtte til skovbrugsforanstaltninger i landbruget, som tager sigte på alternativ udnyttelse af landbrugsarealer ved hjælp af skovbeplantning og udvikling af skovbrugsaktiviteter på de landbrugsbedrifter, som er med til at nedbringe jorderosionen. 2. 6. Andre metoder kan bidrage til miljøbeskyttelse. Hertil hører landbrugets nonfoodproduktion, der leverer anvendelige råstoffer og vedvarende energikilder (biomasse/biobrændstof). Ud over støtten inden for skovrejsningstiltagene bør nonfood- sektorens udvikling understøttes af skatte- og afgiftsmæssige foranstaltninger, som skal fastlægges nærmere. Der bør tages hensyn til det samlede energiforbrug og laves en økologisk statusopgørelse. 2. 7. Det Europæiske Råd har indført en række foranstalt- ninger, som skal gøre det muligt at nå målet om miljøbeskyttel- se for hver sektor. De miljøvenlige landbrugsforanstaltninger fremmer en udnyttelse af landbrugsjorden, som er forenelig med beskyttelse og forbedring af miljøet, landskabet og dets særpræg, naturressourcerne, jordbunden og de genetiske foranstaltninger for ressourcer. De vil blive suppleret af ugunstigt stillede områder med henblik på opretholdelse af levedygtige landbosamfund og et bæredygtigt landbrug samt tiltag til fremme af en bæredygtig forvaltning og udvikling af skove. Bevarelse af og støtte til alle bedriftsformer, jf. pkt. 2. 3 ovenfor, udgør grundlaget for landbrugets bæredygtighed og vore lokale strukturer. (1) Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (EFT L 375 af 31. 12. 1991, s. 1-8). (2) Rådets forordning af 30. juni 1992 om en fællesskabsordning med landbruget (EFT L 215 af støtte til skovbrugsforanstaltninger i 30. 7. 1992, s. 96-99). C 156/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 6. 2000 2. 8. Den vifte af miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som Kommissionen foreslår, forekommer ikke at være mere bindende end den nugældende. Imidlertid gør reformen af den fælles landbrugspolitik inden for rammerne af Agenda 2000 direkte landbrugspolitiske udbetalinger betinget af, at en række miljøkrav, som medlemsstaterne skal fastlægge, overholdes. Medlemsstaterne bør fuldt ud have hånd i hanke med disse miljøbetingelser, så det undgås, at der på EU-plan systematisk fastlægges tiltag, som kunne være uegnede i visse nationale sammenhænge. Den fælles landbrugspolitiks instrumenter er kun en del af EU’s politik til beskyttelse af landbrugsmiljøet. Hovedparten af medlemsstaterne råder over en række tiltag, hvis formål er at forebygge forurening og værne om kulturarven. For at kunne klare fremtidens udfordringer bør landmændene foretage en nøje gennemgang af deres metoder og forbedre deres brug af produktionsfaktorerne uden at intensivere pro- duktionen eller opgive jordarealer. Det er vigtigt at lede det europæiske landbrug på sporet af en bæredygtig udvikling ved at sætte ind med tiltag, som fører til opstilling af en europæisk model, der er miljøvenlig, økonomisk levedygtig og samfunds- mæssig acceptabel, og som kan regne med, at de lokale myndigheder spiller en aktiv rolle og stiller forslag til støtte og fremme af en bæredygtig lokaludvikling. Landmændene bør være rede til at overholde et minimum af miljøregler uden kompensation. For landmænd, som leverer en større miljøindsats, er det kun ret og rimeligt, at denne indsats belønnes i form af passende miljøvenlige landbrugsfor- anstaltninger. For oksekøds- og mælkeproduktionens vedkommende beror støtten på arealet, og den udbetales til medlemsstaterne, som sørger for den videre fordeling, afhængig af den støtte og den fremmeindsats, som de ønsker at lade miljøvenlige produk- tionsmetoder blive til del. For markafgrødernes vedkommende foreslår Kommissionen at bevare jordudtagning; frivillig jord- udtagning kan indføres for op til 10 % af bedriftens grundareal over en femårig periode. I overensstemmelse med konklusionerne fra Cork-konferencen om landdistriktudvikling opfordres regionerne til at udarbejde integrerede programmer for en bæredygtig udvikling i land- distrikter. De miljøvenlige landbrugsforanstaltninger skal udgøre en obligatorisk del af disse programmer. Disse pro- grammer skal tilskynde til indførelse af miljøforanstaltninger, der rækker ud over den grundlæggende miljønorm, skal medvirke til diversificering af erhvervsaktiviteterne, bl. a. inden for turisme, og skal yde særlig støtte til landbrugsbedrifter, som ønsker at beskytte miljøet. Uddannelse af landbrugere bliver et særligt element i disse foranstaltninger med sigte på bedre beskyttelse af miljøet og anvendelse af produktionsmeto- der, som er forenelige med at bevare landskabet. I denne udtalelse må de menneskelige ressourcer ikke overses, da dette aspekt har afgørende betydning i den nye politik for landdistrikternes udvikling. Støtten til generationsskifte i landbruget videreføres gennem etableringsstøtten til de unge landmænd, som hele tiden bør tages med i overvejelserne, og gennem tilskyndelse til førtidspensionering. Disse foranstalt- ninger kan — kombineret med uddannelse — skabe mulighed for en bedre udnyttelse af det menneskelige potentiale i landdistrikterne. De miljøvenlige landbrugsprogrammer yder støtte til landbru- gere, som på kontraktbasis løser miljøopgaver med henblik på miljøbeskyttelse og naturpleje. Støtten er baseret på de omkostninger og den nedgang i indkomsten, som de landbru- gere, der udfører miljøaktiviteten, har. Den horisontale forordning, som nedfælder fælles regler for direkte støtteordninger under den fælles landbrugspolitik, skal også finde anvendelse på støtte, der ydes direkte til landmændene, undtagen den støtte, der ydes i forbindelse med udviklingen af landdistrikter. Medlemsstaterne bør træffe de miljøtiltag, som de finder passende i forhold til den jord, der udnyttes, og den pågældende produktion. De miljøvenlige landbrugsforanstaltninger vedrører de drifts- former, som værner om miljøet og alle dets bestanddele (plante- og dyreliv, jordbund, vand, landskab osv. ). Men der kan kun ydes støtte til foranstaltninger, som indebærer mere end almindelig, god landbrugspraksis, hvilket betyder, at landbrugeren i forvejen skal opfylde visse mindstekrav til miljøet. Ud over beføjelserne i henhold til den horisontale forordning har man foreslået at medtage flere specifikke miljøforanstalt- ninger, der er under revision; de relevante foranstaltninger vedrører de betingelser, der skal være opfyldt, før der kan ydes direkte støtte. For oksekød foreslås det at yde et ekstra bidrag til ekstensive bedrifter ud fra en kvægtæthed på 1,4 kvægenheder pr. ha, på grundlag af det samlede antal voksent kvæg og får og geder. Basispræmien ydes kun for op til 2 KE/ha. 3. Konklusioner Et bæredygtigt landbrug indebærer respekt for miljøet. Med Kommissionens forslag får medlemsstaterne og regionerne adgang til de instrumenter, der er nødvendige for at sikre, at mindstemålet af miljønormer overholdes, og for at bevare og forbedre Europas enestående miljøarv. Landbruget har flere 6. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/45 funktioner: fødevareproduktion, arealudnyttelse, landskabs- og naturpleje. En bæredygtig udvikling vil kun være mulig, hvis landbrugets økonomiske fremtid er sikret, og hvis der i lige høj grad tages hensyn til miljøkravene og erhvervets økonomiske udsigter. Regionsudvalget mener, at hele det europæiske landbrug skal være miljøvenligt. En række vigtige principper må indføres og overholdes. For at nå dette mål, bør det europæiske landbrug: a) have hånd i hanke med sine driftsformer ved at yde støtte til økologiske metoder (fornuftig gødskning, prioritering af naturlig gødning, ekstensivt landbrug, vekseldrift) især i flod- og ådale; b) i samarbejde med sundhedsinstitutioner i Europa og på verdensplan undersøge økotoksiciteten af de produkter, der anvendes i landbruget, inden disse bringes på markedet. Herved vil landmændene få adgang til en liste, der så vidt muligt skal være udtømmende, over, hvilke produkter der kan benyttes i landbruget uden at skade miljøet; c) præcist definere begrebet »økologisk landbrug« i form af udarbejdelse af en række nøje betingelser og fortsat føre kontrol med de »økologiske brug«; d) supplere økologisk landbrug med anerkendelse af traditio- nelt, lokalt landbrug; Bruxelles, den 17. februar 2000. e) vedtage en miljøvenlig, fælles landbrugspolitik, som an- erkender landmændenes fagkundskab og opretholder et rimeligt indkomstniveau, snarere end at imødekomme de faglige organisationers og landbrugs-, fødevareindustri- og finanslobbyernes krav; alle fødevarer, som fremstilles og indføres i Den Europæiske Union, skal være af højeste hygiejne- og sundhedsstandard. Alle lande i EU skal tilslutte sig og overholde disse standarder; f) begrænse anvendelsen af nitrater i jordbundsbehandlingen; g) kun indføre rimelige bindinger, som der skal ydes finansiel kompensation for, hvis de er af usædvanlig karakter, således at man også bevarer landmændenes initiativ- og iværksætteriver; h) påbyde samtlige medlemsstater, at de samtidig skal over- holde EU’s foranstaltninger. Hvis dette ikke er tilfældet, bør overtrædere idømmes sanktioner; i) j) ikke overse landmændene i definitionen og finansieringen af sociale foranstaltninger (støtte til mindre bedrifter, erstatning af landmænd, som går på pension, opretholdelse af samfundslivet i landdistrikter, uddannelse af landmænd); anvendelse af landbrugsproduktionsmetoder, som forbed- rer bevarelsen af de naturlige ressourcer: jorden (jordbunds- bevarende dyrkningsmetoder), vandet (brug af lavtforbru- gende vandingsmetoder; modvirkning af forurening af overfladevand), faunaen og floraen. Jos CHABERT Formand for Regionsudvalget


title: Besluit nr. 1/2000 van de Associatieraad EU-Roemenië van 17 februari 2000 tot verlenging van het bij Besluit nr. 3/97 van de Associatieraad ingestelde systeem voor dubbele controle voor de periode van 1 januari tot en met 31 december 2000

eurovoc_concepts:
EU Member State
Romania
association agreement (EU)
export monitoring
trade policy

formats: html pdf print

text: 15. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 67/35 BESLUIT Nr. 1/2000 VAN DE ASSOCIATIERAAD EU-ROEMENIË van 17 februari 2000 tot verlenging van het bĳ Besluit nr. 3/97 van de Associatieraad ingestelde systeem voor dubbele controle voor de periode van 1 januari tot en met 31 december 2000 (2000/214/EG) DE ASSOCIATIERAAD, Overwegende hetgeen volgt: (1) De Contactgroep als bedoeld in artikel 11 van Protocol nr. 2 bĳ de op 1 februari 1995 in werking getreden Europaovereenkomst waarbĳ een associatie tot stand wordt gebracht tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzĳds, en Roemenië, anderzĳds, heeft op 6 oktober 1999 vergaderd en is overeengekomen aan de krachtens artikel 106 van de overeenkomst opgerichte Associatieraad aan te bevelen dat het in 1998 bĳ Besluit nr. 3/97 van de Associatieraad (1) ingestelde systeem van dubbele controle, bĳ Besluit nr. 5/98 van de Associatieraad (2) verlengd voor de periode van 1 januari tot en met 31 december 1999, dient te worden verlengd voor de periode van 1 januari tot en met 31 december 2000. (2) De Associatieraad heeft na alle desbetreffende informatie te hebben ontvangen, ingestemd met deze aanbeveling, BESLUIT: Artikel 1 Het systeem voor dubbele controle ingesteld bĳ Besluit nr. 3/97 blĳft van toepassing voor de periode van 1 januari tot en met 31 december 2000. In de preambule en artikel 1, leden 1 en 3, van het besluit worden de verwĳzingen naar de periode van „1 januari tot en met 31 december 1999” vervangen door verwĳzingen naar de periode van „1 januari tot en met 31 december 2000”. Dit besluit treedt in werking op de dag waarop het wordt aangenomen. Het is van toepassing vanaf 1 januari 2000. Artikel 2 Gedaan te Brussel, 17 februari 2000. Voor de Associatieraad De Voorzitter P. ROMAN (1) PB L 13 van 19. 1. 1998, blz. 57. (2) PB L 19 van 26. 1. 1999, blz. 9


title: Verordening (EG) nr. 361/2000 van de Commissie van 17 februari 2000 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 18. 2. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 46/11 VERORDENING (EG) Nr. 361/2000 VAN DE COMMISSIE van 17 februari 2000 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprĳzen van bepaalde soorten groenten en fruit DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, (2) Op grond van de bovenvermelde criteria moeten de forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld op de in de bĳlage bĳ deze verordening vermelde niveaus, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3223/94 van de Commissie van 21 december 1994 houdende uitvoeringsbepalingen van de invoerregeling voor groenten en fruit (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 1498/98 (2), en met name op artikel 4, lid 1, Overwegende hetgeen volgt: (1) In Verordening (EG) nr. 3223/94 zĳn op grond van de multilaterale handelsbesprekingen in het kader van de Uruguayronde de criteria vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de peri- odes die in de bĳlage bĳ die verordening zĳn vermeld, de forfaitaire waarden bĳ invoer uit derde landen vaststelt. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De in artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3223/94 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld zoals aangegeven in de bĳlage bĳ deze verordening. in de tabel Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 18 februari 2000. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 17 februari 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 337 van 24. 12. 1994, blz. 66. (2) PB L 198 van 15. 7. 1998, blz. 4. L 46/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 2. 2000 bĳ de verordening van de Commissie van 17 februari 2000 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprĳzen van bepaalde soorten groenten en fruit BĲLAGE GN-code Code derde landen (1) (in EUR/100 kg) Forfaitaire invoerwaarde 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 204 624 999 052 068 628 999 220 999 052 204 628 999 052 204 212 220 624 999 052 204 999 052 204 464 600 624 999 052 600 999 060 400 404 528 720 728 999 388 400 528 720 999 47,2 202,1 124,7 116,4 137,9 159,4 137,9 206,1 206,1 124,0 49,3 156,0 109,8 47,1 39,1 41,0 23,6 59,8 42,1 53,6 67,9 60,8 60,8 54,0 120,7 57,2 61,7 70,9 56,3 56,2 56,3 46,7 86,5 84,6 106,8 113,1 82,9 86,8 104,2 108,9 89,0 65,0 91,8 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bĳ Verordening (EG) nr. 2543/1999 van de Commissie (PB L 307 van 2. 12. 1999, blz. 46). De code „999” staat voor „andere oorsprong”


eurovoc_concepts:
Spain
illegal migration
racial discrimination
racism
violence
xenophobia

text: 29. 11. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 339/271 Donderdag, 17 februari 2000 4. Zodra aan de technische voorwaarden hiertoe is voldaan, wordt zorg gedragen voor toezending van de in artikel 7, lid 3 van besluit 1999/468/EG bedoelde documenten langs elektronische weg. Documenten met een vertrouwelijk karakter worden behandeld volgens de interne administratieve procedures die elke instelling daartoe heeft vastgesteld, zodat alle nodige waarborgen te bieden. 5. Op grond van artikel 8 van besluit 1999/468/EG kan het Europees Parlement in een met redenen omklede resolutie verklaren dat een ontwerp van maatregelen ter uitvoering van een volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag vastgesteld basisbesluit, de bij dit basisbesluit verleende uitvoeringsbe- voegdheden overschrijdt. 6. Het Europees Parlement neemt genoemde met redenen omklede resolutie ter plenaire vergadering aan, binnen een termijn van een maand na ontvangst van het definitieve ontwerp van uitvoeringsmaat- regelen in de aan de Commissie voorgelegde talenversies. In dringende gevallen en wanneer het om maatregelen van dagelijks beheer en/of met beperkte gel- 7. digheidsduur gaat, zal de termijn korter zijn. In uiterst dringende gevallen, met name om redenen in ver- band met de volksgezondheid, kan de termijn zeer kort zijn. Het bevoegde lid van de Commissie stelt met opgave van redenen de termijn vast. Het Europees Parlement kan vervolgens een procedure volgen om de toepassing van artikel 8 van besluit 1999/468/EG binnen de gestelde termijn naar zijn bevoegde parlemen- taire commissie kan worden gedelegeerd. 8. Na de met redenen omklede resolutie van het Parlement stelt het bevoegde lid van de Commissie de plenaire vergadering van het Europees Parlement of eventueel de bevoegde parlementaire commissie, in kennis van het gevolg dat de Commissie voornemens is hieraan te geven. Het Europees Parlement onderschrijft de in verklaring nr. 2 van de Raad en de Commissie (1) 9. genoemde doelstelling en modaliteiten. Deze verklaring beoogt het stelsel van communautaire uitvoerings- voorschriften te vereenvoudigen door aanpassing van de thans geldende comitéprocedures aan die welke voortvloeien uit besluit 1999/468/EG. (1) PB C 203 van 17. 7. 1999, blz. 1. 12. Racistische en xenofobe voorvallen te El Ejido B5-0149, 0159, 0162, 0169 en 0175/2000 Resolutie van het Europees Parlement over de golf van racisme en vreemdelingenhaat in El Ejido (Spanje) Het Europees Parlement, 6 gezien artikel 13 van het EG-Verdrag, 6 gezien de conclusies van de Europese Raad van Tampere, 6 onder verwijzing naar zijn resolutie van 17 september 1992 over de relletjes in Rostock-Lichtenhagen en andere steden in de nieuwe Duitse bondsstaten (1), 6 onder verwijzing naar zijn resolutie van 20 februari 1997 over racisme, vreemdelingenhaat en extreem rechts (2), 6 onder verwijzing naar zijn resolutie van 8 oktober 1998 over de samenwerking met de mediterrane landen op het gebied van migratie (3), A. gezien de instelling van het Europees Waarnemingscentrum voor racisme, vreemdelingenhaat en anti- semitisme, B. gezien de golf van racisme en vreemdelingenhaat die de plaats El Ejido in het Spaanse gewest Anda- lusië heeft overspoeld na de tragische dood op 5 februari van een jonge vrouw, Encarnación López, de derde moord in het district binnen een periode van twee weken, naar wordt vermoed alle begaan door immigranten, en gezien de golf van blind geweld, vervolging van immigranten, fysieke agressie en het in brand steken van have en goed, C. overwegende dat dit geweld zich ook richtte tegen kantoren van NGO’s die zich inzetten voor de opvang en integratie van immigranten, en uiting gevend aan zijn erkenning voor het werk van deze organisaties ter plaatse, (1) PB C 284 van 2. 11. 1992, blz. 99. (2) PB C 85 van 17. 3. 1997, blz. 150. (3) PB C 328 van 26. 10. 1998, blz. 184. C 339/272 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 29. 11. 2000 Donderdag, 17 februari 2000 D. overwegende dat deze gastarbeiders in bedroevende omstandigheden leven en dat hun arbeidssituatie uiterst precair is, E. F. overwegende dat de Europese Unie de plicht heeft waakzaam te zijn tegenover racisme en vreemde- lingenhaat, zoals is vastgelegd in haar Verdragen, overwegende dat de opbouw en versteviging van een vreedzaam samenleven tussen autochtonen en immigranten het best wordt gediend door de naleving van de beginselen van tolerantie, niet-discrimi- natie en economische, sociale en culturele integratie onder volledige eerbiediging van de diversiteit en de menselijke waardigheid, G. gezien het belang van de betrekkingen tussen Europa en de Maghreb-landen, 1. uit zijn afgrijzen over de begane misdrijven en wenst dat de daders met alle kracht van de wet worden vervolgd; betuigt zijn deelneming en gevoelens van diepe smart aan de gezinsleden en familie van de slachtoffers; verklaart zich solidair met de immigranten die het slachtoffer van agressie en vandalisme zijn gewor- 2. den; veroordeelt de gewelddaden die de laatste dagen in de gemeente El Ejido hebben plaatsgevonden en 3. wijst elke vorm van vreemdelingenhaat en racisme scherp af; betuigt zijn steun aan de NGO’s die in het gebied werkzaam zijn en heeft erkenning voor hun inzet 4. ter verbetering van de levensomstandigheden van de immigrantenbevolking; 5. wenst dat de verschillende overheidsniveaus (lokaal, regionaal, nationaal, Europees) nauwer samen- werken zodat het vraagstuk over een brede linie aangepakt kan worden, conflicten sneller worden gesigna- leerd en de vorming van enclaves van armoede en discriminatie wordt voorkomen; begroet het akkoord dat tussen de immigrantenbevolking en de vertegenwoordigers van ondernemers 6. en vakbonden is bereikt teneinde een oplossing te vinden voor de problemen op het gebied van het werk, de huisvesting en de sociale situatie van de immigranten, hoopt dat alle partijen optimaal samenwerken en wenst dat de afgesproken maatregelen nauwgezet worden uitgevoerd; 7. verzoekt om uitvoering van de conclusies van de Europese Raad van Tampere inzake de noodzaak van een gemeenschappelijke immigratiestrategie en van het besluit van deze Raad om onderdanen van derde landen die legaal op het grondgebied van een lidstaat verblijven een rechtvaardige behandeling te garanderen en om een welbewuster integratiebeleid te zullen voeren, waarbij immigranten uiteindelijk rechten en plichten zouden krijgen die vergelijkbaar zijn met die van de burgers van de Unie; 8. dringt er bovendien op aan dat clandestiene netwerken van illegale immigratie met de grootste voort- varendheid worden bestreden en dat de wetgeving ter vermijding van tewerkstelling en uitbuiting van illegale arbeiders wordt toegepast; 9. is van mening dat de acties waarmee een begin is gemaakt ter gelegenheid van de viering van het Europees Jaar tegen het racisme in 1997 voortgezet moeten worden en verzoekt de Commissie daarom om op basis van artikel 13 van het EG-Verdrag vernieuwende communautaire initiatieven te ontplooien om zo de grondslagen te leggen voor het samenleven van en de sociale cohesie tussen immigranten en autoch- tonen; 10. verzoekt de Raad om zijn eigen besluiten na te komen en in het komende begrotingsjaar meer middelen beschikbaar te maken voor een permanente waakzaamheid inzake de toepassing van artikel 13 van het EG-Verdrag; 11. verzoekt de lidstaten om bij het formuleren van nationale voorstellen ter uitvoering van de struc- tuurfondsen rekening te houden met de bestrijding van uitsluiting en de bevordering van sociale integratie, met name die van immigranten; 12. verzoekt zijn Voorzitter deze resolutie te doen toekomen aan de Raad, de Commissie, de regeringen van de lidstaten, de gemeenteraad van El Ejido, de raad van het gewest Andalusië en de regering van Marokko


title: Decision No 1/2000 of the EU-Czech Republic Association Council of 17 February 2000 extending the double-checking system established by Decision No 3/97 of the Association Council for the period from 1 January to 31 December 2000

eurovoc_concepts:
Association Council (EU)
Czechia
export
import policy
iron and steel product
transport document

text: 17. 3. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 69/53 II (Acts whose publication is not obligatory) COUNCIL DECISION No 1/2000 OF THE EU-CZECH REPUBLIC ASSOCIATION COUNCIL of 17 February 2000 extending the double-checking system established by Decision No 3/97 of the Association Council for the period from 1 January to 31 December 2000 (2000/219/EC) THE ASSOCIATION COUNCIL, Whereas: (1) The contact group referred to in Article 10 of Protocol 2 to the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Czech Republic, of the other part, which entered into force on 1 February 1995, met on 16 September 1999 and agreed to recommend to the Association Council established under Article 104 of the Agreement that the double-checking system introduced in 1998 by Decision No 3/97 of the Association Council (1) and extended by Decision No 7/98 (2) thereof for the period from 1 January to 31 December 1999 should be extended for the period from 1 January to 31 December 2000. (2) The Association Council, having been supplied with all relevant information, has agreed with this recommendation, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 The double-checking system established by Decision No 3/97 shall continue to apply for the period from 1 January to 31 December 2000. In the preamble and Article 1(1) and (3) of the Decision, references to the period ‘1 January to 31 December 1999’ shall be replaced by references to ‘1 January to 31 December 2000’. This Decision shall enter into force on the date of its adoption. It shall apply with effect from 1 January 2000. Article 2 Done at Brussels, 17 February 2000. For the Association Council The President J. KAVAN (1) OJ L 13, 19. 1. 1998, p. 57. (2) OJ L 29, 3. 2. 1999, p. 26


title: Komission asetus (EY) N:o 363/2000, annettu 17 päivänä helmikuuta 2000, perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina vietäviin tiettyihin vilja- ja riisialojen tuotteisiin sovellettavien tukien määrien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
rice
sorghum

text: 18. 2. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 46/15 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 363/2000, annettu 17 päivänä helmikuuta 2000, perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina vietäviin tiettyihin vilja- ja riisialojen tuotteisiin sovellettavien tukien määrien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon riisin yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 (4), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) (4) Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 3072/95 13 artiklan 1 kohdan mukaan kummankin mainitun asetuksen 1 artiklassa ja tarkoitettujen yhteisön markkinoiden noteerausten tai hintojen ero voidaan kattaa vientituella. tuotteiden maailmanmarkkinoiden Tiettyjen perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumat- tomina tavaroina vietävien maataloustuotteiden vienti- tuen myöntämisjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja tuen määrän vahvista- misperusteista 30 päivänä toukokuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1222/94 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 238/2000 (6), määritellään tuotteet, joille olisi vahvistet- tava niiden vientiin tapauskohtaisesti sovellettava tuen määrä, joko asetuksen (ETY) N:o 1766/92 liitteessä B tai asetuksen (EY) N:o 3072/95 liitteessä B lueteltuina tava- roina. Asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 1 kohdan ensim- mäisen alakohdan mukaan tuen määrä 100 kilogram- malle kyseisiä perustuotteita on vahvistettava kullekin kuukaudelle. Perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomiin tava- roihin sisältyville maataloustuotteille myönnettävän vientituen osalta tehdyt maksusitoumukset saattavat tuen määrät vahvistetaan ennakolta vaarantua, jos (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EYVL L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EYVL L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (4) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4. (5) EYVL L 136, 31. 5. 1994, s. 5. (6) EYVL L 24, 29. 1. 2000, s. 45. suuriksi. Tämän vuoksi olisi kyseisissä tapauksissa toteu- tettava suojatoimenpiteitä estämättä silti pitkän aikavälin sopimusten tekoa. Erityisen tuen määrän vahvistaminen niitä tapauksia varten, joissa tuen ennakkovahvistusta käytetään, on toimenpide, jolla kyseisten eri tavoitteiden saavuttaminen mahdollistetaan. päätöksessä 87/482/ETY (7) Neuvoston hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen kesken sovitun makaronivalmisteiden vientiä yhteisöstä Yhdys- valtoihin koskevan järjestelyn johdosta on tarpeen eriyttää CN-koodeihin 1902 11 00 ja 1902 19 kuulu- vien tavaroiden tuki niiden määräpaikan mukaan. Asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan b alakohdassa säädetään, että jos asetuksen 4 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettua todistusta ei toimiteta, alennettu vientituki on säädettävä ottaen huomioon tuotantotuen määrä, komission jota asetuksen (ETY) N:o 1722/93 (8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 87/1999 (9), mukaisesti kyseiselle perustuotteelle tuotteen oletettuna valmistusajankohtana. sovelletaan On varmistettava jatkossakin varojen tiukka hallinnointi ottaen huomioon menoarviot ja varojen saatavuus. Viljan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheen- johtajansa asettamassa määräajassa, (5) (6) (7) (8) ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 liitteessä B tai asetuksen (EY) N:o 3072/95 liitteessä B lueteltuina tavaroina vietäviin asetuksen (EY) N:o 1222/94 liitteessä A mainittuihin ja joko asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklassa tai asetuksen (EY) N:o 3072/95 sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoi- tettuihin tukien määrät vahvistetaan liitteen mukaisesti. perustuotteisiin sovellettavien 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 18 päivänä helmikuuta 2000. (7) EYVL L 275, 29. 9. 1987, s. 36. (8) EYVL L 159, 1. 7. 1993, s. 112. (9) EYVL L 9, 15. 1. 1999, s. 8. L 46/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 2. 2000 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2000. Komission puolesta Erkki LIIKANEN Komission jäsen 18. 2. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 46/17 perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomina tavaroina vietäviin tiettyihin vilja- ja riisialojen tuotteisiin sovellettavien tukien määrän vahvistamisesta 17 päivänä helmikuuta 2000 annettuun komission asetukseen LIITE CN-koodi Tuotteiden kuvaus (1) 1001 10 00 Durumvehnä: – vietäessä CN-koodeihin 1902 11 ja 1902 19 kuuluvia tavaroita Amerikan yhdysvaltoihin – muissa tapauksissa 1001 90 99 Vehnä sekä rukiin sekavilja: – vietäessä CN-koodeihin 1902 11 ja 1902 19 kuuluvia tavaroita Amerikan yhdysvaltoihin – muissa tapauksissa: – – asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan mukaisissa tapauksissa (2) – – muissa tapauksissa 1002 00 00 1003 00 90 Ruis Ohra 1004 00 00 Kaura 1005 90 00 Maissi, käytetty seuraavien tavaroiden muodossa: – tärkkelys: – – asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan mukaisissa tapauksissa (2) – – muissa tapauksissa – CN-koodeihin 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90, glukoosi, 1702 90 50, 2106 90 55 glukoosisiirappi, maltodekstriini, maltodekstriinisiirappi (3): 1702 90 79, 1702 90 75, kuuluva – – asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan mukaisissa tapauksissa (2) – – muissa tapauksissa – muut (mukaan lukien jalostamaton käyttö) CN-koodiin 1108 13 00 kuuluva perunatärkkelys, jalostuksesta saatavaan tuotteeseen: – asetuksen (EY) N:o 1222/94 4 artiklan 5 kohdan mukaisissa tapauksissa (2) – muissa tapauksissa joka rinnastetaan maissin ex 1006 30 Kokonaan hiottu riisi: – lyhytjyväinen – keskipitkäjyväinen – pitkäjyväinen 1006 40 00 Rikkoutuneet riisinjyvät 1007 00 90 Durra (EUR/100 kg) Tuen määrä 100 kilogrammalta perustuotetta tuen ennakkovahvistusta käytettäessä muissa tapauksissa 0,310 0,478 1,648 1,213 2,536 4,106 2,658 4,597 1,853 3,506 1,610 3,263 3,506 1,853 3,506 13,561 13,561 13,561 3,152 2,658 0,310 0,478 1,648 1,213 2,536 4,106 2,658 4,597 1,853 3,506 1,610 3,263 3,506 1,853 3,506 13,561 13,561 13,561 3,152 2,658 (1) Käytettyihin jalostettuihin tai niihin rinnastettavien tuotteiden määriin on tarvittaessa sovellettava komission asetuksen (EY) N:o 1222/94, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä E olevia kertoimia (EYVL L 136, 31. 5. 1994, s. 5). (2) Kyseessä olevat tavarat ovat komission asetuksen (ETY) N:o 1722/93, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteeseen I kuuluvia tavaroita (EYVL L 159, 1. 7. 1993, s. 112). (3) CN-koodien NC 1702 30 99, 1702 40 90 ja 1702 60 90 siirapeille, jotka on saatu sekoittamalla glukoosi- ja fruktoosisiirappia, vientituki voidaan myöntää ainoastaan glukoosisiirapin osalta


title: 2000/188/EY: Komission päätös, tehty 17 päivänä helmikuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin asemasta tarttuvan vertamuodostavan kudoksen kuolion ja kirjolohen verenvuotoseptikemian suhteen sekä päätösten 92/538/ETY ja 97/185/EY kumoamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 374) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
Northern Ireland
United Kingdom
animal disease
aquaculture
health control
veterinary legislation

text: 4. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 59/17 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 17 päivänä helmikuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin asemasta tarttuvan vertamuodostavan kudoksen kuolion ja kirjolohen verenvuotoseptikemian suhteen sekä päätösten 92/538/ETY ja 97/185/EY kumoamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 374) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2000/188/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/67/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direk- tiivillä 98/45/EY (2), ja erityisesti se 5 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) (4) (5) Jäsenvaltiot voivat siitä tietyistä kalojen tai nilviäisten taudeista vapaan hyväk- sytyn alueen aseman. saada alueelleen tai osalle Komissio antoi päätöksellä 92/538/ETY (3) Isolle-Britan- nialle tarttuvasta vertamuodostavan kudoksen kuoliosta (IHN) (VHS) ja kirjolohen verenvuotoseptikemiasta vapaan manner- ja rannikkoalieen aseman. Kun Isoon-Britanniaan kuuluvalla Gighan saarella varmistui VHS-tapaus, kyseisen saaren VHS:n osalta hyväksytty asema peruutettiin komission päätöksellä 98/ 817/EY (4). Yhdistynyt kuningaskunta on toimittanut komissiolle ohjelman, jonka tarkoituksena on palauttaa Gighan saarelle VHS:n suhteen hyväksytty asema. Tämä ohjelma hyväksyttiin komission päätöksellä 97/185/EY (5). Yhdistyneen kuningaskunnan toimittaman todistusai- neiston tutkinnanperusteella näyttää siltä, etä tämän ohjelman täytäntöönpano on onnistunut, koska luon- nonvaraisille ja viljellyille kaloille tehdyissä laajoissa testeissä ei ole havaittu yhtään VHS-tapausta. (6) Edellytykset Gighan saaren hyväksytyn aseman palautta- miseksi täyttyvät VHS:n osalta. (7) (8) Selvyyden vuoksi on näin ollen aiheellista kumota päätökset 92/538/ETY ja 97/185/EY sekä palauttaa Ison- Britannian ja Pohjois-Irlannin koko alueelle IHN:n ja VHS:n suhteen hyväksytyn alueen asema. Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tunnustetaan Iso-Britannia kalojen tarttuvan vertamuodostavan kudoksen kuolion ja kirjolohen verenvuotoseptikemian osalta hyväksytyksi manneralueeksi ja hyväksytyksi rannikkoalueeksi. 2 artikla Tunnustetaan Pohjois-Irlanti kalojen tarttuvan vertamuodos- tavan kudoksen kuolion ja kirjolohen verenvuotoseptikemian osalta hyväksytyksi manneralueeksi ja hyväksytyksi rannikko- alueeksi. Kumotaan päätökset 92/538/ETY ja 97/185/EY. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 4 artikla Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 2000. Komission puolesta David BYRNE Komission jäsen (1) EYVL L 46, 19. 2. 1991, s. 1. (2) EYVL L 189, 3. 7. 1998, s. 12. (3) EYVL L 347, 28. 11. 1992, s. 67. (4) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 88. (5) EYVL L 77, 19. 3. 1997, s. 31


title: Regolamento (CE) n. 366/2000 della Commissione, del 17 febbraio 2000, che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund

text: L 46/22 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 2. 2000 REGOLAMENTO (CE) N. 366/2000 DELLA COMMISSIONE del 17 febbraio 2000 che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), in particolare l'articolo 13, paragrafo 3, considerando quanto segue: (1) (2) (3) Ai sensi dell'articolo 13 del regolamento (CEE) n. 1766/ 92, la differenza tra i corsi o i prezzi sul mercato mondiale dei prodotti di cui all'articolo 1 di detto rego- lamento ed i prezzi di tali prodotti nella Comunità può essere compensata mediante una restituzione all'esporta- zione. Il regolamento (CE) n. 1517/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 riguardo al regime d'im- portazione e di esportazione degli alimenti composti a base di cereali per gli animali e recante modifica del regolamento (CE) n. 1162/95 che stabilisce modalità particolari d'applicazione del regime dei titoli d'importa- zione e di esportazione nel settore dei cereali e del riso (3), ha definito, all'articolo 2, i criteri specifici su cui deve essere fondato il computo della restituzione per tali prodotti. Tale calcolo deve ugualmente tener conto del contenuto in prodotti cerealicoli. Per ragioni di semplificazione, è opportuno che la restituzione sia versata per due cate- gorie di «prodotti cerealicoli», ossia, da un lato, per il granturco e i prodotti derivati dal granturco, che costi- tuisce il cereale più comunemente utilizzato negli alimenti composti che vengono esportati, e, d'altro lato, per gli «altri cereali» che comprendono i prodotti cereali- coli ammissibili, escluso il granturco e i prodotti da esso derivati. La restituzione deve essere concessa per le quantità di prodotti cerealicoli contenute negli alimenti composti per gli animali. L'importo della restituzione deve d'altronde tener conto delle possibilità e delle condizioni di vendita dei prodotti in causa sul mercato mondiale, della necessità di evitare perturbazioni sul mercato della Comunità e degli aspetti economici delle esportazioni. Tuttavia per la fissazione della restituzione è opportuno basarsi, per il momento, sulla differenza constatata, sul mercato comunitario e su quello mondiale, tra i costi delle materie prime generalmente utilizzate negli alimenti composti in questione; che in tal modo si può tener conto con maggior precisione della realtà econo- mica delle esportazioni dei suddetti prodotti. La restituzione deve essere fissata una volta al mese e che può essere modificata nel periodo intermedio. Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, (4) (5) (6) (7) HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le restituzioni all'esportazione degli alimenti composti per gli animali contemplati dal regolamento (CEE) n. 1766/92 e soggetti al regolamento (CE) n. 1517/95 sono fissate conforme- mente all'allegato del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 18 febbraio 2000. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 febbraio 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 51. 18. 2. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 46/23 del regolamento della Commissione, del 17 febbraio 2000, che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione di alimenti composti a base di cereali per gli animali ALLEGATO Codice dei prodotti che beneficiano della restituzione all'esportazione (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Prodotti cerealicoli (2) Ammontare delle restituzioni (2) (EUR/t) Granturco e prodotti derivati dal granturco: codici NC 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1103 29 40, 1104 19 50, 1104 23, 1904 10 10 Prodotti cerealicoli (2), escluso il granturco e i prodotti da esso derivati 36,71 27,19 (1) I codici prodotto sono definiti nel settore 5 dell'allegato del regolamento (CEE) n. 3846/87 della Commissione (GU L 366 del 24. 12. 1987, pag. 1), modificato. (2) Ai fini della restituzione vengono considerati solamente amidi o fecole provenienti da prodotti cerealicoli. Con l'espressione «prodotti cerealicoli» si intendono i prodotti che rientrano nelle sottovoci 0709 90 60 e 0712 90 19, capitolo 10, nelle voci 1101, 1102, 1103 e 1104 (come tali e senza ricostituzione, ad esclusione della sottovoce 1104 30) e i cereali contenuti nei prodotti che rientrano nelle sottovoci 1904 10 10 e 1904 10 90 della nomenclatura combinata. I cereali contenuti nei prodotti che rientrano nelle sottovoci 1904 10 10 e 1904 10 90 della nomenclatura combinata sono considerati equivalenti al peso di tali prodotti finali. Non è pagata alcuna restituzione per i cereali per i quali non è possibile individuare, mediante analisi, l'origine degli amidi o delle fecole


eurovoc_concepts:
ACP-EU Joint Assembly
activity report

text: 29. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 339/263 Jueves, 17 de febrero de 2000 Pide al Consejo que apoye la aprobación de una resolución de condena de las flagrantes violaciones 20. de los derechos humanos perpetradas por las fuerzas armadas rusas en Chechenia; 21. Pide al Consejo que apoye la aprobación de una resolución por la que se exprese la honda preocu- pación ante las violaciones de los derechos humanos en la Antigua República de Yugoslavia y en Kosovo, en particular por lo que se refiere a la situación de las minorías y de los presos políticos; 22. Insta al Consejo a que condene firmemente la discriminación sistemática y la represión permanente perpetradas contra las mujeres por el régimen talibán afgano, que atenta contra sus derechos fundamenta- les y puede ser calificado justamente de apartheid por razones de género, y asimismo a que condene firmemente la discriminación sistemática de las mujeres por el Gobierno de Arabia Saudita; 23. Pide con insistencia al Consejo que haga un llamamiento a las autoridades iraníes con el fin de que cese la opresión general y sistemática y para garantizar que la República Islámica del Irán se adhiera, entre otros, al Convenio para la eliminación de todas las formas de discriminación contra las mujeres, como manera práctica e inequívoca de mostrar su compromiso con la iniciación de un proceso de reforma de su política, en particular para con las mujeres; Pide al Consejo que apoye la investigación en profundidad de las flagrantes violaciones sistemáticas 24. de los derechos humanos en Sierra Leona, el Sudán, la República Democrática del Congo, Uganda, Rwanda y Burundi, con particular referencia a los crímenes de guerra y los crímenes contra la humanidad; pide que se lleve ante la justicia a los autores de estos crímenes; 25. Pide al Consejo que apoye la investigación en profundidad de las violaciones de los derechos huma- nos en el Timor oriental, en particular por lo que se refiere a los crímenes contra la Humanidad; pide que se lleve ante la justicia a los autores de estos crímenes; Encarga a su Presidenta que disponga lo necesario para enviar una Delegación del Parlamento Euro- 26. peo para que participe en la 56o período de sesiones de la Comisión de Derechos Humanos de las Nacio- nes Unidas, que dará comienzo el 20 de marzo de 2000 en Ginebra; 27. Encarga a su Presidenta que transmita la presente resolución al Consejo, a la Comisión, a los Gobiernos de los Estados miembros y a la Oficina del Alto Comisionado para los Derechos Humanos de las Naciones Unidas. 9. Asamblea Paritaria ACP-UE A5-0032/2000 Resolución del Parlamento Europeo sobre los resultados del trabajo de la Asamblea Paritaria en 1999 El Parlamento Europeo, = Vistas las resoluciones aprobadas por la Asamblea Paritaria en sus 28o y 29o sesiones en Estrasburgo (29 de marzo a 1 de abril de 1999) (1) y Nassau (11 a 14 de octubre de 1999), = Visto el artículo 163 de su Reglamento, = Visto el informe de la Comisión de Desarrollo y Cooperación (A5-0032/2000), A. Considerando que el criterio formulado por el Parlamento sobre las actividades y resoluciones de la Asamblea Paritaria ACP-UE contribuye a la coherencia de la política de desarrollo de la Unión Europea y que, a su vez, la Asamblea Paritaria tiene un papel de primer orden en la evolución y el fortaleci- miento de las relaciones entre la UE y sus interlocutores ACP, B. Recordando que el Parlamento concede la mayor importancia a la política de desarrollo y al fortaleci- miento de las relaciones ACP-UE, y en particular al fomento de los derechos humanos en todo el mundo, (1) DO C 271 de 24. 9. 1999. C 339/264 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 29. 11. 2000 Jueves, 17 de febrero de 2000 C. Considerando que la legitimidad democrática del Parlamento Europeo y de la Asamblea Paritaria les confiere gran autoridad para sensibilizar a la opinión pública sobre la importancia y los objetivos de la política de desarrollo, D. Considerando que el año 1999 ha constituido una etapa crucial en la cooperación ACP-UE y que la Asamblea Paritaria ha desempeñado un papel clave en la evolución de las negociaciones para la reno- vación del Convenio de Lomé IV que expira en febrero del 2000, E. Considerando el fracaso de la Conferencia de la OMC de Seattle, la necesidad absoluta de que la Unión Europea logre una exención adecuada que garantice a nuestros socios ACP la continuidad de las pre- ferencias comerciales con, al menos, el actual acceso al mercado, y la necesidad de dotar a esta orga- nización de estructuras más transparentes, F. Considerando asimismo que los costes y beneficios de la liberalización de los intercambios comerciales multilaterales resultantes de la Ronda Uruguay no se han repartido equitativamente entre países indus- trializados y países en desarrollo y que los países más pobres son los que más han sufrido, 1. Acoge con satisfacción la importante contribución de la Asamblea Paritaria al debate y proceso de negociación relativo al acuerdo sucesor de Lomé IV, y reitera su total compromiso de finalizarlo y aplicarlo como pilar central de la política de desarrollo de la Unión Europea; 2. Pide que en el nuevo Convenio se refuerce la función de la Asamblea Paritaria y se optimicen sus métodos de trabajo para adaptarlos a las nuevas formas de cooperación que se están desarrollando, con la posibilidad de celebrar reuniones regionales de la Asamblea; pone de relieve el hecho de que la Asamblea Paritaria es realmente una asamblea parlamentaria, que representa a los pueblos de los países ACP y de la UE, en la que actualmente los representantes electos ACP constituyen hasta el 75-85 % del total de miem- bros ACP; pide además medidas preparatorias que garanticen una participación igualitaria de los socios ACP en el turno de preguntas y en las urgencias consideradas por la Asamblea Paritaria; 3. Pide que, a fin de equilibrar el debate, los Estados ACP incluyan en sus delegaciones en la Asamblea Paritaria ACP-UE a representantes de las diferentes opiniones políticas en sus respectivos países, a seme- janza de la delegación europea; Afirma que la credibilidad del compromiso de la Unión Europea con sus socios ACP quedará en gran 4. medida reflejada en la dotación financiera correspondiente al 9o FED; Subraya una vez más la necesidad de incorporar el FED al presupuesto comunitario, a fin de permitir 5. un control parlamentario eficaz de la dotación y de la ejecución de los fondos; Reafirma la lucha contra la pobreza como objetivo fundamental de la política de desarrollo y acoge 6. con satisfacción el Informe General 1999 de la Asamblea Paritaria sobre este tema; Se opone a que determinados créditos del presupuesto comunitario destinados a los países más 7. pobres se desvíen a la reconstrucción de Kosovo; 8. Toma nota con interés de las conclusiones y propuestas formuladas por los grupos de trabajo de la Asamblea Paritaria que han estudiado, por una parte, los efectos del cambio climático y las posibles estra- tegias de adaptación para los pequeños Estados insulares que se encuentran en la línea de fuego de este fenómeno global y, por otra, la cooperación regional en los países ACP como medio para hacer frente a los problemas de la globalización y como clave de crecimiento; Toma nota asimismo de los resultados del trabajo del Grupo de seguimiento sobre la pesca y su 9. importante contribución a los debates de la Asamblea Paritaria sobre cuestiones relativas a la pesca, que es uno de los sectores más importantes y en el que el interés mutuo y la interdependencia son más evi- dentes; exhorta por lo tanto, en el espíritu de la resolución del Consejo de 7 de junio de 1997, a velar por la adecuada coherencia entre la Política de Pesca y la Política de Desarrollo de la Unión Europea a fin de garantizar la explotación sostenible de los recursos pesqueros en beneficio de todos en el futuro; 29. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 339/265 Jueves, 17 de febrero de 2000 10. Apoya la recomendación de la Asamblea Paritaria de crear estructuras regionales para la supervisión y mediación, a fin de evitar tensiones étnicas, económicas, sociales y religiosas que pueden surgir y que podrían, potencialmente, conducir a graves conflictos armados; 11. Apoya igualmente la invitación de la Asamblea a todas las partes implicadas en las negociaciones para la renovación de Lomé para que reconozcan la cuestión de la prevención y previsión de los desastres naturales como elemento clave para alcanzar el objetivo prioritario del desarrollo sostenible; 12. Acoge con gran satisfacción la celebración del Acuerdo de comercio, cooperación y desarrollo con Sudáfrica; manifiesta no obstante su decepción por los continuos retrasos en la celebración del Acuerdo sobre el vino y las bebidas alcohólicas; 13. Se suma a la solicitud de la Asamblea Paritaria a la comunidad internacional de que reconozca el Estado de Timor Oriental e invita a la Comisión que haga lo necesario para una rápida adhesión de Timor Oriental al Convenio de Lomé; 14. Manifiesta una vez más su profunda tristeza por el conflicto entre Eritrea y Etiopía y apoya los esfuerzos de la Asamblea Paritaria para evitar un drama humanitario en el que todos pierden; acoge con satisfacción la misión de la Mesa de la Asamblea que se desplazó a los dos países para mediar en una solución pacífica del conflicto y ofrece su apoyo total a los negociadores de la OUA; Reitera su condena de la situación política reinante en el Sudán y lamenta que la Asamblea Paritaria 15. no pudiera aprobar una resolución al respecto en sus sesiones del año 1999; Testimonia su apoyo al trabajo realizado por los Vicepresidentes responsables de derechos humanos 16. de la Asamblea Paritaria y pide a todos los miembros del Convenio de Lomé que cooperen en su labor; 17. Pide que la Asamblea Paritaria presente y vote un informe annual sobre los países firmantes del nuevo Convenio, a fin de subrayar la importancia de este tema en las nuevas relaciones entre la Unión Europea y los países ACP; 18. Señala las lagunas existentes en la definición y aplicación de la cláusula de no ejecución contenida en el artículo 366 bis del actual Convenio e insiste en la necesidad de proceder a una revisión de la misma a fin de excluir la adopción de medidas arbitrarias; estima en este sentido que la imposición de sanciones se debería someter al dictamen conforme del Parlamento para garantizar una mayor objetividad; Acoge con satisfacción que los Gobiernos ACP inviten cada vez con más asiduidad a la Asamblea 19. Paritaria y al Parlamento Europeo a enviar delegaciones encargadas de seguir los procesos electorales, y considera indispensable dar una respuesta favorable a estas invitaciones; Pide que se dote a la Asamblea Paritaria de un presupuesto autónomo a fin de llevar a buen término 20. sus actividades parlamentarias, incluida la supervisión de elecciones en los países ACP; 21. Expresa su satisfacción por la celebración de elecciones presidenciales en Nigeria y hace un llama- miento al nuevo gobierno para que otorgue prioridad absoluta al refuerzo del Estado de Derecho, al res- peto de los derechos humanos y a la buena gestión de los asuntos públicos; 22. Subraya que, para garantizar el éxito y la sostenibilidad de las acciones de desarrollo llevadas a cabo, un factor esencial es la participación de la sociedad civil en el proceso de toma de decisiones y la gestión de la cooperación; pide apoyo para una mayor participación, consulta y discusión paralela con los repre- sentantes de la sociedad civil, como parte del futuro desarrollo de la actividad de la Asamblea Paritaria; Invita a la Unión Europea y a los Estados ACP a que refuercen su postura común con objeto de 23. modificar las normas de la OMC para dar prioridad a la erradicación de la pobreza y el desarrollo sosteni- ble frente a la liberalización de los intercambios comerciales; Pide también a las partes negociadoras que defiendan las preferencias y protocolos comerciales de 24. Lomé dentro de la OMC; C 339/266 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 29. 11. 2000 Jueves, 17 de febrero de 2000 25. Toma nota de las preocupaciones expresadas por la Asamblea en relación con las amenazas que pesan sobre ciertas producciones que, como el cacao, el ron, el azúcar o los plátanos, tienen una conside- rable importancia para las economías de ciertos países ACP, y se compromete a considerar estas legítimas preocupaciones y a fomentar la protección de los regímenes de preferencias de que gozan los Estados ACP en sus relaciones comerciales con la Unión; Encarga a su Presidenta que transmita la presente resolución al Consejo ACP-UE, a la Asamblea 26. Paritaria ACP-UE y a la Comisión. 10. Acuerdo de Estabilización y Asociación con la ARYM A5-0031/2000 Resolución del Parlamento Europeo sobre la recomendación de la Comisión relativa a una decisión del Consejo por la que se autoriza a la Comisión a negociar un Acuerdo de Estabilización y Aso- ciación con la Antigua República Yugoslava de Macedonia (C5-0166/1999 / SEC(1999) 1279 / 1999/2121(COS)) El Parlamento Europeo, = Vista la recomendación de la Comisión relativa a una decisión del Consejo por la que se autoriza a la Comisión a negociar un Acuerdo de Estabilización y Asociación con la Antigua República Yugoslava de Macedonia (SEC(1999) 1279 = C5-0166/1999), = Visto el informe de la Comisión sobre al viabilidad de negociar un Acuerdo de Estabilización y Aso- ciación con la Antigua República Yugoslava de Macedonia (COM(1999) 300 = C5-0118/1999), = Visto el apartado 1 del artículo 47 de su Reglamento, = Vistos el informe de la Comisión de Asuntos Exteriores, Derechos Humanos, Seguridad Común y Política de Defensa y las opiniones de la Comisión de Industria, Comercio Exterior, Investigación y Energía y de la Comisión de Asuntos Jurídicos y Mercado Interior (A5-0031/2000), A. Considerando la propuesta de la Comisión de establecer un marco contractual completamente nuevo para las relaciones entre la UE y la Antigua República Yugoslava de Macedonia y de abrir a este país la perspectiva de una integración plena en las estructuras de la UE, B. Considerando que este es el primer caso de aplicación concreta del planteamiento relativo a un pro- ceso de estabilización y asociación dirigido a los países de la Europa Sudoriental con el que la UE quiere hacer su contribución al Pacto de Estabilidad para la Europa Sudoriental, C. Considerando el informe de viabilidad de la Comisión, de 16 de junio de 1999 (COM(1999) 235), en el que se llega a la conclusión de que, teniendo en cuenta las reformas políticas y económicas ya emprendidas en el marco del Acuerdo de cooperación, y tras unos períodos de transición razonables fijados en función de los diferentes temas, la Antigua República Yugoslava de Macedonia podría cum- plir los requisitos para la celebración de un Acuerdo de Estabilización y Asociación; D. Destacando el comportamiento constructivo y responsable de Macedonia durante la guerra que azotó los países de la antigua Yugoslavia y haciendo hincapié en que su aproximación tardía hacia la UE se debe a problemas con un determinado país miembro, más que a la falta de voluntad de este país para adherirse a la Unión, E. Reconociendo que la Antigua República Yugoslava de Macedonia ha sido un factor de estabilidad en la región durante las guerras yugoslavas, en particular en lo que se refiere a la integración de la minoría albanesa en la vida política y social del país y a su disposición a participar en la cooperación regional, F. Destacando la función importante que podría desempeñar la minoría albanesa en este país y las reper- cusiones positivas que este modelo de coexistencia podría tener en los países vecinos, en particular por lo que se refiere a Albania y Kosovo, G. Considerando que el desarrollo y la consolidación de una sólida sociedad civil interétnica constituye un factor clave que podría contribuir a la estabilización interior de este país,


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 362/2000 της Επιτροπής, της 17ης Φεβρουαρίου 2000, για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1667/98 και για έναρξη διαρκούς διαγωνισμού για εξαγωγή 645 788 τόνων κριθής που έχει στη διάθεσή του ο σουηδικός οργανισμός παρεμβάσεως

eurovoc_concepts:
Sweden
award of contract
barley
export
intervention agency
quantitative restriction

text: 18. 2. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 46/13 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 362/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 17ης Φεβρουαρίου 2000 για τροποποίηση του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1667/98 και για έναρξη διαρκούς διαγωνισµού για εξαγωγή 645 788 τόνων κριθής που έχει στη διάθεσή του ο σουηδικός οργανισµός παρεµβάσεως Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 της Επιτροπής (2), και ιδίως το άρθρο 5, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) Ο κανονισµός (ΕΟΚ) αριθ. 2131/93 της Επιτροπής (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 39/ 1999 (4), τους όρους τις διαδικασίες πωλήσεως των σιτηρών που βρίσκονται στην κατοχή των οργανισµών παρεµβάσεως. καθορίζει και Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1667/98 της Επιτροπής (5), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 295/2000 (6), άνοιξε διαρκή διαγωνισµό για την εξαγωγή 634 125 τόνων κριθής που έχει στη διάθεσή του ο σουηδι- κός οργανισµός παρέµβασης. Η Σουηδία ενηµέρωσε την Επιτροπή για την πρόθεση του οργανισµού παρέµβασής της να αυξήσει κατά 11 663 τόνους την ποσότητα που τέθηκε σε διαρκή διαγωνισµό για εξαγωγή. Πρέπει να ανέλθει σε 645 788 τόνους η συνολική ποσότητα κριθής που τέθηκε σε διαρκή διαγωνισµό για εξαγωγή και έχει στη διάθεσή του ο σουηδικός οργανισµός παρέµβασης. (3) Λαµβάνοντας υπόψη την αύξηση των ποσοτήτων που έχουν τεθεί σε διαγωνισµό, θεωρείται αναγκαίο να γίνουν τροπο- ποιήσεις στον πίνακα των περιοχών και των ποσοτήτων που έχουν αποθεµατοποιηθεί. Πρέπει, συνεπώς, να τροποποιηθεί κυρίως το παράρτηµα Ι του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1667/ 98. (4) Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών. ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1667/98 τροποποιείται ως εξής: 1. Το άρθρο 2 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «Άρθρο 2 1. Ο διαγωνισµός αφορά µέγιστη ποσότητα 645 788 τόνων κριθής για εξαγωγή προς όλες τις τρίτες χώρες εκτός από τις Ηνωµένες Πολιτείες της Αµερικής, τον Καναδά και το Μεξικό. Στο παράρτηµα Ι αναφέρονται οι περιοχές στις οποίες 2. είναι αποθηκευµένοι 645 788 τόνοι κριθής». 2. Το παράρτηµα Ι αντικαθίσταται από το παράρτηµα του παρό- ντος κανονισµού. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την ηµέρα της δηµοσίευσής του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 17 Φεβρουαρίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 191 της 31. 7. 1993, σ. 76. (4) ΕΕ L 5 της 9. 1. 1999, σ. 64. (5) ΕΕ L 211 της 29. 7. 1998, σ. 17. (6) ΕΕ L 34 της 9. 2. 2000, σ. 8. L 46/14 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 2. 2000 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ «ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ I Τόπος αποθήκευσης Ättersta Boarp Brännarp Broddbo 1 Broddbo 2 Djurön Ervalla Falun Fammarp Funbo-Lövsta Gamleby Gårdsjö Gävle Gimo Gistad Gullspång Halmstad (Engströms) Hästholmen Helsingborg Hova Kalmar Karlshamn Katrineholm Köping Laholm Mariestad Mjölby Moraby Motala Norrtälje Ormesta Österbybruk Otterbäcken Rimforsa Rök Signestorp Simonstorp Skivarp Söråker Stallarholmen Stavreviken Stockholm (Kvarnholmen) Tjustorp Värnamo Velanda Vimmerby (σε τόνους) Ποσότητα 7 584 2 480 2 624 5 997 6 076 112 474 934 878 19 046 6 579 2 835 2 565 10 847 23 901 3 761 2 391 4 659 5 089 73 933 12 981 15 738 87 536 2 068 38 714 2 737 1 956 1 804 1 637 2 807 10 014 17 988 10 878 4 075 21 449 4 994 4 517 5 022 17 301 13 053 2 062 1 479 29 957 19 849 5 742 10 780 3 997»


title: Règlement (CE) n° 373/2000 de la Commission, du 17 février 2000, fixant l'abattement maximal du droit à l'importation de sorgho dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) n° 2774/1999

eurovoc_concepts:
CCT duties
Spain
award of contract
import
sorghum
third country

text: 18. 2. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 46/31 RÈGLEMENT (CE) No 373/2000 DE LA COMMISSION du 17 février 2000 fixant l'abattement maximal du droit à l'importation de sorgho dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) no 2774/1999 LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 1766/92 du Conseil du 30 juin 1992 portant organisation commune des marchés dans le secteur des céréales (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1253/1999 de la Commission (2), et notamment son article 12, paragraphe 1, (3) (4) niveau de l'abattement maximal du droit à l'importation ou à un niveau inférieur. L'application des critères visés ci-dessus à la situation actuelle des marchés de la céréale en cause conduit à fixer l'abattement maximal du droit à l'importation au montant repris à l'article 1er. Les mesures prévues sont conformes à l'avis du comité de gestion des céréales, au présent règlement considérant ce qui suit: (1) (2) Une adjudication de l'abattement maximal du droit à l'importation de sorgho en Espagne a été ouverte par le règlement (CE) no 2774/1999 de la Commission (3). Conformément à l'article 5 du règlement (CE) no 1839/ 95 de la Commission (4), modifié par le règlement (CE) no 1963/95 (5), la Commission peut, selon la procédure prévue à l'article 23 du règlement (CEE) no 1766/92, décider de la fixation d'un abattement maximal du droit à l'importation. Pour cette fixation, il doit être tenu compte notamment des critères prévus aux articles 6 et 7 du règlement (CE) no 1839/95. L'adjudication est attri- buée à tout soumissionnaire dont l'offre se situe au A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Pour les offres communiquées du 11 au 17 février 2000 dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) no 2774/ 1999, l'abattement maximal du droit à l'importation de sorgho est fixé à 51,88 EUR/t pour une quantité maximale globale de 1 000 t. Le présent règlement entre en vigueur le 18 février 2000. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 17 février 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 du 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 334 du 28. 12. 1999, p. 5. (4) JO L 177 du 28. 7. 1995, p. 4. (5) JO L 189 du 10. 7. 1995, p. 22


title: Verordnung (EG) Nr. 362/2000 der Kommission vom 17. Februar 2000 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1667/98 und zur Erhöhung der Dauerausschreibung zur Ausfuhr von im Besitz der schwedischen Interventionsstelle befindlicher Gerste auf 645 788 Tonnen

text: 18. 2. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 46/13 VERORDNUNG (EG) Nr. 362/2000 DER KOMMISSION vom 17. Februar 2000 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1667/98 und zur Erhöhung der Dauerausschreibung zur Ausfuhr von im Besitz der schwedischen Interventionsstelle befindlicher Gerste auf 645 788 Tonnen DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für 30. Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), insbesondere auf Artikel 5, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Die Verordnung (EWG) Nr. 2131/93 der Kommis- sion (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 39/1999 (4), legt die Verfahren und Bedingungen für die Abgabe des Getreides fest, das sich im Besitz der Inter- ventionsstellen befindet. eine Dauerausschreibung Mit der Verordnung (EG) Nr. 1667/98 der Kommis- sion (5), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 295/2000 (6), wurde zur Ausfuhr von 634 125 Tonnen Gerste im Besitz der schwedischen Interventionsstelle eröffnet. Schweden hat die Kommission von der Absicht seiner Interventions- stelle unterrichtet, die zur Ausfuhr ausgeschriebene Menge um 11 663 Tonnen zu erhöhen. Die gesamte im Besitz der schwedischen Interventionsstelle befindliche und auf Dauer zur Ausfuhr ausgeschriebene Menge Gerste ist auf 645 788 Tonnen zu erhöhen. (3) In Anbetracht der Erhöhung der ausgeschriebenen Menge erscheint es erforderlich, an der Liste der Lager- orte, Gebiete und eingelagerten Mengen Änderungen vorzunehmen. Deshalb ist insbesondere der Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1667/98 zu ändern. (4) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Getreide — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Verordnung (EG) Nr. 1667/98 wird wie folgt geändert: 1. Artikel 2 erhält folgende Fassung: „Artikel 2 (1) Die Ausschreibung betrifft eine Höchstmenge von 645 788 Tonnen Gerste die nach allen Drittländern außer den Vereinigten Staaten von Amerika, Kanada und Mexiko ausgeführt werden kann. Die Gebiete, (2) lagern, sind in Anhang I angegeben. “ in denen die 645 788 Tonnen Gerste 2. Anhang I wird durch den Anhang der vorliegenden Verord- nung ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amts- blatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 17. Februar 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 191 vom 31. 7. 1993, S. 76. (4) ABl. L 5 vom 9. 1. 1999, S. 64. (5) ABl. L 211 vom 29. 7. 1998, S. 17. (6) ABl. L 34 vom 9. 2. 2000, S. 8. L 46/14 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 18. 2. 2000 ANHANG „ANHANG I Lagerort Ättersta Boarp Brännarp Broddbo 1 Broddbo 2 Djurön Ervalla Falun Fammarp Funbo-Lövsta Gamleby Gårdsjö Gävle Gimo Gistad Gullspång Halmstad (Engströms) Hästholmen Helsingborg Hova Kalmar Karlshamn Katrineholm Köping Laholm Mariestad Mjölby Moraby Motala Norrtälje Ormesta Österbybruk Otterbäcken Rimforsa Rök Signestorp Simonstorp Skivarp Söråker Stallarholmen Stavreviken Stockholm (Kvarnholmen) Tjustorp Värnamo Velanda Vimmerby (in Tonnen) Menge 7 584 2 480 2 624 5 997 6 076 112 474 934 878 19 046 6 579 2 835 2 565 10 847 23 901 3 761 2 391 4 659 5 089 73 933 12 981 15 738 87 536 2 068 38 714 2 737 1 956 1 804 1 637 2 807 10 014 17 988 10 878 4 075 21 449 4 994 4 517 5 022 17 301 13 053 2 062 1 479 29 957 19 849 5 742 10 780 3 997“