title: Beretning - Forholdet mellem arbejdsmarkedets parter - 2000 - Forfatterens forord

eurovoc_concepts:
Europe
European social policy
labour market
social dialogue
working conditions

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 06. 03. 2000 KOM(2000) 113 endelig BERETNING Forholdet mellem arbejdsmarkedets parter – 2000 FORFATTERENS FORORD (forelagt af Kommissionen) BERETNING Forholdet mellem arbejdsmarkedets parter – 2000 FORFATTERENS FORORD første gang udgiver Kommissionen en rapport om forholdet mellem For arbejdsmarkedets parter et ønske om større i Europa. Dermed opfyldes overskuelighed på et område, der berører de europæiske borgeres dagligdag. Den brede offentlighed får herigennem al den information, der er forudsætningen for en konstruktiv dialog mellem arbejdsmarkedets parter på alle niveauer. Formålet med rapporten er endvidere at gøre status over den betydelige udvikling, der er sket i de senere år med hensyn til forholdet mellem arbejdsmarkedets parter. Området er dybt forankret på nationalt niveau, men intensiveringen af det europæiske samarbejde på det økonomiske, monetære og beskæftigelsesmæssige område stiller nye store udfordringer. Som en reaktion er der i forholdet mellem arbejdsmarkedets parter dannet nye innovative og fleksible former for samarbejde. Det er en rivende udvikling, som endnu er ufuldstændig. På nøgleområderne i forholdet mellem arbejdsmarkedets parter er det den enkeltes ansættelseskontrakt, virksomhedsoverenskomsten, brancheaftalen, den nationale lovgivning eller traditionelle regler, der gælder, alt efter medlemsstaten eller den pågældende sektor. Skønt medlemsstaterne gennemsnitligt tjener en fjerdedel af deres indtægter gennem eksport til resten af EU, hvilket betyder, at én ud af fire arbejdstagere producerer til det 'indre' marked, bliver arbejdsvilkårene for denne produktion stadig fastsat lokalt. Den udvikling, der beskrives i rapporten, viser, at aktørerne på arbejdsmarkedet stadig oftere skal tage stilling til et spørgsmål under hensyntagen til europæiske bestemmelser. Højdepunkter Arbejdsmarkedsforholdene i EU har i de senere år udviklet sig omkring følgende aspekter: – – Den Økonomiske og Monetære Union har begunstiget en udvikling i ansættelsesforholdene, der i højere grad er baseret på samarbejde og hensyntagen til fælles makroøkonomiske målsætninger. Det store fald i antallet af arbejdskonflikter illustrerer forandringen. Antallet af tabte arbejdsdage i EU på grund af faglige konflikter er faldet fra over 85 mio. i 1979 til under 7 mio. i 1996. Til trods for dybe strukturelle forandringer i industrien og mere overordnet i den europæiske økonomi, dvs. medlemsstaterne, har arbejdsmarkedets parter tilpasset sig og har oplevet, at deres rolle er blevet styrket i de seneste år. På nationalt plan er der i 1990'erne taget nye trepartsinitiativer i 11 medlemsstater, hvilket har medført, at arbejdsmarkedets parter har vedtaget en række beskæftigelsespagter. På europæisk plan har arbejdsmarkedets parter rettet europæiske særlig opmærksomhed mod gennemførelsen den af 2 – – – – beskæftigelsesstrategi og koncentrerer sig for øjeblikket om deres eget bidrag til arbejdet. Som produktivitetsvæksten. Lønudviklingen har været meget beskeden i EU i de sidste to årtier. Stigningerne i arbejdstagernes realindkomst har haft en tendens til at ligge under faldt realenhedslønomkostningerne med ca. 6 % mellem 1991 og 1998. Denne udvikling og genopretningen Inflationen lå i stabiliseringen af gennemsnit på ca. 10 % mellem 1970 og 1985, men er faldet til under 2 %. Den makroøkonomiske i medlemsstaterne tog stadig større hensyn til de europæiske rammer, hvilket har været et markant træk i udviklingen af lønforhandlingerne. inflationen på et meget af økonomipolitikken lavt niveau. forhandlerne kom på gunstig dialog plads, heraf følge var for og EU-udvidelsen vil bevirke, at der tilføjes en række lande med et lønniveau på omkring 300 EUR om måneden, hvor det i mange nuværende EU-lande er på over 2000 EUR. Disse lønniveauer er dog stort set i overensstemmelse med produktiviteten. De central- og østeuropæiske lande er fra en konkurrencemæssig trussel for de 15 EU-lande, men udgør et enormt og voksende marked, der absorberer flere importerede varer fra det nuværende EU, end de eksporterer til EU. EU's handelsoverskud beløb sig til ca. 27 mia. EUR i 1998. langt Den årlige arbejdstid var i 1998 på 1660 timer, fra 1425 timer i Nederlandene til 1940 timer i Grækenland. Arbejdets varighed og rytme er genstand for omfattende og forskelligartede nyskabelser, hvor man forsøger at skabe større fleksibilitet og nye forbindelsesled mellem arbejde, familie og fritid. Stadig flere arbejder på deltid: 6 % af mændene og 30 % af kvinderne i 1998. Debatten om nedsættelse af den ugentlige arbejdstid er fortsat meget aktuel. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan har taget et vældigt opsving. Denne dynamisme illustreres af, at de i fællesskab har vedtaget over 100 tekster i de sidste ti år og yderligere seks aftaler for nyligt. Traktaten tildeler arbejdsmarkedets parter en stor rolle fremover, når social- og arbejdsmarkedspolitikken skal fastlægges. Tre tværfaglige overenskomster har givet anledning til, at der er udstedt direktiver om, at det er obligatorisk at overholde dem. Lønninger 1980'erne var for arbejdsmarkedets parter i Europa et årti, hvor man skulle erfare løntilbageholdenhed. De uregelmæssige stigninger i de nominelle lønninger - der nåede op på gennemsnitligt 14 % i 1970'erne - blev hurtigt ædt op af inflationen. Det fik arbejdsmarkedets parter, regeringer og monetære myndigheder til at prioritere en samordnet strategi. Politikken vedrørende tilbageholdenhed med de nominelle lønninger gjorde det muligt at styre inflationen - der er faldet til under 2 % - og er for aktørerne på arbejdsmarkedet den bedste garanti for en vækst i reallønnen. Denne politik, der er blevet ført i 15 år, har muliggjort den nødvendige konvergens i forbindelse med oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union. Processens troværdighed afspejles af, at der er sket en i nedsættelse af den langfristede rentesats, 3 der befinder sig omkring de 4 %. Denne politik er stadig væsentlig for den europæiske økonomis forsigtige opsving i disse år. En sådan udvikling er ikke sket, uden at der har fundet en dybtgående forandring af fagforenings- og arbejdsgiverkulturen sted. Arbejdsmarkedets parter har måttet integrere makroøkonomisk stabilitet i deres indbyrdes forhandlinger. Arbejds- markedets parters nøglerolle i den makroøkonomiske udvikling anerkendes på højeste niveau i EU. Det Europæiske Råd i Köln etablerede en permanent mekanisme for udveksling af teknisk og politisk information mellem arbejdsmarkedets parter, Rådet, Kommissionen og repræsentanter for Den Europæiske Centralbank. Møderne om "den makroøkonomiske dialog" illustrerer de grundlæggende ændringer i lønforhandlingerne og viser betydningen af EU-initiativer for de decentraliserede arbejdsmarkedsforhold. lønforhandlinger. Disse forsøg har Det skal bemærkes, at nogle fagforeningskræfter lyset af udviklingen har organiseret sig og multinationalt forsøger at foretage en nytænkning af betingelserne for styrke fagforeningernes muligheder for at forhandle om et bredere grundlag af krav, hvor målsætningen om makroøkonomisk stabilitet integreres, og hvor der åbnes for adgang til uddannelse, ligestilling og mobilitet. formål at til i for deling af produktivitetsgevinsterne. Målsætningen om stabilitet har endvidere fået arbejdsmarkedets parter til at prøve at Initiativet med finde andre former overskudsdeling i virksomheden er lovende og har medført, at man er begyndt at undersøge nye former for organisering i virksomhederne. 80 % af de 500 største virksomheder i EU har allerede indført ordninger for lønmodtagernes andel i kapitalen. Der er set innovative ordninger i en række medlemsstater, og de er genstand for stor opmærksomhed fra Kommissionens side. Arbejdsmarkedets parters ansvar med hensyn til løndannelse er absolut afgørende, selv om det er underlagt de offentlige myndigheders indgreb, for så vidt angår fastsættelse af de sociale bidrag - almindeligvis mellem 30 % og 60 % af de samlede arbejdskraftomkostninger. Myndighederne giver af og til et fingerpeg ved f. eks. at fastsætte mindstelønnen, hvilket er tilfældet i otte medlemsstater. Det er imidlertid arbejdsmarkedets parters handlinger, der i sidste række bestemmer den almindelige lønudvikling. I den forbindelse er den vedvarende ulige løn til de to køn så meget des mindre acceptabel. På trods af direktivet fra 1975 (75/117/EF) er lønforskellen mellem kvinder og mænd stadig ca. 28 %. Objektive faktorer, især fordelingen af opgaverne mellem ægtefællerne, forklarer en del af forskellen (kvinderne afbryder hyppigere deres karriere) og afspejler endvidere vanskelighederne med at forene familien og arbejdet. Arbejdsmarkedets parter kan bidrage til at formindske uligheden ved at integrere kønsdimensionen i overenskomsterne og give kvinderne en mere fremtrædende plads i overenskomstforhandlingerne. Den kommende udvidelse omfatter lande med et lavt lønniveau sammenlignet med EU-landene. Gruppen af ansøgerlande er langt fra homogen og kendetegnes ved selv at have store forskelle i arbejdskraftomkostningerne, som svinger fra 105 EUR om måneden i Bulgarien til 854 EUR i Slovenien. Tager man hensyn til lander ansøgerlandenes lønningsmæssige konkurrenceevne arbejdsproduktiviteten, 4 på et niveau, der ligger tæt på EU's. Erfaringerne med Portugals, Spaniens og indhente Grækenlands integration i EU viser, at det går reallønsniveauet og snarere følger landets egen produktivitetsudvikling end en abstrakt europæisk "standard". langsomt med at Det er i øvrigt gerne lande med et højt lønniveau, der udnytter handelsmulighederne bedst. Det er særlig slående i forholdet mellem EU og Central- og Østeuropa: Vesteuropa havde et stort handelsoverskud på 27 mia. EUR over for Central- og Østeuropa i 1998. Arbejdstid Efter lønningerne er fastsættelsen af arbejdstidens længde og arbejdsrytmen det næste store element i overenskomstforhandlingerne. Men den senere tids udvikling i lønforhandlingerne har været begrænset af målsætningen om økonomisk stabilitet, har forhandlingerne om arbejdstidens tilrettelæggelse og varighed til gengæld været mangesidige og udstrakte. Der finder for øjeblikket mange nyskabelser sted på dette område. Standardmodellen for den daglige, ugentlige, månedlige og årlige arbejdstid er lige nu sat under fornyet debat. Fleksibiliteten i arbejdstiden viser sig gennem udøvelse af varierende arbejdstider, udvikling af deltidsarbejde og weekendarbejde, indførelse af arbejdstid på årsbasis samt arbejdstagernes mulighed for midlertidigt at afbryde deres erhvervsaktivitet og selv bestemme deres pensionsalder. Mellem 1985 og 1998 steg andelen af deltidsarbejde blandt mænd fra 4 % til 6 % og blandt kvinder fra 28 % til 32 %. Denne udvikling afspejler behovet for, at produktionsrytmen og serviceudbuddet tilpasses bedre til efterspørgslen. Hensigten er at give virksomheden den nødvendige fleksibilitet og finde de mest effektive og produktive former for arbejdstilrette- læggelse. Forandringen svarer også til forventningerne hos arbejdstagerne, der meget gerne vil råde over mere fritid og gerne vil kunne forene familieliv og arbejdsliv bedre. Det rejser dog spørgsmålet om en ny balance mellem fleksibilitet i arbejdstiden og beskyttelse af arbejdstagerne. Utryghed i ansættelsen er ofte blevet udskiftet med usikkerhed omkring arbejdsperioderne. Det siges stadig oftere, at det er nødvendigt at stille opdelte arbejdsperioder, herunder erhvervelse af nye færdigheder, i et samlet karrieremæssigt perspektiv. De EU-borgere, der har et job (dvs. 61 % af befolkningen i den erhvervsaktive alder), arbejder gennemsnitligt 1660 timer om året, og det svarer til ca. 70 000 timer gennem et helt arbejdsliv. Denne arbejdsmængde kan kategoriseres på forskellige måder. Det giver anledning til to spørgsmål, som samtlige EU-lande har forsøgt at finde et svar på. Det første spørgsmål vedrører fleksibiliteten i arbejdets rytme og varighed. Den bemærkelsesværdige udvikling i deltidsarbejde (17,4 % af de beskæftigede i 1998) og i weekendarbejde viser en tendens i retning af individualisering af arbejdstid og arbejdsrytme. De mange muligheder for midlertidig afbrydelse af erhvervsaktiviteten (uddannelsesorlov, sabbatperioder, forældreorlov osv. ) gør det muligt at fordele de forskellige erhvervsaktive perioder anderledes i løbet af livet. 5 Det andet spørgsmål vedrører nedsættelsen af arbejdstiden, enten i form af en ny maksimal ugentlig eller årlig varighed, eller i form af tidligere pensionering. Den ældgamle tilbøjelighed til at nedsætte arbejdstiden er meget utvetydig og vedvarende. Det er fortsat i de senere år. Den teknologiske revolution, der kan karakteriseres ved store produktivitetsgevinster og voksende håb om en bedre livskvalitet, har påny givet aktualitet til debatten. EU's indgangsvinkel til dette område har været at beskytte lønmodtagerne mod risiciene for deres sundhed og sikkerhed. For nylig har man med arbejdsmarkedets parters rammeaftale om kontrakter vedrørende deltidsarbejde fået opbakning til ligestillingsprincippet. Arbejdsmarkedets parter i landbrugssektoren har forhandlet sig til en nedsættelse af den årlige arbejdstid kombineret med bedre organisering af arbejdet og fremme af beskæftigelsen. Det illustrerer, hvordan der på EU-plan tages hensyn til dette emne og til omfanget sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkning af drøftelser og foranstaltninger vedrørende varigheden og tilrettelæggelsen af arbejdstiden. af den økonomiske, Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau har været drivkraften i tilnærmelsen af forskellige kulturer i forholdet mellem arbejdsmarkedets parter. Brancheorganisationer, der omfatter arbejdsmarkedets parter og har eksisteret siden 1985 i efterhånden flere og flere sektorer, har gjort det muligt at eksperimentere med forhandlingsrunder for de 15 EU-lande og at fastsætte spillets nærmere regler. Den måde, hvorpå arbejdsmarkedets parter på europæisk plan har organiseret sig, er fuldstændig central i denne sammenhæng. Spørgsmålet om repræsentation og uddelegering af opgaver har stået i centrum for debatten i den periode, der fulgte efter ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Union ("Maastricht-traktaten"). Disse spørgsmål er stadig genstand for stor debat. Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan har ikke desto mindre givet nogle yderst opmuntrende svar. at udfylde den rolle, de har Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter fokuserer for øjeblikket på parternes evne til tildelt ved hhv. Maastricht- og fået Amsterdam-traktaten. Emner som information og samråd, livslang uddannelse og erhvervelse af kundskaber samt mobilitet er så væsentlige for arbejdstagernes og virksomhedernes eksistens, at det er nødvendigt at modernisere de eksisterende forholdsregler teknologi, virksomhedernes stigende behov for fleksibilitet og arbejdstagernes ønske om omskoling, mobilitet og bedre muligheder for at forene arbejde og familieliv. hensyntagen indførelse hurtig under ny til af De samarbejdsformer, der langsomt er ved at komme på plads på europæisk plan, viser, at arbejdsmarkedets parter i stadig højere grad integrerer den europæiske dimension i deres handlinger, og at de i en række tilfælde udnytter eller skaber nye redskaber, der er nødvendige for at handle på dette plan. Det er særlig tydeligt i tværnationale virksomheder, hvor der foranlediget af direktiv 94/45/EF er underskrevet over 600 overenskomster, der indeholder bestemmelser om systemer for information og høring af arbejdstagerne. Som en ny form for dialog mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan sørger samarbejdsudvalgene for uundværlige udvekslinger og konfrontationer i udviklingen af en multinational i forståelse forholdet mellem arbejdsmarkedets parter. Det af er 6 samarbejdsudvalgene, at man i de kommende år kan tage fat på spørgsmål vedrørende mobilitet, overførsel af rettigheder og ligestilling. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på brancheplan er efterhånden ved at komme på plads. For øjeblikket er der ved at udvikle sig en dynamisk og frivillig dialog mellem de to parter i 24 brancher på europæisk plan. På traditionelle områder, hvor der i mange år har været en fælles EU-politik, men også i nye brancher forsøger arbejdsmarkedets parter at finde nye former for samarbejde på europæisk plan. Formålet med dialogen er oftest i første omgang at kortlægge de problemer, der er relevante for dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, og at fælles "ordforråd". Det forklarer, hvorfor dialogen mellem arbejdsmarkedets parter hidtil kun i begrænset omfang har resulteret i, at de har engageret sig fuldt og helt. teste et Brancheniveauet bliver dog ikke derved mindre afgørende. Det er i et stort antal medlemsstater balancepunktet i overenskomstforhandlingerne og gør det muligt at tage hensyn til særlige kendetegn ved hvert enkelt arbejdsområde, samtidig med at de almindelige vilkår for forholdet mellem arbejdsmarkedets parter i den enkelte virksomhed kan fastsættes. På europæisk plan er der indgået overenskomster om nedsættelse af arbejdstiden (landbruget - juli 1997) og tilrettelæggelse af arbejdstiden (søfart - september 1998, jernbanetransport - september 1998). I et vist antal sektorer, der er udsat for hurtige omstruktureringer, vender arbejdsmarkedets parter sig stadig oftere mod EU som et sted, der bedre kan styre udviklingen, og som yder en indsats med større virkning. For de nye forhandlings- temaers vedkommende, f. eks. de sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger af informationssamfundet og distancearbejde, drøfter arbejdsmarkedets parter i en lang række brancher, hvordan man bedre kan støtte udviklingen i medlemsstaterne. Den tværfaglige dialog mellem arbejdsmarkedets parter omfatter to dimensioner: trepartssamråd og den selvstændige dialog mellem to parter. Som et resultat af en stærk politisk vilje og et valg gående ud på at knytte arbejdsmarkedets parter tæt til de nyeste fremskridt i den europæiske integrationsproces, har det i de senere år været muligt for arbejdsmarkedets parter at spille en vigtig rolle. Trepartssamrådene er i en række tilfælde begyndt som en høringsproces (tværfaglige rådgivende udvalg), men blev gennem 1970'erne mere omfattende (oprettelse af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse og afholdelse af trepartskonferencer) og har behandlet vedrørende ligestilling erhvervsuddannelse, mellem kvinder og mænd samt langtidslediges integration har været genstand for trepartsdrøftelser og konklusioner, der lader skinne igennem, at der er store konsensusområder. lettere adgang for de unge til arbejdsmarkedet, beskæftigelse. vedrørende Spørgsmål spørgsmål For nylig blev trepartssamrådene taget op påny med iværksættelsen af den europæiske for beskæftigelsen. Den nye proces har ført til en styrkelse af de nye fora for samråd og oprettelse af nye strukturer. beskæftigelsesstrategi retningslinjerne drøftelserne og af Retningslinjerne for beskæftigelsen er regelmæssigt genstand for tekniske drøftelser mellem Beskæftigelses- og Arbejdsmarkedsudvalget og arbejdsmarkedets parter. Samordningen af økonomipolitik og et bedre samspil mellem lønudviklingen og økonomi-, budget- og finanspolitik drøftes på teknisk og politisk plan inden for 7 rammerne af den "makroøkonomiske dialog", der blev lanceret efter Det Europæiske Råd i Köln. Halvårlige møder i Det Stående Beskæftigelsesudvalg og med trojkaen af stats- og regeringschefer giver arbejdsmarkedets parter på europæisk plan mulighed for at drøfte forbindelsesleddene mellem de økonomiske og politiske sider af beskæftigelsen. tidspunkt med hensyn til Arbejdsmarkedets parter råder således over institutionelle midler til at gribe ind på et to centrale dimensioner ved EU-aktioner: tidligt europæiske af og samordning beskæftigelsesstrategi. økonomipolitik gennemførelse den af parter, Den tværfaglige eller Val topartsdialog mellem arbejdsmarkedets Duchesse-dialogen, som denne sociale dialog er blevet kaldt, har spillet en nøglerolle på europæisk plan. Det er her, at de selvstændige aktører som de første besluttede at gå ind i en dialog, der efter alt at dømme ville føre til konventionelle fremskridt. Dette valg blev truffet i 1985 af UNICE, CEEP og EFS og har siden båret frugt. Det har åbnet vejen for, at traktaten anerkender arbejdsmarkedets parters rolle (artikel 138 og 139). Det har givet de organisationer, som deltager i dialogen, mulighed for sammen at undersøge og drøfte nøgletemaerne i opbygningen af EU: gennemførelse indre af en samarbejdsstrategi vedrørende økonomipolitik, virkeliggørelse af det iværksættelse af fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende marked, arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder samt fremskridt i retning af Den Økonomiske og Monetære Union. I disse sager har arbejdsmarkedets parter på europæisk plan takket være deres dialog været i stand til på topmøder eller gennem vedtagelse af udtalelser og henstillinger at få indflydelse på den nyeste udvikling og deltage i gennemførelsen af politiske foranstaltninger. Den mest bemærkelsesværdige konkretisering af denne indflydelse viste sig under regeringskonferencen i 1991, hvor et indlæg fra arbejdsmarkedets parter (aftale af 31. 10. 1991) dannede grundlag for, at der i traktaten blev medtaget en række nye artikler om arbejdsmarkedets parters rolle på europæisk plan. De nye bestemmelsers ikrafttrædelse i 1993 betød, at den tværfaglige dialog mellem arbejdsmarkedets parter gik ind i en ny tidsalder. Arbejdsmarkedets parters ret til at blive hørt om forslag af social- og arbejdsmarkedspolitisk art og deres mulighed for at kræve en traditionel fremfor en lovgivningsmæssig behandling anbringer dem fremover i centrum af det europæiske social- og arbejdsmarkedspolitiske skakbræt. Æraen med "fælles udtalelser" har således lidt efter lidt overladt pladsen til en ny æra med forhandlinger om europæiske rammeaftaler. Der er siden 1995 undertegnet tre rammeaftaler (forældreorlov (december 1995), kontrakter om ansættelse på deltid (juni 1997) og kontrakter om tidsbestemt ansættelse (marts 1999)). Disse fremskridt er vigtige. De udgør på nuværende tidspunkt en første etape i udnyttelsen af de innovative bestemmelser i traktatens artikel 138 og 139. Arbejdsmarkedets parter er derved i stand til på eget initiativ at fastsætte emner af gensidig interesse, som de ønsker at komme ind på under kommende forhandlinger. EU-retten vedrørende social- og arbejdsmarkedspolitik Den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitiks aktionsfelt er blevet større og mere alsidigt siden oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab. De første bestræbelser 8 på at skabe faglig mobilitet blev suppleret med bestemmelser om at bekæmpe fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd og konkurrenceforvridninger, forbedre beskyttelsen af sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen. De seneste institutionelle og at spørgsmål vedrørende navnlig beskæftigelse og arbejdsmarkedspolitikken for kampen mod forskelsbehandling. giver mulighed fremskridt social- åbne for EU-retten vedrørende social- og arbejdsmarkedspolitik omfatter i dag fire store områder: arbejdstagernes frie bevægelighed, arbejdsret, ligestilling mellem kvinder og mænd samt beskyttelse af sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen. EU's til formål at skabe nye rettigheder vedrørende forslag på disse områder har tværnationale samarbejdsudvalg, bevægelighed, (fri udstationering af arbejdstagere) eller at fastsætte et minimum af rettigheder, uden at gunstigere bestemmelser på nationalt plan af den grund berøres. europæiske spørgsmål Omsættelsen af EU-direktivernes retningslinjer i national lovgivning eller i nationale overenskomster er et vigtigt emne, som der gøres meget ud af i EU-retten vedrørende social- og arbejdsmarkedspolitik. Det er absolut nødvendigt med opfølgning og evaluering og ikke mindst, at de nationale administrationer, der er ansvarlige for gennemførelsen, sættes i forbindelse med hinanden. Betydningen af EU-retten vedrørende social- og arbejdsmarkedspolitik bliver stadig større. Information og høring af arbejdstagerne er vidt udbredt i Europa. Virksomheder, der anser det for vigtigt at kunne regne med deres personales motivering og engagement og er bevidste om, at denne form for dialog er en kilde til innovation og en bedre organisering af arbejdet, har generelt på frivillig basis udviklet en informations- og høringsmekanisme. Med EU-bestemmelserne har man forsøgt at præcisere vilkårene for og omfanget af arbejdstagernes tilknytning til virksomhedens liv. De første direktiver om "arbejdsret" fra begyndelsen af 1970'erne indførte en forpligtelse til at informere og høre arbejdstagerne i tilfælde af et stort økonomisk chok som f. eks. "kollektive afskedigelser" og "overførsel af virksomheder". I henhold til Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 er europæiske koncerner med over 1 000 ansatte forpligtet til at informere og høre arbejdstagerne. Et nyligt forslag indeholder en udvidelse af denne forpligtelse til samtlige europæiske virksomheder med over 50 ansatte. Den metode, der følges af EU, sigter mod at gøre national praksis relevant igen under indtryk af internationaliseringen (information om den europæiske koncerns strategi beriger den information, der gives lokalt) og at fremme ligebehandlingen af arbejdstagerne og virksomhederne. I en periode præget af dybe og hastige struktur- forandringer, hvor de tilpasse og tage hensyn til forandringernes social- og omorganisere sig, er det vigtigt at arbejdsmarkedspolitiske virkninger. europæiske virksomheder konstant skal Udviklingen på nationalt plan vil føre til en ny definition af spillets interne regler på alle planer og områder. Man kan konstatere et dobbelt fænomen, som påvirker overenskomstforhandlingerne: en strømning i retning af at frigøre de decentraliserede niveauer i forhold til de standarder og retningslinjer, der er forhandlet på plads for de centraliserede niveauer og en strømning i retning af at berige indholdet af forhandlingerne. 9 Denne bevægelse har ikke hidtil ført til en klarlæggelse af EU's rolle. Når der forhandles på forskellige niveauer om de samme emner - de europæiske rammer fortolkes på nationalt plan og konkretiseres derefter på branche- og virksomhedsplan - medfører det, at der på et højere plan vil blive fastsat meget generelle retningslinjer. Forsøgene på at opnå komplementaritet mellem niveauerne indtager en central placering i denne sammenhæng. I den senere tid har en række begivenheder, dvs. decentraliserede initiativer og i initiativer taget af arbejdsmarkedets parters europæiske organisationer, peget retning af en tendens til at koordinere overenskomstforhandlingerne på europæisk plan. Det er især tilfældet, for så vidt angår fagforeningernes aktion vedrørende lønninger i grænseområder. Mere generelt kan man konstatere en stigende udbredelse af temaer og praksis, og at der i de nationale og decentrale drøftelser mellem arbejdsmarkedets parter stadig mere udpræget grad tages hensyn til, at arbejdstagerne tilhører en fagforening. i fastlægger dialogens Den praksis, der resultatet af overenskomst- forhandlingerne, betingelserne for kollektive aktioner samt bestemmelserne for bilæggelse af konflikter er dog stadig underkastet nationale regler. EU-retten gælder ikke for sager, der har baggrund i stærke nationale traditioner. rammer, Beskæftigelsespagter I løbet af 1990'erne er der i en lang række medlemsstater indgået pagter og trepartsaftaler om beskæftigelsen. Trepartssystemets voksende indflydelse på emner vedrørende fremme af beskæftigelsen, kontrol med inflationen og modernisering af de forholdet mellem udgør arbejdsmarkedets parter på europæisk plan. beskyttelsessystemer sociale fase ny en i Via beskæftigelsespagterne opfordres arbejdsmarkedets parter til at gribe ind på områder, der traditionelt har været det offentliges domæne, nemlig beskæftigelses- politikken og retningslinjerne for økonomipolitikken. Til gengæld indvilliger de i uden for deres kontraktmæssigt tilladte selvstændighed at forhandle om rammerne for lønudviklingen og tilpasningen af arbejdsmarkedets funktioner. Den indsats, som medlemsstaterne har ydet som led i overgangen til Den Økonomiske og Monetære Union, ville uden tvivl ikke have været mulige uden et partnerskab og uden et bidrag fra arbejdsmarkedets parter på deres eget kompetenceområde. I de senere år er denne partnerskabsmetode blevet benyttet i mange medlemsstater, der har været i forhandlinger om "andengenerationspagter". Formålet har været at forberede, eller endda styre, udviklingen i øjeblikket: globalisering af markederne og styrkelse af konkurrencen og kravene om konkurrenceevne; informationssamfundets stigende betydning og bæredygtig omlægning af produktionssystemer, forbrug og levevis; befolkningens aldring og de dermed forbundne nye former for gensidig hensyntagen mellem generationerne; udvikling af fleksibel arbejdstid og spørgsmålet om kontinuitet i rettighederne i de tilfælde, hvor faglige karrierer præges af afbrydelser og omstruktureringer. I den forbindelse har dialogen mellem arbejdsmarkedets parter fået en ny betydning. Dialogen er en central forudsætning for, at repræsentanterne for de aktive kræfter, 10 der skal træffe beslutninger, som vedrører dem selv, kan få indflydelse. Dialogen er endvidere blevet et forum, hvor der kan gives udtryk for bredere forventninger til virkningerne for hele samfundet. Skridtene i retning af en vedtagelse af beskæftigelsespagterne på nationalt plan har fremkaldt en tilsvarende holdning på EU-plan. Den europæiske beskæftigelsespagt, som der blev stillet forslag om på Det Europæiske Råd i Köln, er et forsøg på også på europæisk niveau at skabe den yderst positive dynamik, der er opstået i en lang række medlemsstater. For at kunne lykkes skal alle, og først og fremmest arbejdsmarkedets parter, engagere sig i denne partnerskabsmetode på europæisk plan. Bortset fra de andre aspekter, der beskrives i denne rapport, viser metoden, at arbejdsmarkedsforholdene også i virkeligheden har fået luft under vingerne på europæisk plan. 11


title: PREGUNTA ESCRITA P-0734/00 de Roberta Angelilli (UEN) a la Comisión. Construcción de un aparcamiento subterráneo en la Plaza Lorenzini en Roma.

eurovoc_concepts:
Italy
environmental impact
impact study
local government
parking area

formats: html pdf print

text: C 330 E/212 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 21. 11. 2000 (2000/C 330 E/246) PREGUNTA ESCRITA P-0732/00 de Francesco Turchi (UEN) a la Comisi(cid:243)n (6 de marzo de 2000) Asunto: Objetividad de la informaci(cid:243)n de las emisoras pœblicas ¿Corresponde a los criterios de la Comisi(cid:243)n Europea relativos a las leyes sobre comunicaci(cid:243)n y difusi(cid:243)n de noticias en el sector de los multimedios la actitud en materia de transmisi(cid:243)n por parte de la RAI (Radio Televisi(cid:243)n Italiana), principalmente en el informativo de la primera cadena (TG1), con respecto a la informaci(cid:243)n sobre las actividades de los partidos pol(cid:237)ticos que no respeta las normas de igualdad y que privilegia œnicamente a determinadas agrupaciones? Respuesta de la Sra. Reding en nombre de la Comisi(cid:243)n (31 de marzo de 2000) La legislaci(cid:243)n comunitaria en materia de libre circulaci(cid:243)n de servicios y, en particular, las disposiciones de la Directiva 89/552/CEE del Consejo, de 3 de octubre de 1989, sobre la coordinaci(cid:243)n de determinadas disposiciones legales, reglamentarias y administrativas de los Estados miembros relativas al ejercicio de actividades de radiodifusi(cid:243)n televisiva (1), tal y como fue modificada por la Directiva 97/36/CE del Parlamento y del Consejo de 30 de junio de 1997 (2), no aborda la cuesti(cid:243)n de la objetividad e imparcialidad de la informaci(cid:243)n pol(cid:237)tica difundida por las cadenas de televisi(cid:243)n. (1) DO L 298 de 17. 10. 1989. (2) DO L 202 de 30. 7. 1997. (2000/C 330 E/247) PREGUNTA ESCRITA P-0734/00 de Roberta Angelilli (UEN) a la Comisi(cid:243)n (6 de marzo de 2000) Asunto: Construcci(cid:243)n de un aparcamiento subterrÆneo en la Plaza Lorenzini en Roma En el barrio «Portuense» del Municipio de Roma, donde se derrumb(cid:243) hace poco un palacete, el Ayuntamiento ha concedido un permiso de edificaci(cid:243)n para la construcci(cid:243)n de un aparcamiento subte- rrÆneo con 80 plazas en la Plaza Lorenzini. Toda la zona se caracteriza por un subsuelo compuesto de cavernas y de galer(cid:237)as de toba, por lo que es particularmente inestable; no obstante, a pesar del derrumbe ocurrido, no parece que se haya llevado a cabo ni un anÆlisis ni una inspecci(cid:243)n hidrol(cid:243)gica adecuados del subsuelo. Por otro lado, no parece que se necesiten plazas de garaje en dicha zona, ya que existe una cantidad suficiente de las mismas. AdemÆs, los trabajos conllevarÆn la tala de varios Ærboles de tronco alto que tienen decenas de aæos en una de las pocas zonas verdes del barrio. Todos estos motivos han llevado a los ciudadanos a manifestarse firmemente en contra de tal proyecto, incluso mediante la constituci(cid:243)n de diversos comitØs espontÆneos. Por otro lado, el Ayuntamiento de Roma no ha solicitado una valoraci(cid:243)n previa del proyecto a la XVa circunscripci(cid:243)n, competente para dicha zona. Dicho esto: 1. 2. ¿Puede indicar la Comisi(cid:243)n si considera que la citada obra forma parte de las obras para las que debe realizarse obligatoriamente una evaluaci(cid:243)n del impacto ambiental, con arreglo a lo establecido en la Directiva 85/337/CEE (1) y en las sucesivas modificaciones de la misma? ¿Considera la Comisi(cid:243)n que deber(cid:237)a intervenir ante las autoridades nacionales competentes para verificar si es oportuno que se lleve a cabo la obra, vista la oposici(cid:243)n de los residentes? (1) DO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40. 21. 11. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 330 E/213 Respuesta de la Sra. Wallstr(cid:246)m en nombre de la Comisi(cid:243)n (14 de marzo de 2000) Se ruega a Su Seæor(cid:237)a se refiera a la respuesta de la Comisi(cid:243)n a su pregunta escrita E-0243/00 (1). (1) Ver pÆgina 108. (2000/C 330 E/248) PREGUNTA ESCRITA E-0764/00 de Bart Staes (Verts/ALE) a la Comisi(cid:243)n (13 de marzo de 2000) Asunto: Informe de la Mesa Redonda Europea de Industriales sobre la pensi(cid:243)n de jubilaci(cid:243)n legal Un grupo de trabajo de la Mesa Redonda Europea de Industriales, bajo la presidencia de Carlo De Benedetti, ha entregado recientemente al Presidente de la Comisi(cid:243)n, Romano Prodi, sus conclusiones sobre la financiaci(cid:243)n de las pensiones legales en la Uni(cid:243)n Europea. Segœn los miembros del grupo de trabajo, la pensi(cid:243)n legal constituye un freno para el crecimiento econ(cid:243)mico en Europa. Aducen como alternativa el sistema de planes de jubilaci(cid:243)n privados. Por ello deseo formular las preguntas siguientes a la Comisi(cid:243)n: 1. 2. 3. 4. ¿QuiØnes son los autores del informe de la Mesa Redonda Europea de Industriales sobre la financiaci(cid:243)n de la pensi(cid:243)n legal en los quince Estados miembros de la Uni(cid:243)n Europea? ¿QuiØnes son los miembros de la Mesa Redonda Europea de Industriales? ¿CuÆles son las conclusiones finales del informe de la Mesa Redonda Europea de Industriales en cuanto a la financiaci(cid:243)n de la pensi(cid:243)n legal en los quince Estados miembros de la Uni(cid:243)n Europea (por favor, cita literal)? ¿Suscribe la Comisi(cid:243)n las conclusiones finales del informe de la Mesa Redonda Europea de Industriales por lo que se refiere a la financiaci(cid:243)n de la pensi(cid:243)n legal en los quince Estados miembros de la Uni(cid:243)n Europea? a) b) En caso afirmativo, ¿opina la Comisi(cid:243)n que a cierto plazo unos reg(cid:237)menes de jubilaci(cid:243)n privados han de sustituir total o parcialmente la pensi(cid:243)n legal existente en los quince Estados miembros de la UE? En caso negativo, ¿aboga la Comisi(cid:243)n a favor del mantenimiento de la pensi(cid:243)n legal, tal como existe actualmente en los quince Estados miembros de la UE? Respuesta de la Sra. Diamantopoulou en nombre de la Comisi(cid:243)n (17 de abril de 2000) 1. y 2. informaci(cid:243)n al respecto, deberÆ dirigirse a la Mesa Redonda Europea de Industriales. La Comisi(cid:243)n no es responsable del informe al que se refiere Su Seæor(cid:237)a, por lo que para cualquier El 3. (www. ert. be). informe en cuesti(cid:243)n se encuentra disponible en la pÆgina de la Mesa Redonda Europea 4. La configuraci(cid:243)n y estructuraci(cid:243)n de los reg(cid:237)menes de pensiones constituyen una prerrogativa de los Estados miembros. La Comisi(cid:243)n expuso su opini(cid:243)n sobre la configuraci(cid:243)n de los reg(cid:237)menes de pensiones y la reforma de los mismos en su Comunicaci(cid:243)n «Hacia una Europa para todas las edades», de 21 de mayo de 1999 (1). En este documento, se hizo hincapiØ en que el modo mÆs efectivo de contrarrestar la amenaza del envejecimiento de la poblaci(cid:243)n para la viabilidad de los reg(cid:237)menes de pensiones es invertir la tendencia hacia las jubilaciones anticipadas y aumentar el (cid:237)ndice de empleo en toda la edad laboral. Los cambios fundamentales serÆn aquØllos que permitan a los trabajadores ejercer una actividad laboral durante un per(cid:237)odo mÆs largo y optar por una salida mÆs gradual y tard(cid:237)a del mercado laboral y les motiven a ello, lo cual redundarÆ en una disminuci(cid:243)n de los costes de las pensiones, en ingresos mÆs elevados y contribuirÆ en mayor medida al crecimiento. Es mÆs importante que los reg(cid:237)menes de pensiones sean propicios al empleo que su modalidad de financiaci(cid:243)n, ya sean sistemas de capitalizaci(cid:243)n privados o sistemas de retenci(cid:243)n obligatoria


title: EU ja puhdas vesi.

eurovoc_concepts:
EU policy
drinking water
environmental protection
public awareness campaign
quality of the environment
sustainable development
water management
water pollution
water treatment


title: Verordnung (EG) Nr. 493/2000 der Kommission vom 6. März 2000 über die Lieferung von Pflanzenöl im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe

eurovoc_concepts:
EU production
Eritrea
aid system
award of contract
food aid
vegetable oil

formats: pdf print

text: 7. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 60/9 VERORDNUNG (EG) Nr. 493/2000 DER KOMMISSION vom 6. März 2000 über die Lieferung von Pflanzenöl im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates vom 27. Juni 1996 über die Nahrungsmittelhilfepolitik und -verwal- tung sowie über spezifische Maßnahmen zur Erhöhung der Ernährungssicherheit (1), insbesondere auf Artikel 24 Absatz 1 Buchstabe b), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Mit der vorgenannten Verordnung wurden die Liste der Länder und Organisationen, denen eine Gemeinschafts- hilfe gewährt werden kann, und die für die Beförderung der Nahrungsmittellieferung über die fob-Stufe hinaus geltenden allgemeinen Kriterien festgelegt. Die Kommission hat infolge mehrerer Beschlüsse über die Nahrungsmittelhilfe bestimmten Begünstigten Pflan- zenöl zugeteilt. Diese Bereitstellungen erfolgen nach der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 der Kommission vom 16. Dezember 1997 über allgemeine Durchführungsbestimmungen für die Bereitstellung und Lieferung von Waren im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates für die Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft (2). Zu diesem Zweck sollten insbesondere die Lieferfristen und -bedin- gungen und die sich daraus ergebenden Kosten genauer festgelegt werden. (4) Lieferungen für eine Um die Durchführung der bestimmte Partie abzusichern, sollten Vorkehrungen getroffen werden, die es den Bietern ermöglichen, Raps- bzw. Sonnenblumenöl bereitzustellen. Bezüglich der Lieferung der einzelnen Partien erhält das günstigste Angebot den Zuschlag — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft wird Pflanzenöl bereitgestellt zur Lieferung an die im Anhang aufge- führten Begünstigten gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 zu den im Anhang aufgeführten Bedingungen. Die Lieferung betrifft die Bereitstellung von in der Gemein- schaft erzeugtem Pflanzenöl. Die zu liefernden Waren dürfen nicht im Rahmen des aktiven Veredelungsverkehrs hergestellt und/oder aufgemacht worden sein. Die Angebote sollen sich entweder auf Raps- oder Sonnenblu- menöl beziehen. In einem Angebot ist, um gültig zu sein, die jeweilige Ölsorte anzugeben. Es wird davon ausgegangen, daß der Bieter die geltenden allge- meinen und besonderen Geschäftsbedingungen kennt und akzeptiert. Andere in seinem Angebot enthaltene Bedingungen oder Vorbehalte gelten als nicht geschrieben. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 6. März 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 166 vom 5. 7. 1996, S. 1. (2) ABl. L 346 vom 17. 12. 1997, S. 23. L 60/10 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 7. 3. 2000 ANHANG LOSE A, B 1. Maßnahme Nr. : 267/98 2. Begünstigter (2): Euronaid, PO Box 12, 2501 CA Den Haag, Nederland; Tel. (31-70) 330 57 57; Fax 364 17 01; Telex 30960 EURON NL 3. Vertreter des Begünstigten: wird vom Begünstigten benannt 4. Bestimmungsland: Eritrea 5. Bereitzustellendes Erzeugnis: entweder raffiniertes Rapsöl oder raffiniertes Sonnenblumenöl 6. Gesamtmenge (netto) in Tonnen: 1 125 7. Anzahl der Lose: 2 (A: 562 t; B: 563 t) 8. Merkmale und Qualität des Erzeugnisses (3) (4) (6): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (III A 1a) oder b)) 9. Aufmachung (7): A: Siehe ABl. C 267 vom 13. 9. 1996, S. 1 (10. 8 A, B und C. 2); B: Siehe ABl. C 267 vom 13. 9. 1996, S. 1 (10. 4 A, B und C. 2) 10. Kennzeichnung oder Markierung (5): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (III A 3) — für die Kennzeichnung zu verwendende Sprache: Englisch — Zusätzliche Aufschriften: — 11. Art der Bereitstellung des Erzeugnisses: Bereitstellung von der in der Gemeinschaft erzeugtem raffiniertem Pflanzenöl. Die zu liefernden Waren dürfen nicht im Rahmen des aktiven Veredelungsverkehrs hergestellt und/oder aufgemacht worden sein 12. Vorgesehene Lieferstufe: frei Verschiffungshafen 13. Alternative Lieferstufe: — 14. a) Verschiffungshafen: — b) Ladeanschrift: — 15. Löschhafen: — 16. Bestimmungsort: — — Transitlager oder Transithafen: — — Lieferung auf dem Landweg: — 17. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der vorgesehenen Lieferstufe: — erste Frist: 17. 4. -7. 5. 2000 — zweite Frist: 1. -21. 5. 2000 18. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der alternativen Lieferstufe: — erste Frist: — — zweite Frist: — 19. Frist für die Angebotsabgabe (um 12. 00 Uhr Brüsseler Zeit): — erste Frist: 21. 3. 2000 — zweite Frist: 4. 4. 2000 20. Höhe der Bietungsgarantie: 15 EUR/t 21. Anschrift für die Einsendung der Angebote und der Bietungsgarantien (1): Bureau de l'aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel; Telex 25670 AGREC B; Fax (32-2) 296 70 03/296 70 04 (ausschließlich) 22. Erstattung bei der Ausfuhr: — 7. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 60/11 Vermerke: (1) Zusätzliche Erklärungen: André Debongnie (Tel. (32-2) 295 14 65); Torben Vestergaard (Tel. (32-2) 299 30 50). (2) Der Auftragnehmer tritt mit dem Begünstigten oder seinem Vertreter baldmöglichst zur Bestimmung der erforderli- chen Versandbescheinigungen in Verbindung. (3) Der Auftragnehmer übergibt dem Begünstigten eine von einer amtlichen Stelle stammende Bescheinigung, aus der hervorgeht, daß die in dem betreffenden Mitgliedstaat geltenden Normen betreffend die Kernstrahlung für die zu liefernde Ware nicht überschritten worden sind. In der Bescheinigung über die radioaktive Belastung ist der Gehalt an Cäsium 134 und 137 und an Jod 131 anzugeben. (4) Der Auftragnehmer überreicht dem Begünstigten oder seinem Vertreter bei der Lieferung folgendes Dokument: — gesundheitliches Zeugnis. (5) Die Aufschrift erhält, abweichend von ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, Punkt III A 3 c), folgende Fassung: „Europäische Gemeinschaft“. (6) In einem Angebot ist, um gültig zu sein, der jeweilige Typ des betreffenden Öls enthalten. (7) Lieferung in Containern von 20 Fuß: Bedingungen FCL/FCL. Der Auftragnehmer übernimmt die Kosten für das Verbringen frei Terminal im Verladehafen, gestapelt. Der Begün- stigte übernimmt die folgenden Kosten, auch die für den Abtransport der Container von Terminal. Der Auftragnehmer muß dem Empfänger eine vollständige Ladeliste eines jeden Containers übermitteln, in der die Anzahl Blechdosen aufgeführt ist, die zu jeder in der Ausschreibungsbekanntmachung aufgeführten Maßnahme- nummer gehören. Der Auftragnehmer muß jeden Container mit einer numerierten Plombe (Oneseal, Sysko, Locktainer 180 oder einem ähnlichen Sicherheits-Bolzensiegel) verschließen, deren Nummer dem Vertreter des Begünstigten mitgeteilt wird


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 494/2000 της Επιτροπής, της 6ης Μαρτίου 2000, περί χορηγήσεως γαλακτοκομικών προϊόντων ως επισιτιστική βοήθεια

eurovoc_concepts:
Eritrea
aid system
award of contract
food aid
skimmed milk powder
vitamin

text: L 60/12 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 7. 3. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 494/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 6ης Μαρτίου 2000 περί χορηγήσεως γαλακτοκοµικών προϊόντων ως επισιτιστική βοήθεια Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1292/96 του Συµβουλίου, της 27ης Ιουνίου 1996, σχετικά µε την πολιτική και τη διαχείριση της επισιτιστικής βοήθειας και των ειδικών δράσεων στήριξης για την επισιτιστική βοήθεια (1), και ιδίως το άρθρο 24 παράγραφος 1 στοιχείο β), Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Ο προαναφερθείς κανονισµός καταρτίζει τον κατάλογο των χωρών και των οργανισµών που ενδέχεται να λάβουν κοινο- τική βοήθεια και καθορίζει τα γενικά κριτήρια σχετικά µε τη µεταφορά της επισιτιστικής βοήθειας µετά το στάδιο fob. Μετά από πολλές αποφάσεις σχετικά µε τη χορήγηση επισι- τιστικής βοήθειας, η Επιτροπή χορήγησε γάλα σε σκόνη σε ορισµένους δικαιούχους. Οι παραδόσεις αυτές πρέπει να πραγµατοποιηθούν σύµφωνα µε τους κανόνες που προβλέπονται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2519/97 της Επιτροπής, της 16ης ∆εκεµβρίου 1997, για τις γενικές διατάξεις κινητοποίησης προϊόντων που χορηγούνται δυνάµει του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1292/96 του Συµβουλίου για την κοινοτική επισιτιστική βοήθεια (2). Είναι αναγκαίο να οριστούν επακριβώς οι προθεσµίες και οι όροι χορήγησης για να καθοριστούν οι δαπάνες που προκύ- πτουν. ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Πραγµατοποιείται, µε βάση την κοινοτική επισιτιστική βοήθεια, συγκέντρωση γαλακτοκοµικών προϊόντων στην Κοινότητα, προκει- µένου να τα προµηθευτούν οι δικαιούχοι που αναφέρονται στο παράρτηµα, σύµφωνα µε τις διατάξεις του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2519/97 και τους όρους που αναφέρονται στο παράρτηµα. Θεωρείται ότι ο προσφέρων έλαβε γνώση όλων των εφαρµοζοµένων γενικών και ειδικών όρων και τους έχει αποδεχθεί. Κάθε άλλος όρος ή επιφύλαξη που περιλαµβάνονται στην προσφορά του θεωρούνται ως µη εγγεγραµµένοι. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την επόµενη ηµέρα από τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοι- νοτήτων. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 6 Μαρτίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 166 της 5. 7. 1996, σ. 1. (2) ΕΕ L 346 της 17. 12. 1997, σ. 23. 7. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 60/13 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΠΑΡΤΙ∆Α Α 1. ∆ράση υπ’ αριθ. : 281/98 2. ∆ικαιούχος (2): Euronaid, PO Box 12, 2501 CA Den Haag, Nederland τηλ. : (31-70) 33 05 757· φαξ: 36 41 701· τέλεξ: 30960 EURON NL 3. Αντιπρόσωπος του δικαιούχου: να καθορισθεί από το δικαιούχο 4. Χώρα προορισµού: Ερυθραία 5. Προϊόν προς κινητοποίηση: βιταµινούχο αποκορυφωµένο γάλα σε σκόνη 6. Συνολική καθαρή ποσότητα (σε τόνους): 66 7. Αριθµός παρτίδων: 1 8. Χαρακτηριστικά και ποιότητα του προϊόντος (3) (5): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [I. B. 1] 9. Συσκευασία (7): βλέπε ΕΕ C 267 της 13. 9. 1996, σ. 1 [6. 3 Α + Β. 2] 10. Επισήµανση και σήµανση (6): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [I. B. 3] — Γλώσσα που πρέπει να χρησιµοποιηθεί για τη σήµανση: αγγλική — Συµπληρωµατικές µνείες: — 11. Τρόπος κινητοποίησης του προϊόντος: κοινοτική αγορά Η παρασκευή του αποκορυφωµένου γάλακτος και η ενσωµάτωση των βιταµινών τους πρέπει να γίνουν µετά την κατακύρωση της προµήθειας 12. Προβλεπόµενο στάδιο παράδοσης: παράδοση στο λιµάνι φόρτωσης 13. Εναλλακτικό στάδιο παράδοσης: — 14. α) λιµένας φόρτωσης: — β) διεύθυνση φόρτωσης: — 15. Λιµένας εκφόρτωσης: — 16. Τόπος προορισµού: — — λιµένας ή αποθήκη διαµετακόµισης: — — διαδροµή χερσαίας µεταφοράς: — 17. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο προβλεπόµενο στάδιο: — 1η προθεσµία: 17. 4 — 7. 5. 2000 — 2η προθεσµία: 1 — 21. 6. 2000 18. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο εναλλακτικό στάδιο: — 1η προθεσµία: — — 2η προθεσµία: — 19. Προθεσµία για την υποβολή των προσφορών έως τις 12 το µεσηµέρι (ώρα Βρυξελλών): — 1η προθεσµία: 21. 3. 2000 — 2η προθεσµία: 4. 4. 2000 20. Ποσό της εγγύησης συµµετοχής στο διαγωνισµό: 20 EUR ανά τόνο 21. ∆ιεύθυνση για την αποστολή των προσφορών και των εγγυήσεων συµµετοχής (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel· τέλεξ: 25670 AGREC B· φαξ: (32-2) 296 70 03/296 70 04 (αποκλειστικά) 22. Επιστροφή κατά την εξαγωγή (4): επιστροφή που εφαρµόζεται στις 17. 3. 2000, όπως καθορίστηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 413/2000 της Επιτροπής (ΕΕ L 52 της 26. 2. 2000, σ. 4) L 60/14 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 7. 3. 2000 Σηµειώσεις: (1) Συµπληρωµατικές πληροφορίες: André Debongnie [τηλ. : (32-2) 295 14 65] Torben Vestergaard [τηλ. : (32-2) 299 30 50]. (2) Ο ανάδοχος έρχεται σε επαφή µε το δικαιούχο ή τον αντιπρόσωπό του το ταχύτερο, για να καθορισθούν τα έγγραφα που είναι αναγκαία για την αποστολή. (3) Ο ανάδοχος χορηγεί στο δικαιούχο πιστοποιητικό που έχει εκδοθεί από επίσηµη αρχή και βεβαιώνει ότι δεν έχει σηµειωθεί υπέρβαση, στο ενδιαφερόµενο κράτος µέλος, των ισχυουσών προδιαγραφών του προς παράδοση προϊόντος σχετικά µε τη ραδιενεργό ακτινοβολία. Το πιστοποιητικό ραδιενέργειας πρέπει να αναφέρει την περιεκτικότητα σε καίσιο 134 και 137 και ιώδιο 131. (4) Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 259/98 της Επιτροπής (ΕΕ L 25 της 31. 1. 1998, σ. 39) εφαρµόζεται όσον αφορά την επιστροφή κατά την εξαγωγή. Η ηµεροµηνία που αναφέρονται στο άρθρο 2 του προαναφερθέντος κανονισµού είναι εκείνη που αναφέρεται στο άρθρο 22 του παρόντος παραρτήµατος. Εφιστάται η προσοχή του προµηθευτή στο άρθρο 4 παράγραφος 1 τελευταίο εδάφιο του εν λόγω κανονισµού. Το αντίγραφο του πιστοποιητικού διαβιβάζεται αµέσως µετά από την αποδοχή της δήλωσης εξαγωγής [αριθ. : (32-2) 296 20 05]. (5) Ο ανάδοχος διαβιβάζει στο δικαιούχο ή στον αντιπρόσωπό του, κατά την παράδοση, τα ακόλουθα έγγραφα: — υγειονοµικό πιστοποιητικό εκδοθέν από επίσηµη αρχή το οποίο αναφέρει ότι το προϊόν µεταποιήθηκε υπό άριστες υγειονοµικές συνθήκες υπό την επίβλεψη ειδικευµένου τεχνικού προσωπικού. Στο πιστοποιητικό πρέπει να αναφέρεται η θερµοκρασία και η διάρκεια παστερίωσης, η θερµοκρασία και η διάρκεια παραµονής στον πύργο ξήρανσης δια καταιωνι- σµού, καθώς και η ηµεροµηνία λήξης, όσον αφορά την κατανάλωση. — κτηνιατρικό πιστοποιητικό εκδοθέν από επίσηµη αρχή το οποίο αναφέρει ότι στην περιοχή παραγωγής του νωπού γάλακτος δεν παρουσιάσθηκαν, κατά τους δώδεκα µήνες πριν τη µεταποίηση, κρούσµα αφθώδους πυρετού ή άλλων µολυσµατικών/λοιµωδών νόσων που θα πρέπει να ανακοινωθούν υποχρεωτικά. (6) Κατά παρέκκλιση από την ΕΕ C 114, 29. 4. 1991, το κείµενο του σηµείου Ι. Α. 3. γ) αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο «τη µνεία “Ευρωπαϊκή Κοινότητα”». (7) Η φόρτωση πρέπει να γίνεται σε εµπορευµατοκιβώτια των 20 ποδών, µε όρους «FCL/FCL». Ο ανάδοχος αναλαµβάνει τη δαπάνη στοιβάξεως των εµπορευµατοκιβωτίων στο σταθµό των εµπορευµατοκιβωτίων στο λιµάνι φορτώσεως. Ο δικαιούχος αναλαµβάνει τις δαπάνες µεταγενέστερων φορτώσεων, συµπεριλαµβανοµένης της δαπάνης αναλή- ψεως των εµπορευµατοκιβωτίων από το σταθµό των εµπορευµατοκιβωτίων. Ο ανάδοχος υποβάλλει στον παραλαµβάνοντα πλήρη κατάλογο του περιεχοµένου κάθε εµπορευµατοκιβωτίου, διευκρινίζοντας τον αριθµό σάκων που αντιστοιχούν σε κάθε αριθµό δράσης, όπως καθορίζεται στην προκήρυξη του διαγωνισµού. Ο ανάδοχος οφείλει να σφραγίσει κάθε εµπορευµατοκιβώτιο µε αριθµηµένο σύστηµα σφράγισης, (ONESEAL, SYSKO, Locktainer 180 ή παρόµοιες σφραγίδες υψηλής ασφαλείας) του οποίου ο αριθµός πρέπει να δίδεται στον αντιπρόσωπο του δικαιούχου


title: Commission Regulation (EC) No 494/2000 of 6 March 2000 on the supply of milk products as food aid

text: L 60/12 EN Official Journal of the European Communities 7. 3. 2000 COMMISSION REGULATION (EC) No 494/2000 of 6 March 2000 on the supply of milk products as food aid THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 1292/96 of 27 June 1996 on food-aid policy and food-aid management and special operations in support of food security (1), and in partic- ular Article 24(1)(b) thereof, Whereas: (1) (2) (3) The abovementioned Regulation lays down the list of countries and organisations eligible for Community aid and specifies the general criteria on the transport of food aid beyond the fob stage. Following the taking of a number of Decisions on the allocation of food aid, the Commission has allocated milk powder to certain beneficiaries. It is necessary to make these supplies in accordance with the rules laid down by Commission Regulation (EC) No 2519/97 of 16 December 1997 laying down general rules for the mobilisation of products to be supplied pursuant to Council Regulation (EC) No 1292/96 as Community food aid (2). It is necessary to specify the time limits and conditions of supply to determine the resultant costs, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Milk products shall be mobilised in the Community, as Community food aid for supply to the recipient listed in the Annex, in accordance with Regulation (EC) No 2519/97 and under the conditions set out in the Annex. The tenderer is deemed to have noted and accepted all the general and specific conditions applicable. Any other condition or reservation included in his tender is deemed unwritten. Article 2 This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 6 March 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 166, 5. 7. 1996, p. 1. (2) OJ L 346, 17. 12. 1997, p. 23. 7. 3. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 60/13 ANNEX LOT A 1. Action No: 281/98 2. Beneficiary (2): Euronaid, PO Box 12, 2501 CA Den Haag, Nederland; tel. (31-70) 330 57 57; fax 364 17 01; telex 30960 EURON NL 3. Beneficiary's representative: to be designated by the recipient 4. Country of destination: Eritrea 5. Product to be mobilised: vitaminised skimmed-milk powder 6. Total quantity (tonnes net): 65 7. Number of lots: 1 8. Characteristics and quality of the product (3) (5): see OJ C 114, 29. 4. 1991, p. 1 (I. B(1)) 9. Packaging (7): see OJ C 267, 13. 9. 1996, p. 1 (6. 3, A and B(2)) 10. Labelling or marking (6): see OJ C 114, 29. 4. 1991, p. 1 (I. B(3)) — language to be used for the markings: English — supplementary markings: — 11. Method of mobilisation of the product: the Community market. The manufacture of the skimmed-milk powder, and the incorporation of vitamins, must be carried out after the award of the supply contract 12. Specified delivery stage: free at port of shipment 13. Alternative delivery stage: — 14. a) Port of shipment: — b) Loading address: — 15. Port of landing: — 16. Place of destination: — — port or warehouse of transit: — — overland transport route: — 17. Period or deadline of supply at the specified stage: — first deadline: 17. 4-7. 5. 2000 — second deadline: 1-21. 5. 2000 18. Period or deadline of supply at the alternative stage: — first deadline: — — second deadline: — 19. Deadline for the submission of tenders (at 12 noon, Brussels time): — first deadline: 21. 3. 2000 — second deadline: 4. 4. 2000 20. Amount of tendering guarantee: EUR 20 per tonne 21. Address for submission of tenders and tendering guarantees (1): Bureau de l'aide alimentaire, à l'attention de Monsieur T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, Bureau 7/46, rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel; tlx 25670 AGREC B; fax (32-2) 296 70 03/296 70 04 (exclusively) 22. Export refund (4): refund applicable on 17. 3. 2000, fixed by Commission Regulation (EC) No 413/2000 (OJ L 52, 25. 2. 2000, p. 4) L 60/14 EN Official Journal of the European Communities 7. 3. 2000 Notes: (1) Supplementary information: André Debongnie (tel. (32-2) 295 14 65) Torben Vestergaard (tel. (32-2) 299 30 50). (2) The supplier shall contact the beneficiary or its representative as soon as possible to establish which consignment documents are required. (3) The supplier shall deliver to the beneficiary a certificate from an official entity certifying that for the product to be in the Member State concerned, have not been delivered the standards applicable, relative to nuclear radiation, exceeded. The radioactivity certificate must indicate the caesium-134 and -137 and iodine-131 levels. (4) Commission Regulation (EC) No 259/98 (OJ L 25, 31. 1. 1998, p. 39), is applicable as regards the export refund. The date referred to in Article 2 of the said Regulation is that referred to in point 22 of this Annex. The supplier's attention is drawn to the last subparagraph of Article 4(1) of the above Regulation. The photocopy of the export licence shall be sent as soon as the export declaration has been accepted (fax (32-2) 296 20 05). (5) The supplier shall supply to the beneficiary or its representative, on delivery, the following documents: — health certificate issued by an official entity stating that the product was processed under excellent sanitary conditions which are supervised by qualified technical personnel. The certificate must state the temperature and duration of the pasteurisation, the temperature and duration in the spray-drying-tower and the expiry date for consumption, — veterinary certificate issued by an official entity stating that the area of production of raw milk had not registered foot-and-mouth disease nor any other notifiable infectious/contagious disease during the 12 months prior to the processing. (6) Notwithstanding OJ C 114 of 29. 4. 1991, point I. A(3)(c) is replaced by the following: ‘the words “European Community”’. (7) Shipment to take place in 20-foot containers, condition FCL/FCL. The supplier shall be responsible for the cost of making the container available in the stack position at the container terminal at the port of shipment. The beneficiary shall be responsible for all subsequent loading costs, including the cost of moving the containers from the container terminal. The supplier has to submit to the beneficiary's agent a complete packing list of each container, specifying the number of bags belonging to each action number as specified in the invitation to tender. The supplier has to seal each container with a numbered locktainer (Oneseal, Sysko, Locktainer 180 or a similar high-security seal) the number of which is to be provided to the beneficiary's representative


title: KIRJALLINEN KYSYMYS P-0729/00 esittäjä(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle. EU:n ja Korean välinen kokous: Euroopan laivanrakennusteollisuus.

eurovoc_concepts:
EU relations
South Korea
State aid
anti-dumping measure
negotiation of an agreement (EU)
restriction on competition
shipbuilding
trade dispute

text: C 330 E/210 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 21. 11. 2000 Helpottaakseen direktiivien soveltamista ja edist(cid:228)(cid:228)kseen ty(cid:246)tapaturmien v(cid:228)hent(cid:228)mist(cid:228) komissio k(cid:228)ynnist(cid:228)(cid:228) aina tarvittaessa muitakin kuin lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)toimia esimerkkin(cid:228) mainittakoon k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n oppaat, jotka eiv(cid:228)t ole luonteeltaan sitovia. Komissio haluaa lis(cid:228)ksi kiinnitt(cid:228)(cid:228) parlamentin j(cid:228)senen huomion ty(cid:246)turvallisuus- ja ty(cid:246)terveysviraston toimintaan ja erityisesti Bilbaossa syyskuussa 1999 j(cid:228)rjestettyyn ty(cid:246)terveytt(cid:228) ja ty(cid:246)turvallisuutta sek(cid:228) ty(cid:246)llistett(cid:228)vyytt(cid:228) k(cid:228)sitelleeseen konferenssiin. Konferenssissa muistutettiin, ett(cid:228) ty(cid:246)markkinoilta syrj(cid:228)ytymi- nen, ty(cid:246)llistett(cid:228)vyys, ty(cid:246)el(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n paluu, ty(cid:246)terveyden ja ty(cid:246)turvallisuuden suojeluun t(cid:228)ht(cid:228)(cid:228)v(cid:228)t toimintatavat ja yht(cid:228)l(cid:228)iset mahdollisuudet, ty(cid:246)ymp(cid:228)rist(cid:246)n mukauttaminen ihmisten tarpeisiin sek(cid:228) yritysten kilpailukyky ovat yhteydess(cid:228) toisiinsa. Kopio konferenssin p(cid:228)(cid:228)telmist(cid:228) toimitetaan suoraan parlamentin j(cid:228)senelle ja parlamentin p(cid:228)(cid:228)sihteerist(cid:246)(cid:246)n. (2000/C 330 E/244) KIRJALLINEN KYSYMYS P-0729/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) komissiolle (6. maaliskuuta 2000) Aihe: EU:n ja Korean v(cid:228)linen kokous: Euroopan laivanrakennusteollisuus Euroopan komission j(cid:228)sen Erkki Liikanen osallistui viime joulukuussa Euroopan parlamentin teollisuus- valiokunnan kokoukseen, jossa h(cid:228)n ilmoitti, ett(cid:228) komissio aikoo j(cid:228)rjest(cid:228)(cid:228) kokouksen Korean kanssa keskustellakseen laivanrakennusteollisuuden nykyisist(cid:228) kansainv(cid:228)lisist(cid:228) ongelmista ja konkreettisesti Korean harjoittamasta ep(cid:228)terveest(cid:228) kilpailusta t(cid:228)ll(cid:228) alalla. Voiko komissio kertoa, onko Korean kanssa jo pidetty t(cid:228)llaista kokousta ongelmien k(cid:228)sittelemiseksi? Jos on, voiko komissio kertoa, mill(cid:228) tasolla kokous pidettiin, mit(cid:228) asioista oli kokouksen tai kokousten esityslistalla ja mit(cid:228) tuloksia saavutettiin? Voiko komissio tehd(cid:228) selkoa strategiasta ja toimista, joita Korean kanssa yll(cid:228)pidettyjen yhteyksien pohjalta on hyv(cid:228)ksytty tai aiotaan hyv(cid:228)ksy(cid:228)? Voiko komissio kertoa, mik(cid:228) on Korean kanssa j(cid:228)rjestett(cid:228)vien tulevien kokousten aikataulu, mit(cid:228) asioita on esityslistalla ja mill(cid:228) tasolla kokoukset pidet(cid:228)(cid:228)n? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (5. huhtikuuta 2000) Teollisuusneuvoston 9. marraskuuta 1999 tekemien johtop(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten perusteella Euroopan unionin ja Korean v(cid:228)lill(cid:228) k(cid:228)ynnistettiin kahdenv(cid:228)linen vuoropuhelu ratkaisujen etsimiseksi laivanrakennusalan vilpilli- sen kilpailun aiheuttamiin ongelmiin. Komissio ilmoitti Korealle, ett(cid:228) ellei tyydytt(cid:228)v(cid:228)(cid:228)n tulokseen p(cid:228)(cid:228)st(cid:228), Euroopan teollisuus saattaa piakkoin tehd(cid:228) komissioon valituksen kaupan esteist(cid:228) annetun asetuksen perusteella. T(cid:228)m(cid:228) menettely voi lopulta johtaa asian viemiseen Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)(cid:246)n. Ensimm(cid:228)isen kerran osapuolet olivat yhteydess(cid:228) toisiinsa Pariisissa 14. joulukuuta 1999, mink(cid:228) j(cid:228)lkeen komission valtuuskunta k(cid:228)vi Soulissa 10. (cid:129)11. helmikuuta 2000 saadakseen korealaisilta selkeit(cid:228) sitoumuk- sia. N(cid:228)m(cid:228) sitoumukset edellyttiv(cid:228)t, ett(cid:228) Korea tunnustaa olevansa vastuussa alan t(cid:228)m(cid:228)nhetkisest(cid:228) kriisist(cid:228), sitoutuu olemaan puuttumatta toimenpiteisiin, joilla pyrit(cid:228)(cid:228)n pelastamaan konkurssissa olevat korealaiste- lakat, sek(cid:228) noudattaa kirjanpidossaan avoimuuden s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)j(cid:228) ja erityisesti kansainv(cid:228)lisi(cid:228) standardeja, joiden avulla voidaan k(cid:228)sitell(cid:228) kaikki kustannukset alusten hinnoittelua varten. Korea ei t(cid:228)ss(cid:228) vaiheessa hyv(cid:228)ksy- nyt eurooppalaisen osapuolen ehdotusta. 21. 11. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 330 E/211 Yhteis(cid:246)n uhatessa Koreaa kanteen nostamisella t(cid:228)m(cid:228) ehdotti kuitenkin kolmatta neuvottelukierrosta j(cid:228)rjestett(cid:228)v(cid:228)ksi 14. (cid:129)16. maaliskuuta 2000 mahdollisen kaupallisen selkkauksen ratkaisemiseksi. Korea hyv(cid:228)ksyi lopulta 29. maaliskuuta 2000 l(cid:228)hes kaikki komission esitt(cid:228)m(cid:228)t sitoumukset. Jos sopimukseen p(cid:228)(cid:228)st(cid:228)isiin l(cid:228)hiaikoina, komissio valvoisi yhteisty(cid:246)ss(cid:228) Euroopan teollisuuden ja j(cid:228)senval- tioiden kanssa eritt(cid:228)in tarkasti, ett(cid:228) korealaiset noudattavat sitoumuksiaan. T(cid:228)ss(cid:228) tilanteessa komissio voisi hyvin pian ehdottaa neuvottelua Korean kanssa konkreettisten ratkaisujen l(cid:246)yt(cid:228)miseksi teollisuuttamme kohtaaviin ongelmiin. Euroopan teollisuus on ilmoittanut valittavansa Korean valtiontukia koskevasta k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)st(cid:228) komissioon kaupan esteist(cid:228) annetun asetuksen perusteella, ellei n(cid:228)it(cid:228) sitoumuksia noudateta tai ellei markkinoilla p(cid:228)(cid:228)st(cid:228) konkreettisiin tuloksiin. Jos kannekirjelm(cid:228)ss(cid:228) esitetyt todisteet ovat riitt(cid:228)v(cid:228)t, komissio on valmis k(cid:228)ynnist(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n tutkimuksen, joka saattaa p(cid:228)(cid:228)ty(cid:228) k(cid:228)sitelt(cid:228)v(cid:228)ksi WTO:n riitojenratkaisuelimess(cid:228). N(cid:228)in Euroopan unioni voisi l(cid:246)yt(cid:228)(cid:228) ratkaisun, jolla voitaisiin langettaa seuraamuksia n(cid:228)ist(cid:228) menettelyist(cid:228). (2000/C 330 E/245) KIRJALLINEN KYSYMYS P-0731/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Paul Coßteaux (UEN) komissiolle (6. maaliskuuta 2000) Aihe: Ulkomaisia myyntiyhti(cid:246)it(cid:228) koskeva riita WTO:ssa Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)n (WTO) valituselin katsoi hiljattain, ett(cid:228) Yhdysvaltojen FSC-j(cid:228)rjestelm(cid:228) (Foreign Sales Corporations), jonka avulla viej(cid:228)yritykset v(cid:228)lttyv(cid:228)t verotukselta kokonaan k(cid:228)ytt(cid:228)m(cid:228)ll(cid:228) hyv(cid:228)kseen veroparatiiseissa sijaitsevia fiktiivisi(cid:228) v(cid:228)liyhti(cid:246)it(cid:228), oli kauppas(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen vastainen. Kyseinen viej(cid:228)yrityksille annettu veroetuus, joka on t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) Yhdysvalloissa t(cid:228)ysin laillinen, on siis poistettava (raportti AB- 1999-9, 24. 2. 2000). Ei kuitenkaan ole todenn(cid:228)k(cid:246)ist(cid:228), ett(cid:228) kongressi olisi valmis noudattamaan vaalien alla Maailman kauppaj(cid:228)rjest(cid:246)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Voiko komissio kertoa, aikooko se ryhty(cid:228) samantyyppisiin rangaistustoimenpiteisiin kuin mihin Yhdysval- lat ryhtyi hormonilihaa koskeneessa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen v(cid:228)lisess(cid:228) riidassa, siis kauppapo- liittisiin vastatoimiin, ellei Yhdysvallat suostu lakkauttamaan FSC-j(cid:228)rjestelm(cid:228)(cid:228) sille annetussa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ajassa (ennen 30. syyskuuta 2000)? Aikooko komissio liitt(cid:228)(cid:228) n(cid:228)m(cid:228) kaksi riitaa yhteen neuvoteltaessa yleisemmin Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen v(cid:228)lisist(cid:228) kauppariidoista? Pascal Lamyn komission puolesta antama vastaus (29. maaliskuuta 2000) Komissio uskoo, ett(cid:228) Yhdysvallat p(cid:228)(cid:228)tyy noudattamaan kansainv(cid:228)lisi(cid:228) velvoitteitaan ulkomaisia myynti- yhti(cid:246)it(cid:228) (Foreign Sales Corporations) koskevassa asiassa ja saattaa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)ns(cid:228) Maailman kauppaj(cid:228)rjes- t(cid:246)n (WTO) sopimusten mukaiseksi 1. lokakuuta 2000 menness(cid:228). Siin(cid:228) tapauksessa, ett(cid:228) Yhdysvallat ei muuta ulkomaisia myyntiyhti(cid:246)it(cid:228) koskevaa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228)(cid:228)n erityisryhm(cid:228)n ja valituselimen p(cid:228)(cid:228)telmien mukaisesti ennen kyseist(cid:228) p(cid:228)iv(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228), yhteis(cid:246)ll(cid:228) on k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228)(cid:228)n useita eri vaihtoehtoja kuten neuvot- teleminen korvauksista tai Yhdysvalloille annettujen my(cid:246)nnytysten j(cid:228)(cid:228)dytt(cid:228)minen. Kyse on oikeuksista, jotka ovat kaikkien WTO:lle valituksen tekevien osapuolten k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228), jos t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanovelvoitteita ei noudateta, eiv(cid:228)tk(cid:228) ne liity nimenomaisesti t(cid:228)h(cid:228)n ulkomaisia myyntiyhti(cid:246)it(cid:228) koskevaan tapaukseen. Komis- sio olettaa kuitenkin, ett(cid:228) Yhdysvallat panee t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n WTO:n riitojenratkaisuelimen suositukset. ilmoittaa, ett(cid:228) se on jo hyv(cid:228)n aikaa ty(cid:246)skennellyt Kysymyksen toisen osan suhteen komissio voi hormonilihaa koskevan asian parissa, ja kun otetaan huomioon n(cid:228)iden kummankin asian yksitt(cid:228)inen merkitys, komissio pyrkii l(cid:246)yt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n kumpaankin erillisen ratkaisun yhteis(cid:246)lle WTO:n puitteissa lankeavien kansainv(cid:228)listen velvoitteiden mukaisesti