title: Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta, - Komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä

eurovoc_concepts:
contract
financial transaction
payment
public contract
small and medium-sized enterprises

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 08. 03. 2000 KOM(2000) 133 lopullinen 1998/0099 (COD) KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla PERUSTELUT Komissio antaa EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c kohdan mukaisesti lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista. Jäljempänä komissio antaa lausuntonsa parlamentin ehdottamista 25 tarkistuksesta. Komissio liittää 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, johon sisältyvät komission kokonaisuudessaan tai osittain hyväksymät 23 tarkistusta. 1. ASIAKIRJAN TAUSTA Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi: 23. 4. 1998 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto: 10. 9. 1998 Euroopan parlamentin lausunto ensimmäisessä käsittelyssä: 17. 9. 1998 Komission muutettu ehdotus käsiteltäväksi: 30. 10. 1998 Yhteisen kannan vahvistaminen: 29. 7. 1999 Euroopan parlamentin kanta toisessa käsittelyssä: 16. 12. 1999. 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Maksuviivästyksistä on vakavia seurauksia kaikille Euroopan yrityksille, joiden kassavirta, tuottavuus neljästä maksukyvyttömyystapauksesta johtuu maksuviivästyksistä. heikkenevät. kilpailukyky arvioitu, yksi että On ja Maksuviivästykset estävät myös yhtenäismarkkinoiden moitteetonta toimintaa. On esitetty, että yli 20 prosenttia eurooppalaisista yrityksistä harjoittaisi enemmän vientiä, jos niiden ulkomaiset asiakkaat noudattaisivat lyhyempiä maksuaikoja. Komission ehdotus direktiiviksi sisältää paketin toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on torjua kaupallisissa toimissa tapahtuvia maksuviivästyksiä Euroopan yhteisössä. Direktiiviä on tarkoitus soveltaa maksuviivästyksiin kaikkien yritysten välillä, myös julkisella sektorilla. tarkoituksena on estää maksajia Direktiivi pitkiä maksuaikoja aiheuttamasta maksuviivästyksiä kohtuuttoman kumppaneiltaan. Lisäksi sillä muutetaan saatavien perintämenettelyjä nopeammiksi ja tehokkaammiksi. tarjoaa oikeudellisen kehyksen, jonka vaatimasta tai 2 3. KOMISSION LAUSUNTO EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSISTA 3. 1. Yleisiä huomioita Neuvoston tämän vuoden heinäkuussa vahvistamassa yhteisessä kannassa vähennettiin komission ehdotukseen sisältyneet kuusi operatiivista artiklaa kahteen. Yhteisestä kannasta antamassaan lausunnossa1 komissio ilmoitti toivovansa kunnianhimoisempaa lähestymistapaa maksuviivästyksiin. Euroopan parlamentti on asiasta samaa mieltä, ja se on palauttanut kolme neuvoston poistamista neljästä artiklasta. 3. 2. Ehdotetut tarkistukset 3. 2. 1. Komission hyväksymät jotka sisältyvät jäljempänä esitettävään konsolidoituun tekstiin Komissio hyväksyy suurimman osan ehdotetuista tarkistuksista, koska niissä otetaan uudelleen esiin merkittävä osa komission alkuperäisistä ehdotuksista ja korjataan yhteisen kannan puutteita (tarkistukset 1, 3–17, 19, 21, 22, 24 ja 26). Parlamentti pyytää oikeutetusti, että viivästyskorkoa korotetaan kahdella prosenttiyksiköllä (tarkistus 16, 3 artiklan 1 kohdan d alakohta). Pankit perivät pieniltä ja keskisuurilta yrityksiltä (pk-yrityksiltä) erittäin korkeita korkoja (15–20%), kun nämä tarvitsevat tilinylitysluottoa asiakkaidensa maksuviivästysten vuoksi. Neuvoston asettama korkotaso ei ollut yrityksille riittävä korvaus tästä. Korvausta koskeva Euroopan parlamentin tarkistus (tarkistus 17, 3 artiklan 1 kohdan e alakohta) on oikeutettu. Erityisesti pienten saamisten periminen voi olla hyvin kallista ja niistä saatava koron määrä on yleensä riittämätön kattamaan aiheutuneet kustannukset. Velallinen olisi sen vuoksi velvoitettava korvaamaan velkojalle maksuviivästyksestä aiheutunut vahinko. Ehdotettu väärinkäytön vastaisen lausekkeen vahvistaminen (tarkistu 19, 3 artiklan 3-6 kohta) tekee tästä säännöksestä toimivamman. Se tarjoaa käyttöön keinoja, jotka vastaavat kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun direktiivin 93/13/ETY2 7 artiklassa mainittuja menettelyjä. Tuloksena on velkojien parempi suoja vaikutusvaltaisia ostajia kohtaan, jotka pyrkivät määräämään pitkiä maksuaikoja. On joitakin tarkistuksia, muotoilla uudelleen (tarkistukset 20 ja 25). jotka komissio hyväksyy periaatteessa, mutta jotka se haluaa Komissio on erityisesti tyytyväinen siihen, että ehdotukseen on otettu uudelleen joukko sääntöjä, jotka koskevat omistuksenpidätyksen yhteisönlaajuista tunnustamista (tarkistus 20, 4 artikla). Komissio katsoo kuitenkin, että 4 artiklaa ei tulisi rajoittaa koskemaan tiettyjä tuoteryhmiä. Lisäksi komissio haluaisi vähentää laadittavakseen tulevien katsausten määrää (tarkistus 25, 8 artiklan 5 kohta). 3. 2. 2. Tarkistukset, joita komissio ei voi hyväksyä On ainoastaan kaksi tarkistusta, joita komissio ei voi hyväksyä (tarkistukset 2 ja 23). 1 2 SEC(1999)1398 lopullinen. EYVL L 95, 21. 4. 1993, s. 29. 3 Erityisesti pilaantuvia elintarvikkeita koskeva uusi alakohtaisen lähestymistavan, jota olisi vältettävä (tarkistus 2). johdanto-osan kappale toisi mukaan kannata ei myöskään Komissio lyhentää tarkistusta, perintämenettelyjen kestoa 90 päivästä 60 päivään (tarkistus 23, 7 artikla). Vaikka komissio olikin ehdottanut 60 päivää, on muistettava, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa ei otettu huomioon aikaa, jonka velallinen tarvitsee puolustukseensa. Tämä aika sisältyy nyt 90 päivän aikaan. Vaikka ajan lyhentäminen 60 päivään vaikuttaa liian kunnianhimoiselta, komissio voisi kuitenkin harkita kompromissiaikaa mainittujen 60 ja 90 päivän välillä. tarkoituksena jonka on 4. PÄÄTELMÄT Komissio odottaa tämän direktiivin tuovan huomattavaa hyötyä yrityksille, erityisesti pk- yrityksille. Maksuviivästysten vähentäminen parantaa yritysten kassavirtaa. Se vähentää myös niiden rahoituskustannuksia ja velkojen perimisestä aiheutuvaa runsasta hallinnollista taakkaa. Direktiivillä tulee olemaan myönteinen vaikutus työllisyyteen, koska se lisää yritysten rahoituksen vakautta ja vähentää niiden työpaikkojen lukumäärää, joita Euroopassa menetetään maksukyvyttömyystapausten vuoksi. 4 1998/0099 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen3, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon4, toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti5, sekä katsovat seuraavaa: (1) (2) (3) (4) (5) 3 4 5 6 7 8 9 parlamentti ja Euroopan käsiteollisuusalojen hyväksi antamassaan päätöslauselmassa6 komissiota tekemään ehdotuksia maksuviivästysongelman ratkaisemiseksi. yhtenäisestä pk-yritysten ohjelmasta kehotti Komissio antoi 12 päivänä toukokuuta 1995 suosituksen kaupallisten toimien maksuajoista7. Euroopan parlamentti pyysi kaupallisten toimien maksuajoista annetusta komission suosituksesta antamassaan päätöslauselmassa8 komissiota harkitsemaan suosituksensa muuttamista mahdollisimman pian tehtäväksi ehdotukseksi neuvoston direktiiviksi. ja sosiaalikomitea on antanut 29 päivänä toukokuuta 1997 lausunnon Talous- komission vihreästä kirjasta "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä"9, sovellettavia suositetaan enimmäismaksuaikoja ja viivästyskorkoa. lausunnossa laitoksiin julkisiin ja julkaisi Komissio yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman, jossa korostetaan maksuviivästyksen haittaavan yhä enemmän yhtenäismarkkinoiden toimivuutta. kesäkuuta päivänä 1997 4 EYVL C 168, 3. 6. 1998, s. 13, ja EYVL C 374, 3. 12. 1998, s. 4. EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 50. Euroopan parlamentin lausunto annettu 17. syyskuuta 1998 (EYVL C 313, 12. 10. 1998, s. 142), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 29. heinäkuuta 1999 (EYVL C 284, 6. 10. 1999, s. 1) ja Euroopan parlamentin kanta vahvistettu 16. joulukuuta 1999. EYVL C 323, 21. 11. 1994, s. 19. EYVL L 127, 10. 6. 1995, s. 19. EYVL C 211, 22. 7. 1996, s. 43. EYVL C 287, 22. 9. 1997, s. 92. 5 (6) (7) (8) (9) (10) Komissio julkaisi 17 päivänä heinäkuuta 1997 kaupallisten toimien viivästyneitä maksuja koskevan kertomuksen10, jossa esitetään tiivistetysti komission 12 päivänä toukokuuta 1995 antaman suosituksen vaikutusten arvioinnin tulokset. Liian pitkistä maksuajoista ja maksuviivästyksistä aiheutuu liikeyrityksille ja erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille runsaasti hallinnollisia rasitteita ja kustannuksia. Lisäksi nämä ongelmat ovat merkittävä syy maksukyvyttömyydelle, joka vaarantaa yritysten toiminnan jatkuvuuden ja johtaa lukuisiin työpaikkojen menetyksiin. Joissakin jäsenvaltioissa sopimukseen perustuvat maksuajat poikkeavat huomattavasti yhteisön keskiarvosta. Maksamista koskevat säännöt ja käytännöt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, mikä haittaa sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa. jäsenvaltioiden välisiä liiketoimia. Tämä on Tämä on vähentänyt huomattavasti ristiriidassa perustamissopimuksen 14 artiklan kanssa, sillä yrittäjillä olisi oltava mahdollisuus käydä kauppaa kaikkialla sisämarkkinoilla sellaisin edellytyksin, ettei rajat ylittäviin toimiin liity suurempia riskejä kuin kotimaan myyntiin. Jos kotimaan kauppaan ja rajat ylittävään kauppaan sovelletaan huomattavasti keskenään erilaisia sääntöjä, kilpailu vääristyy. (11) Viimeisimpien tilastotietojen mukaan useissa jäsenvaltioissa ei ole saavutettu parhaassa tapauksessakaan mitään parannuksia maksuviivästysten osalta 12 päivänä toukokuuta 1995 annetun suosituksen jälkeen. (12) (13) (14) (15) Tavoitetta torjua maksuviivästyksiä sisämarkkinoilla ei voida saavuttaa riittävästi yksittäisten jäsenvaltioiden toimilla ja se voidaan siksi paremmin saavuttaa yhteisön toimesta. Tässä direktiivissä enemmästä kuin tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen. Tämä direktiivi on näin ollen kaikilta osiltaan ja perustamissopimuksen suhteellisuusperiaatteen asettamien vaatimusten mukainen. toissijaisuusperiaatteen vahvistettujen artiklassa säädetä ei 5 jotka suoritetaan korvauksena Tämän direktiivin olisi kaupallisista toimista, eikä sillä säännellä kuluttajien kanssa suoritettavia toimia, muihin maksuihin liittyviä korkoja, esimerkiksi shekki- ja vekselilakien nojalla suoritettavia maksuja tai vahingonkorvauksena suoritettavia maksuja. rajoituttava maksuihin, Se seikka, että tämä direktiivi koskee myös ammatinharjoittajia, ei merkitse, että jäsenvaltioiden on kohdeltava heitä yrityksinä tai kauppiaina muiden kuin tässä direktiivissä tarkoitettujen kysymysten osalta. Tässä direktiivissä määritellään ainoastaan käsite 'täytäntöönpanoasiakirja' mutta siinä ei niitä säännellä joilla tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöönpano voidaan pysäyttää tai edellytyksiä, keskeyttää. pakkotäytäntöönpanomenettelyä asiakirjan tällaisen eikä 10 EYVL C 216, 17. 7. 1997, s. 10. 6 (16) Maksuviivästys on sopimusrikkomus, joka on tehty velallisen kannalta taloudellisesti houkuttelevaksi useimmissa jäsenvaltioissa alhaisen viivästyskoron ja/tai hitaan perintämenettelyn vuoksi. Päättäväinen toiminta on tarpeen tämän suuntauksen kääntämiseksi ja sen varmistamiseksi, että maksuviivästysten seuraukset ovat viivästyksiä torjuvia ja että niihin sisältyy lisäksi aiheutuneiden kulujen korvaaminen velkojalle. (17) Voi olla tiettyjä sopimustyyppejä, joiden osalta pitempi maksuaika yhdistettynä sopimusvapauden rajoittamiseen tai korkeampaan korkoon saattaa olla perusteltua. (18) On tarpeen, että tässä direktiivissä käsitellään sopimukseen perustuvien pitkien maksuaikojen seurauksia. (19) Tällä direktiivillä olisi estettävä sopimusvapauden väärinkäyttö velkojan vahingoksi. Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät sopimusten tekotapaan tai joilla säännellään velalliselle epäoikeudenmukaisten sopimusehtojen pätevyyttä. (20) Monilta toisistaan poikkeavat käyttöä maksujen rajoittavat osin tarpeen omistuksenpidätyslausekkeen varmistaa, että velkojilla on mahdollisuus lykätä omistusoikeuden siirtymistä kaikkialla yhteisössä käyttämällä yhtä, kaikkien jäsenvaltioiden tunnustamaa lauseketta, ja maksuviivästykset haittaavat kaupallisia toimia sisämarkkinoilla. jotta vältytään siltä, että liian pitkät maksuajat vauhdittamiseen. On kansalliset lait (21) Julkiset laitokset suorittavat huomattavia määriä maksuja liikeyrityksille. Näiden laitosten tiukalla maksuaikojen noudattamisella olisi suotuisa kerrannaisvaikutus talouden kokonaistilanteeseen. Julkisten hankintasopimusten alalla sopimusyritykset puolestaan viivästyttävät maksujaan toimittajille ja alihankkijoille turvautumalla usein suhteettomiin maksuaikoihin, mikä heikentää merkittävästi monien yritysten ja erityisesti pk-yritysten etuja. Komission suorittamien maksujen osalta on jo päätetty antaa tietyille velkojille oikeus periä maksuviivästyksistä viivästyskorkoa. (22) Käsitteen 'hankintaviranomaiset' olisi vastattava direktiiveissä 92/50/ETY11 ja ja direktiivissä 93/38/ETY13 määriteltyjen 93/37/ETY12 "hankintayksiköiden" olisi tässä direktiivissä tarkoitetuissa kysymyksissä sisällyttävä tähän käsitteeseen. säädettyä määritelmää, (23) Maksuviivästysten seurauksilla voi olla estävä vaikutus ainoastaan silloin, kun niihin liittyy perintämenettelyjä, jotka ovat velkojan kannalta nopeita ja tehokkaita. Perustamissopimuksen 12 artiklassa määrätyn syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti näiden menettelyjen olisi oltava kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden velkojien käytettävissä. (24) Tämän direktiivin 7 artiklassa riitauttamattomien saatavien perintämenettely saatetaan päätökseen lyhyessä ajassa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, edellytetään, että 11 12 13 EYVL L 209, 24. 7. 1992, s. 1. EYVL L 199, 9. 8. 1993, s. 54. EYVL L 199, 9. 8. 1993, s. 84. 7 OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin kaupallisista toimista korvauksena suoritettaviin maksuihin. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 'kaupallisilla toimilla' yritysten tai yritysten ja julkisten viranomaisten välisiä toimia, tavaroiden toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta jotka johtavat vastaan; itsenäistä taloudellista tai ammattitoimintaansa, vaikka sitä harjoittaisi vain yksi henkilö; organisaatiota harjoittaessa tarkoitetaan 'yrityksellä' sen 'maksuviivästyksellä' sopimukseen tai lakiin perustuvan maksuajan ylittämistä; pääasiallisessa 'Euroopan keskuspankin pääasiallisiin jälleenrahoitustoimiin soveltamalla korolla' korkoa, jota sovelletaan tällaisiin toimiin kiinteiden huutokauppakorkojen kohdalla; jos vaihtuvaa huutokauppakorkomenettelyä, tämä korko viittaa kyseisestä huutokaupasta saatavaan marginaaliseen korkoon; tämä koskee sekä yksittäiskorkoisia että vaihtuvakorkoisia huutokauppoja; jälleenrahoituksessa sovellettu on jonka mukaan 'omistuksenpidätyksellä' muotoseikoista riippumatonta sopimusta, myyjä on tavaroiden omistaja, kunnes tavaran hinta on maksettu kokonaisuudessaan; käsitteeseen "myyjä" sisältyy myös tuotettavien tai valmistettavien tavaroiden toimittaja; 'hankintaviranomaisilla' määritelmää vastaavia 93/38/ETY määritellyt "hankintayksiköt"; direktiiveissä viranomaisia, 92/50/ETY ja käsitteeseen ja 93/37/ETY säädettyä direktiivissä sisältyvät 'julkisilla hankintasopimuksilla' rahallista hyötyä tavoittelevaa kirjallista sopimusta, joka on tehty 5 kohdassa tarkoitetun hankintaviranomaisen ja sellaisen yrityksen välillä, joka ei ole hankintaviranomainen; toimivaltaisen 'täytäntöönpanoasiakirjalla' kaikkia viranomaisen maksun välittömästi suorittamiseksi antamia päätöksiä, tuomioita tai maksumääräyksiä, joiden nojalla velkoja voi saada saatavansa perittyä velalliselta pakkotäytäntöönpanolla; siihen sisältyy päätös, tuomio tai maksumääräys, joka on väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoinen silloinkin, kun velallinen hakee siihen muutosta. tuomioistuimen tai muun tai maksuerin tapahtuvaksi 8 3 artikla Viivästyskorko 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että: (a) sopimuksessa määrättyä maksupäivää siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien on maksettava d alakohdan mukaista korkoa, tai (b) jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuksessa, korkoa on maksettava ilman, että maksumuistutus on tarpeen (i) 21 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen, tai (ii) mikäli laskun maksuvaatimuksen vastaanottamispäivästä ei ole varmuutta, 21 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamispäivästä, tai vastaavan sitä tai (iii) mikäli velallinen vastaavan maksuvaatimuksen aiemmin kuin tavarat tai palvelun, 21 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamisesta, tai vastaanottaa laskun sitä tai (iv) mikäli tai laissa tai sopimuksessa määrätään tarkistusmenettelystä, jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan todettava, tarkistusta tahi maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 21 päivän kuluttua viimeksi mainitusta päivästä; hyväksymis- (c) velkojalla on oikeus viivästyskorkoon, mikäli (i) velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa, ja (ii) velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä; (d) korotettuna viivästyskorko ('lakisääteinen korko'), jota velallisella on velvollisuus maksaa, on Euroopan keskuspankin viimeisimpään jälleenrahoitustoimeen ennen kyseisen puolivuotiskauden ensimmäistä kalenteripäivää soveltama korko ('viitekorko') prosenttiyksiköllä ('marginaali'), jollei sopimuksesta muuta johdu. Jäsenvaltiossa, joka ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, edellä tarkoitettuna viitekorkona pidetään kyseisen jäsenvaltion keskuspankin määräämää vastaavaa korkoa. Myös ensimmäisenä kyseisen kalenteripäivänä voimassa olevaa viitekorkoa seuraavien 6 kuukauden ajan; puolivuotiskauden kahdeksalla sovelletaan vähintään tällöin (e) koron perintäoikeuden lisäksi velkojalla on oikeus vaatia velalliselta korvausta vahingosta, joka on aiheutunut velallisen maksuviivästyksestä, mukaan lukien seuraavat kulut: 9 (i) velkojan pankkilainojen tai tilinylitysten kustannukset siinä määrin kuin oikeus periä korkoa ei vielä täysin kata tätä, (ii) velkojan yritykselle perinnästä aiheutuneet hallintokulut, (iii) perintäyritysten käyttämisestä aiheutuneet perintäkulut, (iv) tuomioistuinmenettelystä aiheutuneet perintäkulut. Jäsenvaltiot voivat varmistaa, että ii, iii ja iv alakohdan nojalla vaadittavat kulut ovat kohtuulliset verrattuna kyseessä olevaan velkaan. voivat tiettyjen lainsäädännössä määriteltävien kansallisessa Jäsenvaltiot sopimustyyppien osalta pidentää aikaa, jonka jälkeen korko tulee maksettavaksi, enintään 60 päivään, jos ne estävät sopimusosapuolia ylittämästä kyseistä määräaikaa tai jos ne määräävät pakollisen koron, joka huomattavasti ylittää lakisääteisen koron. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksupäivää tai maksuviivästyksen seurauksia koskevaa sopimusta, joka ei ole 1 kohdan b, c ja d alakohdan ja 2 kohdan säännösten mukainen, joko ei voida panna täytäntöön tai että se antaa oikeuden vaatia vahingonkorvausta, jos se kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa ja tuotteen luonne, huomioon ottaen on selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan. Ratkaistaessa sitä, onko sopimus selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan, otetaan huomioon se, onko velallisella objektiivista syytä poiketa 1 kohdan b, c ja d alakohdan ja 2 kohdan säännöksistä tai onko sopimuksen pääasiallinen tarkoitus hankkia velalliselle lisälikviditeettiä velkojan kustannuksella. Jos tällaista sopimusta pidetään selvästi kohtuuttomana, jolleivät kansalliset tuomioistuimet määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset. lakisääteisiä noudatetaan ehtoja, Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkojien ja kilpailijoiden etujen mukaisesti on käytettävissä asianmukaisia ja tehokkaita keinoja, joilla estetään 3 kohdassa tarkoitettujen selvästi kohtuuttomien ehtojen käyttö. Edellä 4 kohdassa tarkoitetut keinot käsittävät säännöksiä, joiden mukaan komission suosituksessa 96/280/EY14 tarkoitettujen pienten ja keskisuurten yritysten etuja edustavat henkilöt tai järjestöt voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi jotka ratkaisevat, ovatko yleisesti sovellettavaksi tarkoitetut sopimusehdot 3 kohdan mukaisesti selvästi kohtuuttomia, jotta ne voivat soveltaa asianmukaisia ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön estämiseksi. toimivaltaisessa viranomaisessa, tuomioistuimessa tai Edellä 5 kohdassa mainittuja oikeussuojakeinoja voidaan kansallinen lainsäädäntö asianmukaisesti huomioon ottaen käyttää erikseen tai yhteisesti saman talouden alan ostajiin tai heidän yhdistyksiinsä, jotka käyttävät samoja yleisiä sopimusehtoja tai vastaavia ehtoja taikka suosittelevat niiden käyttöä. 2. 3. 4. 5. 6. 14 EYVL L 107, 30. 4. 1996, s. 4. 10 1. 2. 3. 4. 4 artikla Omistuksenpidätys Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että omistusoikeus pysyy myyjällä, jos omistuksenpidätystä koskevasta lausekkeesta on sovittu. Siitä voidaan sopia erillisellä sopimuksella, minkä lisäksi omistuksenpidätyksen katsotaan olevan voimassa, jos myyjän vakiosopimuksessa on sitä koskeva lauseke, jota ostaja ei ole vastustanut. Muita muodollisuuksia ei vaadita. Jäsenvaltioiden on tunnustettava lausekkeiden pätevyys. liitteessä mainittujen ja niitä vastaavien Jos ostaja ei ole suorittanut maksua eräpäivään mennessä, myyjä voi vaatia tavaroiden palauttamista. Jäsenvaltioiden on säädettävä omistuksenpidätyksen olevan toimeenpanokelpoinen kolmansiin nähden myös velallisen tehdessä konkurssin tai tunnustettua noudatettaessa muuta menettelyä. Viimeistään saatuaan tavarat haltuunsa ostaja on vastuussa tavaroille aiheutuvista vahingoista tai tavaroiden katoamisesta. lainsäädännössä jäsenvaltion vastaavaksi Jäsenvaltiot voivat antaa velallisen jo suorittamia maksueriä koskevia säännöksiä. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa tai olla soveltamatta omistuksenpidätystä seuraavissa tapauksissa: (a) kun kolmas osapuoli on hankkinut tavarat vilpittömässä mielessä (b) kun kyseessä olevat tavarat on sisällytetty tai sekoitettu muihin tavaroihin, paitsi milloin tämä voidaan perua aiheuttamatta merkittävää vahinkoa muille tavaroille. 5 artikla Avoimuus julkisista hankinnoista tehtävissä sopimuksissa Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tarjouskilpailuissa ja julkisissa hankintasopimuksissa mainitaan hankintaviranomaisten soveltamat maksuajat ja määräajat yksityiskohtineen, vaikka eräpäivät ja määräajat olisi määritelty laissa säädetyissä yleisissä sopimusehdoissa. Määräajat on vahvistettava erityisesti ennen maksun suorittamista toteutettaville hallinnollisille muodollisuuksille, Sama avoimuusvelvoite koskee julkisia urakoita toteuttavien pääurakoitsijoiden ja alihankkijoiden suhteita. vastaanottomenettelyille. urakoiden julkisten kuten 6 artikla Maksuaikojen noudattaminen, eräpäivä ja automaattinen korko Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 1. hankintaviranomaisten sopimuksen mukaisten maksujen 3 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdan mukaan määritetty maksuaika saa olla enintään 45 kalenteripäivää, lukuun ottamatta yli 100 000 euron arvoisia sopimuksia, joissa maksuaika voi olla 11 enintään 60 kalenteripäivää; sopimuksen mukainen maksuaika ei saa missään olosuhteissa ylittää näitä enimmäismaksuaikoja; päähankkijan on julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa myönnettävä alihankkijoille ja toimittajille vähintään yhtä edulliset ehdot kuin hankintaviranomaisen päähankkijalle myöntämät; jotta nämä ehdot voidaan taata toimittajille ja alihankkijoille, päähankkijaa vaaditaan antamaan toimittajille ja alihankkijoille vakuus, joka kattaa kaikkien saatavien maksamisen; vakuus on lunastettavissa 60 kalenteripäivän kuluttua siitä, kun toimittaja tai alihankkija sovelletaan laskun päähankkijalle; päähankkijan ja hankintaviranomaisen välillä, on esittänyt samoja ehtoja 2. 3. 1. 2. 3. 4. velkojalla on oikeus periä hankintaviranomaiselta korkoa kaikista eräpäivän jälkeen maksamatta olevista saatavista; korko lasketaan 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyllä tavalla, ja hankintaviranomaisen on maksettava korkoa automaattisesti ilman erillistä maksuvaatimusta, hankintaviranomainen ei saa pyytää eikä vaatia, että velkoja luopuisi tässä artiklassa tarkoitetuista oikeuksista; myöskään päähankkija ei voi pyytää eikä vaatia käyttämiään toimittajia tai alihankkijoita luopumaan näistä oikeuksista. 7 artikla Riidattomien saatavien perintämenettelyt Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että velkoja voi saada velan määrästä riippumatta täytäntöönpanoasiakirjan tavallisesti 90 kalenteripäivän kuluessa velkojan kanteen tai hakemuksen jättämisestä tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle viranomaiselle, jos velkaa tai menettelyä ei ole miltään osin riitautettu. Jäsenvaltioiden on täytettävä tämä hallinnollisten velvoite määräystensä mukaisesti. lainsäädäntönsä, asetustensa kansallisen ja Kansallisessa lainsäädännössä, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä on sovellettava samoja ehtoja kaikkiin Euroopan yhteisöön sijoittautuneisiin velkojiin. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun 90 kalenteripäivän määräaikaan ei lasketa mukaan: (a) asiakirjojen tiedoksiantoon tarvittavaa aikaa, (b) velkojan aiheuttamia viiveitä, kuten puutteellisten hakemusten oikaisemiseen käytettyä aikaa. Tämä artikla ei vaikuta tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan Brysselin yleissopimuksen15 määräyksiin. 8 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, 15 Konsolidoitu versio julkaistu EYVL C 27, 26. 1. 1998, s. 3. 12 asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään. *. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai saattaa voimaan säännöksiä, velkojalle edullisempia kuin tämän direktiivin noudattamiseksi on tarpeen. jotka ovat Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön osaksi jättää sen ulkopuolelle: jäsenvaltiot voivat (a) velat, joiden osalta on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely velallista vastaan, (b) sopimukset, jotka on tehty ennen. *, ja (c) korkovaatimukset, jotka ovat suuruudeltaan alle 5 euroa. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. lakisääteiseen korkoon, Komissio suorittaa kolmen vuoden kuluttua. * jälkeen katsauksen muun muassa sopimukseen perustuviin maksuaikoihin ja maksuviivästyksiin arvioidakseen direktiivin vaikutusta kaupallisiin toimiin ja lainsäädännön toimivuutta käytännössä. Tämän ja muiden katsausten tulokset, joihin liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin parantamiseksi, ilmoitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 2. 3. 4. 5. 9 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. * * * 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta. 13 10 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Puhemie Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 14 LIITE Luettelo lausekkeista, jotka jäsenvaltioiden on tunnustettava 4 artiklan soveltamiseksi ES: 'El vendedor conservará la propiedad de los bienes hasta el pago final. ' DA: 'Varen forbliver sælgerens ejendom, indtil den er fuldstændig betalt. ' DE: EL: 'Die Ware bleibt bis zur vollständigen Bezahlung im Eigentum des Verkäufers. ' Ο πωλητής παρακρατεί την κυριότητα των αγαθών µέχρι την πλήρη εξόφληση του ' τιµήµατος. ' EN: 'The goods remain the property of the seller until fully paid. ' FR: 'Les marchandises restent la propriété du vendeur jusqu'au paiement complet. ' IT: 'Le merci restano di proprietà del venditore fino al pieno pagamento. ' NL: 'De waren blijven tot de volledige betaling eigendom van de verkoper. ' PT: 'O vendedor conservará a propriedade dos bens até ao momento do pagamento final. ' FI: 'Tavara on myyjän omaisuutta, kunnes kauppahinta on kokonaisuudessaan maksettu. ' SV: 'Varorna förblir säljarens egendom tills de betalats helt och hållet. ' 15


title: Reglamento (CE) n° 503/2000 de la Comisión, de 8 de marzo de 2000, por el que se fija el importe máximo de la restitutción a la exportación del azúcar blanco para la trigésima licitación parcial efectuada en el marco de la licitación permanente contemplada en el Reglamento (CE) n° 1489/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 9. 3. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 62/17 REGLAMENTO (CE) No 503/2000 DE LA COMISIÓN de 8 de marzo de 2000 por el que se fija el importe máximo de la restitución a la exportación del azúcar blanco para la trigésima licitación parcial efectuada en el marco de la licitación permanente contemplada en el Reglamento (CE) no 1489/1999 LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 2038/1999 del Consejo, de 13 de septiembre de 1999, por el que se establece una organización común de mercados en el sector del azúcar (1), y, en particular, la letra b) del párrafo segundo del apartado 5 de su artículo 18, Considerando lo siguiente: (1) (2) En virtud de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1489/1999 de la Comisión, de 7 de julio de 1999, relativo a una licitación permanente para la determina- ción de las exacciones reguladoras y/o de las restitu- ciones sobre la exportación de azúcar blanco (2), se procede a licitaciones parciales para la exportación de dicho azúcar. De acuerdo con lo dispuesto en el apartado 1 del artí- culo 9 del Reglamento (CE) no 1489/1999, debe fijarse en su caso un importe máximo de la restitución a la exportación para la licitación parcial de que se trate, teniendo en cuenta en particular la situación de la evolu- ción previsible del mercado del azúcar en la Comunidad y en el mercado mundial. (3) (4) Previo examen de las ofertas, es conveniente adoptar para la trigésima licitación parcial las disposiciones contempladas en el artículo 1. Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Para la trigésima licitación parcial de azúcar blanco efectuada en el marco del Reglamento (CE) no 1489/1999, se fija un importe máximo de la restitución a la exportación de 52,115 EUR/100 kg. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 9 de marzo de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 8 de marzo de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 252 de 25. 9. 1999, p. 1. (2) DO L 172 de 8. 7. 1999, p. 27


title: Regulamento (CE) n.° 500/2000 da Comissão, de 7 de Março de 2000, relativo à abertura de um concurso permanente para a revenda, no mercado interno, de 100 000 toneladas de cevada detidas pelo organismo de intervenção espanhol

eurovoc_concepts:
Spain
award of contract
barley
intervention agency
sale
single market

text: 8. 3. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 61/3 REGULAMENTO (CE) N. o 500/2000 DA COMISSÃO de 7 de Março de 2000 relativo à abertura de um concurso permanente para a revenda, no mercado interno, de 100 000 toneladas de cevada detidas pelo organismo de intervenção espanhol A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organi- zação comum de mercado no sector dos cereais (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1253/1999 (2), e, nomeadamente, o seu artigo 5. o, Considerando o seguinte: (1) (2) (3) O Regulamento (CEE) n. o 2131/93 da Comissão (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 39/1999 (4), estabelece os processos e as condi- ções de colocação à venda dos cereais na posse dos organismos de intervenção. Na situação actual do mercado, é conveniente abrir um concurso permanente para a revenda, no mercado interno, de 100 000 toneladas de cevada detidas pelo organismo de intervenção espanhol. As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão dos Cereais, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: permanente para a revenda no mercado interno de 100 000 toneladas de cevada que detém. Artigo 2. o 1. O prazo para a apresentação das propostas para o primeiro concurso parcial é fixado em 16 de Março de 2000. O prazo de apresentação das propostas para o último 2. concurso parcial termina em 27 de Abril de 2000. As propostas devem ser apresentadas junto do organismo 3. de intervenção espanhol: Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA) C/Beneficencia 8 E-28004 Madrid Telex: 23427 FEGA E Fax: (34) 915 21 98 32/915 22 43 87. Artigo 3. o O organismo de intervenção espanhol comunicará à Comissão, o mais tardar na terça-feira da semana seguinte ao termo do prazo para a apresentação das propostas, a quantidade e os preços médios dos diferentes lotes vendidos. Artigo 1. o Artigo 4. o O organismo de intervenção espanhol procede, nas condições fixadas pelo Regulamento (CEE) n. o 2131/93, a um concurso O presente regulamento entra em vigor na data da sua publi- cação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 7 de Março de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) JO L 191 de 31. 7. 1993, p. 76. (4) JO L 5 de 9. 1. 1999, p. 64


title: 2000/229/EG: Beschikking van de Commissie van 7 maart 2000 tot vaststelling van een indicatieve verdeling over de begunstigde landen van het totaalbedrag aan communautaire bijstand uit het pretoetredingsinstrument voor structuurbeleid (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 552)

eurovoc_concepts:
EU financial instrument
Structural Funds
accession to the European Union
enlargement of the Union
third country

formats: html pdf print

text: 21. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 72/21 COMMISSIE BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 7 maart 2000 tot vaststelling van een indicatieve verdeling over de begunstigde landen van het totaalbedrag aan communautaire bĳstand uit het pretoetredingsinstrument voor structuurbeleid (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 552) (2000/229/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, (4) De in deze beschikking vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor het pretoetredingsinstrument voor struc- tuurbeleid, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 De indicatieve verdeling over de begunstigde landen van het totaalbedrag aan communautaire bĳstand uit het ISPA is opge- nomen in de bĳlage. De indicatieve verdeling wordt aangepast indien een begunstigd land zĳn recht op bĳstand uit het ISPA verliest doordat het tot de Europese Unie toetreedt. Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Artikel 2 Gedaan te Brussel, 7 maart 2000. Voor de Commissie Michel BARNIER Lid van de Commissie Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1267/1999 van de Raad van 21 juni 1999 tot oprichting van een pretoetredingsinstrument voor structuurbeleid (1), hierna „ISPA” genoemd, en met name op artikel 4, eerste alinea, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) In artikel 1, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1267/1999 is de lĳst van de door het ISPA begun- stigde landen vastgesteld. In artikel 4, eerste alinea van Verordening (EG) nr. 1267/ 1999 is bepaald dat de Commissie een indicatieve verde- ling over de begunstigde landen van het totaalbedrag aan communautaire bĳstand uit het ISPA vaststelt aan de hand van de volgende criteria: bevolking, bruto binnen- lands product (BBP) per inwoner in koopkrachtpariteit en oppervlakte; deze verdeling kan worden aangepast volgens de tweede alinea van hetzelfde artikel. In artikel 15 van Verordening (EG) nr. 1267/1999 is bepaald dat een begunstigd land zĳn recht op bĳstand uit het ISPA verliest wanneer het tot de Europese Unie toetreedt, en de hierdoor beschikbaar gekomen middelen over andere begunstigde landen worden herverdeeld. (1) PB L 161 van 26. 6. 1999, blz. 73. L 72/22 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 3. 2000 Indicatieve verdeling over de begunstigde landen van het totaalbedrag aan communautaire bĳstand uit het pretoetredingsinstrument BĲLAGE — Bulgarĳe: — Tsjechische Republiek: — Estland: — Hongarĳe: — Litouwen: — Letland: — Polen: — Roemenië: — Slovenië: — Slowakĳe: tussen 8,0 en 12,0 % van het totaalbedrag tussen 5,5 en 8,0 % van het totaalbedrag tussen 2,0 en 3,5 % van het totaalbedrag tussen 7,0 en 10,0 % van het totaalbedrag tussen 4,0 en 6,0 % van het totaalbedrag tussen 3,5 en 5,5 % van het totaalbedrag tussen 30,0 en 37,0 % van het totaalbedrag tussen 20,0 en 26,0 % van het totaalbedrag tussen 1,0 en 2,0 % van het totaalbedrag tussen 3,5 en 5,5 % van het totaalbedrag


title: Forestry statistics : data 1995-98.,Forststatistik : Daten 1995-1998.,Statistiques forestières : données 1995-1998.

eurovoc_concepts:
EU Member State
defoliation
fire
forestry holding
statistics
supply balance sheet
wood product
wood production
wooded area


title: Rozhodnutí Komise ze dne 7. března 2000, kterým se stanoví orientační přidělení celkové částky pomoci Společenství na základě nástroje předvstupních strukturálních politik mezi přijímající země (oznámeno pod číslem K(2000) 552)

text: 11/sv. 33 CS Úřední věstník Evropské unie 199 32000D0229 L 72/21 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 21. 3. 2000 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 7. března 2000, kterým se stanoví orientační přidělení celkové částky pomoci Společenství na základě nástroje předvstupních strukturálních politik mezi přijímající země (oznámeno pod číslem K(2000) 552) (2000/229/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1267/1999 ze dne 21. června 1999 o zřízení nástroje předvstupních strukturálních politik (1) (dále jen „ISPA“), a zejména na čl. 4 první pododstavec uvedeného nařízení, z ISPA a že takto uvolněné prostředky budou přerozděleny mezi další přijímající země. (4) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro nástroj předvstupních strukturálních politik, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: vzhledem k těmto důvodům: Článek 1 V čl. 1 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1267/1999 je stanoven seznam zemí, které mohou získat pomoc z ISPA. Orientační rozdělení celkové částky pomoci Společenství z ISPA mezi přijímající země je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí. Orientační rozdělení se upraví, jestliže přijímající země pozbude nárok na podporu z ISPA v důsledku přistoupení k Evropské unii. (1) (2) Toto rozhodnutí je určeno členským státům. Článek 2 V Bruselu dne 7. března 2000. Za Komisi Michel BARNIER člen Komise 4 čl. prvního pododstavce Podle nařízení (ES) č. 1267/1999 Komise vypracuje orientační přidělení celkové částky pomoci Společenství z ISPA mezi přijíma- jící státy na základě kritérií počtu obyvatel, HDP na oby- vatele ve vztahu k paritě kupní síly a rozlohy státu. Toto přidělení může být upraveno podle druhého pododstavce téhož článku. (3) Článek 15 nařízení (ES) č. 1267/1999 stanoví, že přistou- pením k Evropské unii pozbývá země nárok na podporu (1) Úř. věst. L 161, 26. 6. 1999, s. 73. 200 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 33 Orientační rozdělení celkové částky pomoci Společenství v rámci nástroje předvstupních strukturálních politik mezi přijímající země PŘÍLOHA – Bulharsko mezi 8,0 % a 12,0 % celkové částky – Česká republika mezi 5,5 % a 8,0 % celkové částky – Estonsko: – Litva: – Lotyšsko: – Maďarsko: – Polsko: – Rumunsko: – Slovensko: – Slovinsko: mezi 2,0 % a 3,5 % celkové částky mezi 4,0 % a 6,0 % celkové částky mezi 3,5 % a 5,5 % celkové částky mezi 7,0 % a 10,0 % celkové částky mezi 30,0 % a 37,0 % celkové částky mezi 20,0 % a 26,0 % celkové částky mezi 3,5 % a 5,5 % celkové částky mezi 1,0 % a 2,0 % celkové částky


title: Σχέδιο ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ ΤΟΥ ΕΟΧ για την τροποποίηση του πρωτοκόλλου 31 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ σχετικά με τη συνεργασία σε ειδικούς τομείς εκτός του πλαισίου των τεσσάρων ελευθεριών - Σχέδιο της Κοινής Θέσης της Κοινότητας

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
association agreement
education
young person


title: 2000/227/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής, της 7ης Μαρτίου 2000, σχετικά με τη χορήγηση ενίσχυσης στην παραγωγή επιτραπέζιων ελιών στην Ιταλία [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(2000) 599] (Το κείμενο στην ιταλική γλώσσα είναι το μόνο αυθεντικό)

eurovoc_concepts:
Italy
aid system
olive
production aid

text: L 71/28 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 3. 2000 ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 7ης Μαρτίου 2000 σχετικά µε τη χορήγηση ενίσχυσης στην παραγωγή επιτραπέζιων ελιών στην Ιταλία [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(2000) 599] (Το κείµενο στην ιταλική γλώσσα είναι το µόνο αυθεντικό) (2000/227/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό αριθ. 136/66/ΕΟΚ του Συµβουλίου, της 22ας Σεπτεµβρίου 1966, περί κοινής οργάνωσης της αγοράς στον τοµέα των λιπαρών ουσιών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1638/98 (2), και ιδίως το άρθρο 5 παράγρα- φος 4, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) (4) Το άρθρο 5 παράγραφος 4 του κανονισµού αριθ. 136/66/ ΕΟΚ προβλέπει τη δυνατότητα για τα κράτη µέλη να διαθέ- τουν µέρος των εθνικών εγγυηµένων ποσοτήτων τους και της ενίσχυσης στο παραγόµενο απ’ αυτά ελαιόλαδο για τη στήριξη των επιτραπέζιων ελιών υπό τους όρους που πρό- κειται να εγκριθούν από την Επιτροπή σύµφωνα µε τη διαδι- κασία που προβλέπεται στο άρθρο 38. Η Ιταλία υπέβαλε αίτηση για την περίοδο 2000/2001, και θα πρέπει να καθοριστούν οι λεπτοµέρειες χορήγησης της ενίσχυσης. Πρέπει να υπάρξει πρόβλεψη ώστε η ενίσχυση να χορηγείται στους παραγωγούς µεταποιηµένων επιτραπέζιων ελιών που προέρχονται από ελαιώνα της Ιταλίας και να καθοριστούν οι όροι υπό τους οποίους µπορεί να χορηγείται η ενίσχυση. Πρέπει να οριστεί από την 1η Σεπτεµβρίου 2000 έως τις 31 Αυγούστου 2001 η περίοδος µεταποίησης. Ενδείκνυται να θεωρηθούν ως µεταποιηµένες οι ελιές που έχουν υποστεί πρώτη επεξεργασία µε άλµη, διάρκειας τουλάχιστον 15 ηµερών, και οι οποίες εξήλθαν οριστικά από την εν λόγω άλµη, ή, ελλείψει της εν λόγω επεξεργασίας, µια επαρκή επεξεργασία που τις καθιστά κατάλληλες για κατανάλωση από τον άνθρωπο. (5) Πρέπει να καθοριστεί το βάρος των µεταποιηµένων επιτρα- πέζιων ελιών που δικαιούνται ενίσχυσης καθώς και η ισοδυ- ναµία µεταξύ των µεταποιηµένων επιτραπέζιων ελιών και του (1) ΕΕ 172 της 30. 9. 1966, σ. 3025/66. (2) ΕΕ L 210 της 28. 7. 1998, σ. 32. (6) (7) (8) (9) ελαιολάδου προκειµένου να υπολογιστεί η κατά µονάδα ενίσχυση των επιτραπέζιων ελιών και να καταστεί δυνατή η διαχείριση των εθνικών εγγυηµένων ποσοτήτων. Οι επιχειρήσεις µεταποίησης επιτραπέζιων ελιών πρέπει να είναι εγκεκριµένες σύµφωνα µε όρους που πρόκειται να καθοριστούν. Πρέπει να προβλεφθούν διατάξεις για τον έλεγχο της ενί- σχυσης των επιτραπέζιων ελιών. Οι διατάξεις αυτές πρέπει να προβλέπουν ιδίως τη δήλωση καλλιέργειας του παραγω- γού για τις επιτραπέζιες ελιές, ανακοινώσεις των επιχειρή- σεων µεταποίησης όσον αφορά τις ποσότητες ελιών που παραδίδονται από τους παραγωγούς και εξέρχονται από την αλυσίδα µεταποίησης, καθώς και τις υποχρεώσεις όσον αφορά τον έλεγχο των οργανισµών πληρωµής. Πρέπει να προβλεφθούν κυρώσεις για τους παραγωγούς επιτραπέζιων ελιών σε περίπτωση δήλωσης µη ανταποκρινόµενης στα στοιχεία που διαπιστώθηκαν κατά τη διάρκεια του ελέγχου. Πρέπει να καθοριστούν τα στοιχεία για τον υπολογισµό της ενίσχυσης που χορηγείται στους παραγωγούς µεταποιη- µένων επιτραπέζιων ελιών. Μπορεί να χορηγείται προκατα- βολή επί της ενίσχυσης υπό ορισµένους όρους. Η Ιταλία οφείλει να ανακοινώσει στην Επιτροπή τα εθνικά µέτρα που λήφθηκαν για την εφαρµογή της παρούσας από- φασης, καθώς και τα στοιχεία που χρησιµεύουν για τον υπολογισµό της προκαταβολής επί της ενίσχυσης και του οριστικού ποσού της ενίσχυσης. (10) Τα µέτρα που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης λιπαρών ουσιών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 Για την περίοδο εµπορίας ελαιολάδου 2000/2001 η Ιταλία εξου- σιοδοτείται να χορηγήσει ενίσχυση στην παραγωγή επιτραπέζιων ελιών υπό τους όρους που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση. 18. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 71/29 Άρθρο 2 κάθε ηµέρα: 1. Η ενίσχυση στην παραγωγή επιτραπέζιων ελιών χορηγείται στον παραγωγό ελιών που προέρχονται από ελαιώνα της Ιταλίας, οι οποίες έχουν εισαχθεί προκειµένου να µεταποιηθούν σε επιτραπέ- ζιες ελιές σε εγκεκριµένη για το σκοπό αυτό επιχείρηση. 2. Για την περίοδο εµπορίας ελαιολάδου 2000/2001, η ενίσχυση χορηγείται για τις επιτραπέζιες ελιές που έχουν υποστεί µεταποίηση µεταξύ 1ης Σεπτεµβρίου 2000 και 31ης Αυγούστου 2001. 3. Κατά την έννοια της παρούσας απόφασης, µεταποιηµένες επι- τραπέζιες ελιές θεωρούνται οι ελιές που έχουν υποστεί, επί δεκαπέ- ντε τουλάχιστον ηµέρες, πρώτη επεξεργασία µε άλµη, ελάχιστης διάρκειας δεκαπέντε ηµερών, και οι οποίες έχουν εξαχθεί οριστικά από την εν λόγω άλµη, ή, ελλείψει της εν λόγω επεξεργασίας, επαρκή επεξεργασία που τις καθιστά κατάλληλες για κατανάλωση από τον άνθρωπο. Άρθρο 3 1. Για τον υπολογισµό της ποσότητας κατά µονάδα ενίσχυσης στις επιτραπέζιες ελιές και τη διαχείριση των εγγυηµένων εθνικών ποσοτήτων ελαιολάδου, 100 χιλιόγραµµα µεταποιηµένων επιτραπέ- ζιων ελιών θεωρούνται ως ισοδύναµες προς 13 χιλιόγραµµα ελαιο- λάδου που δικαιούται ενίσχυσης στην παραγωγή που προβλέπεται από το άρθρο 5 του κανονισµού αριθ. 136/66/ΕΟΚ. 2. Το βάρος των µεταποιηµένων επιτραπέζιων ελιών που πρέπει να λαµβάνεται υπόψη είναι το καθαρό στραγγισµένο βάρος των ολόκληρων ελιών, µετά τη µεταποίηση, ενδεχοµένως θραυσµένων αλλά χωρίς να έχει αφαιρεθεί ο πυρήνας τους. Άρθρο 4 1. Ένας αριθµός έγκρισης χορηγείται στις επιχειρήσεις, οι οποίες: — καταθέτουν αίτηση έγκρισης, το αργότερο στις 30 Ιουνίου 2000, συνοδευόµενη από τα στοιχεία που αναφέρονται στην παράγραφο 2 και τις δεσµεύσεις που αναφέρονται στην παρά- γραφο 3, — εµπορεύονται µεταποιηµένες επιτραπέζιες ελιές, οι οποίες έχουν, ενδεχοµένως, υποστεί άλλες επεξεργασίες, — διαθέτουν εγκαταστάσεις που επιτρέπουν τη µεταποίηση τουλά- χιστον 50 τόνων ελιών ετησίως. 2. Η αίτηση έγκρισης περιλαµβάνει τουλάχιστον: — περιγραφή των τεχνικών εγκαταστάσεων µεταποίησης και αποθήκευσης, µε ένδειξη της δυναµικότητάς τους, — περιγραφή των µορφών επεξεργασίας επιτραπέζιων ελιών που διατίθενται στο εµπόριο, µε ένδειξη, για καθεµία από αυτές, του µέσου βάρους των επιτραπέζιων ελιών που υφίστανται µετα- ποίηση ανά χιλιόγραµµο επεξεργασµένου προϊόντος. 3. Για τους σκοπούς της έγκρισης, η επιχείρηση αναλαµβάνει: — να παραλαµβάνει, να επεξεργάζεται και να αποθηκεύει χωριστά, αφενός, τις επιτραπέζιες ελιές που προορίζονται να λάβουν ενίσχυση και, αφετέρου, εκείνες που προέρχονται από τρίτες χώρες και εκείνες που δεν δικαιούνται ενίσχυσης, — τη λεπτοµερή κατάσταση των αποθεµάτων επιτραπέζιων ελιών στα διάφορα στάδια επεξεργασίας και ανά τύπο επεξεργασίας, κατά την 1η Σεπτεµβρίου 2000, — να τηρεί λογιστικά βιβλία υλών για τις δραστηριότητες που αφορούν τις επιτραπέζιες ελιές, η οποία να έχει σχέση µε τη χρηµατοπιστωτικά λογιστικά στοιχεία, που να αναφέρει για α) τις ποσότητες εισερχοµένων ελιών, ανά παρτίδα, µε ανα- φορά του παραγωγού κάθε παρτίδας· β) τις ποσότητες ελιών που τέθηκαν σε άλµη και τις ποσότητες µεταποιηµένων επιτραπέζιων ελιών κατά την έννοια του άρ- θρου 2 παράγραφος 3· γ) τις ποσότητες επιτραπέζιων ελιών των οποίων περατώθηκε η επεξεργασία· δ) τις ποσότητες επιτραπέζιων ελιών που εξήλθαν από την επιχείρηση ανά τύπο επεξεργασίας και µε ένδειξη των παραληπτών· — να παράσχει στον παραγωγό του άρθρου 2 παράγραφος 1 και στον αρµόδιο οργανισµό, τα έγγραφα και τα στοιχεία του άρθρου 6, υπό τους όρους που αναφέρονται στο άρθρο αυτό, — να υποστεί οποιοδήποτε έλεγχο, ο οποίος προβλέπεται στο πλαίσιο του καθεστώτος που αναφέρεται στην παρούσα από- φαση. 4. Η έγκριση απορρίπτεται ή ανακαλείται αµέσως από την επι- χείρηση, η οποία: — δεν πληροί ή δεν πληροί πλέον τους όρους της έγκρισης, ή — αποτελεί αντικείµενο διώξεων εκ µέρους των αρµόδιων αρχών για παρατυπίες όσον αφορά το καθεστώς που προβλέπεται από τον κανονισµό αριθ. 136/66/ΕΟΚ, ή — έχει καταδικαστεί για παράβαση του εν λόγω κανονισµού κατά τη διάρκεια των 24 τελευταίων µηνών. Άρθρο 5 Για τους σκοπούς της χορήγησης της ενίσχυσης στην παραγωγή επιτραπέζιων ελιών, ο παραγωγός καταθέτει στον αρµόδιο οργανι- σµό απευθείας ή εµµέσως, το αργότερο στις 30 Νοεµβρίου 2000, βεβαίωση καλλιέργειας µε την οποία επιβεβαιώνεται ότι η δήλωση που προβλέπεται για την ενίσχυση στην παραγωγή ελαιολάδου αφορά επίσης τις επιτραπέζιες ελιές ή, ενδεχοµένως, νέα δήλωση, παρέχοντας, όσον αφορά τις επιτραπέζιες ελιές, όλες τις πληροφο- ρίες που προβλέπονται από την εν λόγω δήλωση καλλιέργειας για το ελαιόλαδο. Εφόσον τα σχετικά στοιχεία έχουν ήδη παρασχεθεί και δεν έχουν υποστεί αλλαγές, η συµπληρωµατική δήλωση περιορίζεται στην ένδειξη των στοιχείων αναφοράς της οικείας δήλωσης καλλιέργειας και των σχετικών αγροτεµαχίων. Οι δηλώσεις σχετικά µε τις επιτραπέζιες ελιές καταχωρούνται στην αλφαριθµητική βάση δεδοµένων που προβλέπεται για το καθεστώς ενισχύσεων στην παραγωγή ελαιολάδου. Άρθρο 6 1. Η εγκεκριµένη επιχείρηση παραδίδει στον παραγωγό που αφορά το άρθρο 2 παράγραφος 1, τον µήνα που έπεται της παράδοσης της τελευταίας παρτίδας από αυτόν και το αργότερο στις 30 Ιουνίου 2001, βεβαίωση παράδοσης η οποία αναφέρει το καθαρό βάρος των ελιών που εισαχθήκανε στην επιχείρηση. Η βεβαίωση αυτή συνοδεύεται από τα πάσης φύσεως δικαιολογη- τικά έγγραφα σχετικά µε το βάρος των παρτίδων ελιών που παρα- δόθηκαν. 2. Η εγκεκριµένη επιχείρηση ανακοινώνει στον αρµόδιο οργανι- σµό και στον οργανισµό ελέγχου: L 71/30 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 3. 2000 α) πριν από τις 10 κάθε µήνα: — της τήρησης του δικαιώµατος ενίσχυσης στην παραγωγή επι- — τις ποσότητες ελιών που εισαχθήκανε, τέθηκαν σε άλµη και υπέστησαν µεταποίηση, κατά την έννοια του άρθρου 2 παράγραφος 3, στη διάρκεια του προηγούµενου µήνα, — τις ποσότητες ελιών που υπέστησαν επεξεργασία και εξήλ- θαν, ανά µορφή επεξεργασίας, στη διάρκεια του προηγούµε- νου µήνα, — τις σωρευτικές ποσότητες που αναφέρονται στις δύο πρώτες περιπτώσεις και το ύψος των αποθεµάτων στο τέλος του προηγούµενου µήνα· β) πριν από την 1 η Ιουλίου 2001, την ονοµαστική κατάσταση των παραγωγών που αφορά το άρθρο 2 παράγραφος 1, για την προβλεπόµενη στο άρθρο 2 παράγραφος 2 περίοδο µετα- ποίησης, και τις ποσότητες για τις οποίες τους χορηγήθηκε η βεβαίωση που αναφέρεται στην παράγραφο 1· γ) πριν από την 1 η Ιουνίου 2002, το σύνολο των ποσοτήτων που παραδόθηκαν για την προβλεπόµενη στο άρθρο 2 παράγραφος το σύνολο των αντίστοιχων 2 περίοδο µεταποίησης, και ποσοτήτων που υπέστησαν µεταποίηση. Άρθρο 7 1. Ο παραγωγός επιτραπέζιων ελιών καταθέτει απευθείας ή έµµεσα στον αρµόδιο οργανισµό, πριν από την 1η Ιουλίου 2001, αίτηση ενίσχυσης στην οποία αναφέρονται τουλάχιστον: — το όνοµα και η διεύθυνσή του, — τα στοιχεία αναφοράς της οικείας δήλωσης καλλιέργειας, — η εγκεκριµένη επιχείρηση στην οποία παραδόθηκαν οι ελιές. Η αίτηση συνοδεύεται από τη βεβαίωση παράδοσης που αναφέρε- ται στο άρθρο 6 παράγραφος 1. Η αίτηση συνοδεύεται, ενδεχοµένως, από αίτηση προκαταβολής επί της ενίσχυσης. 2. Οποιαδήποτε καθυστερηµένη κατάθεση αίτησης ενίσχυσης δίνει δικαίωµα µείωσης κατά 1 %, ανά εργάσιµη ηµέρα καθυ- στέρησης, του ποσού της ενίσχυσης του οποίου θα είχε δικαίωµα ο παραγωγός σε περίπτωση έγκαιρης κατάθεσης. Σε περίπτωση καθυ- στέρησης άνω των 25 εργάσιµων ηµερών, η αίτηση δεν γίνεται δεκτή. Άρθρο 8 1. Πριν από την οριστική πληρωµή της ενίσχυσης, ο αρµόδιος οργανισµός πραγµατοποιεί τους αναγκαίους ελέγχους, προκειµένου να επαληθεύσει: — τις ποσότητες επιτραπέζιων ελιών για τις οποίες χορηγήθηκαν βεβαιώσεις παράδοσης, — τις ποσότητες επιτραπέζιων ελιών που υπέστησαν µεταποίηση και την κατανοµή τους ανά παραγωγό. Ο έλεγχος περιλαµβάνει: — διάφορους φυσικούς ελέγχους των αποθηκευθέντων εµπορευ- µάτων καθώς επίσης και έλεγχο των λογιστικών βιβλίων των εγκεκριµένων επιχειρήσεων, — ένταση των ελέγχων των αιτήσεων ενίσχυσης, όσον αφορά τους ελαιοκαλλιεργητές που ζητούν ενίσχυση τόσο για επιτραπέζιες ελιές όσο και για ελαιόλαδο. τραπέζιων ελιών, — του αποκλεισµού από το δικαίωµα ενίσχυσης στην παραγωγή ελαιολάδου για τις ελιές που εισάγονται σε µια εγκεκριµένη επιχείρηση στο πλαίσιο της παρούσας απόφασης, — της απουσίας περισσοτέρων της µιας αιτήσεων ενίσχυσης για τις ίδιες ελιές. 3. Υπό την επιφύλαξη των κυρώσεων που προβλέπονται από την Ιταλία, δεν χορηγείται καµία ενίσχυση στον παραγωγό που αφορά το άρθρο 2 παράγραφος 1, του οποίου η δήλωση που αναφέρεται στο άρθρο 5, ή η αίτηση ενίσχυσης που αναφέρεται στο άρθρο 7, δεν είναι σύµφωνη µε τα στοιχεία που διαπιστώθηκαν κατά τη διάρκεια ελέγχου. Ωστόσο, οι διατάξεις του άρθρου 15 του κανονι- σµού (ΕΚ) αριθ. 2366/98 της Επιτροπής (1) εφαρµόζονται τηρου- µένων των αναλογιών. Άρθρο 9 1. Έκαστος παραγωγός που αφορά το άρθρο 2 παράγραφος 1 δύναται να εισπράξει προκαταβολή επί της αιτούµενης ενίσχυσης. Η προκαταβολή της ενίσχυσης θα πρέπει να είναι ίση προς το ποσό της κατά µονάδα ενίσχυσης που αναφέρεται στο άρθρο 17α παρά- γραφος 1 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 2261/84 του Συµβου- λίου (2), επί την ποσότητα ελαιολάδου, που είναι ισοδύναµη δυνά- µει του άρθρου 3 παράγραφος 1 προς την αντίστοιχη ποσότητα επιτραπέζιων ελιών που έχουν υποστεί µεταποίηση. Για τους σκοπούς της χορήγησης προκαταβολής στον παραγωγό, η ποσότητα επιτραπέζιων ελιών που έχουν υποστεί µεταποίηση καθο- ρίζεται µε την εφαρµογή ενός προσωρινού συντελεστή µεταποίησης στην ποσότητα που εµφανίζεται στη βεβαίωση παράδοσης, η οποία επιβεβαιώνεται από περαιτέρω στοιχεία που λαµβάνονται από τον αρµόδιο οργανισµό. Ο εν λόγω συντελεστής καθορίζεται από τον αρµόδιο οργανισµό σύµφωνα µε τα στοιχεία που διατίθενται για τη σχετική εγκεκριµένη επιχείρηση. Ωστόσο, η ποσότητα επιτραπέζιων ελιών που λαµβάνεται υπόψη δεν µπορεί να υπερβεί το 90 % της ποσότητας επιτραπέζιων ελιών που έχουν παραδοθεί. 2. Η προκαταβολή της ενίσχυσης καταβάλλεται στον παραγωγό που έχει υποβάλει σχετική αίτηση σύµφωνα µε το άρθρο 7 παρά- γραφος 1, από τις 16 Οκτωβρίου 2001 και µετά. Άρθρο 10 1. Υπό την επιφύλαξη των µειώσεων που προβλέπονται στο άρθρο 20δ του κανονισµού αριθ. 136/66/ΕΟΚ, η ενίσχυση είναι ίση προς το ποσό της κατά µονάδα ενίσχυσης που αναφέρεται στο άρθρο 17α παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 2261/84, επί την ποσότητα ελαιολάδου που είναι ισοδύναµη, δυνάµει του άρθρου 3 παράγραφος 1, προς την ποσότητα επιτραπέζιων ελιών που έχουν υποστεί µεταποίηση. Για την χορήγηση ενίσχυσης στον παραγωγό που αφορά το άρθρο 2 παράγραφος 1, η ποσότητα επιτραπέζιων ελιών που έχουν υπο- στεί µεταποίηση καθορίζεται µε την εφαρµογή συντελεστή µετα- ποίησης για την σχετική επιχείρηση, στην ποσότητα που εµφαίνεται στη βεβαίωση παράδοσης, η οποία επιβεβαιώνεται από τα περαι- τέρω στοιχεία που ανακοινώνονται στον αρµόδιο οργανισµό. Ο συντελεστής αυτός είναι ίσος προς τη σχέση µεταξύ της συνολικής ποσότητας επιτραπέζιων ελιών που έχουν υποστεί µεταποίηση, αφε- νός, και της συνολικής ποσότητας επιτραπέζιων ελιών για τις οποίες έχει χορηγηθεί η βεβαίωση παράδοσης, αφετέρου, για την υπόψη περίοδο εµπορίας ελαιολάδου. 2. Η Ιταλία λαµβάνει όλα τα αναγκαία µέτρα προκειµένου να εξασφαλίσει τον έλεγχο: (1) ΕΕ L 293 της 31. 10. 1998, σ. 50. (2) ΕΕ L 208 της 3. 8. 1984, σ. 3. 18. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 71/31 Στην περίπτωση κατά την οποία η ποσότητα µεταποιηµένων ελιών, η οποία αντιστοιχεί στην ενίσχυση που εµφαίνεται στη βεβαίωση παράδοσης, δεν µπορεί να καθοριστεί, οι ποσότητες µεταποιηµένων ελιών για τους εν λόγω παραγωγούς υπολογίζονται µε τον µέσο συντελεστή για τις άλλες επιχειρήσεις. Εντούτοις, υπό την επιφύ- λαξη των δικαιωµάτων που θα µπορούσαν να προβάλουν οι εν λόγω ελαιοκαλλιεργητές έναντι της επιχείρησης, η εν λόγω ποσότητα µεταποιηµένων ελιών δεν µπορεί να υπερβεί το 75 % της ποσότητας που εµφαίνεται στη βεβαίωση παράδοσης. 2. Η ενίσχυση ή, ενδεχοµένως, το υπόλοιπο της ενίσχυσης, κατα- βάλλεται πλήρως στον παραγωγό µετά τους ελέγχους που αναφέ- ρονται στο άρθρο 8, εντός 90 ηµερών µετά τον καθορισµό από την Επιτροπή του ποσού της κατά µονάδα ενίσχυσης. Άρθρο 11 Η Ιταλία γνωστοποιεί στην Επιτροπή: — αµελλητί, τα εθνικά µέτρα που λαµβάνονται κατ’ εφαρµογή της παρούσας απόφασης, — πριν από την 1η Αυγούστου 2001, τις ποσότητες ελαιολάδου που είναι ισοδύναµες µε την εκτιµώµενη παραγωγή επιτραπέ- ζιων ελιών που έχουν υποστεί µεταποίηση, καθώς και τους προσωρινούς συντελεστές µεταποίησης για την εκτίµηση αυτή, — πριν από τις 16 Ιουνίου 2002, τις ποσότητες ελαιολάδου που ισοδυναµούν προς την πραγµατική παραγωγή ελαιόλαδου που έχουν υποστεί µεταποίηση, καθώς και τους συντελεστές µετα- ποίησης που λήφθηκαν υπόψη. Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στην Ιταλική ∆ηµοκρατία. Άρθρο 12 Βρυξέλλες, 7 Μαρτίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής