title: Særberetning nr. 1/2000 om klassisk svinepest, med Kommissionens svar

eurovoc_concepts:
EU Member State
animal plague
market support
swine
veterinary legislation

text: 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN S˘RBERETNING Nr. 1/2000 om klassisk svinepest, med Kommissionens svar (artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF) (2000/C 85/01) INDHOLD Punkt Side RESUM(cid:201). Kommissionens forvaltning. Medlemsstaternes gennemfłrelse. Konklusion. INDLEDNING. De vigtigste kendetegn ved markedet. Revisionens omfang. KOMMISSIONENS FORVALTNING. Bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest. Udryddelses- og overv(cid:229)gningsplaner. Beredskabsplaner. Vaccination. H(cid:229)ndtering af udbrud. Anmeldelser om samhandel med dyr. Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet. Kommissionens kontrol p(cid:229) stedet. F(cid:230)llesskabsfinansiering. MEDLEMSSTATERNES GENNEMF(cid:216)RELSE AF FORANSTALTNINGERNE. Veterin(cid:230)rforanstaltninger. 1997/98-epidemiens oprindelse. Forebyggende nedslagning. Godtgłrelse. »Overname«-ordningen i Nederlandene. 1-9 1-7 8-9 10-42 10-12 13 14-15 16-19 20-23 24-29 30-31 32-36 37-42 43-76 43-65 43-45 46-52 53-62 63-65 3 3 3 3 4 4 4 10 10 11 11 11 12 12 13 13 14 15 15 15 15 16 17 C 85/2 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet. Form(cid:229)l. Kontrolspor. Uds(cid:230)ttersłer. Forarbejdning til konserves i Tyskland. Insemineringsforbuddet i Nederlandene. OPF(cid:216)LGNING AF ¯RSBERETNINGEN FOR REGNSKABS¯RET 1995. KONKLUSION. Punkt 66-76 66 67-68 69-70 71-73 74-76 77-81 82-85 Kommissionens svar. Side 18 18 18 18 18 19 19 20 21 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/3 RESUM(cid:201) Medlemsstaternes gennemfłrelse Kommissionens forvaltning I 1997 og 1998 blev der afholdt udgifter over F(cid:230)llesskabets bud- get p(cid:229) i alt 570 mio. ECU til undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet og i alt 80,5 mio. ECU til veterin(cid:230)rforanstaltninger (jf. tabel 1). Der har v(cid:230)ret s(cid:230)rlige problemer med forebyggende nedslagning. Det formodes, at den midlertidige suspendering af ordningen for forebyggende nedslagning i Nederlandene har bidraget til spred- ningen af sygdommen, som efterfłlgende har kostet F(cid:230)llesskabet mindst 135 mio. ECU (jf. punkt 49). I Spanien anvendtes forebyg- gende nedslagning af en del af dyrene i en bes(cid:230)tning; denne ord- ning kan ikke klassificeres som en veterin(cid:230)r foranstaltning (jf. punkt 51). Kommissionens indsats p(cid:229) veterin(cid:230)romr(cid:229)det g(cid:229)r fłrst og frem- mest ud p(cid:229) at sikre, at F(cid:230)llesskabets lovgivning, navnlig direktiv 80/217/E(cid:216)F, overholdes. Den seneste epidemi har imidlertid vist, at der er behov for at (cid:230)ndre direktivet, s(cid:229)ledes at der tages hensyn til indhłstede erfaringer og de nyeste forskningsresultater p(cid:229) dette omr(cid:229)de. Den nederlandske »overname«-ordning (opkłb) blev ikke admini- streret ordentligt (jf. punkt 56). Kommissionen har afvist at udbe- tale et belłb p(cid:229) 70 mio. ECU inkluderet i anmodningen om f(cid:230)l- lesskabsfinansiering af veterin(cid:230)re foranstaltninger med den begrundelse, at udgifterne ikke var stłtteberettigede, fordi de p(cid:229)g(cid:230)ldende svin var sunde, og fordi ordningen var frivillig og ikke omfattede alle svin (jf. punkt 63-65). P(cid:229) veterin(cid:230)romr(cid:229)det har planerne for udryddelse af og kontrol med klassisk svinepest ikke holdt F(cid:230)llesskabet fri for sygdommen, og efter epidemien i 1993-1995 har Kommissionen ikke słrget for, at medlemsstaterne indsendte beredskabsplaner for bek(cid:230)m- pelse af klassisk svinepest. F(cid:230)llesskabets edb-kommunikationsnet (Animo) har p(cid:229) afgłrende tidspunkter ikke kunnet give absolut nłdvendige oplysninger om dyrenes bev(cid:230)gelser. Det błr (cid:230)ndres s(cid:229)ledes, at medlemsstaterne kan bruge det i bek(cid:230)mpelsen af epi- demier. Udviklingen af markłrvacciner (som endnu ikke var p(cid:229) markedet ved udgangen af 1998) og de meget hłje omkostninger ved 1997-1998-epidemien rejser tvivl om F(cid:230)llesskabets ikke- vaccinationspolitik. Argumenterne mod vaccination har v(cid:230)ret vaccinernes beskaffenhed og omkostningerne ved et vaccinations- program sammenlignet med et udryddelsesprogram. Kommissio- nen błr ajourfłre sin costbenefitanalyse og l(cid:230)gge den til grund for en debat om en (cid:230)ndring af politikken p(cid:229) dette omr(cid:229)de. Kommissionens kontor med ansvar for forvaltningen af landbrugs- udgifter har foretaget en r(cid:230)kke kontrolbesłg i medlemsstaterne med det resultat, at betalingerne til Nederlandene er blevet redu- ceret med 20 mio. ECU, fordi F(cid:230)llesskabets bestemmelser tilsy- neladende ikke er blevet overholdt (jf. punkt 39). Det restbelłb, der skal udbetales til Spanien, kan blive reduceret med op til 6,6 mio. ECU, fordi der er tvivl om, hvorvidt udgifterne er stłtteberet- tigede (jf. punkt 41). Kommissionens kontor med ansvar for regn- skabsafslutning har ogs(cid:229) foretaget kontrolbesłg i medlemssta- terne, men endnu ikke truffet afgłrelse om, hvorvidt manglende overensstemmelse med f(cid:230)llesskabsreglerne vil f(cid:229) finansielle kon- sekvenser. ForvaltningskomitØen godkendte, at lofterne for undtagelsesfor- anstaltningerne til stłtte for markedet blev h(cid:230)vet fra 1,1 mio. til 10,8 mio. dyr (jf. punkt 31). P(cid:229) de berłrte medlemsstaters anmod- ning blev der indfłrt forskellige svinekategorier og v(cid:230)gtklasser og ogs(cid:229) specifikke ordninger (forbud mod forarbejdning til konser- ves og inseminering). I en lang r(cid:230)kke tilf(cid:230)lde har det ikke v(cid:230)ret muligt at kontrollere betalingerne til producenterne, fordi der ikke forel(cid:229) dokumenta- tion for vurderingerne (jf. punkt 53), og fordi dyrenes v(cid:230)gt ofte var baseret p(cid:229) skłn. Dyr, der blev gravet ned p(cid:229) bedrifterne, blev ikke vejet (jf. punkt 59). Godtgłrelsessatserne for nogle kategorier af dyr, som f. eks. gylter og słer, var ikke altid dokumenterede (jf. punkt 61). Spanien har ladet 140 000 svin nedgrave i kommunale grave (jf. punkt 50), og Nederlandene har anvendt kłlelagre. Det har bety- det, at det ikke altid har v(cid:230)ret muligt at spore partier af svin fra bedriften til destruktionsanstalterne/kłlelagrene. Problemerne med at spore partier af dyr til den endelige destruktion er f(cid:230)lles for markedsforanstaltningerne, men i disse tilf(cid:230)lde er de alvorli- gere, fordi det drejer sig om s(cid:229) mange dyr (jf. punkt 57). Konklusion Epidemien i 1993-1995 resulterede ikke i, at man kom ret meget videre i retning af at f(cid:229) fastlagt en s(cid:230)rlig strategi for, hvad der skulle głres i tilf(cid:230)lde af nye udbrud af sygdommen. I mellemtiden har F(cid:230)llesskabet haft det v(cid:230)rste udbrud af svinepest nogensinde. Da man koncentrerede sig om andre problemer p(cid:229) veterin(cid:230)rom- r(cid:229)det (oprettelsen af det frie indre marked og BSE), havde man ikke prioriteret beredskabsplanerne for svinepest s(cid:229) hłjt, som man burde have gjort (cid:151) det viste epidemien i 1997-1998. Retten opfordrer indtr(cid:230)ngende Kommissionen til at afs(cid:230)tte s(cid:229) mange ressourcer som nłdvendigt, s(cid:229) revisionen af f(cid:230)llesskabslovgivnin- gen og -politikken p(cid:229) dette omr(cid:229)de kan afsluttes hurtigst muligt. Medlemsstaterne błr ogs(cid:229) leve op til deres ansvar for, at f(cid:230)lles- skabslovgivningen gennemfłres, s(cid:229)ledes at risikoen for fremtidige udbrud af klassisk svinepest, der medfłrer epidemier af en s(cid:229)dan stłrrelsesorden, mindskes. C 85/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 INDLEDNING De vigtigste kendetegn ved markedet 1. Under den f(cid:230)lles markedsordning for svinekłd ydes der tra- ditionelt kun begr(cid:230)nset markedsstłtte til sektoren, men ved epi- demier af klassisk svinepest er F(cid:230)llesskabets udgifter til undtagel- sesforanstaltninger til veterin(cid:230)rforanstaltninger, der afholdes over budgettet, steget gan- ske betydeligt (jf. punkt 37). Der er afholdt udgifter p(cid:229) i alt 570 mio. ECU til undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet og i alt 80,5 mio. ECU til veterin(cid:230)rforanstaltninger over budgetterne for 1997 og 1998 (jf. tabel 1). for markedet stłtte og til 2. EU(cid:146)s produktion af svinekłd er p(cid:229) ca. 16,6 mio. tons om (cid:229)ret. Den samlede svinebestand har i 1990(cid:146)erne ligget relativt stabilt p(cid:229) ca. 119 mio. svin. Der blev fjernet ca. 12 mio. svin (jf. tabel 2) fra markedet som fłlge af svinepestepidemien i 1997-1998, hvilket svarer til et fald i forsyningerne svarende til 1 mio. tons svinekłd. Der var derfor v(cid:230)sentlige prisstigninger i det fłrste halv(cid:229)r af 1997, og den gennemsnitlige markedspris for F(cid:230)llesskabet for svine- kroppe var fortsat meget hłj (164 ECU/100 kg) i hele 1997. 3. Forbruget af svinekłd pr. capita er steget stłt, og det forven- tes, at denne tendens forts(cid:230)tter (jf. tabel 3). EU er selvforsynende med svinekłd (1994 = 106 % (1)) og er verdens stłrste eksportłr. For at f(cid:229) adgang til verdensmarkedet skal svinekłdet komme fra et omr(cid:229)de med »en hłj sundhedsstandard« som defineret af Det Internationale Kontor for Epizootier, dvs. fri for bl. a. klassisk svi- nepest. 4. Priserne p(cid:229) svinekłd steg markant i 1996 (13 %), til dels som fłlge af BSE-krisen (forbrugerne ville have svinekłd i stedet for oksekłd). I 1997 steg priserne ogs(cid:229), fordi udbuddet blev mindre p(cid:229) grund af klassisk svinepest. I 1998 faldt priserne igen lige s(cid:229) markant p(cid:229) grund af et sammenfald af flere forskellige faktorer (udbuddet łgedes betydeligt p(cid:229) hjemmemarkedet og eksporten til tredjelande faldt), og dette prisfald udlłste stłtte til privat oplag- ring (2). Bayern, Niedersachsen og Nordrhein-Westfalen (jf. tabel 5). I alle disse omr(cid:229)der, bortset fra Katalonien, overstiger bel(cid:230)gningsgra- den det niveau, der anses for at v(cid:230)re miljłm(cid:230)ssigt b(cid:230)redygtigt (1,4 storkreaturenheder pr. hektar) (3). 6. Svineproduktionen er generelt hłjt specialiseret, sm(cid:229)grise opkłbes s(cid:229) billigt som muligt og fedes op p(cid:229) en standardiseret foderblanding til en specificeret v(cid:230)gt inden for en nłje fastsat produktionscyklus, hvorefter de s(cid:230)lges p(cid:229) det (cid:229)bne marked til for- brug i EU eller til eksport. Det er kun rentabelt med en stadig stłrre produktion, fordi avancerne trykkes som fłlge af konkur- rencen p(cid:229) hjemme- og verdensmarkedet. Resultatet har v(cid:230)ret en markant stigning i det gennemsnitlige antal svin pr. bedrift og i antallet af storbedrifter. I perioden fra 1990 til 1995 steg det gen- nemsnitlige antal svin pr. bedrift med 68 % i Belgien, 59 % i Spa- nien og 36 % i Nederlandene. Som fłlge af omstruktureringen efter Tysklands forening har stigningen v(cid:230)ret mindre markant i denne medlemsstat (19 %) (jf. tabel 5). 7. I nogle medlemsstater, som f. eks. Nederlandene, medfłrer denne specialisering, at sm(cid:229)grise flyttes fra bedrift til bedrift. Det sker derimod ikke s(cid:229) hyppigt med lukkede systemer som det, der f. eks. er det hyppigst anvendte i Danmark, og hvor risikoen for smittespredning dermed ogs(cid:229) neds(cid:230)ttes. De nederlandske myn- digheder er fuldt ud klar over konsekvenserne af hłj-intensiv svi- neproduktion og har for nylig vedtaget en lovgivning, som tager sigte p(cid:229) at begr(cid:230)nse antallet af svin i omr(cid:229)der med intensiv svi- neavl. Med virkning fra 1998 er der indfłrt en ordning, hvor hver bedrift m(cid:229) have et bestemt antal svin, og antallet af svin pr. bedrift skal sk(cid:230)res ned med 10 %. I henhold til denne lovgivning skal hver bedrift den 1. januar 2000 have reduceret det for 1998 til- ladte antal svin med 15 %. Desuden p(cid:229)lagde de nederlandske myndigheder i 1998 svineproducenterne en afgift, som skal d(cid:230)kke omkostningerne ved bek(cid:230)mpelsen af dyresygdomme p(cid:229) svinebe- drifterne. Denne foranstaltning skulle begr(cid:230)nse statens udgifter i forbindelse med fremtidige udbrud af klassisk svinepest. Svine- producentorganisationerne har imidlertid indgivet klage for dom- stolene for at f(cid:229) oph(cid:230)vet denne lovgivning. I begyndelsen af 2000 vil den nederlandske regering forel(cid:230)gge et nyt lovforslag for det nederlandske parlament. Ifłlge de nederlandske myndigheder vil der i det nye forslag blive taget hensyn til udfaldet af retssagen. Revisionens omfang 5. F(cid:230)llesskabets produktion er st(cid:230)rkt koncentreret. Fem med- lemsstater tegner sig for 70 % af svinebestanden, Tyskland alene for 21 % (jf. tabel 4). Den regionale koncentration i disse med- lemsstater betyder, at bedrifter, der ligger t(cid:230)t p(cid:229) hinanden, har meget store svinehold. I Spanien f. eks. findes en tredjedel af den samlede svinebestand i Katalonien, i Belgien findes 95 % af svine- bestanden i Vlaanderen, i Nederlandene findes 90 % i den sydlige og łstlige del af landet, og i Tyskland findes 65 % i de tre delstater 8. I (cid:229)rsberetningen for regnskabs(cid:229)ret 1995 redegjorde Retten for de tyske og belgiske myndigheders foranstaltninger til bek(cid:230)m- pelse af epidemien af klassisk svinepest i 1993-1995. I forbindelse med epidemien i 1997-1998 har Rettens vigtigste m(cid:229)l v(cid:230)ret at evaluere forvaltningen af krisen i de fire berłrte medlemsstater og i Kommissionen. (1) Landbrugets stilling i Den Europ(cid:230)iske Union, Rapport 1996. (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2042/98 af 25. september 1998, (3) EFT L 263 af 25. 9. 1998, s. 12. »Health Strategies to control swine infectious diseases: European expe- rience«, Kommissionens arbejdsdokument VI/1715/96 af 30. januar 1996. 2 3 3 2 0 0 0 Tabel 1 Udgifter 1997-1998 Belgien Tyskland Nederlandene Spanien I alt (B, D, NL, E) EU-15 1997 1998 1997 1998 1997 1998 1997 1998 1997 1998 1997 1998 (mio. ECU) 0,1 0,2 3,1 3,4 2,0 5,4 0,0 1,1 1,1 6,8 0,3 7,3 1,2 1,9 85,6 5,5 228,3 34,3 4,5 84,1 18,8 9,3 1,8 33,6 8,0 35,8 0,2 14,4 3,1 353,7 116,7 35,4 44,0 14,4 7,0 10,1 31,0 384,7 32,4 149,1 35,4 7,0 51,0 6,8 87,9 5,7 272,3 34,3 0,0 407,0 33,0 440,0 6,8 87,9 5,7 272,3 34,3 13,7 1,9 119,9 19,0 9,3 163,8 407,0 47,5 211,3 33,0 440,0 16,2 15,3 2,8 4,2 2,9 2,0 7,1 7,9 29,0 29,4 72,2 0,2 13,7 1,9 119,9 19,0 9,3 163,8 47,5 211,3 69,9 Udgifter til svinepest S(cid:230)rlig markedsstłtte B01-2 3 2 0 002 Tyskland B01-2 3 2 0 007 Sm(cid:229)grise B01-2 3 2 0 008 Meget unge sm(cid:229)grise B01-2 3 2 0 009 Fedesvin B01-2 3 2 0 010 Andre B01-2 3 2 0 020 Insemineringsforbud Subtotal Veterin(cid:230)rudgifter (1) B2-5 1 0 6 (2) Udgifter til svinepest i alt Andre udgifter B01-2 3 0 Eksportrestitutioner B01-2 3 1 Stłtte til privat oplagring I alt 21,6 16,4 17,2 14,3 387,6 151,1 42,5 58,9 469,0 240,7 512,4 281,2 % af EU-15 i alt 4,8 4,0 67,9 12,8 89,4 100,0 (1) Eksklusive 150 000 ECU i (cid:229)rligt bidrag til d(cid:230)kning af omkostningerne forbundet med F(cid:230)llesskabets referencelaboratorium for klassisk svinepest og bidrag til medlemsstaternes tilsyns- og udryddelsesprogrammer (2 mio. ECU i 1998). (2) Opfłrt under B2-5 1 0 6, men fremg(cid:229)r ikke s(cid:230)rskilt af Kommissionens regnskab. Kilde: Europa-Kommissionen GD VI. D A D e E u r o p (cid:230) i s k e F (cid:230) l l e s s k a b e r s i T d e n d e C 8 5 / 5 C 85/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Antal svin sl(cid:229)et ned i forbindelse med markedsstłtte- og veterin(cid:230)rforanstaltninger Tabel 2 Art Spanien (1) Nederlandene Tyskland Belgien I alt (1997-1998) Markedsstłtte med loft Forordning (EF) nr. 2375/98 Forordning (EF) nr. 541/98 Forordning (EF) nr. 1030/97 Forordning (EF) nr. 1497/97 Uds(cid:230)ttersłer Iberico-svin Ansłgninger om markedsstłtte Fedesvin Sm(cid:229)grise Fedesvin Sm(cid:229)grise (3) 695 000 2 585 000 510 000 3 800 000 Meget unge sm(cid:229)grise - 2 730 000 11 000 11 500 25 000 - 102 500 (2) 48 000 110 000 (4) - - - 84 000 3 466 500 94 000 4 562 000 - - - 2 730 000 36 000 11 500 I alt 1 227 500 9 140 000 260 500 178 000 10 806 000 692 877 2 499 402 463 433 2 872 266 Meget unge sm(cid:229)grise - 2 693 733 Uds(cid:230)ttersłer Iberico-svin 5 520 7 783 0 - 55 634 6 860 109 999 - - - 25 285 3 273 198 9 841 3 462 399 - - - 2 693 733 5 520 7 783 Markedsstłtte 1 169 615 8 065 401 Veterin(cid:230)rforanstaltning 320 374 1 760 706 172 493 197 612 35 126 9 442 635 66 782 2 345 474 Markedsstłtte + veterin(cid:230)rforanstaltning 1 489 989 9 826 107 370 105 101 908 11 788 109 % (afrundet) 13 84 4 - - (1) Opgjort pr. 22. 11. 1998. (2) Inklusive svin forarbejdet til konserves i henhold til forordning (EF) nr. 546/97. (3) Inklusive meget unge sm(cid:229)grise. (4) Kun 1998 - Forordning (EF) nr. 370/98 om s(cid:230)rlige markedsstłtteforanstaltninger. Kilde: GD VI-D3, markedsforanstaltninger. 2 3 3 2 0 0 0 Tabel 3 EU(cid:146)s forsyningsbalance for svinekłd EU-12 Faktiske forsyninger Svinekłd (1 000 tons) 1990 1991 1992 1993 1994 Anvendelig produktion Bruttoforbrug Import i alt Eksport i alt Selvforsyning (%) Konsum (kg/person) 13 533,97 12 882,53 73,64 700,76 105,06 39,69 14 285,45 13 785,80 68,21 603,72 103,65 40,24 14 345,24 13 926,02 85,23 466,92 103,00 40,46 15 145,40 14 299,69 21,77 850,09 106,13 41,37 15 208,75 14 255,33 25,39 907,51 106,86 41,08 (1 000 tons slagte(cid:230)kvivalenter) EU-15 1995 16 087,57 15 191,44 82,51 771,60 106,01 41,06 1996 16 382,42 15 482,14 94,29 861,06 105,71 41,72 (1 000 tons slagte(cid:230)kvivalenter) EU-15 Forventede forsyninger Svinekłd (1 000 tons) 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 Anvendelig produktion Bruttoforbrug Import i alt Eksport i alt Selvforsyning (%) Konsum (kg/person) 16 570,00 15 770,00 16 684,00 15 908,00 16 775,00 16 034,00 16 871,00 16 165,00 16 998,00 16 317,00 17 136,00 16 455,00 17 276,00 16 594,00 17 417,00 16 735,00 17 539,00 16 857,00 50,00 850,00 105,07 42,20 65,00 841,00 104,88 42,44 80,00 821,00 104,62 42,68 95,00 801,00 104,37 42,88 110,00 792,00 104,17 43,17 110,00 792,00 104,14 43,41 110,00 792,00 104,11 43,66 110,00 792,00 104,08 43,90 110,00 792,00 104,05 44,15 NB: Produktion = Bruttoproduktion i EU + nettoimport af levende dyr (for 1990 er det tidligere DDR ikke medregnet). Kilde: 1990-1996: Eurostat ZPA1. Fra 1997: Europa-Kommissionen, Rapport om situationen i svinekłdssektoren (KOM(1998) 434 endelig udg. ). D A D e E u r o p (cid:230) i s k e F (cid:230) l l e s s k a b e r s i T d e n d e C 8 5 / 7 C 85/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 EU(cid:146)s samlede svinebestand (1993-1997) (cid:151) december m(cid:229)ned Tabel 4 EU-15 Belgien Danmark Tyskland Gr(cid:230)kenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene (cid:216)strig Portugal Finland Sverige Det Forenede Kongerige 1993 1994 1995 1996 1997 119 293 117 569 115 972 118 376 118 650 6 876 10 870 26 075 1 143 18 188 14 291 1 487 8 348 72 6 984 10 864 24 698 951 18 296 14 593 1 498 8 023 68 7 153 10 709 23 737 917 18 125 14 530 1 542 8 061 73 7 117 11 079 24 283 904 18 572 14 976 1 665 8 090 77 7 498 11 494 24 795 938 19 269 15 473 1 717 8 155 74 13 991 13 931 13 935 14 253 11 437 3 820 2 666 1 300 2 277 7 889 3 729 2 416 1 295 2 324 7 899 3 706 2 402 1 394 2 317 7 371 3 664 2 344 1 413 2 319 7 621 3 680 2 365 1 444 2 353 7 959 (1 000 svin) 1997 (cid:151) % af EU i alt 6 10 21 1 16 13 1 7 - 10 3 2 1 2 7 Kilde: Eurostat ZPA1 bortset fra tallene anfłrt med kursiv (cid:151) de er taget fra Kommissionens rapport om situationen i svinekłdssektoren (KOM(1998) 434 endelig udg. ). 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/9 Den regionale koncentration af svinekłdsproduktionen i Belgien, Tyskland, Spanien og Nederlandene Tabel 5 Antal svinebedrifter Antal svin Gennemsnitligt antal svin pr. bedrift ˘ndring i % Land (region)/bes(cid:230)tninger Belgien ‡ 400 svin < 400 svin Vlaams gewest og Bruxelles ‡ 400 svin < 400 svin Tyskland ‡ 400 svin < 400 svin Baden-W(cid:252)rttemberg ‡ 400 svin < 400 svin Bayern ‡ 400 svin < 400 svin Brandenburg ‡ 400 svin < 400 svin Mecklenburg-Vorpommern ‡ 400 svin < 400 svin Niedersachsen ‡ 400 svin < 400 svin Nordrhein-Westfalen ‡ 400 svin < 400 svin Sachsen-Anhalt ‡ 400 svin < 400 svin Schleswig-Holstein ‡ 400 svin < 400 svin Spanien ‡ 400 svin < 400 svin Arag(cid:243)n ‡ 400 svin < 400 svin Castilla-Le(cid:243)n ‡ 400 svin < 400 svin Cataluæa ‡ 400 svin < 400 svin Andaluc(cid:237)a ‡ 400 svin < 400 svin Nederlandene ‡ 400 svin < 400 svin Oost-Nederland ‡ 400 svin < 400 svin Zuid-Nederland ‡ 400 svin < 400 svin 1990 1995 1990 1995 1990 19 970 5 220 14 750 16 100 5 070 11 030 277 710 16 910 260 800 48 840 1 350 47 490 87 210 1 720 85 490 2 200 470 1 730 1 520 440 1 080 46 720 5 190 41 530 36 710 4 840 31 870 1 980 390 1 590 5 950 1 240 4 710 12 940 5 640 7 300 11 250 5 470 5 780 206 370 17 590 188 780 35 870 1 590 34 280 65 620 2 110 63 510 1 930 270 1 660 1 080 220 860 33 620 5 620 28 000 27 210 5 290 21 920 1 470 240 1 230 4 050 1 130 2 920 6 657 180 5 166 870 1 490 310 6 353 860 5 024 930 1 328 930 7 240 950 6 277 760 963 190 6 964 930 6 101 630 863 300 27 353 820 15 391 680 11 962 140 24 297 510 14 755 220 9 542 290 2 203 520 808 530 1 394 990 3 669 400 1 042 760 2 626 640 1 310 140 1 278 270 31 870 1 273 210 1 242 990 30 220 7 068 540 3 631 720 3 436 820 5 834 160 3 089 410 2 744 750 1 192 360 1 176 430 15 930 1 436 810 926 350 510 460 2 256 840 1 101 670 1 155 170 3 613 140 1 345 960 2 267 180 737 560 710 870 26 690 597 250 590 480 6 770 6 873 770 4 186 660 2 687 110 5 624 790 3 538 550 2 086 240 690 020 665 770 24 250 1 289 430 944 660 344 770 310 920 7 490 303 430 209 860 7 910 201 950 11 840 650 7 948 400 3 892 250 12 699 750 9 650 660 3 049 090 10 690 1 240 9 450 58 370 700 57 670 13 890 3 150 10 740 23 240 550 22 690 29 300 11 020 18 280 14 050 4 010 10 040 10 230 5 970 4 260 4 880 1 360 3 520 38 130 760 37 370 10 550 3 370 7 180 14 170 520 13 650 22 390 10 420 11 970 10 620 3 910 6 710 8 230 5 500 2 730 1 512 110 1 201 410 310 700 1 787 340 935 670 851 670 3 825 290 3 026 760 798 530 1 048 850 607 450 441 400 1 800 710 1 521 200 279 510 1 781 480 1 130 550 650 930 4 390 480 3 795 370 595 110 1 003 810 702 620 301 190 13 845 840 11 148 430 2 697 410 14 397 460 12 446 030 1 951 430 4 819 070 3 363 140 1 455 930 7 628 530 6 866 910 761 620 4 845 340 3 745 010 1 100 330 8 211 000 7 696 990 514 010 333 990 101 395 991 120 98 910 46 45 599 29 42 606 31 596 2 720 18 838 2 825 28 151 700 83 159 638 86 602 3 016 10 241 747 108 38 1 061 13 141 969 33 31 1 337 15 275 961 74 45 1 104 19 473 1 012 148 343 839 145 746 1 150 179 NB: Her er kun medtaget regioner med over 1 mio. svin i 1990 eller 1995. Kilde: Eurostat - Eurofarm. 1995 560 1 113 132 619 1 115 149 118 839 51 63 693 34 55 638 36 382 2 633 16 553 2 684 8 204 745 96 207 669 95 469 2 774 20 318 836 118 61 1 220 15 369 1 119 79 47 1 488 17 416 1 126 83 71 1 351 22 643 1 194 163 456 958 164 998 1 399 188 1990-1995 67,9 12,5 30,6 56,9 12,5 24,0 19,5 (cid:150) 7,8 10,2 39,5 15,7 14,7 30,9 5,2 16,2 (cid:150) 35,8 (cid:150) 3,2 (cid:150) 12,7 (cid:150) 34,0 (cid:150) 5,0 (cid:150) 71,9 35,1 6,5 16,0 30,1 4,8 10,5 (cid:150) 22,1 (cid:150) 8,0 96,8 31,8 11,9 8,9 58,9 15,0 17,7 160,9 15,4 141,5 52,6 11,3 17,9 51,1 17,2 11,5 57,0 22,3 13,4 36,1 18,1 10,5 33,0 14,2 13,1 33,8 21,7 5,3 C 85/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Kontrol p(cid:229) stedet af svinepestforanstaltninger (1997-1998) Tabel 6 Den Europ(cid:230)iske Revisionsret Regnskabsafslutningsenheden Enhed for forvaltning af landbrugsudgifter Levnedsmiddel- og Veterin(cid:230)rkontoret Nederlandene 2/1998 4/1998 9/1998 3/1997 11/1997 2/1998 (1) 7/1997 8/1997 9/1997 9/1998 (1) 2/1997 4/1997 6/1997 11/1997 3/1998 Spanien 6/1998 Belgien 9/1998 Tyskland 5/1998 10/1998 9/1998 (1) 6/1998 9/1998 10/1997 3/1998 1/1998 3/1998 (1) I samarbejde med Den Europ(cid:230)iske Revisionsret. 9. Retten har aflagt besłg i medlemsstaterne og hos F(cid:230)llesska- bets referencelaboratorium for klassisk svinepest i Hannover. Ret- ten har arbejdet t(cid:230)t sammen med Kommissionens kontroltjene- ster, og mange af de forhold, der redegłres for i denne beretning, er resultaterne af Kommissionens egen kontrol. Tabel 6 er en over- sigt over Kommissionens og Rettens kontrolbesłg i 1997-1998 i forbindelse med denne revision. KOMMISSIONENS FORVALTNING Bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest fłrst og fremmest har til form(cid:229)l at standse spredningen af syg- dommen hos vildsvin, beredskabsplaner samt eventuelt vaccina- tion. N(cid:229)r sygdommen fłrst er brudt ud, oprettes der sp(cid:230)rre- og overv(cid:229)gningszoner. Svinene p(cid:229) den inficerede bedrift sl(cid:229)s ned, og i en bestemt periode nedl(cid:230)gges der forbud mod transport af dyr eller personer. Ved talrige udbrud af sygdommen kan transport- forbuddet i sp(cid:230)rrezonen g(cid:230)lde i relativt lange perioder, s(cid:229)ledes at producenterne ikke kan s(cid:230)lge deres svin. Under s(cid:229)danne omst(cid:230)n- digheder opkłbes svinene i henhold til undtagelsesforanstaltnin- ger til stłtte for markedet. Det er meget vigtigt, at der fłres tilsyn med transport over landegr(cid:230)nser af svin fra g(cid:229)rde, der m(cid:229)ske mis- t(cid:230)nkes for at v(cid:230)re inficerede, s(cid:229) der undg(cid:229)s spredning af epide- mien p(cid:229) denne m(cid:229)de. Animo-nettet bruges til dette form(cid:229)l. Veterin(cid:230)r- og markedsstłtteforanstaltningerne kontrolleres p(cid:229) ste- det af Kommissionens tjenestegrene. 10. Svin er den eneste naturlige smitteb(cid:230)rer af klassisk svine- pestvirus. Der er aldrig registreret tilf(cid:230)lde af sygdommen hos mennesker. Afh(cid:230)ngigt af virusstammen kan sygdommen for(cid:229)r- sage hłj dłdelighed blandt smittede svin. De vigtigste symptomer er forhłjet legemstemperatur, depression, manglende appetit, con- junctivitis, stiv gangart, koordinationsforstyrrelser og diarØ. Klas- sisk svinepest har en gennemsnitlig inkubationstid p(cid:229) syv dage, er meget smitsom og overfłres derfor let. I slutningen af 1980(cid:146)erne var vildsvinebestanden i EU fri for klassisk svinepest, men den er siden blevet smittet igen, muligvis fordi vildsvinene har spist infi- cerede foderrester. Den klassiske svinepest hos vildsvinebestanden forsvinder ikke p(cid:229) naturlig m(cid:229)de og er nu endemisk i vildsvine- bestandene i Tyskland, Italien og dele af Frankrig. Vildsvin over- fłrer virusen til tamsvin. 12. Siden 1990 har der v(cid:230)ret 1 445 udbrud af sygdommen i EU (jf. tabel 7). Disse udbrud har i stigende grad fundet sted i omr(cid:229)der med hłj bel(cid:230)gningsgrad. Det traditionelle kontrolinstrument, som er udviklet til bek(cid:230)mpelse af sygdommen i omr(cid:229)der med lav bel(cid:230)gningsgrad, er mindre effektivt i omr(cid:229)der med hłj bel(cid:230)g- ningsgrad. Bes(cid:230)tningst(cid:230)theden og specialiseringen udgłr tilsam- men en trussel for miljłet og medfłrer łget smitterisiko, n(cid:229)r der udbryder epidemier af f. eks. klassisk svinepest. Kommissionen mener, at det i s(cid:229)danne situationer sandsynligvis vil blive endnu vanskeligere at bek(cid:230)mpe sygdommen effektivt (cid:151) medmindre bel(cid:230)gningsgraden reduceres (1). 11. Klassisk svinepest kan bek(cid:230)mpes p(cid:229) to m(cid:229)der, enten ved forebyggelse eller ved foranstaltninger, n(cid:229)r sygdommen er brudt ud. Til forebyggelse af sygdommen anvender F(cid:230)llesskabet tre instrumenter: udryddelses- og overv(cid:229)gningsprogrammer, som (1) Rapport om situationen i svinekłdssektoren i Den Europ(cid:230)iske Union med henblik p(cid:229) eventuelle (cid:230)ndringer af strukturstłtteforanstaltnin- gerne, KOM(1998) 434 endelig udg. af 27. 7. 1998. 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/11 Tabel 7 Antal udbrud af klassisk svinepest 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 Produktions(cid:229)r Land Belgien Tyskland Spanien Frankrig Italien Nederlandene (cid:216)strig 113 118 4 15 2 6 1 15 13 1 20 5 7 105 1 12 48 117 25 1 54 42 2 98 4 49 2 55 8 46 78 55 424 11 21 15 5 I alt 1990- 1998 176 474 99 7 248 436 5 I alt 252 22 39 125 191 611 52 1 445 Kilde: Europa-Kommissionen GD VI-A 4 (cid:151) ADNS 1998 data er ajourfłrt til 10. 12. 1998 Udryddelses- og overv(cid:229)gningsplaner 13. De senest godkendte planer vedrłrer udryddelse af klassisk svinepest hos vildtlevende svin i Varese, Brandenburg, Mecklenburg-Vorpommern og Niedersachsen (1). (cid:216)strig, Tysk- land og Italien er de eneste medlemsstater, der har gennemfłrt planer for udryddelse og overv(cid:229)gning af klassisk svinepest hos tamsvin i de seneste (cid:229)r. Nederlandene har ikke iv(cid:230)rksat s(cid:229)danne planer. Sidste gang, der blev registreret tilf(cid:230)lde fłr epidemien i 1997, var i 1992. stemmelse med de łvrige medlemsstaters. Belgiens, Spaniens og Nederlandenes planer, som fłrst blev forelagt Kommissionen i december 1997, blev fłrst godkendt i marts 1999 (4). Kommissio- nen skulle have słrget for, at medlemsstaterne forelagde deres programmer umiddelbart efter epidemien i 1993-1995, og at der blev foretaget undersłgelser, navnlig i de medlemsstater, der for nylig havde haft udbrud af sygdommen. At dette ikke skete, m(cid:229) anses for at v(cid:230)re en af grundene til, at manglerne ved Animo- nettet (jf. punkt 24) ikke blev konstateret tidligere, og at medlems- staterne traf s(cid:229) forskellige foranstaltninger. Beredskabsplaner Vaccination 14. Kommissionen har udtalt, at det ved udbrud af s(cid:229) alvorlige sygdomme som svinepest fłrst og fremmest m(cid:229) p(cid:229)hvile med- lemsstaternes centrale veterin(cid:230)rforvaltning at have gennemarbej- dede beredskabsplaner klar, s(cid:229) den er forberedt p(cid:229) enhver situa- tion (2). 15. Artikel 14 i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F (3) p(cid:229)lagde hver medlemsstat inden 1. januar 1993 at forel(cid:230)gge Kommissionen en beredskabsplan med angivelse af de foranstaltninger, der skulle tr(cid:230)ffes ved udbrud af klassisk svinepest. Kommissionen skulle derefter gennemg(cid:229) planerne for at afgłre, om de kunne opfylde det łnskede m(cid:229)l, og sikre sig, at planen kunne bringes i overens- (1) Kommissionens beslutning 98/399/EF af 8. juni 1998, EFT L 176 af 20. 6. 1998, s. 36, og 1999/39/EF af 21. december 1998 om oph(cid:230)velse af beslutning 96/552/EF, EFT L 11 af 16. 1. 1999, s. 47. »Health Strategies to control swine infectious diseases: European expe- rience«, Kommissionens arbejdsdokument VI/1715/96 af 30. januar 1996. (2) (3) EFT L 47 af 21. 2. 1980, s. 11. I 1977 offentliggjorde Kommissionen en undersłgelse fore- 16. taget af P. R. Ellis og andre med titlen »Studies on the Epidemio- logy and Economics of Swine Fever Eradication in the EEC« (5). Denne undersłgelse foranledigede den afgłrelse, der blev truffet i 1980 om udryddelse af klassisk svinepest og om vedtagelse af en f(cid:230)lles slagtningspolitik kombineret med gradvis afskaffelse af systematisk vaccination. Den procedure, der skal fłlges i tilf(cid:230)lde af udbrud af klassisk svinepest, er fastlagt i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F (6). Fra 1990 ophłrte man med at vaccinere. 17. De vigtigste argumenter dengang mod vaccination var vac- cinernes beskaffenhed (levende virus vacciner skal h(cid:229)ndteres med forsigtighed) og omkostningerne ved vaccination p(cid:229) grund af svi- nebestandenes hurtige oms(cid:230)tning (reproduktionscyklus). (4) Kommissionens beslutning 1999/246/EF af 30. marts 1999, EFT L 93 af 8. 4. 1999, s. 24. (5) EUR 5 738 e. (6) EFT L 47 af 21. 2. 1980, s. 11. C 85/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 18. Problemet med traditionelle levende vacciner er, at det ikke er muligt at foretage nogen serologisk sondring mellem vaccine- rede dyr og dyr, der er ved at komme sig efter naturlig smitte. Hvis et tredjeland importerede svinekłd fra en medlemsstat, der havde benyttet vaccination, ville eventuelle prłver derfor ikke kunne vise, om kłdet stammede fra et svinepestangrebet svin eller fra et vaccineret dyr. De markłrvacciner, der er blevet udviklet, kan m(cid:229)ske lłse dette grundl(cid:230)ggende problem. Den Videnskabelige Veterin(cid:230)rkomite stłtter fuldt ud EU(cid:146)s ikke-vaccinationspolitik, men accepterer dog begr(cid:230)nset anvendelse af markłrvacciner i omr(cid:229)der med hłj koncentration af svinebestande som et middel til at f(cid:229) begr(cid:230)nset spredningen af virus og de ledsagende łkono- miske tab mest muligt. Markłrvaccination er ifłlge komitØen et af de midler, der kan bruges for at f(cid:229) sygdommen udryddet, men błr ikke bruges pr(cid:230)ventivt. S(cid:229)ledes vil markłrvaccination kunne anvendes som et alternativ til forebyggende nedslagning og destruk- tion af dyr i nabobedrifter, som tilsyneladende ikke er inficerede (massenedslagning er en dyr og etisk tvivlsom metode, det er spild af fłdevareressourcer, og metoden indeb(cid:230)rer risiko for, at gene- tisk v(cid:230)rdifulde dyr destrueres) (1). Der er for nylig gennemfłrt et forsłg med brug af to markłrvacciner (cid:151) der er ansłgt om til- ladelse til markedsfłring af disse vacciner hos Det Europ(cid:230)iske Agentur for L(cid:230)gemiddelvurdering (cid:151) og resultaterne af dette for- słg bliver nu evalueret. 19. Siden 1977 er der ikke foretaget en costbenefitanalyse af bru- gen af vaccination p(cid:229) f(cid:230)llesskabsniveau. Siden dengang er omkost- ningerne ved udryddelse steget v(cid:230)sentligt, navnlig i omr(cid:229)der med hłj koncentration af husdyrbes(cid:230)tninger. Ifłlge Rettens beregnin- ger androg de samlede direkte omkostninger (F(cid:230)llesskabets og medlemsstaternes) i forbindelse med epidemien i Nederlandene (eksklusive veterin(cid:230)romkostninger i 1998, der ikke var anmeldt p(cid:229) tidspunktet for revisionen) 1 075 mio. ECU. I Belgien belłb omkostningerne pr. slagtet svin sig til ca. 115 ECU, hvilket nogen- lunde svarer til omkostningerne pr. slagtet svin registreret under den foreg(cid:229)ende epidemi (100 ECU), mens omkostningerne i Neder- landene belłb sig til 157 ECU pr. slagtet svin. Kommissionen błr foretage en ny omfattende costbenefitanalyse af alternative kontrol- og udryddelsesstrategier. H(cid:229)ndtering af udbrud I henhold til R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F af 22. januar 1980 20. (senest (cid:230)ndret ved R(cid:229)dets beslutning 93/384/E(cid:216)F) (2), hvorved der blev indfłrt f(cid:230)llesskabsforanstaltninger til kontrol med klas- sisk svinepest, skal medlemsstaterne anmelde det, n(cid:229)r der er mis- tanke om udbrud af svinepest. Den St(cid:229)ende Veterin(cid:230)rkomite afgłr, hvad der videre skal ske i tilf(cid:230)lde af, at der er tale om en epidemi. Normalt vedtager Kommissionen en beslutning om for- bud mod at flytte svin fra specifikke omr(cid:229)der i den berłrte med- lemsstat. S(cid:229)danne beslutninger (cid:230)ndres eller oph(cid:230)ves, alt efter hvordan situationen udvikler sig. 21. Mistanke om udbrud af klassisk svinepest skal anmeldes til den kompetente myndighed, og bedriften s(cid:230)ttes under myndig- (1) »The Use of Marker Vaccines in the Control of Infectious Diseases in Particular«, CSF VI/8119/97, 17. 9. 1997. (2) R(cid:229)dets beslutning 93/384/E(cid:216)F af 14. juni 1993, EFT L 166 af 8. 7. 1993, s. 34. hedernes tilsyn. Svin m(cid:229) ikke flyttes til eller fra bedriften. Tilsyns- foranstaltningerne oph(cid:230)ves fłrst, n(cid:229)r mistanken om svinepest er officielt afkr(cid:230)ftet. Hvis mistanken om svinepest bekr(cid:230)ftes, sl(cid:229)s alle bedriftens svin straks ned og destrueres. Alt materiale, som kan v(cid:230)re kontamineret, behandles p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at virus uskadeliggłres. Bedriften rengłres og desinficeres, og der m(cid:229) fłrst geninds(cid:230)ttes svin efter 15 dage. Der foretages en omfattende epi- zootisk undersłgelse ved hvert udbrud. S(cid:229) snart der konstateres klassisk svinepest p(cid:229) en bedrift, skal der indfłres en sp(cid:230)rrezone med en radius p(cid:229) mindst 3 km rundt om den smitteramte bedrift. Denne sp(cid:230)rrezone er en del af den overv(cid:229)gningszone, der indfł- res samtidig, og som skal have en radius p(cid:229) mindst 10 km rundt om den smitteramte bedrift. 22. Inden for sp(cid:230)rrezonen m(cid:229) svin ikke flyttes fra de bedrifter, hvor de holdes, fłr 21 dage efter desinficeringen af den smitte- ramte bedrift. Der g(cid:230)lder tilsvarende foranstaltninger i overv(cid:229)g- ningszonen, men forbudet mod flytning opretholdes kun i syv dage efter desinficering. Sp(cid:230)rrezonen oph(cid:230)ves 30 dage efter rensning af den smitteramte bedrift. 23. Det er medlemsstaternes ansvar at gennemfłre disse foran- staltninger, men om de gennemfłres, afh(cid:230)nger lige fra starten i vid udstr(cid:230)kning af, om medlemsstaterne kan spore sm(cid:229)grise/svin, der kan stamme fra smitteramte zoner, s(cid:229) disse dyr kan blive testet og/eller slagtet, s(cid:229) der afv(cid:230)rges en epidemi. Anmeldelser om samhandel med dyr 24. R(cid:229)dets direktiv 90/425/E(cid:216)F af 26. juni 1990 (3) vedrłrer veterin(cid:230)rkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr (herunder sm(cid:229)grise) og produkter inden for F(cid:230)lles- skabet med henblik p(cid:229) gennemfłrelse af det indre marked. Direk- tivet er retsgrundlag for Animo, et edb-baseret kommunikations- net mellem veterin(cid:230)rmyndighederne, hvis endelige m(cid:229)l er at begr(cid:230)nse veterin(cid:230)rkontrollen til afsendelsesstedet. Indtil dette m(cid:229)l er n(cid:229)et, har medlemsstaterne tilladelse til at foretage kontrol p(cid:229) bestemmelsesstedet. F(cid:230)llesskabet har ydet finansiel stłtte til medlemsstaterne til indkłb af det nłdvendige edb-udstyr, men det er et privat firma, der forvalter Animo-nettet, ikke Kommis- sionen. I henhold til artikel 3 i ovenn(cid:230)vnte direktiv skal oprindel- 25. sesmedlemsstaten bl. a. słrge for, at dyr, som m(cid:229)ske kan blive omfattet af et nationalt sygdomsudryddelsesprogram, eller som af sundheds- eller dyresundhedsm(cid:230)ssige (cid:229)rsager ikke kan afs(cid:230)ttes p(cid:229) medlemsstatens eget omr(cid:229)de, ikke videreforsendes til en anden medlemsstats omr(cid:229)de. Form(cid:229)let med at foretage kontrol p(cid:229) bestem- melsesstedet er at sikre, at alle krav i artikel 3 er opfyldt. (3) EFT L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/13 Ifłlge en analyse af smitte(cid:229)rsagerne under 1993-1995- 26. epidemien i Tyskland (1) skyldtes over halvdelen af alle prim(cid:230)r- udbrud kontakt med vildsvin, mens mere end en fjerdedel af sekund(cid:230)rudbruddene skyldtes handel med svin. De spanske myn- digheder har udtalt, at mangler ved Animo-nettet var en af hoved- (cid:229)rsagerne til spredningen af sygdommen i landet. 27. Veterin(cid:230)rmyndighederne i Belgien har sammenlignet de oplysninger, der er registreret via edb-nettet Animo, med oplys- ninger fra andre kilder. Denne sammenligning viste, at Animo er beh(cid:230)ftet med tre v(cid:230)sentlige svagheder: a) Tallene for importen var ufuldst(cid:230)ndige; kun 81 % af importen var registreret via Animo. b) Forsinkelser: Hvis der skal handles hurtigt, f. eks. i tilf(cid:230)lde af mistanke om udbrud af svinepest, skal meddelelsen indgives senest p(cid:229) leveringsdagen. Kun 7 % af Animo-meddelelserne var modtaget inden for denne frist. c) Unłjagtigheder: En sammenligning af tallene for svin i Animo- meddelelsen med det faktiske antal leverede svin (bekr(cid:230)ftet p(cid:229) bedriften eller ved hj(cid:230)lp af andre kilder) viste afvigelser i 26 % af tilf(cid:230)ldene. 28. Selv om der ikke findes s(cid:229)danne sammenlignende oplysnin- ger for den kritiske periode, hvori der udbrłd klassisk svinepest i Belgien efter import fra Nederlandene, er der ingen grund til at tro, at nettet fungerede bedre p(cid:229) det tidspunkt. Retten fandt et konkret eksempel p(cid:229) mangler ved nettet, da den gennemgik en betaling, der vedrłrte veterin(cid:230)rforanstaltninger. Der var ikke ind- givet meddelelse via Animo-nettet om et parti p(cid:229) 76 svin, der var importeret fra Nederlandene og leveret den 6. februar 1997. Ifłlge Kommissionen var hensigten med Animo ikke, at 29. medlemsstaterne skulle kunne foretage 100 % nłjagtig kontrol p(cid:229) bestemmelsesstedet p(cid:229) grundlag af dette system. Heri błr imid- lertid v(cid:230)re registreret samtlige bev(cid:230)gelser, s(cid:229)ledes at de nationale veterin(cid:230)rmyndigheder kan udv(cid:230)lge partier til kontrol p(cid:229) stedet. N(cid:229)r menneskers eller dyrs sundhed st(cid:229)r p(cid:229) spil, er det klart, at veterin(cid:230)rmyndighederne i Øn medlemsstat błr kunne identificere risikopartier, s(cid:229) snart der f. eks. gives meddelelse om udbrud af klassisk svinepest i en anden medlemsstat, hvorfra der er udfłrt svin til den fłrste medlemsstat. Animo er det eneste edb-net p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan, der kan opfylde denne funktion, og Kommissio- nen błr benytte lejligheden til at f(cid:229) nettet til at fungere hurtigere og til at sikre, at det indeholder mere nłjagtige og fuldst(cid:230)ndige oplysninger. Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet blev vedtaget den 1. april 1997 og forordningen for Spanien den 22. maj 1997 (2). Disse forordninger blev oph(cid:230)vet, efterh(cid:229)nden som man fik sygdommen under kontrol i de berłrte medlems- stater. Markedsstłtteforanstaltningerne for Tyskland blev oph(cid:230)vet i oktober 1997, men der blev senere indfłrt en s(cid:230)rforanstaltning for sm(cid:229)grise (3). I Belgien blev foranstaltningerne oph(cid:230)vet i novem- ber 1997. Nederlandene var fłrst fri for sygdommen i juli 1998 og Spanien i februar 1999. 31. Alle forordningerne blev drłftet i Forvaltningskomiteen for Svinekłd. For hver kategori, der kunne opkłbes under foranstalt- ningen, blev der fra begyndelsen fastsat et maksimalt antal dyr. Dette loft blev h(cid:230)vet, hver gang en medlemsstat ansłgte herom, fra 1,1 mio. dyr til 10,8 mio. (jf. tabel 2). Markedsstłtteforordnin- gerne blev (cid:230)ndret i alt 44 gange, hovedsagelig fordi sygdommen spredtes forhłjet), men kategorier/v(cid:230)gtklasser og stłttesatser for de stłtteberettigede dyr blev ogs(cid:229) (cid:230)ndret. I Spanien blev der fastsat s(cid:230)rlige stłttesatser for uds(cid:230)ttersłer og Iberico-svin. I Nederlandene blev der indfłjet en kategori af meget unge sm(cid:229)grise, der blev indfłrt inseminerings- forbud (jf. punkt 74), og uds(cid:230)ttersłer blev omfattet af markeds- stłtten. Tyskland fik tilladelse til at forarbejde noget af kłdet til konserves (jf. punkt 71). yderligere (lofterne blev Kommissionens kontrol p(cid:229) stedet 32. Levnedsmiddel- og Veterin(cid:230)rkontoret (under Kommissio- nen, GD XXIV) har hjemmel til at kontrollere gennemfłrelsen af F(cid:230)llesskabets veterin(cid:230)rlovgivning. Levnedsmiddelkontoret aflagde en r(cid:230)kke besłg i Nederlandene p(cid:229) grund af epidemiens omfang. 33. Efter at Nederlandene havde anmeldt 13 udbrud af klassisk svinepest, vedtog Kommissionen den 14. februar 1997 en beslut- ning (4) om restriktioner i transporten af svin fra bestemte omr(cid:229)- der. Levnedsmiddelkontoret reagerede hurtigt og aflagde besłg i Nederlandene samme uge. P(cid:229) det tidspunkt konkluderede inspek- tłrerne: »P(cid:229) baggrund af smittekildekontakt vil der sandsynligvis komme nye svinepestudbrud. Da kontrollen fandt sted, gav situa- tionen imidlertid generelt anledning til en vis optimisme, fordi de nederlandske myndigheder havde truffet passende kontrolforan- staltninger, som fungerede godt«. Inspektłrerne bem(cid:230)rkede ogs(cid:229), at der var problemer med indsamlingscentrene og problemer med at spore partier og dyr og med Animo-nettet, fordi eksportłren ikke havde opgivet korrekte adresser p(cid:229) bestemmelsesstederne. 30. Kort tid efter indfłrelsen af veterin(cid:230)rforanstaltninger i hver medlemsstat blev der vedtaget forordninger om foranstaltninger til stłtte for markedet. Forordningerne for Nederlandene og Tysk- land blev vedtaget den 3. marts 1997. Forordningen for Belgien (1) Untersuchungen zu Vorkommen, Ausbreitung und Bek(cid:228)mpfung der KSP in Deutschland 1993-95 (ikke dateret), F(cid:230)llesskabets reference- laboratorium i Hannover. (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 413/97, EFT L 62 af 4. 3. 1997, s. 6. Kommissionens forordning (EF) nr. 414/97, EFT L 62 af 4. 3. 1997, s. 29. Kommissionens forordning (EF) nr. 581/97, EFT L 87 af 2. 4. 1997, s. 11. Kommissionens forordning (EF) nr. 913/97, EFT L 131 af 23. 5. 1997, s. 14. (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 370/98 af 17. februar 1998, EFT L 47 af 18. 2. 1998, s. 10. (4) Kommissionens beslutning 97/122/EF af 14. februar 1997, EFT L 45 af 15. 2. 1997, s. 48. C 85/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Inspektłrerne fra Levnedsmiddelkontoret aflagde igen besłg 34. i Nederlandene i april 1997, hvor der nu havde v(cid:230)ret 65 udbrud. De bem(cid:230)rkede, at muligheden for overfłrsel af sygdommen via smittet s(cid:230)d ikke var taget i betragtning, og at virus havde kunnet spredes yderligere, fordi der ikke var foretaget forebyggende ned- slagning af raske dyr, som havde haft kontakt med inficerede dyr. I juni 1997 konstaterede inspektłrerne fłlgende: Nedslagning af hele bes(cid:230)tninger kunne kun gennemfłres i begr(cid:230)nset omfang p(cid:229) grund af manglende destruktionskapacitet. Insemineringsforbud- det var blevet indfłrt for sent til at have nogen effekt p(cid:229) det sam- lede antal svin i omr(cid:229)det p(cid:229) det tidspunkt, hvor det havde betyd- ning. Markedsstłtteforordningerne tilskyndede producenterne til at beholde svinene og opfede dem hurtigst muligt for at opn(cid:229) en god pris. Disse aspekter behandles n(cid:230)rmere i afsnittet »Medlems- staternes gennemfłrelse af foranstaltningerne«. 35. Kommissionens indsats p(cid:229) veterin(cid:230)romr(cid:229)det g(cid:229)r fłrst og fremmest ud p(cid:229) at sikre, at f(cid:230)llesskabslovgivningen og navnlig direktiv 80/217/E(cid:216)F gennemfłres korrekt. Den seneste epidemi har imidlertid vist, at der er behov for at (cid:230)ndre direktivet, s(cid:229)ledes at der tages hensyn til indhłstede erfaringer og de nyeste forsk- ningsresultater p(cid:229) dette omr(cid:229)de. Hertil kommer, at de nationale myndigheders foranstaltninger, som f. eks. de nederlandske myn- digheders beslutning om at indstille forebyggende slagtning (jf. punkt 49) og om at opkłbe svin af dyrevelf(cid:230)rds(cid:229)rsager (»over- name« jf. punkt 63), ikke forel(cid:230)gges Kommissionen til godken- delse. ver fłrst betalt i 1999. ¯rsagen er til dels, at der ikke er tilstr(cid:230)k- kelige bevillinger, men ogs(cid:229) at ret store udgiftsbelłb eventuelt ikke vil blive godkendt af Kommissionen. Hvis stłtteansłgnin- gerne efterkommes fuldt ud, skal F(cid:230)llesskabet betale 49 mio. ECU for udgifter afholdt i 1997 og 34 mio. ECU vedrłrende stłttean- słgninger for 1998. 39. Den 26. september 1997 indsendte Nederlandene en udgifts- anmeldelse p(cid:229) 195 mio. NLG (88 mio. ECU) vedrłrende de fłrste 217 udbrud af klassisk svinepest i 1997. Kommissionen trak 6 % fra i moms (som ikke er stłtteberettiget) og reducerede samtlige udgifter med en fast procentsats p(cid:229) 25 % (ca. 20 mio. ECU), hvor- efter den udbetalte 31 mio. ECU, som udelukkende d(cid:230)kkede udgifter i forbindelse med de fłrste 195 udbrud. Den faste reduk- tion p(cid:229) 25 % skyldtes, at en r(cid:230)kke krav i artikel 3 i R(cid:229)dets beslut- ning 90/424/E(cid:216)F af 26. juni 1990 om udgifter p(cid:229) veterin(cid:230)rom- r(cid:229)det (1) ikke var opfyldt: a) Nederlandene havde ikke indfłrt egnede foranstaltninger, der kunne forebygge risiko for smittespredning. b) Der var ikke foretaget nedslagning af »dyr af modtagelige arter«. c) Medlemsstaterne havde ikke betalt svineavlerne en passende godtgłrelse. d) Der var ikke oprettet sp(cid:230)rrezoner. 36. Kommissionens kontor med ansvar for forvaltningen af land- brugsudgifter foretager ogs(cid:229) inspektioner i medlemsstaterne. De d(cid:230)kker nogle af de samme omr(cid:229)der som Levnedsmiddelkontoret, i nogle tilf(cid:230)lde foretages der faktisk f(cid:230)lles inspektion, men under- słgelserne omfatter ogs(cid:229) i v(cid:230)sentligt omfang finansielle aspekter. Undtagelsesforanstaltningerne til stłtte for markedet kontrolleres endvidere ogs(cid:229) i forbindelse med regnskabsafslutningskontrollen. 40. Den 22. juni 1998 indsendte de nederlandske myndigheder en »ny« udgiftsanmeldelse for hele 1997. Udgifterne belłb sig til 893 605 068 NLG (402 mio. ECU), og der blev ansłgt om 50 % medfinansiering. Anmodningen d(cid:230)kker 424 udbrud og omfatter ogs(cid:229) 153 mio. NLG til »overname«-ordningen. Der blev udbetalt endnu en tranche (32,4 mio. ECU) i januar 1999 vedrłrende udbrud 196-360 (2). P(cid:229) grund af manglende bevillinger blev yder- ligere 11 mio. ECU, som skulle betales i henhold til samme beslut- ning, d(cid:230)kket over 1999-budgettet. F(cid:230)llesskabsfinansiering 37. I 1997 og 1998 afholdtes der over budgettet 142 mio. ECU i traditionelle udgifter til den f(cid:230)lles markedsordning for svinekłd, mens udgifterne til undtagelsesforanstaltninger til stłtte for mar- kedet (70 % medfinansieret) var fire gange hłjere (570 mio. ECU). I 1997 og 1998 d(cid:230)kkede Veterin(cid:230)rnłdfonden udgifter for 80,5 mio. ECU (medfinansieringsgrad: 50 %) vedrłrende foranstaltnin- ger gennemfłrt i 1997. Tabel 1 er en oversigt over udgifterne for 1997 og 1998. Stłtte fra Veterin(cid:230)rnłdfonden kan ydes i form af godtgłrelser af udgifter eller forskud. Veterin(cid:230)rnłdfondens udgif- ter hłrer ind under budgetposten vedrłrende veterin(cid:230)re nłdfor- anstaltninger og burde v(cid:230)re opfłrt p(cid:229) en s(cid:230)rskilt post i budgettet i betragtning af, at det drejer sig om s(cid:229) v(cid:230)sentlige belłb. 41. Den 2. oktober 1997 indsendte Spanien en forelłbig liste over betalinger som dokumentation for sin ansłgning om tilskud til veterin(cid:230)rforanstaltninger i henhold til det forslag, der senere blev Kommissionens beslutning 98/63/EF af 9. december 1997 (3). Ansłgningen d(cid:230)kkede de fłrste 57 udbrud i Catalonien, Castilien- Leon, Murcia og Andalusien. For at f(cid:229) udbetalt tilskuddet skulle Spanien i henhold til beslutningen forel(cid:230)gge en epidemiologisk rapport om hvert udbrud og hver kontaktbedrift samt en finan- sieringsrapport. Den 16. juni 1998 indsendte Spanien en »endelig« liste sammen med łvrige dokumenter, der kr(cid:230)ves i henhold til beslutningen. I stedet for at vente til al dokumentationen forel(cid:229), mente Kommissionen, at den havde tilstr(cid:230)kkeligt grundlag til at udbetale et forskud p(cid:229) 4 mio. ECU i januar 1998, som blev kon- teret 1997-budgettet. Kommissionen kan eventuelt n(cid:230)gte at betale op til 6,6 mio. ECU vedrłrende bestemte foranstaltninger, som den ikke mener er stłtteberettigede (jf. punkt 51). 38. I december 1997 fik Belgien og Nederlandene udbetalt den fłrste tranche til d(cid:230)kning af udgifter afholdt i 1997. Der blev udbetalt yderligere trancher i 1998, men restbelłbet for 1997 bli- (1) EFT L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. (2) Kommissionens beslutning 1999/18/EF af 22. december 1998, EFT L 6 af 12. 1. 1999, s. 18. (3) EFT L 16 af 21. 1. 1998, s. 43. 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/15 42. Garantisektionens udgifter omfatter et belłb p(cid:229) 6,8 mio. ECU, som blev konteret 1997-budgettet. Retsgrundlaget for denne udgift er Kommissionens forordning (EF) nr. 76/97 af 17. januar 1997 (1). I perioden fra december 1993 til marts 1994 blev der slagtet 90 106 svin i regionen omkring Damme i Tyskland. Denne foranstaltning blev oprindeligt anmeldt som en veterin(cid:230)rforan- staltning, men F(cid:230)llesskabet afviste at finansiere den, fordi ikke alle kriterierne for en s(cid:229)dan foranstaltning var overholdt. I henhold til forordningen behandles opkłbet af 63 074 af disse svin (70 %) som »undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet«, som skal finansieres over f(cid:230)llesskabsbudgettet, dvs. 2 mio. ECU mere, end det ville have kostet, hvis opkłbet var blevet godkendt som en veterin(cid:230)rforanstaltning. Lignende praksis blev anvendt i Belgien i januar 1996 (2) i forbindelse med godtgłrelse for opkłb af 40 633 svin i december 1993. Retten kritiserede denne fremgangsm(cid:229)de i (cid:229)rsberetningen for regnskabs(cid:229)ret 1995 (punkt 3. 26). Det er ikke klart, hvorfor der gik endnu et (cid:229)r, fłr man n(cid:229)ede frem til samme konklusion for Tysklands vedkommende. Kommissionen henviste i sit svar til den gr(cid:229)zone, der eksisterer mellem veterin(cid:230)r- og mar- kedsstłtteslagtning. Problemet med gr(cid:229)zonen er endnu ikke lłst, og det har givet anledning til megen debat mellem Kommissionen og medlemsstaterne. MEDLEMSSTATERNES GENNEMF(cid:216)RELSE AF FORANSTALTNINGERNE de smitteramte regioner i Nederlandene (134 000 svin). Animo- nettet fungerede ikke i perioden 1. januar 1997 til 17. februar 1997. Mange af de importerede dyr kunne derfor ikke spores af de spanske myndigheder (jf. punkt 26). Man identificerede imidlertid to bedrifter, som havde modtaget s(cid:229)danne svin, og bes(cid:230)tningerne blev sl(cid:229)et ned som en forebyggende foranstaltning. P(cid:229) den ene af bedrifterne fandt nedslagningen sted den 24. februar, men der foreligger ingen dokumentation herfor. Der blev fłrste gang anmeldt mistanke om svinepest den 14. april 1997, men Kommis- sionen antager, at den klassiske svinepestvirus var aktiv i Spanien fra februar til april 1997, uden at det blev opdaget. De fłrste to udbrud fandt sted p(cid:229) bedrifter ejet af samme selskab som den ene af de to bedrifter, hvor der blev foretaget forebyggende nedslag- ning i februar. Dette selskab błr efter Kommissionens mening i vidt omfang drages til ansvar for spredningen af klassisk svinepest i Spanien. Der forekom udbrud p(cid:229) fem af dette selskabs bedrifter, og 13 gange blev der foretaget forebyggende nedslagninger p(cid:229) sel- skabets bedrifter. Selskabet har f(cid:229)et udbetalt i alt 9,2 mio. ECU fra F(cid:230)llesskabet. 45. Det fłrste udbrud i Belgien blev bekr(cid:230)ftet den 30. juni 1997. Der er en direkte forbindelse mellem dette og alle senere udbrud, undtagen Øt. Da der er mistanke om, at producenten har anmeldt sygdommen for sent, har myndighederne af forsigtighedsgrunde besluttet at halvere godtgłrelserne, og der er indledt disciplin(cid:230)r- sag mod producentens dyrl(cid:230)ge. Producenten har anlagt sag. Veterin(cid:230)rforanstaltninger Forebyggende nedslagning 1997/98-epidemiens oprindelse 43. Epidemien startede i 1996 i Paderborn i Tyskland. Den berłrte producent havde licens til at behandle kłkkenaffald, men for at spare penge varmede han ikke affaldet op til s(cid:229)danne grader, at virus blev łdelagt. Der er rejst tiltale mod de to parter, der mis- t(cid:230)nkes for at v(cid:230)re ansvarlige for udbruddet af klassisk svinepest. Desuden iv(cid:230)rksatte anklagemyndigheden i Paderborn undersł- gelser af en dyrl(cid:230)ge, som blev beskyldt for at sprede svinefeber- virus, fordi han ikke havde truffet tilstr(cid:230)kkelige forholdsregler ved behandlingen af svin p(cid:229) forskellige bedrifter. Anklagemyndighe- den fastslog, at der ikke var grundlag for at rejse tiltale mod dyr- l(cid:230)gen, som imidlertid er blevet frakendt retten til at udłve sit erhverv. Fra Tyskland spredte virus sig til Nederlandene (der findes ingen beviser p(cid:229), hvordan dette skete) og derfra til Belgien og Spa- nien p(cid:229) grund af transport af smittede dyr (3). 44. I Spanien var der indtil februar 1997 ikke registreret tilf(cid:230)lde af klassisk svinepest i n(cid:230)sten ti (cid:229)r. I perioden 1. (cid:150) 24. februar 1997 importerede Spanien ca. 220 000 sm(cid:229)grise og 19 000 voksne svin fra Nederlandene. Af de 354 partier havde 212 oprindelse i (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 76/97 af 17. januar 1997, EFT L 16 af 18. 1. 1997, s. 74. (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 151/96 af 29. januar 1996, EFT (3) L 23 af 30. 1. 1996, s. 9. Ifłlge oplysninger fra F(cid:230)llesskabets referencelaboratorium for klas- sisk svinepest i Hannover. 46. Der er ikke fastsat noget krav om, at medlemsstaterne skal foretage forebyggende nedslagning, men hvis de głr det, skal for- anstaltningen b(cid:229)de teknisk og videnskabeligt set v(cid:230)re velbegrun- det. Belgien og Tyskland gjorde brug af forebyggende nedslagning under en tidligere epidemi, og det viste sig at v(cid:230)re en temmelig effektiv metode i omr(cid:229)der med hłj koncentration af svinebes(cid:230)t- ninger. Under 1997/98-epidemien valgte Spanien og Nederlan- dene at foretage forebyggende nedslagning af denne grund. I Tysk- land mente man ikke, at denne metode var praktisk gennemfłrlig. Belgien anvendte artikel 6 i R(cid:229)dets beslutning 90/424/E(cid:216)F og iv(cid:230)rksatte nedslagningen p(cid:229) grund af faren for smitte fra svine- pestramte bedrifter i tilgr(cid:230)nsende omr(cid:229)der i Nederlandene. 47. S(cid:229) snart der var konstateret svinepest, besluttede de neder- landske myndigheder at foretage forebyggende nedslagning p(cid:229) bedrifter inden for en radius p(cid:229) 1 km omkring de to bedrifter, hvor udbruddet var bekr(cid:230)ftet. Myndighederne słgte hermed at begr(cid:230)nse risikoen for spredning af sygdommen til omkringlig- gende bedrifter. I februar blev svinene p(cid:229) 26 bedrifter sl(cid:229)et ned (26 000 svin), og det blev senere konstateret, at tre af disse bedrif- ter havde v(cid:230)ret ramt af svinepest (to af disse udbrud skyldtes kon- takt med nabobedrifter). De sagkyndige havde delte meninger, nogle gik ind for forebyggende nedslagning, og andre var imod. Den 14. februar besluttede de nederlandske myndigheder efter r(cid:229)d fra nationale sagkyndige at indstille den forebyggende nedslag- ning med den begrundelse, at den hindrede indsamling af vigtige epidemiologiske oplysninger. Forebyggende nedslagning blev gen- optaget to m(cid:229)neder senere. I denne periode blev der gennemfłrt foranstaltninger til stłtte for markedet, hvorunder der blev opkłbt 690 000 dyr. C 85/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 I marts 1997 vidste man, at 39 bedrifter m(cid:229)tte v(cid:230)re blevet 48. inficeret allerede i begyndelsen af februar (konklusionen af en epi- demiologisk undersłgelse). Havde man vidst det i februar, skulle svinebes(cid:230)tningen p(cid:229) alle disse bedrifter have v(cid:230)ret sl(cid:229)et ned umiddelbart efter. I slutningen af den periode, hvor der ikke blev foretaget forebyggende nedslagning, havde der v(cid:230)ret 91 udbrud, og det blev klart, at forebyggende nedslagning var tvingende nłd- vendig. Manglende destruktionskapacitet betłd imidlertid, at der i begyndelsen kun kunne foretages nedslagning inden for en radius p(cid:229) 500 m. Det var ikke optimalt, og foranstaltningen blev forsin- ket med op til 14 dage efter, at beslutningen var truffet, hvilket gjorde strategien mindre effektiv. Af de 1 182 bedrifter, hvis bes(cid:230)tninger blev sl(cid:229)et ned, blev 67 senere klassificeret som smit- teramt. Fłrst den 12. maj 1997 blev foranstaltningen udvidet til den łnskede radius p(cid:229) 1 km. En million svin blev sl(cid:229)et ned under denne foranstaltning. 49. En simulering foretaget af Landbouwuniversiteit i Wagenin- gen (1) viser, at hvis den forebyggende nedslagning var blevet opretholdt fuldt ud, ville man have kunnet begr(cid:230)nse nedslagnin- gen af bes(cid:230)tninger til langt f(cid:230)rre bedrifter, og antallet af udbrud ville sandsynligvis have ligget p(cid:229) omkring 70. P(cid:229) dette grundlag ville de samlede godtgłrelsesomkostninger ved denne foranstalt- ning have v(cid:230)ret 135 mio. ECU lavere, og de efterfłlgende udgifter til markedsstłtteforanstaltninger ville ogs(cid:229) have v(cid:230)ret lavere. Kom- missionen og Retten deler den opfattelse, at n(cid:229)r der fłrst er truf- fet afgłrelse om at anvende forebyggende nedslagning, błr for- anstaltningen gennemfłres konsekvent, og at de nederlandske myndigheders beslutning om at indstille den har haft konsekven- ser for sygdommens udvikling og fłlgelig ogs(cid:229) łget udgifterne. 50. I Spanien vedtog lokale eksperter p(cid:229) svinepestomr(cid:229)det p(cid:229) et młde den 7. maj 1997, at samtlige svin bortset fra avlsdyr (słer og orner) p(cid:229) alle bedrifter inden for en radius p(cid:229) 250 m omkring et smitteramt omr(cid:229)de skulle sl(cid:229)s ned. Hver uge skulle avlsdyrenes temperatur kontrolleres af en dyrl(cid:230)ge, men det fremgik af Kom- missionens kontrol, at denne dyrl(cid:230)gekontrol ikke var gennemfłrt systematisk. Ca. 20 % (6,6 mio. ECU) af de samlede godtgłrelser for veterin(cid:230)rudgifter, som Spanien har anmeldt, vedrłrer fore- byggende nedslagninger af dele af bes(cid:230)tningerne. Omkring halv- delen af godtgłrelserne blev udbetalt til producenter, som senere modtog godtgłrelser under foranstaltninger til stłtte for marke- det. Manglende destruktionskapacitet betłd, at myndighederne ikke kunne efterkomme producenternes łnske om at s(cid:230)lge dyrene under markedsstłtteforanstaltningerne, og der blev derfor (cid:229)bnet 11 kommunale grave til nedgravning af kroppene (i alt 140 000 svin blev nedgravet i disse grave). Dette betłd, at det, der skulle have v(cid:230)ret en markedsstłtteforanstaltning, ikke kunne behandles som s(cid:229)dan, og at den blev finansieret som en »forebyggende« vete- rin(cid:230)rforanstaltning. Producenterne fik udbetalt mere under sidst- n(cid:230)vnte foranstaltning. 51. Det kan i bedste fald diskuteres, om forebyggende nedslag- ning af en del af en bes(cid:230)tning af veterin(cid:230)rmedicinske grunde er berettiget. Desuden blev nedslagningerne klassificeret forskelligt, dvs. som veterin(cid:230)rforanstaltninger den ene dag og som markeds- (1) Bilag 8 til universitetets endelige evalueringsrapport (marts 1998). foranstaltninger den anden. De spanske myndigheder h(cid:230)vder, at antallet af udbrud faldt hurtigt som fłlge af nedslagningen af dele af bes(cid:230)tningerne, men antallet af udbrud var allerede st(cid:230)rkt fal- dende, fłr foranstaltningen blev indfłrt. Forebyggende nedslag- ning af dele af bes(cid:230)tningerne har vist sig at v(cid:230)re dyrere, i mange tilf(cid:230)lde ville det have v(cid:230)ret langt billigere at slagte hele bes(cid:230)tnin- gen som en forebyggende foranstaltning i stedet for at slagte en del af bes(cid:230)tningen og senere opkłbe dyrene under markedsstłt- teforanstaltninger. Det ville have betydet en besparelse p(cid:229) 300 ECU pr. so. Retten deler Kommissionens alvorlige tvivl om, hvor- vidt de udgifter, der er ansłgt om stłtte til, er stłtteberettigede. I Belgien anses forebyggende nedslagning for at v(cid:230)re en 52. effektiv metode til at reducere risikoen for smittespredning, og denne metode anvendes nu altid. Alle svin p(cid:229) bedrifter inden for en radius p(cid:229) 1 km omkring et udbrud sl(cid:229)s ned. Bes(cid:230)tningerne p(cid:229) seks bedrifter t(cid:230)t ved gr(cid:230)nsen til Nederlandene blev sl(cid:229)et ned som en forebyggende foranstaltning (3 647 svin). Denne type for- anstaltning gennemfłres i henhold til artikel 6 i R(cid:229)dets beslutning 90/424/E(cid:216)F. Belgien har imidlertid ogs(cid:229) foretaget »delvise«, fore- byggende nedslagninger i henhold til artikel 6 i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F, hvor der ikke udtrykkeligt henvises til denne form for forebyggende nedslagning. Partier af svin, der muligvis var smittede, blev sl(cid:229)et ned (cid:151) nemlig alle svin importeret fra Neder- landene (16 000) og słer (100) insemineret med s(cid:230)d, der var importeret fra Nederlandene, og som muligvis var inficeret. P(cid:229) grundlag af en formodning om, at pestvirus fłrst havde bredt sig til Nederlandene efter den 15. januar 1997, blev det besluttet, at dyr, der var importeret efter denne dato, skulle behandles som muligvis smittede dyr. Imidlertid blev kun de partier svin sl(cid:229)et ned, der stammede fra omr(cid:229)der, hvor der var mistanke om svine- pest. Andre partier, der blev transporteret i samme lastvogn, men som stammede fra svinepestfrie omr(cid:229)der i Nederlandene, blev ikke sl(cid:229)et ned. Godtgłrelse I Nederlandene indfłrte myndighederne faste godtgłrelses- 53. satser for nogle svinekategorier, men almindeligvis fulgte vurde- ringsm(cid:230)ndene ikke disse satser. Der forel(cid:229) ingen dokumentation for de hłjere satser, og vurderingsm(cid:230)ndenes efterfłlgende erkl(cid:230)- ringer bekr(cid:230)ftede ikke fuldt ud, at det var berettiget at udbetale de p(cid:229)g(cid:230)ldende belłb. 54. For visse kategorier af bedrifter havde de nederlandske myn- digheder fastsat stłttesatsen for słer p(cid:229) grundlag af en bestemt sats pr. so plus et formodet antal sm(cid:229)grise (4, 73). Dermed fik nogle producenter udbetalt godtgłrelse for mange flere sm(cid:229)grise, end der var p(cid:229) bedriften p(cid:229) det tidspunkt, hvor dyrene blev sl(cid:229)et ned. I et tilf(cid:230)lde konstaterede Retten, at en producent fik udbetalt godtgłrelse for 1 272 flere sm(cid:229)grise, end han var i besiddelse af. Kommissionen har beregnet, at der blev udbetalt uberettiget godt- głrelse for i alt 175 000 sm(cid:229)grise. Finansielt ville det have betydet en merudgift p(cid:229) f(cid:230)llesskabsbudgettet p(cid:229) 10,7 mio. ECU, hvis ikke Kommissionen havde afvist denne udgift. Kommissionen har ogs(cid:229) bevis for, at nogle af disse »manglende« sm(cid:229)grise kan v(cid:230)re blevet solgt under foranstaltninger til stłtte for markedet, kort tid fłr słerne blev sl(cid:229)et ned i forbindelse med forebyggende nedslagning. I disse tilf(cid:230)lde har producenterne i realiteten f(cid:229)et godtgłrelse to gange for de samme sm(cid:229)grise. 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/17 I Nederlandene er det s(cid:229)dan, at hvis der er opfłrt et forkert 55. belłb p(cid:229) vurderingsskemaet, og det korrekte belłb fremg(cid:229)r af vurderingsmandens papirer, afh(cid:230)nger stłtteansłgningens retsgyl- dighed af, om landbrugeren kunne have haft officielt kendskab til papirerne. De udbetalte belłb blev beregnet manuelt, og der blev ikke fłrt et edb-register over godtgłrelserne for hver dyrekategori. Ved sammenligning af de ugentlige m(cid:229)lpriser og de v(cid:230)rdier, der blev lagt til grund for betalingerne, viste der sig i nogle tilf(cid:230)lde at v(cid:230)re en forskel p(cid:229) mere end 20 %. 56. Moret, Ernst and Young (MEY) har revideret »overname«- ordningen i Nederlandene (jf. nedenfor) og p(cid:229)vist, at der var udbe- talt ca. 340 000 ECU for meget. Kommissionen og Retten har undersłgt en stikprłve af transaktioner og konstateret, at der i en r(cid:230)kke andre tilf(cid:230)lde var udbetalt for meget, herunder et tilf(cid:230)lde, hvor der var ydet godtgłrelse for de samme sm(cid:229)grise to gange (i forbindelse med »overname«-ordningen og forebyggende nedslag- ning). I Belgien forel(cid:229) der ingen dokumentation, der kunne for- 61. klare, hvorfor der var anvendt forskellige satser ved nedslagning af hele eller en del af bes(cid:230)tninger af słer og sm(cid:229)grise. Efter land- brugernes protester var den godtgłrelsessats, der i fłrste omgang var fastsat for gylter, blev h(cid:230)vet. Det resulterede i nogle tilf(cid:230)lde i, at godtgłrelsen blev fordoblet. Gylter er bestemt til avl og er der- for i sagens natur mere v(cid:230)rdifulde. Producenternes godtgłrelse for gylter var i gennemsnit 75 % hłjere end for fedesvin. Derfor har producenten naturligvis finansiel interesse i at have s(cid:229) mange gylter som muligt i stedet for fedesvin. Det er desuden ikke klart, hvorn(cid:229)r en sm(cid:229)gris har udviklet sig til en gylt. I forbindelse med godtgłrelsesordningen er dyr p(cid:229) kun 25 kg blevet klassificeret som gylter, mens dyr p(cid:229) under 26 kg er blevet klassificeret som sm(cid:229)grise i forbindelse med markedsstłtteforanstaltningerne. I henhold til det dokument, der beskriver godtgłrelsesproceduren, udgłr gylter p(cid:229) en normal bedrift hłjst 20 % af det samlede antal słer. P(cid:229) specialiserede bedrifter kan procentsatsen naturligvis v(cid:230)re hłjere. P(cid:229) nogle bedrifter i Belgien, hvis bes(cid:230)tning blev sl(cid:229)et ned under udbruddet af klassisk svinepest, var n(cid:230)sten 60 %, eller tre gange normen, gylter. 57. Der er ikke noget kontrolspor for dyr, der blev sendt til cen- trale slagterier med henblik p(cid:229) destruktion. Moret, Ernst and Young (MEY) har forsłgt at rekonstruere dette spor. Revisionsfir- maet konkluderer, at forskellen p(cid:229) 33 % mellem de 47,9 mio. kg, slagterierne modtog, og de 31,9 mio. kg, destruktionsanstalterne modtog, kan forklares fyldestgłrende med den kendsgerning, at mange af kroppene havde gennemg(cid:229)et en tłrringsproces fłr destruktion. De nederlandske myndigheder har meddelt, at de ogs(cid:229) vil afstemme slagteriernes samlede input med destruktions- anstalternes output. 58. I Belgien foretages vurderingen af en sagkyndig vurderings- mand. Antallet af dyr i hver kategori (frav(cid:230)nnede grise, pattegrise, słer, gylter, fedesvin og avlsorner) opgłres, og gennemsnitsv(cid:230)g- ten for gylter, fedesvin og frav(cid:230)nnede grise fasts(cid:230)ttes skłnsm(cid:230)s- sigt. For blandede partier blev dyrenes faktiske v(cid:230)gt ikke taget i betragtning, selv om v(cid:230)gten havde v(cid:230)ret et bedre grundlag for beregningen af stłttebelłbene. I forbindelse med tre tilf(cid:230)lde af blandede partier, som Retten reviderede, viste det sig, at den skłnsm(cid:230)ssigt fastsatte v(cid:230)gt, der havde dannet grundlag for bereg- ningen af godtgłrelsen, afveg fra den faktiske v(cid:230)gt med op til 18 %. Fordi skalaen for stłtte pr. kilo er degressiv, var der i disse tilf(cid:230)lde tale om overkompensation i mindre m(cid:229)lestok. I Spanien afviger den stłtte, der er udbetalt for bestemte 62. kategorier af dyr i henhold til veterin(cid:230)rforanstaltningerne, v(cid:230)sent- ligt fra den, der er udbetalt i henhold til markedsstłtteforanstalt- ningerne. Som eksempel kan n(cid:230)vnes, at stłtten i henhold til vere- rin(cid:230)rforanstaltningerne for sm(cid:229)grise p(cid:229) 15 kg, der var sl(cid:229)et ned den 14. juli 1997, belłb sig til 8 575 ESP, mens stłtten i henhold til markedsstłtteforanstaltningerne var 17 % hłjere. Begge satser var mere end dobbelt s(cid:229) hłje som den faktiske markedspris. I Nederlandene var den gennemsnitlige stłttesats for fedesvin, der blev sl(cid:229)et ned under »overname«-ordningen, 20 % hłjere end stłt- ten i henhold til markedsstłtteforanstaltningen. S(cid:229) store afvigelser er ikke berettigede. »Overname«-ordningen i Nederlandene 63. De foranstaltninger til stłtte for markedet, der blev indfłrt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 413/97 af 3. marts 1997 (1), omfattede kun fedesvin og sm(cid:229)grise, men der blev nedlagt forbud mod at transportere alle kategorier af svin. Specialiseringen (jf. punkt 7) betłd, at staldene hurtigt blev overfyldte, og det gik ud over dyrenes velf(cid:230)rd p(cid:229) mange af de involverede bedrifter. 59. I Spanien blev forskellige kategorier af dyr vejet sammen. Det var derfor ikke muligt at kontrollere, at der var udbetalt de rigtige godtgłrelsesbelłb. Det var ogs(cid:229) tilf(cid:230)ldet med 67 500 dyr, som var gravet ned p(cid:229) bedrifterne. Her havde man lagt dyrenes v(cid:230)gt, som dyrl(cid:230)gerne havde fastsat skłnsm(cid:230)ssigt, til grund for stłtteberegningen. Retten konstaterede, at der var udbetalt i alt 1,2 mio. ECU for meget, fordi man ikke havde anvendt de rigtige godtgłrelsessatser. 64. Det gjorde situationen endnu alvorligere, at 1 675 bedrifter m(cid:229)tte erkl(cid:230)res mist(cid:230)nkt for svinepest, fordi der var p(cid:229)vist pest- virus i to insemineringsstationer. I begyndelsen af epidemien ans(cid:229) man ikke smittespredning via insemineringsstationer for at v(cid:230)re en reel mulighed. Senere begivenheder tydede p(cid:229), at muligheden forel(cid:229), og den strategi, der blev vedtaget, var baseret p(cid:229), at der var en s(cid:229)dan forbindelse (2). I Tyskland fasts(cid:230)ttes en svinebestands v(cid:230)rdi af en sagkyndig 60. komite. Godtgłrelsen beregnes p(cid:229) grundlag af de levende svins skłnsm(cid:230)ssigt fastsatte v(cid:230)gt og tilpasses ikke efter slagtekroppe- nes faktiske v(cid:230)gt, n(cid:229)r de bliver leveret til destruktionsanstalten. I den stikprłve, Retten undersłgte, var den skłnnede levende v(cid:230)gt op til 13 % hłjere end slagtev(cid:230)gten. (1) EFT L 62 af 4. 3. 1997, s. 26. (2) Det fremg(cid:229)r af test, som referencelaboratoriet i Hannover har foreta- get i begyndelsen af 1998, at det er meget vanskeligt at p(cid:229)vise virus(cid:146) tilstedev(cid:230)relse i s(cid:230)d, og at virus kun p(cid:229)vises i meget sm(cid:229) m(cid:230)ngder. Tamorner f(cid:229)r ikke de symptomer, der er typiske for klassisk svinepest, og derfor har alle centre haft tendens til at behandle symptomerne i stedet for at teste for klassisk svinepest. C 85/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 indfłre en offentligt I marts 1997 besluttede de nederlandske myndigheder derfor 65. at finansieret veterin(cid:230)rforanstaltning (»overname«-ordningen). I henhold til denne ordning fik produ- centerne udbetalt en godtgłrelse for sunde svin, som de valgte at lade sl(cid:229) ned. I juni 1998 forelagde de nederlandske myndigheder en anmodning om medfinansiering fra F(cid:230)llesskabet, som ogs(cid:229) omfattede et belłb p(cid:229) 70 mio. ECU. P(cid:229) grundlag af resultaterne af en f(cid:230)lles revision (september 1998) udfłrt af Retten og Kom- missionen afviste Kommissionen i maj 1999 denne del af anmod- ningen med den begrundelse, at svinene, som dette belłb ved- rłrte, var som stłtteberettigede i henhold til artikel 3 i R(cid:229)dets beslutning 90/424/E(cid:216)F. Kommissionen p(cid:229)pegede endvidere, at bestemmel- serne i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F ikke var opfyldt, fordi ordnin- gen ikke omfattede alle svin i en bes(cid:230)tning, og fordi den var frivil- lig. ikke kunne betragtes sunde og derfor godkendte udbetalende organ LASER(cid:146)s regnskab for 1997. I den generelle konklusion fastslog MEY, at det ikke kunne afgive revi- sionserkl(cid:230)ring om udgifterne vedrłrende markedsforanstaltnin- gen, fordi LASER ikke kunne afgive en generel erkl(cid:230)ring om, at alle opkłbte svin var destrueret eller anbragt i kłlelagre. LASER indfłrte derfor et nyt edb-system, det s(cid:229)kaldte »VAS«-system, til registrering af samtlige bev(cid:230)gelser i svinebestandene under gen- nemfłrelsen af foranstaltningen. Alle relevante oplysninger fra de underliggende dokumenter blev registreret i systemet med tilba- gevirkende kraft. Efter at have gennemg(cid:229)et systemet udarbejdede MEY endnu en beretning dateret den 5. marts 1998. Heri tog revi- sionsfirmaet sit forbehold tilbage. Trods indfłrelsen af VAS- systemet betyder den kendsgerning, at alle eller nogle svin fra bestemte partier er endt i kłlelagre, at der fłrst kan foretages endelig afstemning af de leverede og videresendte m(cid:230)ngder, n(cid:229)r alt kłd p(cid:229) kłlelagrene er blevet forarbejdet. Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet Uds(cid:230)ttersłer Form(cid:229)l 66. S(cid:229)danne foranstaltninger best(cid:229)r i fjernelse af svin og sm(cid:229)- grise for at undg(cid:229) overfyldte stalde p(cid:229) bedrifter i sp(cid:230)rre- og over- v(cid:229)gningszonerne, hvor veterin(cid:230)rforanstaltninger omfattende for- bud mod transport til og fra bedrifterne indeb(cid:230)rer fare for alvorlige forstyrrelser p(cid:229) svinekłdsmarkedet. Selv om s(cid:229)danne dyr anses for at v(cid:230)re fri for klassisk svinepest, n(cid:229)r de forlader bedriften, skal kroppene forarbejdes til produkter, som ikke er beregnet til kon- sum, dvs. destrueres. Den stłtte, producenterne f(cid:229)r udbetalt for fedesvin, er lig med markedsprisen for fedesvin p(cid:229) over 120 kg. For svin, der vejer under 120 kg, ydes en reduceret sats, og for sm(cid:229)grise ydes en fast sats pr. v(cid:230)gtkategori. V(cid:230)gten fasts(cid:230)ttes som gennemsnitsv(cid:230)gten for partiet. Der blev vedtaget to foranstaltnin- ger, som er en undtagelse fra denne procedure, nemlig forarbejd- ning til konserves i Tyskland og et insemineringsforbud i Neder- landene. Kontrolspor 67. I Belgien var der et kontrolspor, og der var stort set fyldest- głrende dokumentation for betalingerne. De dokumenter, Retten gennemgik i Katalonien, var tilstr(cid:230)kkeligt grundlag for at kontrol- lere, at betalingerne var beregnet rigtigt. Kommissionen har imid- lertid bem(cid:230)rket, at i 10 % af den undersłgte stikprłve var det antal dyr, der i henhold til producenternes registre var fjernet fra bedrifterne, hłjere end det antal dyr, der senere blev ansłgt om stłtte til. Hvis det registrerede antal dyr var blevet lagt til grund, ville gennemsnitsv(cid:230)gten pr. parti v(cid:230)re faldet, og der ville v(cid:230)re blevet udbetalt et mindre stłttebelłb, eller ansłgningen ville v(cid:230)re blevet afvist. De spanske myndigheder stillede ikke krav om, at producenterne skulle indsende kopier af deres registre sammen med stłtteansłgningen. 69. Uds(cid:230)ttersłer var oprindeligt ikke stłtteberettigede i henhold til forordningerne om indfłrelse af undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet for svinekłd i de fire medlemsstater. For Nederlandenes vedkommende blev grundforordningen (cid:230)ndret (1), s(cid:229)ledes at der kunne ydes stłtte for op til 25 000 uds(cid:230)ttersłer. Stłtten blev fastsat til 70 % af prisen ab bedrift for svin i kvali- tetsklasse E. Selv om denne foranstaltning blev indfłrt p(cid:229) anmod- ning af de nederlandske myndigheder, gennemfłrte de den aldrig med den begrundelse, at der ikke var s(cid:229) alvorlige dyrevelf(cid:230)rds- problemer, at det var berettiget at foretage opkłb. I bestemmel- serne om »overname«-ordningen fandtes kategorien uds(cid:230)tterso ikke, men der blev ikke desto mindre opkłbt 1 000 uds(cid:230)ttersłer under denne ordning. 70. I Spanien blev grundforordningen ogs(cid:229) (cid:230)ndret, og der blev indfłrt stłtte for op til 11 000 uds(cid:230)ttersłer. Der blev imidlertid kun opkłbt 50 % (5 520 słer) under ordningen. ˘ndringerne af grundforordningerne vedrłrende Tyskland og Belgien omfattede ikke uds(cid:230)ttersłer. Forarbejdning til konserves i Tyskland 71. I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 546/97 af 25. marts 1997 om (cid:230)ndring af forordning (EF) nr. 414/97 om undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet for svinekłd i Tyskland (2) kunne slagtekroppe opkłbt under disse foranstalt- ninger forarbejdes til konserves. Da der altid er en vis risiko for, at svinene er smittet med klassisk svinepest, skal kłdet varmebe- handles. Myndighederne skal lłbende foretage kontrol p(cid:229) stedet af forarbejdningen af kłdet. Det forarbejdede kłd skal eksporteres uden eksportrestitutioner til lande uden for EU for at undg(cid:229) for- styrrelser p(cid:229) f(cid:230)llesskabsmarkedet og for at beskytte traditionelle handelsforbindelser med tredjelande. 68. I Tyskland fandtes der bevis for, at svinekroppene var leveret til destruktionsanstalten, men intet bevis for, at de faktisk var destrueret. I Nederlandene har Moret, Ernst & Young (MEY) udar- bejdet en revisionsberetning dateret den 30. januar 1998 om det (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1293/97 af 3. juli 1997, EFT L 176 af 4. 7. 1997, s. 23. (2) EFT L 84 af 26. 3. 1997, s. 12. 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/19 72. Der blev udbetalt 8,2 mio. DEM i godtgłrelse for opkłb af 19 392 svin til fremstilling af konserves. F(cid:230)llesskabet har betalt 70 % (5,7 mio. DEM). OPF(cid:216)LGNING AF ¯RSBERETNINGEN FOR REGNSKABS¯RET 1995 73. Der blev fremstillet to slags produkter: 1 300 tons »Schin- kenfleisch« og 708 ton »Schmalzfleisch«, dvs. 50 % af de 4 000 tons, der var givet tilladelse til i henhold til forordningen. Hele produktionen var beregnet p(cid:229) eksport til Rusland. Udfłrslen af produkterne til Rusland begyndte i uge 20 i 1997 og sluttede fłrst i uge 34 i 1998 som fłlge af łkonomisk krise i landet. Der blev i alt udfłrt 1 594 tons, det resterende lager, dvs. 20 % af produk- tionen, er oplagret p(cid:229) produktionsstedet og skal kontrolleres af toldmyndighederne for at hindre, at produkterne ender p(cid:229) f(cid:230)lles- skabsmarkedet. Insemineringsforbuddet i Nederlandene 74. I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1564/97 (1) kunne der ydes stłtte for op til 220 000 słer, der var underlagt det »insemineringsforbud, der den 3. juni 1997 blev vedtaget ved den nederlandske forordning om forbud mod reproduktion af grise i 1997 (cid:151) Regeling fokverbod varkens 1997«. Forbuddet ved- rłrte et bestemt omr(cid:229)de, som blev udvidet betydeligt den 24. juni 1997. Stłtten blev fastsat til 32 ECU pr. so pr. m(cid:229)ned, s(cid:229) l(cid:230)nge insemineringsforbuddet blev opretholdt. Til forskel fra andre mar- kedsforanstaltninger var dette forbud lovpligtigt. Producenterne kunne imidlertid kun f(cid:229) udbetalt stłtten, hvis alle stłttebetingel- ser var opfyldt. Til at begynde med skulle producenterne słrge for, at słerne blev insemineret senest fire m(cid:229)neder efter forbud- dets oph(cid:230)velse. De nederlandske myndigheder blev senere klar over, at det ville v(cid:230)re umuligt at h(cid:229)ndh(cid:230)ve denne bestemmelse, s(cid:229) forordningen blev (cid:230)ndret (2), s(cid:229)ledes at słerne skulle holdes p(cid:229) bedriften i fire m(cid:229)neder efter insemineringsforbuddets oph(cid:230)velse, men de skulle ikke nłdvendigvis insemineres i samme periode. Forbuddet blev oph(cid:230)vet den 12. november 1997. 75. Der blev ansłgt om stłtte i henhold til denne forordning til i alt 191 024 słer. F(cid:230)llesskabets medfinansiering var fastsat til enten 70 % af den udbetalte stłtte eller 70 % af den f(cid:230)llesskabs- stłtte, der efter inseminering af słerne skulle udbetales for de sm(cid:229)grise, som blev fłdt i den periode, forbuddet var g(cid:230)ldende (nedsat med 116 dage), dog altid det laveste af de to belłb. De nederlandske myndigheder słgte om 9,3 mio. ECU p(cid:229) sidstn(cid:230)vnte grundlag. system for forvaltning og kontrol 76. Stłtten for słer, der er underlagt insemineringsforbuddet, skal kontrolleres i overensstemmelse med bestemmelserne for det integrerede af visse EF-stłtteordninger. De nederlandske myndigheder har faktisk kon- trolleret et langt hłjere antal ansłgninger (over 50 %) end de 10 %, der er fastsat krav om. Kontrolresultaterne viser, at mange ansłgninger var blevet afvist 100 %, fordi słerne var blevet inse- mineret i den periode, hvor insemineringsforbuddet var g(cid:230)ldende (34 ud af de 431 kontrollerede ansłgninger). Eftersom et af kri- terierne for udv(cid:230)lgelse af stikprłven var risikoanalyse, błr disse resultater ikke ekstrapoleres. I (cid:229)rsberetningen for regnskabs(cid:229)ret 1995 gjorde Retten rede 77. for de foranstaltninger, de tyske og belgiske myndigheder havde iv(cid:230)rksat til bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest i perioden 1993 til 1995. Rettens konklusion om fire v(cid:230)sentlige punkter er ikke taget fuldt ud til fłlge (jf. punkt 28-31). 78. »Betingelserne for gennemfłrelsen af de veterin(cid:230)re foranstaltninger og undtagelsesforanstaltningerne błr fremg(cid:229) klart af forordningerne. « Kommissionen har i mellemtiden fastsl(cid:229)et helt klart, at visse udgiftskategorier ikke er stłtteberettigede, men nogle medlems- stater anmoder om at f(cid:229) s(cid:229)danne udgifter godtgjort (jf. punkt 42, 50 og 63-66). 79. »Kommissionen błr [. ] undersłge, om det er hensigtsm(cid:230)ssigt at have forskellige stłttesatser for de to foranstaltninger [. ]. « Undtagel- sesforanstaltninger til stłtte for markedet er blevet finansieret med 70 % og veterin(cid:230)rforanstaltninger med 50 %. I betragtning af, at der er en (cid:229)rsagssammenh(cid:230)ng mellem veterin(cid:230)rforanstaltninger og markedsstłtteforanstaltninger, og i betragtning af problemerne med at klassificere visse foranstaltninger, ville det v(cid:230)re mere hen- sigtsm(cid:230)ssigt at indfłre en og samme medfinansieringssats p(cid:229) 50 %. Med kun Øn sats ville der ikke l(cid:230)ngere v(cid:230)re nogen tilskyn- delse til at »omklassificere« ordninger for at opn(cid:229) finansielle for- dele. 80. »Det błr sikres, at de godtgłrelser, som medlemsstaterne betaler til producenterne, beregnes efter mere pr(cid:230)cise og ensartede metoder. « Stłt- tesatserne i forbindelse med veterin(cid:230)rforanstaltninger viser ogs(cid:229), at vurderingsm(cid:230)ndene i de forskellige medlemsstater har et vidt skłn. Der er betydelige forskelle i stłttesatserne (for markeds- og veterin(cid:230)rforanstaltninger) b(cid:229)de mellem medlemsstaterne og inden for disse. Det głr forholdene alvorligere, at nogle af de vejede par- tier var blandede best(cid:229)ende af flere forskellige kategorier, at stłt- ten var beregnet p(cid:229) grundlag af en skłnsm(cid:230)ssigt fastsat v(cid:230)gt, og at der ikke blev anvendt samme v(cid:230)gtkategorier (jf. punkt 53-58). Godtgłrelsen for gylter (jf. punkt 61) og słer har varieret betyde- ligt, og i Nederlandene blev godtgłrelsen for słer beregnet p(cid:229) grundlag af et formodet antal sm(cid:229)grise (jf. punkt 53). Det kan m(cid:229)ske accepteres, at godtgłrelsessatserne er forskellige fra med- lemsstat til medlemsstat, fordi de afspejler de nationale markeds- priser, men det er ikke logisk, at godtgłrelsessatsen for den samme type dyr med samme v(cid:230)gt i nogle tilf(cid:230)lde var hłjere i forbindelse med veterin(cid:230)rforanstaltninger end i forbindelse med markeds- stłtteforanstaltninger (cid:151) eller omvendt (jf. punkt 62). 81. Kommissionen błr udarbejde forslag til (cid:230)ndring af de g(cid:230)ldende forordninger og forel(cid:230)gge dem for R(cid:229)det. Den błr undersłge, hvilket bidrag landbrugere med intensiv svineproduktion błr yde til bek(cid:230)mpelsen af klassisk svinepest. Kommissionen har udarbejdet en rapport om situationen i svinekłdssektoren (3), hvori den navnlig kommer ind p(cid:229) strukturstłtteforanstaltningerne. Det (1) EFT L 208 af 2. 8. 1997, s. 25. (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1688/97 af 29. august 1997, EFT L 239 af 30. 8. 1997, s. 1. (3) Rapport om situationen i svinekłdssektoren i Den Europ(cid:230)iske Union med henblik p(cid:229) eventuelle (cid:230)ndringer af strukturstłtteforanstaltnin- gerne, KOM(1998) 434 endelig udg. af 27. 7. 1998. C 85/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 bem(cid:230)rkes i rapporten, at miljłomkostningerne i forbindelse med den intensive svinekłdsproduktion ikke b(cid:230)res af svinekłdsindu- strien. Det głr omkostningerne ved bek(cid:230)mpelse af sygdomme som f. eks. klassisk svinepest heller ikke, men muligheden for at f(cid:229) producenterne til at d(cid:230)kke nogle af disse omkostninger n(cid:230)vnes ikke. De nederlandske myndigheder har imidlertid taget et skridt i denne retning ved at indfłre en afgift (jf. punkt 7). KONKLUSION ikke- der 82. Costbenefitanalysen, vaccinationspolitikken var łkonomisk berettiget, błr ajourfłres i betragtning af de meget hłje omkostninger ved svinepestepide- mien i 1997-1998 og af udviklingen inden for markłrvacciner (jf. punkt 16-19). skulle vise, at 83. Animo, et edb-baseret kommunikationsnet p(cid:229) EU-plan med oplysninger om transport til og fra landbrugsbedrifter, havde ikke de oplysninger som var absolut nłdvendige i kampen mod smit- tespredning (jf. punkt 24). I Spanien blev et udbrud af klassisk svi- nepest i fłrste omgang slet ikke p(cid:229)vist, og derfor kunne sygdom- men brede sig (jf. punkt 44). I Tyskland, Spanien og Belgien kan enkeltpersoner/virksomheder ogs(cid:229) have v(cid:230)ret medvirkende til spredning af sygdommen (jf. punkt 45). Fordi man ikke havde erkendt, at s(cid:230)d kan v(cid:230)re smitteb(cid:230)rende, forv(cid:230)rredes et allerede alvorligt udbrud af svinepest i Nederlandene, og det fik fłlger for Belgien (jf. punkt 52). Beslutningen om at indstille forebyggende nedslagning af bes(cid:230)tninger i Nederlandene gjorde det endnu van- skeligere at f(cid:229) sygdommen under kontrol (jf. punkt 48). 84. Anvendelsen af svinekroppe til fremstilling konserves med henblik p(cid:229) eksport kr(cid:230)ver omfattende administrativ kontrol. En tredjedel af de fedesvin, der blev opkłbt i henhold til undtagel- sesforanstaltninger til stłtte for markedet i Tyskland, blev anvendt til konserves, men 20 % af de f(cid:230)rdige produkter ligger stadig p(cid:229) lagre, og det ser ikke ud til, at de kan s(cid:230)lges inden for den n(cid:230)r- meste fremtid (jf. punkt 71-73). S(cid:229)danne foranstaltninger skaber flere problemer, end de lłser, og de błr ikke tillades i fremtiden. Det har ogs(cid:229) vist sig at v(cid:230)re vanskeligt at kontrollere insemine- ringsforbuddet, et meget stort antal ansłgninger kunne ikke tages i betragtning (jf. punkt 76). 85. Epidemien i 1993-1995 resulterede ikke i, at man kom ret meget videre i retning af at f(cid:229) fastlagt en s(cid:230)rlig strategi for, hvad der skulle głres i tilf(cid:230)lde af nye udbrud af sygdommen. I mellem- tiden har F(cid:230)llesskabet haft det v(cid:230)rste udbrud af svinepest nogen- sinde. Da man koncentrerede sig om andre problemer p(cid:229) veteri- n(cid:230)romr(cid:229)det (oprettelsen af det frie indre marked og BSE), havde man ikke prioriteret beredskabsplanerne for svinepest s(cid:229) hłjt, som man burde have gjort (cid:151) det viste epidemien i 1997-1998. Retten opfordrer indtr(cid:230)ngende Kommissionen til at afs(cid:230)tte s(cid:229) mange ressourcer som nłdvendigt, s(cid:229) revisionen af f(cid:230)llesskabs- lovgivningen og -politikken p(cid:229) dette omr(cid:229)de kan afsluttes hurtigst muligt. Medlemsstaterne błr ogs(cid:229) leve op til deres ansvar for, at f(cid:230)llesskabslovgivningen gennemfłres, s(cid:229)ledes at risikoen for frem- tidige udbrud af klassisk svinepest, der medfłrer epidemier af en s(cid:229)dan stłrrelsesorden, mindskes. Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg p(cid:229) młdet den 13. januar 2000. P(cid:229) Revisionsrettens vegne Jan O. KARLSSON Formand 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/21 KOMMISSIONENS SVAR RESUM(cid:201) Selv om Kommissionen erkender, at der stadig kan ske forbedringer, og at nogle foranstaltninger er blevet forsinket, fordi der var andre opgaver, som prioriteredes hłjere, mener den ikke, at Revisionsretten till(cid:230)gger de fremskridt, der er sket, nok betydning. Selv om EU ikke har v(cid:230)ret fuldst(cid:230)ndig fri for klassisk svinepest, er der noget, der tyder p(cid:229), at de seneste udbrud skyldes, at der fortsat findes klassisk svinepest hos vildsvinebestanden, og der er s(cid:230)rlige vanskeligheder for- bundet med at udrydde sygdommen i denne gruppe af dyr, hvilket fremg(cid:229)r af en nylig rapport fra den viden- skabelige komitØ. Kommunikationsnettet Animo kan nok forbedres, og Kommissionen vil słrge for, at Revisionsrettens bem(cid:230)rk- ninger tages ad notam, n(cid:229)r systemets fremtid tages op til revision. For łjeblikket g(cid:230)lder det fłrst og fremmest om at słrge for, at Animo fortsat fungerer efter den 1. januar 2000. En stor del af den kritik, som Revisionsret- ten retter mod Animo, kan snarere tilskrives den m(cid:229)de, som systemet anvendes p(cid:229) af medlemsstaternes embedsm(cid:230)nd, end mangler ved selve systemet. Nogle af dem har end ikke noget at głre med Animo, men skyldes utilstr(cid:230)kkelige nationale administrative procedurer. Man m(cid:229) huske p(cid:229), at Animo i det v(cid:230)sentlige er et f(cid:230)lles foretagende medlemsstaterne imellem, og at Kommissionen kun yder en hj(cid:230)lpende h(cid:229)nd og ikke er prim(cid:230)r administrator af systemet. Kommissionen er enig i, at ikke-vaccinationspolitikken błr tages op til fornyet overvejelse, n(cid:229)r markłrvac- cinerne bliver p(cid:229)lidelige og tilg(cid:230)ngelige. En afprłvning af disse vacciner tidligere p(cid:229) (cid:229)ret viste imidlertid, at de endnu ikke er s(cid:229) udviklede, at de kan bruges, og det skłnnes, at der kr(cid:230)ves endnu flere (cid:229)rs arbejde, fłr de bliver en realistisk valgmulighed. Kommissionen finansierer for łjeblikket et forskningsprojekt, hvor der udfłres en costbenefitanalyse af alter- native strategier til bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest, herunder eventuel anvendelse af markłrvacciner frem- over. I mellemtiden er det stadig vigtigt fortsat at undlade at vaccinere under hensyntagen til den internationale handel. Som Revisionsretten bem(cid:230)rker, har Kommissionens kontrolbesłg i medlemsstaterne resulteret i, at anmod- ninger om refusion af nationale udgifter til foranstaltninger i forbindelse med udbrud af klassisk svinepest er blevet nedsat eller afvist. Arbejdet p(cid:229) disse spłrgsm(cid:229)l er endnu ikke afsluttet. Revisionsretten deltog i Kom- missionens kontrolbesłg i en medlemsstat i 1998, og de to institutioner er enige om, at de dengang undersłgte udgifter ikke er refusionsberettigede. Det var Kommissionen, der indfłrte begrebet EU-lofter og nationale lofter over antallet af dyr, der er berettiget til undtagelsesforanstaltningerne til stłtte for markedet ved at bruge sine forvaltningsbefłjelser under udbrud- det af klassisk svinepest i 1993-1994. Det er fuldst(cid:230)ndigt normalt, at lofterne (cid:230)ndres, fordi der ikke er nogen, der fra begyndelsen kan vide, hvor mange dyr der vil blive ramt af udbruddet. Disse beslutninger vedtages af ForvaltningskomitØen for Svinekłd, der har en repr(cid:230)sentant for Kommissionen som formand. Der vedtages bestemmelser efter drłftelser mellem Kommissionen og de berłrte medlemsstater b(cid:229)de i en forberedende fase og under selve młderne. Det prim(cid:230)re ansvar for at gennemfłre disse beslutninger er dog medlemsstaternes. Kommissionen vil foresl(cid:229), at medfinansieringssatsen for foranstaltninger til stłtte for markedet fremover bliver den samme som for veterin(cid:230)rforanstaltninger, s(cid:229) man undg(cid:229)r de vanskeligheder, Revisionsretten har beskrevet. Kommissionen głr dog opm(cid:230)rksom p(cid:229), at undtagelsesforanstaltningerne til stłtte for markedet i mange (cid:229)r blev finansieret 100 %, og at det var p(cid:229) Kommissionens initiativ, at begrebet medfinansiering blev gradvis indfłrt. C 85/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Kommissionen er enig i, at producenterne błr głres mere ansvarlige for den finansielle side af udryddelsen af dyresygdomme, fx ved en form for forsikringsordninger. Da dette spłrgsm(cid:229)l sorterer under de enkelte med- lemsstater, har Kommissionen i forbindelse med revisionen af EF-lovgivningen vedrłrende disse spłrgsm(cid:229)l til hensigt at vurdere muligheden for at hj(cid:230)lpe medlemsstaterne med at oprette s(cid:229)danne ordninger. Kommissionen erkender, at arbejdet p(cid:229) at f(cid:229) medlemsstaterne til at forel(cid:230)gge effektive beredskabsplaner til brug ved udbrud af klassisk svinepest har taget l(cid:230)ngere tid end forudset. Dette er der flere (cid:229)rsager til. For det fłrste lagde det forberedende arbejde med henblik p(cid:229) gennemfłrelsen af det indre marked beslag p(cid:229) Kommis- sionens personale samtidig med, at det blev p(cid:229)kr(cid:230)vet at tage sig af BSE-krisen, hvilket betłd, at arbejdsopga- verne m(cid:229)tte prioriteres. Da der allerede fandtes veldefinerede planer til brug ved udbrud af mund- og klovesyge, som ogs(cid:229) var anvendelige ved udbrud af klassisk svinepest, mente man, at man med rimelighed kunne vente med at udarbejde specielle planer for udbrud af klassisk svinepest. Desv(cid:230)rre viste det sig ved det efterfłlgende udbrud, at medlemsstaternes veterin(cid:230)rmyndigheder (der under alle omst(cid:230)ndigheder er prim(cid:230)rt ansvarlige for sygdomsbek(cid:230)mpelse, s(cid:229) de kan tage den lokale epidemiologiske situation i betragtning, n(cid:229)r de bek(cid:230)mper sygdomsudbrud) havde undervurderet svinepestvirussets virulens og infektivitet, og de var ikke s(cid:229) velforbe- redte, som de burde have v(cid:230)ret. Kommissionens veterin(cid:230)rafdeling er siden da blevet omstruktureret og udvidet b(cid:229)de p(cid:229) forskrifts- og kontrol- omr(cid:229)det, s(cid:229) arbejdet p(cid:229) at vedtage beredskabsplaner for klassisk svinepest kan trappes op, og der kan tages hensyn til de seneste problemer med at udrydde denne sygdom. Kommissionens Levnedsmiddel- og Veteri- n(cid:230)rkontor i Dublin er nu i f(cid:230)rd med at afl(cid:230)gge en r(cid:230)kke kontrolbesłg for at vurdere, om medlemsstaternes beredskabsplaner er effektive. Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at svinepestepidemien i 1997-1998 har understreget behovet for at revidere nogle aspekter af de nug(cid:230)ldende retsforskrifter vedrłrende denne sygdom og gennemfłrelsen af dem, selv om det har vist sig, at klassisk svinepest kan bek(cid:230)mpes og udryddes med held, hvis de g(cid:230)ldende retsforskrifter anvendes korrekt. P(cid:229) baggrund af erfaringen og (cid:230)ndringerne i den videnskabelige viden vil Kom- missionen dog frems(cid:230)tte forslag om (cid:230)ndring af det p(cid:229)g(cid:230)ldende direktiv i de kommende m(cid:229)neder. INDLEDNING De vigtigste kendetegn ved markedet 1-7. Kommissionen er principielt enig i Revisionsrettens beskri- velse af kendetegnene ved markedet. Hvad ang(cid:229)r svineproduktionsindustriens struktur błr det bem(cid:230)r- kes, at svineproducenterne som fłlge af manglende direkte stłt- teforanstaltninger og direkte indkomststłtte under den f(cid:230)lles land- brugspolitik har m(cid:229)ttet sig og koncentrere produktionen. Producenterne er blevet tvunget til at opn(cid:229) stor- driftsfordele for at tjene til dagen og vejen og bevare konkurren- ceevnen. specialisere KOMMISSIONENS FORVALTNING Udryddelses- og overv(cid:229)gningsprogrammer forebyggelse, bek(cid:230)mpelse og udryddelse af klassisk svinepest i alle omr(cid:229)der af EU, der kan identificeres som havende en hłjere svinepestrisiko. Der iv(cid:230)rks(cid:230)ttes udryddelsesplaner i alle omr(cid:229)der af Tyskland, Frankrig og Italien, hvor klassisk svinepest er endemisk i vildsvi- nebestanden. Der gennemfłres ogs(cid:229) et overv(cid:229)gningsprogram for tamsvinebedrifter i Tyskland, is(cid:230)r i de omr(cid:229)der, som er udsat for en hłjere svinepestrisiko. I den łvrige del af EU findes svinepest- virusset ikke i endemisk form. I tilf(cid:230)lde af udbrud skulle bered- skabsplanerne (se nedenfor) sikre, at de foranstaltninger, som er indfłrt ved retsforskrifter, iv(cid:230)rks(cid:230)ttes, og at sydommen hurtigt udryddes. I de seneste to (cid:229)rtier har Kommissionen bestr(cid:230)bt sig p(cid:229) at słrge for, at officielt udpegede laboratorier kan diagnosticere klassisk svinepest p(cid:229) en nłjagtig og ensartet m(cid:229)de i alle medlemsstaterne. Derudover er der blevet finansieret forskningsprojekter, der har resulteret i, at der er blevet udviklet molekyl(cid:230)rbiologiske metoder, s(cid:229) der hurtigt kan skelnes mellem forskellige stammer af klassisk svinepestvirus. Epidemiologerne har s(cid:229)ledes et vigtigt supplement til at spore sygdomsudbrud. 13. Som led i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F og R(cid:229)dets beslutning 90/424/E(cid:216)F er der i de seneste (cid:229)r taget EU-initiativer til bedre Kommissionen er udm(cid:230)rket klar over de problemer, der er med forekomsten af klassisk svinepest i nogle central- og łsteurop(cid:230)i- ske lande og den fremtidige udvidelse af EU. En r(cid:230)kke aktiviteter, 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/23 Udbrud af klassisk svinepest i EU januar 1997 - oktober 1999 (situation pr. 25. oktober 1999) d u r b d u l a t n A 140 120 100 80 60 40 20 0 J F M A M J J A S O N D J F M A M J J A S O N D J F M A M J J A S O Måneder stłttes veterin(cid:230)re af Kommissionen under Phare(cid:146)s der diagnosticerings- og bek(cid:230)mpelsesprogram for flere lande, vedrł- rer bedre forebyggelse og bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest, her- under: (cid:151) efteruddannelse af forskere, embedsdyrl(cid:230)ger og praktiserende dyrl(cid:230)ger i diagnosticerings- og gr(cid:230)nsekontrolprocedurer (cid:151) levering af laboratorieudstyr og indfłrelse af f(cid:230)lles laborato- riemetoder (cid:151) udarbejdelse af beredskabsplaner. Efter epidemien i 1997/1998 (det sidste udbrud var i juli 1998 i Spanien) faldt antallet af sygdomsudbrud i EU betydeligt (se tabel- len). Selv om sygdommens nłjagtige oprindelse i nogle tilf(cid:230)lde ikke er blevet fuldst(cid:230)ndig klarlagt, tyder resultaterne af de epide- miologiske undersłgelser, der blev foretaget efter de seneste udbrud, p(cid:229), at der er en direkte eller indirekte forbindelse mellem dem og den vedvarende forekomst af klassisk svinepest hos vild- svinebestanden. Desv(cid:230)rre er der flere vanskeligheder forbundet med at udrydde klassisk svinepest blandt vildsvin, hvilket fremg(cid:229)r af en rapport af 10. august 1999 (1) fra Den Videnskabelige KomitØ. Beredskabsplaner Kommissionen godkendte planer for udryddelse af mund- og klo- vesyge i 1993 og 1995 (2). Bestemmelserne heri g(cid:230)lder i vid udstr(cid:230)kning ogs(cid:229) for klassisk svinepest, da de vedrłrer de res- sourcer, som kr(cid:230)ves for at klare sygdomskriser, og de personer, som st(cid:229)r for udryddelsesforanstaltningerne er grundl(cid:230)ggende de samme, nemlig producenterne, svinekłdsindustrien, dyrl(cid:230)gerne mv. I betragtning af at beredskabsplanerne for mund- og klovesyge kunne bruges i tilf(cid:230)lde af svinepest, mente Kommissionen, at det til r(cid:229)dighed v(cid:230)rende personale prim(cid:230)rt skulle besk(cid:230)ftige sig med gennemfłrelsen af det indre marked (3) og tage sig af BSE-krisen. Kommissionens veterin(cid:230)rafdeling er siden blevet omstruktureret og udvidet b(cid:229)de p(cid:229) forskrifts- og kontrolomr(cid:229)det, s(cid:229) arbejdet p(cid:229) at vedtage beredskabsplaner for klassisk svinepest har kunnet trappes op, samtidig med at der har kunnet tages hensyn til de seneste problemer med at udrydde sygdommen. Dette arbejde var dog mere tidkr(cid:230)vende end forventet, da nogle medlemsstater var for sent p(cid:229) den med at aflevere planer og/eller (cid:230)ndre dem. Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterin(cid:230)rkontor i Dublin har aflagt og skal afl(cid:230)gge en r(cid:230)kke kontrolbesłg for at vurdere, om medlemsstaternes beredskabsplaner er effektive, enten specielt med det form(cid:229)l for łje eller ogs(cid:229) som led i et besłg med henblik p(cid:229) bek(cid:230)mpelse af en sygdom. 14-15. At der er lighed mellem de bek(cid:230)mpelses- og udryddel- sesforanstaltninger, der skal anvendes i tilf(cid:230)lde af mund- og klo- vesyge og klassisk svinepest, anerkendes i EF-retsforskrifterne. Ifłlge artikel 14b i R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F er kriterierne for udarbejdelse af beredskabsplaner for klassisk svinepest, med de nłdvendige (cid:230)ndringer, de samme som dem, der er fastsat for mund- og klovesyge. (1) Dok. XXIV/B3/R09/1999 findes p(cid:229) fłlgende Internetadresse: http: //europa. eu. int/comm/dg24/health/sc/scah/out24_en. pdf Kommissionen har ved en r(cid:230)kke lejligheder under młder i Vete- rin(cid:230)rkomitØen gjort medlemsstaterne opm(cid:230)rksom p(cid:229), at det er nłdvendigt at afprłve de nationale planer for bek(cid:230)mpelse af dyresygdomme. (2) Kommissionens beslutning 93/455/E(cid:216)F og 95/194/EF. (3) Fłrst i 90(cid:146)erne gjorde Kommissionen og R(cid:229)det et stort arbejde med hensyn til at udarbejde retsforskrifter p(cid:229) veterin(cid:230)romr(cid:229)det for at gen- nemfłre det indre marked. Der blev s(cid:229)ledes vedtaget ca. 90 direktiver. Kommissionen skulle ogs(cid:229) samordne medlemsstaternes arbejde p(cid:229) at gennemfłre disse retsforskrifter. C 85/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 Endvidere vil Animo-systemet blive underkastet yderligere kon- trol af, om det fungerer, og om medlemsstaterne har gennemfłrt den relevante lovgivning. Anmeldelser om samhandel med dyr Vaccination 16-18. I stedet for at vaccinere mod klassisk svinepest har EU valgt at eliminere smitteramte bes(cid:230)tninger. Der er dog ogs(cid:229) mulig- hed for at vaccinere i nłdsituationer, selv om der s(cid:229) skal anvendes strenge handelsrestriktioner i de omr(cid:229)der, hvor der bruges kon- ventionel vaccine. Dette skyldes, at det er umuligt at skelne mel- lem vaccinerede og inficerede dyr. Dette problem kunne m(cid:229)ske lłses, hvis der fandtes markłrvacciner (og p(cid:229)lidelige laboratorie- test til p(cid:229)visning af vaccinerede og siden hen inficerede dyr). Efter r(cid:229)d fra Den Videnskabelige KomitØ finansierede Kommissio- nen et stort laboratorieforsłg vedrłrende potentiel anvendelse af markłrvacciner, der blev udfłrt p(cid:229) otte laboratorier i syv forskel- lige medlemsstater og samordnet af EU(cid:146)s referencelaboratorium for klassisk svinepest. Forsłget blev afsluttet i juni 1999. Det viste, at markłrvacciner ville mindske spredningen af smitte i en bes(cid:230)tning og dermed mindske risikoen for spredning af sygdommen til andre bedrifter, men ikke ville hindre overfłrsel af virus gennem livmoderen hos de fleste vaccinerede, dr(cid:230)gtige słer. Endvidere er de test, som anvendes til at skelne mellem vaccinerede og inficerede dyr, ikke egnede til anvendelse p(cid:229) individuelle dyr, og de er mindre fłl- somme og specifikke end de eksisterende konventionelle test. Kommissionen og medlemsstaterne vil tage resultaterne af dette forsłg i betragtning, n(cid:229)r direktiv 80/217/E(cid:216)F tages op til revision (se punkt 84). 24. Kommissionen har hele tiden v(cid:230)ret ansvarlig for at udforme Animo-systemet og har med henblik herp(cid:229) vedtaget alle de nłd- vendige beslutninger. For at et s(cid:229)dant net kan fungere p(cid:229) EU-plan, kr(cid:230)ves der et f(cid:230)lles datacenter, s(cid:229) der kan udveksles meddelelser enten direkte mellem systemets enheder eller ogs(cid:229) via nationale datacentre. Firmaet Eurokom er blevet udpeget til f(cid:230)lles datacen- ter for edb-nettet efter frit udbud (se beslutning 91/638/E(cid:216)F og 92/373/E(cid:216)F). De n(cid:230)rmere regler for samarbejdet mellem det f(cid:230)l- les datacenter og medlemsstaterne er desuden fastsat ved kom- missionsbeslutning (beslutning 92/486/E(cid:216)F, som (cid:230)ndret). Data- centret skal s(cid:229)ledes betragtes om leverandłr af tjenesteydelser til medlemsstaterne, som słrger for finansieringen. Animo-systemet blev vurderet p(cid:229) et seminar, der blev afholdt i Portugal den 26. (cid:150) 29. oktober 1997. P(cid:229) dette seminar blev firmaet Alcatels undersłgelse taget i betragtning (»analysis and assessment of the current Animo network and system architecture«). Det blev endnu engang p(cid:229)vist, at det er nłdvendigt med et f(cid:230)lles teknisk center. Et s(cid:229)dant center skal ikke styre systemet, men sikre, at de med- delelser, det modtager, videresendes. 26. Der er flere interne (cid:229)rsager i Spanien til, at Animo-systemet har fungeret d(cid:229)rligt dØr i et stykke tid. Dette spłrgsm(cid:229)l blev drłf- tet b(cid:229)de i ekspertgruppen og i Den St(cid:229)ende Veterin(cid:230)rkomitØ. Fra den 1. november 1996 var det nationale datacenter i Spanien ikke l(cid:230)ngere i stand til modtage meddelelser fra andre medlemsstater. Det skal dog bem(cid:230)rkes, at Nederlandene lavede en udskrift til de spanske myndigheder af alle de meddelelser, de havde sendt om forsendelser af svin. Disse udskrifter stod til r(cid:229)dighed for de span- ske myndigheder fra den 10. februar 1997. Samme procedure blev fulgt over for Italien, hvor to sendinger af smittede sm(cid:229)grise fra Nederlandene blev sporet og klassisk svine- pest hurtigt udryddet, uden at der opstod nogen sekund(cid:230)re udbrud. Derfor er de spanske myndigheders udsagn om, at mang- lerne ved Animo-systemet var en af hoved(cid:229)rsagerne til sprednin- gen af klassisk svinepest, mere end tvivlsomt. 19. Blandt de opfłlgende foranstaltninger til 1994-workshoppen, som er n(cid:230)vnt i svaret p(cid:229) punkt 35, kan n(cid:230)vnes Kommissionens udarbejdelse og finansiering af: (cid:151) en undersłgelse af klassisk svinepests epidemiologi i t(cid:230)tbe- lagte omr(cid:229)der i Belgien og Tyskland (udbrud i 1993 og 1995) Fra april 1997 blev forvaltningen af Animo-systemet i Spanien overdraget til firmaet Tragsatec. I en overgangsperiode (april 1997- januar 1998) forestod firmaet modtagelsen af meddelelser, som datacentret sendte ved hj(cid:230)lp af e-post. Det videresendte dem s(cid:229) til de forskellige myndigheder. (cid:151) forskningsprojektet »Udvikling FAIR5-CT-3566 af forebyggelses- og bek(cid:230)mpelsesstrategier til at tackle dyresund- hedsproblemer og dertil knyttede problemer i EU-omr(cid:229)der med t(cid:230)t husdyrbel(cid:230)gning«, der startede medio 1998. I forbin- delse med dette projekt gennemfłres der en costbenefitana- lyse af alternative strategier til bek(cid:230)mpelse af klassisk svine- pest, herunder eventuel anvendelse af markłrvacciner. Landbouwuniversiteit Wageningen (NL) koordinerer projek- tet. 27-29. Kommissionen mener, at den nuv(cid:230)rende situation kan forbedres. Dette vil sandsynligvis i fłrste r(cid:230)kke ske ved, at bru- gerne inddrages i hłjere grad, end ved at systemet laves helt om. For łjeblikket skal Kommissionen prim(cid:230)rt słrge for, at systemet ogs(cid:229) kan fungere efter den 1. januar 2000. Det drejer sig om at 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/25 lłse et problem, som alle edb-systemer st(cid:229)r over for b(cid:229)de p(cid:229) hardware- og softwaresiden. Derefter vil Kommissionen tage hen- syn til Revisionsrettens bem(cid:230)rkninger for at głre systemet mere p(cid:229)lideligt i tr(cid:229)d med ovenn(cid:230)vnte seminars konklusioner og under hensyn til de frister, som er fastsat i det nug(cid:230)ldende system. Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet 31. Der blev for fłrste gang indfłrt loft over antallet af stłttebe- rettigede dyr under 1993-1994-epidemien. Med henblik p(cid:229) med- finansiering af foranstaltningerne til stłtte for markedet blev der indfłrt lofter b(cid:229)de over EU(cid:146)s og medlemsstaternes bidrag. Senere fulgte medfinansieringssystemet »70 %(cid:150) 30 %«-reglen, men prin- cippet med et loft blev fastholdt. Lofterne blev skłnsm(cid:230)ssigt beregnet af medlemsstaterne og tilpasset med regelm(cid:230)ssige mel- lemrum i takt med sygdomsudviklingen. Lofterne kan kun betragtes som en retningslinje for beregningen af foranstaltningens finansielle aspekter. De skal tilpasses med mellemrum for at tage hensyn til sygdomsudbruddets udvikling, og det er fuldst(cid:230)ndigt umuligt at fasts(cid:230)tte et nłjagtigt antal stłt- teberettigede dyr p(cid:229) forh(cid:229)nd. 35. Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at svinepeste- pidemien i 1997-1998 har understreget behovet for, at nogle af aspekterne ved de nug(cid:230)ldende retsforskrifter for denne sygdom og gennemfłrelsen af dem tages op til revision, selv om det har vist sig, at det kan lade sig głre at bek(cid:230)mpe og udrydde klassisk svinepest ogs(cid:229) i omr(cid:229)der med hłj svinebel(cid:230)gningsgrad, hvis de g(cid:230)ldende bestemmelser anvendes korrekt. I retsforskrifterne er der indbygget en vis fleksibilitet, s(cid:229) myndig- hederne ved sygdomsbek(cid:230)mpelsen kan tage hensyn til de lokale epidemiologiske forhold. Det er op til medlemsstaterne at udnytte denne fleksibilitet og om nłdvendigt indfłre yderligere foranstalt- ninger, som kan v(cid:230)re mere vidtg(cid:229)ende end EF-direktivernes mini- mumskrav, for at n(cid:229) m(cid:229)let i overensstemmelse med traktatens artikel 249. Det er klart, at der kan v(cid:230)re yderligere vanskeligheder forbundet med at udrydde visse dyresygdomme i omr(cid:229)der med t(cid:230)t husdyr- bel(cid:230)gning. Spłrgsm(cid:229)let har v(cid:230)ret drłftet flere gange p(cid:229) viden- skabelige młder tilrettelagt af Kommissionen l(cid:230)nge fłr 1997- epidemien. Kommissionen finansierer yderligere forskning i disse spłrgsm(cid:229)l (se ogs(cid:229) punkt 16-19), og de tages ogs(cid:229) op i forbindelse med den igangv(cid:230)rende revision af direktiv 80/217/E(cid:216)F. Resultaterne af Kommissionens kontrolbesłg p(cid:229) stedet blev taget i betragtning, da stłtteforanstaltningerne blev udarbejdet eller (cid:230)ndret. F(cid:230)llesskabsfinansiering Kommissionens kontrol p(cid:229) stedet 34. I Nederlandene var det fłrste gang (i marts 1997), at mulig- heden for, at klassisk svinepest blev overfłrt ved inseminering, m(cid:229)tte tages alvorligt i betragtning. Spłrgsm(cid:229)let omhandles ikke specielt i direktiv 80/217/E(cid:216)F, men kun i direktiv 90/429/E(cid:216)F vedrłrende handel inden for EU med ornes(cid:230)d og indfłrsel heraf. Situationen i den sydlige del af Neder- landene var imidlertid s(cid:229)ledes i for(cid:229)ret 1997, at man burde have v(cid:230)ret meget mere forsigtig ved handel med s(cid:230)d fra de omr(cid:229)der, som var omfattet af restriktioner, til den łvrige del af landet. Kommissionen er nu fuldt ud klar over risikoen og har v(cid:230)ret yderst opm(cid:230)rksom p(cid:229) spłrgsm(cid:229)let i et senere tilf(cid:230)lde under et kontrolbesłg p(cid:229) stedet i Tyskland (ultimo 1998) og ved revisionen af direktiv 80/217/E(cid:216)F (se punkt 84). Ved udbrud af klassisk svinepest kan f(cid:230)rdigopfedede svin ikke s(cid:230)lges p(cid:229) markedet p(cid:229) normal vis p(cid:229) grund af veterin(cid:230)re og han- delsm(cid:230)ssige restriktioner. Det er p(cid:229) dette stadium af produktions- processen, at der skal anvendes markedsstłtteforanstaltninger, der giver producenterne mulighed for at levere deres fedesvin til myn- dighederne. Der er ingen grund til at opkłbe yngre fedesvin, fordi de m(cid:229)ske kan s(cid:230)lges p(cid:229) normal vis, hvis epidemien slutter tidligt nok. 37. Kommissionen vil gerne głre opm(cid:230)rksom p(cid:229), at undtagel- sesforanstaltninger til stłtte for markedet i mange (cid:229)r blev finan- sieret 100 % over EU-budgettet. Princippet med medlemsstaternes medfinansiering blev indfłrt af Kommissionen hen ad vejen i ad hoc-forordningerne om adgang til undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet i forbindelse med de seneste to stłrre epide- mier (1993-1994 og 1997-1998). Det fłrste skridt var indfłrelsen af begrebet EU-lofter og nationale lofter over antallet af stłttebe- rettigede dyr. Det andet var anvendelsen af fordelingen af omkost- ningerne mellem Kommissionen og de p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemssta- ter i forholdet 70 %(cid:150) 30 %. Kommissionen indfłrte systemet med medfinansiering af mar- kedsstłtteforanstaltningerne ved at bruge de forvaltningsbefłjel- ser, der st(cid:229)r til dens r(cid:229)dighed, fordi medlemsstaterne b(cid:230)rer hoved- ansvaret for bek(cid:230)mpelsen af klassisk svinepest. Det forhold, at medlemsstaterne blev gjort finansielt ansvarlige, łgede deres bevidsthed om, at det er nłdvendigt at tr(cid:230)ffe effektive foranstalt- ninger til at bek(cid:230)mpe sygdommen. Kommissionen vil foresl(cid:229), at medfinansieringssatsen for markeds- stłtteforanstaltninger fremover s(cid:230)ttes til samme sats som for veterin(cid:230)rforanstaltninger for at undg(cid:229) de vanskeligheder, som Revisionsretten henviser til. N(cid:230)rmere oplysninger om de transaktioner, der har fundet sted p(cid:229) budgetkonto B2-5 1 0 6, hvor udgifterne til klassisk svinepest konteres, kan findes i Kommissionens regnskab via Sincom- systemet, som Revisionsretten har adgang til. C 85/26 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 41. Da kontrollen af bl. a. 1998-udgifterne, som blev anmeldt for nylig, ikke er afsluttet, kan der endnu ikke s(cid:230)ttes nłjagtige tal p(cid:229) de spanske udgifter, der i sidste ende vil blive anerkendt som refu- sionsberettigede. Det er imidlertid sandsynligt, at en stor del af de udgifter, der er anmeldt, ikke bliver anerkendt som refusionsberet- tigede i betragtning af de finansielle principbem(cid:230)rkninger, som allerede er fremsat officielt over for denne medlemsstat. Den lokale epidemiologiske situation vil i hvert enkelt tilf(cid:230)lde v(cid:230)re bestemmende for antallet og beliggenheden af de svinebrug, hvor der skal foretages forebyggende nedslagning. Ifłlge de nug(cid:230)l- dende retsforskrifter skal medlemsstaterne foretage grundige epi- demiologiske undersłgelser, og det er tilladt at anvende forebyg- gende slagtning i det omfang, det er p(cid:229)kr(cid:230)vet i en bestemt situation. 42. Forebyggende nedslagning er en af de mere effektive m(cid:229)der at tackle svinepestproblemet p(cid:229) i omr(cid:229)der med hłj bel(cid:230)gnings- grad, som fx Damme i Tyskland og Wingene i Belgien, som Revi- sionsretten bem(cid:230)rker i afsnit 46. Desv(cid:230)rre undervurderede nogle medlemsstater svinepestvirussets virulens og infektivitet og var ikke tilstr(cid:230)kkeligt forberedt p(cid:229) at tackle de nłdsituationer, som opstod i 1997. Disse nedslagninger fandt sted under 1993-1994-epidemien og blev finansieret som undtagelsesforanstaltninger til stłtte for mar- kedet. Revisionsretten kritiserede dette i sin (cid:229)rsberetning for 1995, og som Kommissionen svarede, var det en politisk beslutning, der blev truffet dengang. Som n(cid:230)vnt i svaret p(cid:229) punkt 37 skulle det problem, som Revisi- onsretten henviser til sidst i punktet, forsvinde, n(cid:229)r medfinansie- ringssatsen for markedsstłtteforanstaltninger bliver den samme som for veterin(cid:230)rforanstaltninger. 47. I Revisionsrettens beretning n(cid:230)vnes det, at meningerne var delte blandt de sagkyndige, da der fłrste gang blev anvendt fore- byggende nedslagning i Nederlandene, og den blev derefter ind- stillet (februar 1997). Der var imidlertid kun nogle f(cid:229) nederland- ske sagkyndige, som var imod denne foranstaltning. Desv(cid:230)rre blev deres r(cid:229)d fulgt. Der głres ogs(cid:229) opm(cid:230)rksom p(cid:229), at Kommis- sionen og Den St(cid:229)ende Veterin(cid:230)rkomitØ ikke blev underrettet i tide om de nederlandske myndigheders beslutning om at indstille den forebyggende nedslagning. 51. Kommissionen underrettede i september 1998 de spanske myndigheder om sine forbehold med hensyn til, om de delvise nedslagninger kan betragtes som stłtteberettigede. Kommissio- nen har ikke (cid:230)ndret holdning siden da. MEDLEMSSTATERNES GENNEMF(cid:216)RELSE AF FORANSTALTNINGERNE Godtgłrelse Veterin(cid:230)rforanstaltninger 1997/98-epidemiens oprindelse 44. Der er allerede redegjort for spłrgsm(cid:229)lene vedrłrende Animo-systemet i svaret p(cid:229) punkt 26. Forebyggende nedslagning 46. R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F og R(cid:229)dets beslutning 90/424/E(cid:216)F indeholder bestemmelser om forebyggende nedslag- ning og destruktion af svin p(cid:229) bedrifter, der som fłlge af bedrif- tens beliggenhed eller konstaterede epidemiologiske forbindelser til en smitteramt bedrift kan v(cid:230)re inficeret eller kontamineret med klassisk svinepestvirus. Form(cid:229)let er at reducere muligheden for yderligere spredning af virusset. N(cid:229)r der forekommer klassisk svinepest i et omr(cid:229)de med t(cid:230)t svi- nebel(cid:230)gning, er forebyggende nedslagning et nyttigt udryddelses- redskab, hvis foranstaltningen baseres p(cid:229) en grundig epidemiolo- gisk undersłgelse. Ved denne undersłgelse skal der tages hłjde for alle de potentielle faktorer, som kan have for(cid:229)rsaget virusover- fłrsel fra bes(cid:230)tning til bes(cid:230)tning (virusm(cid:230)ngde spredt i miljłet, fłr virus i udbrud fjernes, svinebel(cid:230)gningsgrad i omr(cid:229)det, afstand til udbruddet, flytninger af dyr, direkte og indirekte kontakter mv). 53-55. Kommissionen har draget de finansielle konklusioner af resultaterne af sin kontrol og afvist en stor del af de nederlandske udgifter til udryddelse. Navnlig er udgifterne til »overname«- ordningen ikke blevet refunderet (afsnit 64), og der er blevet anvendt en finansiel korrektion p(cid:229) 25 % for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r den kategori af udgifter, hvor der er gentagne gange er konstateret ure- gelm(cid:230)ssigheder. De to korrektioner belłber sig tilsammen til ca. 90 mio. EUR. 57-61. Den mangel p(cid:229) prissammenh(cid:230)ng og de markante prisdif- ferencer, som Revisionsretten głr opm(cid:230)rksom p(cid:229), n(cid:230)vnes ogs(cid:229) i det store og hele i Kommissionens kontrolbesłgsrapporter. Dette forhold skyldes generelt mangelfuld forvaltning af godtgłrelserne i medlemsstaterne under epidemien. Kommissionen vil naturlig- vis drage de finansielle konsekvenser af sin kontrol. Kommissionen har til hensigt snarligt at give medlemsstaterne retningslinjer, der skal g(cid:230)lde fremover, og som er baseret p(cid:229) erfa- ringerne fra epidemien i 1997, b(cid:229)de for godtgłrelsesprocedurerne og beregningen med henblik p(cid:229) EU(cid:146)s medfinansiering. »Overname«-ordningen i Nederlandene 65. Begr(cid:230)nses de frie varebev(cid:230)gelser som fłlge af anvendelsen af veterin(cid:230)rforanstaltninger, kan det medfłre alvorlige forstyrrel- ser af svinekłdsmarkedet i den medlemsstat, som er ramt af 23. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 85/27 epidemien. Dette er hoved(cid:229)rsagen til, at man indfłrte undtagel- sesforanstaltninger til stłtte for markedet. Det normale marked er lukket, og levering til stłtteordningen er den eneste afs(cid:230)tnings- mulighed for de p(cid:229)g(cid:230)ldende producenter. Dyrevelf(cid:230)rdsaspekter kan ogs(cid:229) spille en rolle, men de er ikke hoved(cid:229)rsagen til stłtte- foranstaltningerne. Undtagelsesforanstaltninger til stłtte for markedet Form(cid:229)l 66. Et stłrre antal stikprłver og en videreg(cid:229)ende undersłgelse i forbindelse med afslutningen af regnskaberne viste, at der ikke er tale om et stłrre problem, og det vil ikke blive fulgt op i afslut- ningsproceduren. Uds(cid:230)ttersłer 69. Słer udskiftes regelm(cid:230)ssigt, fordi deres ydelse falder med tiden (cid:151) 30-40 % af słerne udskiftes hvert (cid:229)r. N(cid:229)r en epidemi varer ved i flere m(cid:229)neder, bliver producenten nłdt til at kunne afh(cid:230)nde disse dyr for at holde sin sm(cid:229)griseproduktions łkono- miske resultater p(cid:229) et rimeligt niveau. Det er op til den enkelte producent at afgłre, om han vil deltage i ordningen eller ej. Det er ogs(cid:229) (cid:229)rsagen til, at uds(cid:230)ttersłer kun har v(cid:230)ret stłtteberettiget i lande med en langvarig epidemi (Nederlandene og Spanien), men ikke i Tyskland og Belgien. Forarbejdning til konserves i Tyskland 73. Den resterende m(cid:230)ngde konserves, som stadig ligger p(cid:229) lager (20 %), medfłrer ikke omkostninger for myndighederne, men kun for den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed. De konserverede produkter opbe- vares under toldkontrol og er tydeligt identificeret ved en m(cid:230)rk- ning p(cid:229) tysk og russisk. Insemineringsforbuddet i Nederlandene 74. Insemineringsforbuddet var en ny foranstaltning, der blev indfłrt i sommeren 1997 for fłrste gang. I epidemiens fłrste f(cid:229) m(cid:229)neder i Nederlandene var det ikke til at forudse, hvor l(cid:230)nge den ville vare, og derfor blev markedsstłtteforanstaltningerne begr(cid:230)nset til nedslagning af sm(cid:229)grise og f(cid:230)rdigopfedede svin. Ifłlge artikel 20 i forordning (E(cid:216)F) nr. 2759/75 m(cid:229) der kun tr(cid:230)f- fes markedsstłtteforanstaltninger i det omfang og for det tidsrum, der er strengt nłdvendigt for understłttelsen af dette marked. Det betyder, at det ikke er muligt at indfłre langtidsforanstaltninger ved en epidemis begyndelse. Det var fłrst i lłbet af sommeren 1997, at det blev klart, at sygdommen m(cid:229)ske kunne komme til at vare ved indtil (cid:229)rets udgang, og at det ville v(cid:230)re hensigtsm(cid:230)ssigt at indfłre et insemineringsforbud, som ville reducere antallet af nyfłdte sm(cid:229)grise fire m(cid:229)neder senere. nen er enig i, at dette v(cid:230)rktłj ikke var s(cid:230)rligt effektivt og ikke błr anvendes fremover, fordi den massive inseminering af alle słerne, efter at forbuddet var oph(cid:230)vet, fłrte til forstyrrelse af sm(cid:229)grise- markedet i 1998. 76. Da det var nłdvendigt at reagere p(cid:229) BSE-epidemierne og arbejde p(cid:229) gennemfłrelsen af det indre marked, hvilket der er redegjort for i svaret p(cid:229) punkt 14 og 15, var Kommissionen nłdt til at tr(cid:230)ffe et valg og prioritere sit arbejde p(cid:229) det dyresundheds- m(cid:230)ssige omr(cid:229)de. Arbejdsindsatsen p(cid:229) det omr(cid:229)de, der specifikt har med klassisk svinepest at głre, er dog blevet łget siden 1998. OPF(cid:216)LGNING AF ¯RSBERETNINGEN FOR REGNSKABS¯RET 1995 78. Kommissionen kan ikke forhindre medlemsstaterne i at ind- sende uberettigede krav om refusion af udgifter. Den kan derimod afvise at refundere disse udgifter over EU-budgettet. 79. Kommissionen vil foresl(cid:229), at medfinansieringssatsen for mar- kedsstłtteforanstaltninger fremover bliver den samme som for veterin(cid:230)rforanstaltninger for at undg(cid:229) de vanskeligheder, som Revisionsretten n(cid:230)vner, jf. svaret p(cid:229) punkt 37. 80. Kommissionen har til hensigt at give medlemsstaterne ret- ningslinjer b(cid:229)de for godtgłrelsesprocedurerne og beregningen med henblik p(cid:229) EU(cid:146)s medfinansiering af veterin(cid:230)rforanstaltnin- gerne, jf. svaret p(cid:229) punkt 57-61. 81. Kommissionen mener ligesom Revisionsretten, at producen- terne błr have stłrre ansvar for de finansielle aspekter af udryd- delsen af dyresygdomme. I rapporten om situationen i svinekłds- sektoren blev det n(cid:230)vnt, at producenterne eventuelt kan bidrage til forsikringsordninger med henblik p(cid:229) at klare nłdsituationer som fłlge af dyresygdomme (1). Hele spłrgsm(cid:229)let hłrer imidlertid under de enkelte medlemssta- ters kompetence. I nogle af dem er der oprettet offentlige eller private/offentlige forsikringsordninger, som ogs(cid:229) svineproducen- terne betaler til. Det er rent praktisk meget vanskeligt at etablere lignende ordnin- ger p(cid:229) EU-plan. Kommissionen har derfor til hensigt at vurdere muligheden for at hj(cid:230)lpe medlemsstaterne med at oprette disse ordninger i forbindelse med revisionen af EF-retsforskrifterne ved- rłrende disse spłrgsm(cid:229)l. KONKLUSION 82. Der er ved at blive udfłrt en costbenefitanalyse af alternative strategier til bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest, herunder eventuel Insemineringsforbuddet blev anvendt for fłrste gang efter udtryk- kelig anmodning fra de nederlandske myndigheder. Kommissio- (1) Rapport om situationen i svinekłdssektoren i Den Europ(cid:230)iske Union med henblik p(cid:229) eventuelle (cid:230)ndringer af strukturstłtteforanstaltnin- gerne, KOM(1998) 434 endelig udg. af 27. 7. 1998, s. 25. C 85/28 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 23. 3. 2000 anvendelse af markłrvacciner. Som n(cid:230)vnt i svaret p(cid:229) punkt 19 finansierer Kommissionen et forskningsprojekt, FAIR5-CT-3566 »Udvikling af forebyggelses- og bek(cid:230)mpelsesstrategier til at tackle dyresundhedsproblemer og dertil knyttede problemer i EU-omr(cid:229)der med t(cid:230)t husdyrbel(cid:230)gning«. Landbouwuniversiteit Wageningen (NL) koordinerer dette projekt. Der g(cid:230)lder samme principper for ikke-vaccination i alle industri- lande, og derfor m(cid:229) der ved enhver (cid:230)ndring af EU-politikken tages behłrigt hensyn til konsekvenserne for handelen inden for EU og med tredjelande. Til sammenligning har nedslagning i det seneste (cid:229)rti i tilf(cid:230)lde af mund- og klovesyge medfłrt direkte besparelser i vaccinations- omkostninger, der kan ansl(cid:229)s til over 1 mia. EUR. De indirekte łkonomiske fordele som fłlge af łget handel inden for EU og eks- port til tredjelande er meget vanskelige at beregne, men de er sandsynligvis mange gange hłjere. Sidelłbende har antallet af sygdomsudbrud i EU og de dermed forbundne omkostninger og tab v(cid:230)ret meget lavere end i de foreg(cid:229)ende ti (cid:229)r. 83. Kommissionen vil tage Revisionsrettens bem(cid:230)rkninger i betragtning for at łge Animo-systemets p(cid:229)lidelighed som forkla- ret i svaret p(cid:229) punkt 29. Den er imidlertid ikke enig i, at systemets mangler er hoved(cid:229)rsagen til, at man ikke opdagede, at sygdom- men bredte sig i Spanien (se svaret p(cid:229) punkt 26). At man ikke erkendte, at s(cid:230)d kan fungere som vektor for klassisk svinepest, h(cid:230)nger sammen med, at det i Nederlandene var fłrste gang, at muligheden for, at denne sygdom blev overfłrt ved inseminering, m(cid:229)tte tages alvorligt i betragtning. I Nederlandene var situationen i april 1997 imidlertid s(cid:229)ledes, at man burde v(cid:230)re g(cid:229)et meget mere forsigtigt til v(cid:230)rks med hensyn til handel med s(cid:230)d fra de omr(cid:229)der, som var omfattet af restriktioner, til den łvrige del af landet. Kommissionen er nu fuldt ud klar over denne risiko (se svaret p(cid:229) punkt 34). Kommissionen erindrer, at hverken den eller Den St(cid:229)ende Veterin(cid:230)rkomitØ var inddraget i drłftelsen forud for beslutningen om at indstille forebyggende nedslagning i Neder- landene. 84. Oplagringen af de konserverede produkter vedrłrer kun den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed som n(cid:230)vnt i svaret p(cid:229) punkt 72. Hvad ang(cid:229)r insemineringsforbuddet er Kommissionen enig i, at dette ikke var s(cid:230)rligt virkningsfuldt og ikke błr anvendes igen fremover (se svaret p(cid:229) punkt 73). 85. Kommissionen har siden 1993-1995-epidemien: (cid:151) słrget for, at der i alle medlemsstaterne findes en beredskabs- plan for mund- og klovesyge, som er den łkonomisk mest alvorlige virussygdom hos svin, og disse planer kan bruges i tilf(cid:230)lde af udbrud af klassisk svinepest (cid:151) indhentet en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterin(cid:230)rko- mitØ om de potentielle fordele og ulemper ved at anvende markłrvaccine under en epidemi (cid:151) udfłrt et laboratorieforsłg i stor m(cid:229)lestok vedrłrende anven- delse af markłrvacciner, som endnu ikke m(cid:229) forhandles, men som der er ansłgt om godkendelse af (cid:151) stłttet forskningsprojektet FAIR5-CT-3566 som n(cid:230)vnt i sva- ret p(cid:229) punkt 81, der indbefatter en costbenefitanalyse af alter- native strategier til bek(cid:230)mpelse af klassisk svinepest. Endvidere har svinepestepidemien i 1997/98 understreget beho- vet for, at nogle af aspekterne ved de nug(cid:230)ldende retsforskrifter for denne sygdom og gennemfłrelsesbestemmelserne hertil tages op til revision. I december 1998 gik Kommissionen og eksperter fra medlemsstaterne revidere EF-retsforskrifterne for klassisk svinepest (R(cid:229)dets direktiv 80/217/E(cid:216)F). gang med derfor at i I den forbindelse vil der blive taget hłjde for erfaringerne med gennemfłrelsen af udryddelsesforanstaltninger, de videnskabelige fremskridt, der er gjort med hensyn til at diagnosticere klassisk svinepest, og udviklingen af markłrvacciner, problemerne som fłlge af, at sygdommen fortsat forekommer hos vildsvinebestan- den, resultaterne af de seneste undersłgelser af klassisk svinepests epidemiologi, costbenefitanalysen af de forskellige udryddelses- strategier og (cid:230)ndringerne i svineproduktionens struktur. Der er dog ingen planer om v(cid:230)sentlige (cid:230)ndringer af EU(cid:146)s ikke- vaccinationspolitik, der stłttes af alle medlemsstaterne. Der vil blive sendt et kommissionsforslag om (cid:230)ndring af direktiv 80/217/E(cid:216)F til R(cid:229)det i lłbet af de kommende m(cid:229)neder. Heri vil behovet for en vis fleksibilitet nok fortsat blive anerkendt, s(cid:229) med- lemsstaternes myndigheder, der under alle omst(cid:230)ndigheder er prim(cid:230)rt ansvarlige for sygdomsbek(cid:230)mpelse, kan tage den lokale epidemiologiske situation i betragtning i forbindelse med bek(cid:230)m- pelsen af sygdomsudbrud