title: Kommissionens förordning (EG) nr 539/2000 av den 13 mars 2000 om öppnande av en stående anbudsinfordran för export av vete av brödkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet till vissa AVS-länder under regleringsåret 1999/2000

eurovoc_concepts:
Germany
award of contract
common wheat
export
intervention agency
third country

formats: pdf print

text: L 65/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 3. 2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 539/2000 av den 13 mars 2000 om öppnande av en stående anbudsinfordran för export av vete av brödkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet till vissa AVS-länder under regleringsåret 1999/2000 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, (5) med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av mark- naden för spannmål (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1253/1999 (2), och av följande skäl: (1) (2) (3) (4) I kommissionens förordning (EEG) nr 2131/93 (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 39/1999 (4) fastställs förfarandena och villkoren för utbjudande till försäljning av spannmål som innehas av interventionsor- ganen. För att försörja marknaden i staterna i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet (AVS-staterna), som är förmåns- berättigade partner till gemenskapen, behövs betydande kvantiteter vete. Försörjningen av dessa marknader sker vanligtvis på grundval av reguljära kontrakt som skall garantera AVS-staterna stabila priser under en viss period. Med hänsyn till den nuvarande situationen på marknaderna bör en särskild anbudsinfordran inledas för att garantera tillgången till vete av brödkvalitet för användarna i dessa länder på villkor som är lämpliga med tanke på konkurrenssituationen på världsmark- naden. Det tyska interventionsorganet förfogar över lager av vete av brödkvalitet. Det är alltså möjligt att tillåta en återförsäljning till AVS-staterna av en del vete från de interventionslager som detta interventionsorgan har. För att fylla dessa staters kvantitativa och kvalitativa behov är det nödvändigt att det tilldelade vetet exporteras till destinationslandet senast den 31 augusti 2000. Insatsens särskilda natur och räkenskaperna för vetet i fråga innebär att det behövs en uppmjukning av meka- nismerna och förpliktelserna för återförsäljning från inte skall ges några interventionslagren och att det bidrag, avgifter eller månatliga höjningar. Särskilda bestämmelser bör antas för att säkerställa regelbunden- heten hos och kontrollen av insatserna. Det är därför lämpligt att föreskriva ett system med säkerheter som som man säkerställer att målen uppfylls samtidigt (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 160, 26. 6. 1999, s. 18. (3) EGT L 191, 31. 7. 1993, s. 76. (4) EGT L 5, 9. 1. 1999, s. 64. undviker alltför betungande avgifter för aktörerna. Därför bör undantag göras från vissa bestämmelser, särskilt i förordning (EEG) nr 2131/93. Dessutom bör det fastställas att säkerheten för exportli- censen, utöver de villkor som föreskrivs i artikel 30 i kommissionens förordning (EEG) nr 3719/88 (5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1127/1999 (6), skall frisläppas mot uppvisande av ett bevis på frisläppande för konsumtion i den AVS-stat eller de AVS-stater som fastställs i förordningen. (6) (7) Om uttaget av vetet försenas med mer än fem dagar eller om frisläppandet av någon av de ställda säkerheterna skjuts upp av skäl som kan tillskrivas interventionsor- ganet skall den berörda medlemsstaten betala skade- stånd. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. En stående anbudsinfordran inleds härmed för export av 150 024 ton vete av brödkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet. 2. Vetet skall exporteras till en destination i en AVS-stat eller flera stater inom någon av de grupper av AVS-stater som anges i bilaga I. 3. Regionerna där de 150 024 ton tyskt vete av brödkvalitet lagras anges i bilaga II. 4. Det berörda interventionsorganet skall utfärda ett medde- lande om anbudsinfordran i vilket följande särskilt skall anges för varje parti eller del av parti: — Lagringsorten. — Minst följande kvalitetsuppgifter: — Rymdvikt. — Vattenhalt. — Falltalet enligt Hagbergmetoden. — Andel orenheter och grodda kärnor. — Proteinhalt. (5) EGT L 331, 2. 12. 1988, s. 1. (6) EGT L 135, 29. 5. 1999, s. 48. 14. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 65/15 Interventionsorganet skall offentliggöra meddelandet om 5. anbudsinfordran minst två dagar före den dag som fastställts för den första enskilda anbudsinfordran. utfärdats på villkor att destinationen hör till samma grupp av länder, i enlighet med bilaga I. Artikel 2 Exportlicenserna skall utfärdas så snart de anbudsgivare 4. som skall tilldelas kontrakt valts ut. Om inte annat föreskrivs i denna förordning skall de försälj- ningar av mjöl av brödkvalitet som avses i artikel 1 ske i enlighet med de förfaranden och villkor som fastställs i förord- ning (EEG) nr 2131/93. 5. Trots vad som sägs i artikel 9 i förordning (EEG) nr 3719/88, skall rättigheterna i den licens som avses i denna artikel inte gå att överföra. Artikel 3 Artikel 6 1. Tidsfristen för inlämning av anbud under den första delan- budsinfordran skall löpa ut torsdagen den 16 mars 2000, kl. 9. 00 (belgisk tid). 2. Tidsfristen för inlämning av anbud för den andra delan- budsinfordran skall löpa ut påföljande torsdag kl. 9. 00 (belgisk tid). Den sista tidsfristen skall löpa ut den 25 maj 2000. 3. Anbuden skall inges till det tyska interventionsorganet. Artikel 4 1. Anbuden skall endast vara giltiga om — anbudsgivaren medför skriftligt bevis, utfärdat av ett offici- ellt organ i AVS-destinationslandet eller av ett företag som har sitt säte i det landet, på att han har ingått ett kontrakt för kvantiteten i fråga för leverans av vete för export till en AVS-stat eller flera AVS-stater i någon av de grupper av AVS-stater som anges i bilaga I; detta kontrakt får endast avse de leveranser som skall göras under perioden april 2000 till augusti 2000 för de kvantiteter som levereras traditionellt; beviset skall inges till de behöriga myndighe- terna minst två arbetsdagar före dagen för den delanbuds- infordran, för vilken anbuden skall lämnas in, — de åtföljs av en ansökan om exportlicens till destinationen i fråga. I det bevis som avses i första strecksatsen skall också anges vilken kvalitet som fastställts i kontraktet, tidsfristen för leve- ransen och prisvillkoren. informationssyfte I kommissionen en kopia av detta bevis. skall medlemsstaten omedelbart Ingivna anbud får 2. omfattas av det framlagda kontraktet. inte överstiga den kvantitet ge som Artikel 5 Inga exportbidrag, exportavgifter eller månatliga höjningar tillämpas för export som sker i enlighet med denna 1. skall förordning. 2. Giltighetstiden för de exportlicenser som utfärdas enligt denna förordning skall löpa ut den 31 augusti 2000. 3. Licenserna medför en förpliktelse att exportera till den eller de AVS-stater för vilka licensansökan lämnades in. Aktören får emellertid genomföra sitt kontrakt till en annan destination inom en gräns på 30 % av den kvantitet för vilken licensen Interventionsorganet, 1. lagerhållaren och den anbudsgivare som tilldelats kontrakt, om denne så önskar, skall enligt en gemensam överenskommelse antingen före uttaget eller vid uttaget ur lagret, allt efter vad den anbudsgivare som tilldelats kontrakt önskar, göra en stickprovsundersökning, grundad på minst ett stickprov per 500 ton och analysera dem. Interven- tionsorganet får representeras av ett ombud, förutsatt att denne inte är lagerhållaren. Analysresultaten skall meddelas kommissionen om det uppstår tvistemål. Stickproven och analysen skall göras inom sju arbetsdagar från och med dagen för anbudsgivarens begäran eller inom tre arbetsdagar om stickproven tas vid uttaget från lagret. Om de slutliga analysresultaten av stickproven visar på en kvalitet som är a) högre än den som angivits i meddelandet om anbuds- infordran, måste anbudsgivaren ta emot partiet i befintligt skick, b) högre än de lägsta egenskaper som fastställts för att berät- tiga till intervention, men lägre än vad som angivits i meddelandet om anbudsinfordran, dock inom en gräns för avvikelsen på — 2 kg/hl i fråga om rymdvikt, dock utan att den blir lägre än 72 kg/hl, — en procentenhet i fråga om vattenhalt, — 20 procentenheter i fråga om falltalet enligt Hagbergme- toden, — en procentenhet i fråga om proteinhalt, — en halv procentenhet i fråga om de orenheter som avses i punkterna B. 2 respektive B. 4 i bilagan till kommissio- nens förordning (EEG) nr 689/92 (1), och — en halv procentenhet i fråga om de orenheter som avses i punkt B. 5 i bilagan till förordning (EEG) nr 689/92, dock utan att de tillåtna procentsatserna ändras för skämda kärnor och mjöldryga, måste anbudsgivaren ta emot partiet i befintligt skick, c) högre än de lägsta egenskaper som fastställts för att berät- tiga till intervention, men lägre än den kvalitet som angivits i meddelandet om anbudsinfordran och med en avvikelse som är större än vad som anges i b ovan, får anbudsgivaren (1) EGT L 74, 20. 3. 1992, s. 18. L 65/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 3. 2000 — ta emot partiet i befintligt skick, eller — vägra att ta över partiet i fråga. Han skall endast befrias från sina förpliktelser för partiet i fråga, däri inbegripet säkerheterna, efter det att han utan dröjsmål har meddelat kommissionen och det berörda interventions- organet i enlighet med bilaga V. Om han begär att interventionsorganet utan ytterligare kostnader skall förse honom med ett annat parti interventionsvete av brödkvalitet med den kvalitet som föreskrivits, skall säkerheten emellertid inte frisläppas. Utbytet av partiet skall ske inom högst tre dagar efter anbudsgivarens begäran om detta. Anbudsgivaren skall utan dröjsmål meddela kommissionen detta i enlighet med bilaga V. d) lägre än de lägsta egenskaper som fastställts för att berättiga till intervention, får anbudsgivaren inte ta ut partiet i fråga. Han skall endast befrias från sina förpliktelser för partiet i fråga, däri inbegripet säkerheterna, efter det att han utan dröjsmål meddelat kommissionen och det berörda interven- tionsorganet i enlighet med bilaga V. Han får emellertid begära att interventionsorganet utan ytterligare kostnader skall förse honom med ett annat parti interventionsvete av brödkvalitet med den kvalitet som föreskrivits. I det fallet skall säkerheten inte frisläppas. Utbytet av partiet skall ske inom högst tre dagar efter anbudsgivarens begäran om detta. Anbudsgivaren skall utan dröjsmål meddela kommis- sionen detta i enlighet med bilaga V. 2. Om uttaget av vetet av brödkvalitet sker innan analysresul- taten är färdiga skall emellertid anbudsgivaren stå för alla risker från och med att partiet avhämtats, utan att det påverkar anbudsgivarens möjligheter att väcka talan mot lagerhållaren. 3. Om anbudsgivaren efter flera utbyten inte har fått något parti av den föreskrivna kvaliteten inom högst en månad efter det att han lämnat in sin begäran om utbyte, skall han befrias från alla sina förpliktelser, däri inbegripet säkerheterna, efter det att han utan dröjsmål informerat kommissionen och inter- ventionsorganet i enlighet med bilaga V. 4. Kostnaderna för de stickprover och analyser som avses i punkt 1 skall, med undantag av det eller de slutliga resultat som visar på en kvalitet som är lägre än de lägsta egenskaper som berättigar till intervention, betalas av EUGFJ inom en gräns på en analys per 500 ton, med undantag av kostnader för transport mellan lager. Kostnaderna för förflyttning från en silo till en annan och eventuella kompletterande analyser som köparen begär skall bekostas av denne. 31 augusti 2000. Betalningen för varje parti avhämtas skall inte gå att dela upp. som skall Artikel 8 1. Den säkerhet som ställs i enlighet med artikel 13. 4 i förordning (EEG) nr 2131/93 skall frisläppas så snart exportli- censerna har utfärdats till anbudsgivarna. 2. Förpliktelserna att exportera och importera till de destina- tionsländer som anges i bilaga I skall täckas av en säkerhet på 50 euro per ton, varav en summa på 15 euro per ton skall ställas vid utfärdandet av exportlicensen och resterande 35 euro per ton skall ställas före avhämtningen av spannmålen. Genom undantag från artikel 15. 2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3002/92 (1) skall — beloppet på 15 euro per ton frisläppas inom 20 arbetsdagar efter den dag då anbudsgivaren lämnar in beviset på att vetet har lämnat gemenskapens tullområde, — beloppet på 35 euro per ton frisläppas inom 15 arbetsdagar efter den dag då anbudsgivaren lämnar in beviset på över- gång till fri konsumtion i den AVS-stat eller de AVS-stater som avses i artikel 5. 3. Detta bevis skall lämnas in i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 18 och 47 i kommissio- nens förordning (EEG) nr 3665/87 (2). 3. När de säkerheter som avses i denna artikel frisläpps efter utgången av de tidsfrister som anges i denna artikel skall medlemsstaterna, utom i motiverade undantagsfall, särskilt om skadestånd en förvaltningsundersökning inletts, betala ett motsvarande 0,015 euro per 10 ton och dag som förseningen gäller. Europeiska utvecklings- och garantifonden för (EUGFJ) skall inte ta över detta skadestånd. jordbruket Artikel 9 Genom undantag från artikel 12 i förordning (EEG) nr 3002/ 92 skall de handlingar som avser försäljningen av vete i enlighet med den här förordningen, i synnerhet exportlicensen, den uttagsorder som avses i artikel 3. 1 b i förordning (EEG) nr 3002/92, fall, kontrollexemplaret T 5, i innehålla följande angivelse: exportdeklarationen och, förekommande Artikel 7 — Trigo blando panificable de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, destinado a (nombre del Estado o de los Estados ACP), Reglamento (CE) no 539/2000 — Bageegnet blød hvede fra intervention uden restitutions- ydelse eller -afgift bestemt for (navnet på det eller de pågæl- dende AVS-lande), forordning (EF) nr. 539/2000 Anbudsgivaren skall betala vetet innan avhämtningen till det pris som anges i anbudet. Avhämtningen skall ske senast den (1) EGT L 301, 17. 10. 1992, s. 17. (2) EGT L 351, 14. 12. 1987, s. 1. 14. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 65/17 — Interventions-Brotweichweizen von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Bestimmung (Name des AKP-Staates oder der AKP-Staaten), Verordnung (EG) Nr. 539/2000 ohne Anwendung — Μαλακός αρτοποιήσιµος σίτος παρέµβασης, χωρίς εφαρµογή επιστροφής ή φόρου προοριζόµενος για (όνοµα της χώρας ΑΚΕ ή των χωρών ΑΚΕ), κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 539/2000 — Intervention common wheat of breadmaking quality without application of refund or tax, bound for (name of the ACP State or States), Regulation (EC) No 539/2000 — Blé tendre d'intervention panifiable ne donnant pas lieu à restitution ni à taxe, destiné à (nom de l'État ACP ou des États ACP), règlement (CE) no 539/2000 — Frumento tenero d'intervento panificabile senza applica- zione di restituzione o di tassa, destinato al (nome del paese o dei paesi ACP), regolamento (CE) n. 539/2000 — Zachte tarwe van bakkwaliteit uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, bestemd voor (naam van de ACS-staat of de ACS-staten), Verordening (EG) nr. 539/2000 — Trigo mole panificável de intervenção sem aplicação de uma restituição, ou imposição destinado a (nome do Estado ou dos Estados ACP), Regulamento (CE) n. o 539/2000 — Interventioleipävehnää, jolle ei makseta vientitukea eikä vientimaksua ja jonka määräpaikka on (AKT-maan nimi tai AKT-maiden nimet), asetus (EY) N:o 539/2000 — Interventionsvete av brödkvalitet, ej utan bidrag eller avgift avsett för (AVS-statens eller AVS-staternas namn), förord- ning (EG) nr 539/2000. Artikel 10 1. Det tyska interventionsorganet skall senast tre timmar efter utgången av fristen för inlämning av anbud meddela kommis- sionen de mottagna anbuden. De skall vidarebefordras enligt tabellen i bilaga III och till de nummer som anges i bilaga IV. 2. Det skall månatligen meddela kommissionen vilka kvanti- teter vete som tagits ut inom ramen för denna förordning. Artikel 11 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 13 mars 2000. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen L 65/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 3. 2000 BILAGA I Grupper av AVS-stater som undertecknat Lomékonventionen Grupp I Grupp II Grupp III Mauretanien Mali Niger Senegal Gambia Guinea-Bissau Guinea Kap Verde Sierra Leone Liberia Elfenbenskusten Ghana Togo Tchad Centralafrikanska republiken Benin Kamerun Ekvatorialguinea São Tomé och Príncipe Gabon Kongo Demokratiska republiken Kongo Rwanda Burundi Burkina Faso Seychellerna Comorerna Madagaskar Mauritius Angola Zambia Malawi Moçambique Namibia Botswana Zimbabwe Lesotho Swaziland Djibouti Etiopien Eritrea BILAGA II (ton) Lagringsorter Kvantitet Schleswig-Holstein/Hamburg/Niedersachsen/ Bremen/Nordrhein-Westfalen Hessen/Rheinland-Pfalz/Baden-Württemberg/ Saarland/Bayern Berlin/Brandenburg/Mecklenburg-Vorpommern Sachsen/Sachsen-Anhalt/Thüringen 53 149 16 307 20 396 60 172 14. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 65/19 BILAGA III Stående anbudsinfordran för export av 150 024 ton vete som innehas av det tyska interventionsorganet (Förordning (EG) nr 539/2000) 2 Parti nr 3 Mängd ton 4 5 6 7 Anbudspris (euro/ton) (1) Höjningar (+) Sänkningar (–) (euro/ton) (p. m. ) Kommersiella omkostnader (euro/ton) Destinationsland 1 Anbud nr 1 2 3 osv. (1) Detta pris inbegriper höjningar och sänkningar för de partier som budet gäller. BILAGA IV De enda nummer som skall användas för kontakt med (GD AGRI/C/1) är — telex — fax 22037 AGREC B 22070 AGREC B (grekiska alfabetet) 296 49 56 295 25 15. BILAGA V Meddelande om vägran att ta emot partier inom ramen för den stående anbudsinfordran för export av 150 024 ton vete av brödkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet (Artikel 6 i förordning (EG) nr 539/2000) — Namn på den anbudsgivare som tilldelats kontrakt: — Datum för tilldelningen: — Datum för anbudsgivarens vägran att ta emot partiet: Parti nr Kvantitet i ton Lagrets adress Motivering av vägran att överta partiet — Rymdvikt (kg/hl) — % grodda kärnor — % diverse orenheter (Schwarzbesatz) — % innehåll som inte är vete av felfri kvalitet — Annat


title: WRITTEN QUESTION E-0646/00 by Michl Ebner (PPE-DE) to the Council. Belgium's and France's behaviour towards Austria.

eurovoc_concepts:
Austria
Belgium
France
bilateral relations
extreme right
speech

formats: html pdf print

text: 18. 4. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 113 E/1 I (Information) EUROPEAN PARLIAMENT WRITTEN QUESTIONS WITH ANSWER (2001/C 113 E/001) WRITTEN QUESTION E-0645/00 by Michl Ebner (PPE-DE) to the Council (13 March 2000) Subject: Statement by the Portuguese Presidency On 31 January 2000 the Portuguese Presidency published a statement on behalf of 14 EU Member States (all except Austria), in which it says that (1) no official bilateral contacts at political level with any Austrian Government involving the FP(cid:214) are to be encouraged or accepted, (2) Austrian candidates for posts in international organisations are not to be supported, and (3) the Austrian ambassadors to the EU capitals are to be received only at technical level. Portugal(cid:146)s Prime Minister and Foreign Minister have also given the Austrian authorities to understand that it will not be (cid:145)business as usual(cid:146) in bilateral relations with any government involving the FP(cid:214) in the future. In this context I wish to ask: 1. whether the statement by the Portuguese Presidency of the Council reflects a substantial change of paradigm in relations among the Member States, which will be characterised in the future not by a spirit of cooperation among the 15 Member States, but by the opposition of 14 Member States to one; 2. whether so (cid:145)disproportionate(cid:146) a reaction, a reaction that appears exaggerated, is justified in the case of a Member State which can without any doubt be described as a liberal-minded country and a stable democracy in which human rights and fundamental freedoms are guaranteed by its constitution and protected by an independent judiciary; 3. whether the Presidency(cid:146)s statement should not be dismissed if only because it was issued without any prior dialogue with the Federal Austrian Government and is therefore, in fact, highly inconsistent with the European spirit of dialogue; whether the statement should not be withdrawn on the grounds that the partners in the coalition 4. have pledged to uphold the EU(cid:146)s fundamental values without exception. (2001/C 113 E/002) WRITTEN QUESTION E-0646/00 by Michl Ebner (PPE-DE) to the Council (13 March 2000) Subject: Belgium(cid:146)s and France(cid:146)s behaviour towards Austria Belgium and France are demonstratively distancing themselves from Austria at international level. Diplomats from Belgium and France boycotted the speech given by the new Austrian Foreign Minister, Benita Ferrero-Waldner, to the Organisation for Security and Cooperation in Europe (OSCE) in Vienna on C 113 E/2 Official Journal of the European Communities EN 18. 4. 2001 10 February. Their seats remained empty during the speech. After Mrs Ferrero-Waldner, Chairman-in- Office of the OSCE, had finished speaking, the diplomats returned to the meeting. At an informal meeting of EU Ministers in Lisbon on 11 February the Employment Ministers of Belgium and France left the room as soon as their Austrian colleague took the floor. Belgium and France are clearly at great pains to introduce a new form of cooperation and a new culture of political dialogue in European and international relations. They ascribe their strategy of exclusion to their concern that human and minority rights may be in danger in Austria because of the involvement of the Freedom Party (FP(cid:214)) in the new centre-right government in Vienna. The following questions arise in this context: 1. Does the Council intend to accept this form of cooperation from now on, whenever it sees fit? 2. The EU special summit on employment policy in March was to have been prepared at the informal Council of Employment and Social Ministers. Will important political issues (cid:129) of which the employ- ment policy is a prime example (cid:129) be pushed aside by France and Belgium in the future as soon as the opportunity arises for a hitherto very reliable partner to be excluded in a way that attracts publicity? Joint answer to Written Questions E-0645/00 and E-0646/00 (20 November 2000) The measures to which the Honourable Member refers were announced in a statement made by the Portuguese Prime Minister on behalf of the Governments of 14 Member States. That statement is not binding on the Council. The Council has not taken a view on this issue and is not therefore in a position to reply to the questions raised by the Honourable Member. (2001/C 113 E/003) WRITTEN QUESTION E-0728/00 by Jonas Sj(cid:246)stedt (GUE/NGL) to the Commission (17 March 2000) Subject: Vuotos dam construction project in northern Finland There is considerable concern in northern Sweden that the Vuotos dam construction project in northern Finland may damage the environment by greatly increasing emissions of nutrients and heavy metals into the northern part of the Gulf of Bothnia. It is feared, inter alia, that the methyl mercury load may increase by 20-30 %. Naturally, the level of mercury in Swedish fish would rise too. It is intended to flood 240 square kilometres of marshland. Various Swedish authorities have protested about the construction plans. Has the Commission had occasion to study this project, and have any checks been carried out as to whether it meets the requirements in the EU(cid:146)s Environmental Impact Assessment Directive?


title: 2000/221/CE: Decisione del Consiglio, del 13 marzo 2000, recante nomina di un membro supplente greco del Comitato delle regioni

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
Greece
appointment of staff

text: L 71/22 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 3. 2000 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) CONSIGLIO DECISIONE DEL CONSIGLIO del 13 marzo 2000 recante nomina di un membro supplente greco del Comitato delle regioni (2000/221/CE) IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 263, vista la decisione del Consiglio, del 26 gennaio 1998 (1), che nomina i membri titolari e supplenti del Comitato delle regioni, considerando quanto segue: Un seggio di membro supplente del suddetto Comitato è divenuto vacante in seguito al decesso del sig. Philippos Amiridis, membro greco, comunicato al Consiglio in data 7 febbraio 2000. Vista la proposta del governo greco, DECIDE: Il sig. Mihail Stylianidis è nominato membro supplente del Comitato delle regioni in sostituzione del sig. Philippos Amiridis per la restante durata del mandato di quest'ultimo, ossia fino al 25 gennaio 2002. Articolo unico Fatto a Bruxelles, addì 13 marzo 2000. Per il Consiglio Il Presidente J. PINA MOURA (1) GU L 28 del 4. 2. 1998, pag. 19


title: Avis du Comité des régions sur "Les problèmes des régions insulaires de l'Union européenne et leurs perspectives face à l'élargissement"

eurovoc_concepts:
economic and social cohesion
peripheral region
regional disparity
regional policy
structural policy

text: C 192/42 FR Journal officiel des Communautés européennes 12. 8. 2002 k) Le Comité des régions invite la Commission européenne à élaborer d’ici deux ans un Livre blanc sur le thème de la coopération transeuropéenne, afin d’étoffer les recom- mandations formulées dans le présent avis et dans l’étude précitée et de les traduire en une politique cohérente. Ce Livre blanc pourrait être préparé par un groupe de travail de la Commission européenne, composé de représentants des DG concernées et de représentants des E´ tats membres, du Comité des régions et des associations européennes représentatives des autorités décentralisées. Le Comité des régions invite le Conseil de l’UE, 27. la Commission européenne et le Parlement européen à tenir compte des recommandations contenues dans le présent avis au moment de développer davantage la politique dans le domaine de la coopération transeuropéenne. Bruxelles, le 13 mars 2002. Le Président du Comité des régions Albert BORE Avis du Comité des régions sur «Les problèmes des régions insulaires de l’Union européenne et leurs perspectives face à l’élargissement» (2002/C 192/10) LE COMITE´ DES RE´ GIONS, vu la décision de son Bureau du 12 juin 2001, prise conformément au paragraphe cinq de l’article 265 du Traité CE, d’élaborer un avis sur «les problèmes des régions insulaires de l’Union européenne et leurs perspectives face à l’élargissement» et de demander à la commission 1 «politique régionale, fonds structurels, cohésion économique et sociale, coopération transfrontalière et interrégionale», d’entreprendre les travaux préparatoires; vu le projet d’avis (CdR 301/2001 rév. 2) adopté par la commission 1 «politique régionale, fonds structurels, cohésion économique et sociale, coopération transfrontalière et interrégionale» le 18 janvier 2002 [rapporteur : M. Christos Paleologos, Maire de Livadia (EL/PSE)]; vu l’article 158 du traité d’Amsterdam, en lien avec l’article 154 et la déclaration no 30 annexée audit traité; vu les conclusions du Conseil européen de Nice, en décembre 2000 (paragraphe 55 et déclaration); vu le schéma de développement de l’espace communautaire; vu le deuxième rapport de la Commission sur la cohésion économique et sociale, de janvier 2001; vu le rapport sur les problèmes des régions insulaires de l’Union européenne, adopté en mars 1998 par la commission de la politique régionale du Parlement européen; vu l’avis d’initiative adopté en juillet 2000 par le Comité économique et social sur les «Lignes directrices pour des actions intégrées en faveur des régions insulaires de l’Union européenne après le traité d’Amsterdam (article 158)»; 12. 8. 2002 FR Journal officiel des Communautés européennes C 192/43 vu la déclaration de Cagliari, formulée lors de la conférence de février 2001 sur «Les régions insulaires au lendemain du sommet de Nice», à laquelle ont notamment participé les instances du Parlement européen et du Comité des régions traitant des questions insulaires; vu les résultats de la conférence de la commission des régions insulaires de la Conférence des régions périphériques maritime d’Europe (CRPM) tenue en juin 2001 en Corse; vu le règlement (CE) no 1447/2001 du Conseil, article premier, deuxième alinéa (1); vu la déclaration de l’Union européenne dans le cadre de la procédure d’adoption du règlement (CE) no 1447/2001 du Conseil, article premier, deuxième alinéa (1), a adopté à l’unanimité, lors de sa 43e session plénière des 13 et 14 mars 2002 (séance du 13 mars) l’avis suivant. 1. Le Comité des régions estime qu’il convient d’introduire dans le traité sur l’Union européenne la notion d’équilibre et de développement harmonieux de l’espace européen et d’y faire par ailleurs mention des régions qui souffrent de handicaps structurels permanents. Plus précisément, il propose de refor- muler l’article 158 du traité d’Amsterdam afin d’y inclure: a) b) c) une perspective de «cohésion territoriale», entrant dans la conception et la mise en oeuvre des politiques de cohésion économique et sociale; une référence explicite aux difficultés posées par les obstacles structurels permanents tels que l’insularité, l’isolement géographique et les densités de population très faibles; des garanties concernant les mesures spéciales à prendre en fonction de l’intensité de ces handicaps et de leur combinaison dans les différentes régions. 2. Le Comité fait remarquer qu’afin de faciliter la prise en considération de la spécificité des régions insulaires dans les l’insularité doit être reconnue politiques communautaires, clairement par la nomenclature statistique de l’Union euro- péenne (2). Il suggère en conséquence que l’on fasse entrer en ligne de compte les revendications émises par le Comité des régions concernant la mention spécifique de l’insularité, indépendamment de tout critère de population. 3. Le Comité des régions estime que même s’il a le mérite de faire allusion aux problèmes spécifiques des régions insulaires et à la nécessité de prendre des mesures particulières adaptées à leur situation propre, le deuxième rapport sur la (1) JO L 198 du 21. 7. 2001. (2) Note de l’auteur: Dans la Communication de la Commission européenne sur le «Premier rapport d’étape sur la cohésion économique et sociale», COM(2002) 46 final, les régions insulaires sont définies comme une terre d’au moins 1 km2 de superficie, habitée en permanence par une population statistiquement signifi- cative (au moins 50 habitants), non reliée au continent par des structures permanentes, séparée du continent européen par une étendue d’au moins 1 km et ne comprenant pas une des capitales d’un E´ tat membre. mobilité aborde trop brièvement cette problématique et l’ignore totalement dans ses propositions, si bien qu’il est nécessaire de procéder à une mobilisation accrue et de prendre des initiatives pour que la troisième édition de ce document lui réserve la place voulue. 4. Le Comité des régions demande que la dimension insulaire soit prise en compte dans l’élaboration des directives et règlements communautaires comme dans la mise en oeuvre des politiques de l’Union européenne (libéralisation du marché de l’énergie, fiscalité spécifique des carburants destinés aux transports aériens, réforme des réseaux transeuropéens [RTE] pour les transports, l’énergie et les télécommunications, entrée en vigueur du nouveau régime de la politique commune de la pêche et de la politique agricole commune, entre autres). Le Comité des régions propose à cette fin: a) b) que l’insularité et l’indispensable compensation des handi- caps naturels soient reprises parmi les critères de sélection des projets qui bénéficient du soutien des différents instruments, programmes ou politiques communautaires, de manière à contrebalancer les coûts plus élevés par habitant qu’exigent dans ces zones la mise en place et l’exploitation des infrastructures et services de bases; que des dispositions spécifiques soient prises concernant les aides d’E´ tat et les incitants économiques et fiscaux qui visent à protéger les îles et à y stimuler le développement Il est important que pour les endogène et l’emploi. produits de première nécessité, les consommateurs locaux aient la garantie de bénéficier d’une qualité et de prix équivalents à ceux des régions continentales du pays. La réduction du taux de TVA dans certains secteurs sensibles, une taxation allégée des recettes issues de la vente de produits locaux et de celles réalisées par d’autres entrepri- ses installées sur place, l’exonération fiscale, du moins dans un premier temps, des investissements réalisés dans certaines activités vulnérables (par exemple les énergies de substitution, le développement des communications, etc. ), l’octroi de subventions aux firmes insulaires pour qu’elles puissent s’aventurer au-delà du marché local, les mesures d’incitation visant à favoriser l’emploi et toute une série de dispositions analogues pourraient être envisa- gées et appliquées concomitamment, en fonction des besoins et de la situation que présentent les différentes C 192/44 FR Journal officiel des Communautés européennes 12. 8. 2002 îles européennes. Il convient d’assurer toute l’année, pour les transports à destination et au départ des îles, une régularité et une capacité suffisantes, ainsi qu’un prix raisonnable. En tout état de cause, il importera de s’assurer que les différentes mesures prises profiteront à l’ensemble de la population des îles et non pas exclusivement à des entreprises qui n’y sont pas implantées; critères sont entre autres la situation périphérique, la faible densité, l’isolement, la faible accessibilité, le faible peuplement ou la difficulté des conditions de vie en hiver. Dans le contexte de la future restructuration de la politique menée au moyen des fonds structurels, le Comité des régions avance les propositions suivantes: c) d) e) f) que soit instaurée une procédure qui oblige, d’une part, à examiner dans quelle mesure les dispositions législatives prises dans des secteurs cruciaux pour les régions insulai- res (marché intérieur, énergie, environnement, transport, pêche, agriculture, etc. ) peuvent avoir des répercussions négatives sur leur bien-être et, d’autre part, à prévoir la possibilité de dérogations ou de règlements spécifiques en leur faveur; que soient étudiés et appliqués de nouveaux schémas pour organiser les services d’intérêt général et dispenser leurs prestations à un haut niveau sur le territoire insulaire, dans des domaines aussi variés, par exemple, que les communications, le transport, l’énergie, la santé, l’enseignement ou la culture, le but étant d’éviter que leur libéralisation ne s’effectue au détriment des régions insulaires, où la demande est d’un niveau plus faible, ainsi que l’adoption par la Commission européenne des mesures adéquates afin de contrebalancer le coût supplémentaire de ces services; il convient d’étendre aux liaisons à destination et en provenance des régions insulaires qui sont des liaisons passant par un autre pays ce que l’on appelle l’OSP (obligation de service public) dans le secteur des trans- ports; que la Commission crée un groupe interservices, qui ait pour but de parvenir à une meilleure coordination entre les directions générales et autres instances européennes dans l’application de politiques intégrées en ce qui concerne le régime juridique, les financements, les mesu- res d’incitation, etc. , et collabore à cet effet avec l’E´ tat membre concerné comme avec les autorités insulaires correspondantes au niveau régional et local. Il convient de coordonner l’activité des différentes directions généra- les de la Commission, de telle sorte que les désavantages liés à la situation géographique (par exemple: archipel, zones montagneuses, zone faiblement peuplée, situation périphérique) fassent l’objet d’une attention particulière lors de la mise en œuvre de la politique communautaire. 5. Le Comité des régions juge que pour traiter et compenser les handicaps inhérents à l’insularité, il y a lieu d’envisager, en matière de mise en oeuvre des politiques structurelles, des réglementations spécifiques qui, à côté des critères liés au PIB, en intègrent également d’autres, en rapport avec l’aménage- ment du territoire, la géographie ou la dimension sociale. Tels a) Il conviendrait de reprendre automatiquement sous l’ob- jectif 1 les régions insulaires en vertu de l’article 158 du traité et de la déclaration no 30 annexée à l’acte final d’Amsterdam, qui reconnaît la nécessité de tenir compte des handicaps inhérents à l’insularité et d’adopter en conséquence des mesures spécifiques. En zone insulaire, les aides doivent être modulées en fonction du niveau du PIB, des surcoûts liés aux contingences de l’insularité et des facteurs qui aggravent ou concentrent les effets de l’isolement (comme dans le cas d’une île comportant des zones montagneuses, faiblement peuplée ou encore excentrée dans un archipel dispersé sur une trop vaste étendue). b) Au moment d’élaborer les initiatives communautaires, il serait opportun de prévoir dans le cadre d’Interreg un programme spécial pour les régions insulaires. Dans leur cas, priorité devrait être donnée à des mesures de coopération interrégionale et interétatique. Dans le même temps, il conviendrait d’intensifier la collaboration entre les régions insulaires, en soutenant l’ensemble des réseaux et infrastructures qui se vouent actuellement à renforcer les liens qu’elles entretiennent. 6. Le Comité des régions soutient l’idée de l’élaboration de plans d’action intégrés en faveur du développement des régions insulaires, en collaboration avec les collectivités territoriales et les partenaires sociaux. Aussi invite-t-il la Commission: a) b) à rédiger et publier tous les trois ans un rapport sur la situation des régions insulaires, qui rassemblerait des éléments de comparaison sur la compétitivité des zones insulaires, ainsi que sur les répercussions et résultats de la mise en oeuvre des différentes politiques communautai- res, tout en cernant par ailleurs les champs d’intervention à investir pour supprimer ou neutraliser les handicaps de l’insularité; à promouvoir, au moyen d’un groupe interservices pour les régions insulaires créé en son sein, la coopération avec les instances analogues actives à l’intérieur du Parlement européen, et du Comité des régions, du Comité économi- que et social, ainsi qu’avec les réseaux et autres vecteurs des intérêts insulaires, comme la commission des îles de la Conférence des régions périphériques maritimes d’Europe, Imedoc, Islenet, etc. , avec l’objectif d’établir un programme d’action intégré en faveur des zones insulaires; 12. 8. 2002 FR Journal officiel des Communautés européennes C 192/45 c) à incorporer dans le schéma de développement de l’espace communautaire une stratégie destinée à développer les zones insulaires et à élaborer ensuite un programme d’action assorti d’un calendrier précis concernant l’adop- tion de mesures intégrées au bénéfice des régions insulai- res, qui tiennent compte de leurs besoins spécifiques. 7. Le Comité des régions souligne qu’il est non seulement nécessaire mais urgent, dans la perspective de l’élargissement, de prendre des initiatives spécifiques pour instaurer un régime particulier d’aide aux régions insulaires, sans lequel ces régions risqueraient de se retrouver encore plus isolées et marginalisées qu’elles ne le sont actuellement. Le Comité des régions appelle la Commission et le Parlement européen à réserver un traitement prioritaire aux problèmes insulaires, s’engage à leur apporter tout son concours à cette fin et se propose de prendre sa part aux actions qui seront lancées pour faire droit aux revendications des régions insulaires de l’UE et atteindre l’objectif de leur développement équilibré et durable. Bruxelles, le 13 mars 2000. Le Président du Comité des régions Albert BORE Avis du Comité des régions sur la «Communication de la Commission au Conseil, au Parlement européen, au Comité économique et social et au Comité des régions — Renforcer la dimension locale de la stratégie européenne pour l’emploi» (2002/C 192/11) LE COMITE´ DES RE´ GIONS, vu la communication de la Commission au Conseil, au Parlement européen, au Comité économique et social et au Comité des régions sur le renforcement de la dimension locale de la stratégie européenne pour l’emploi (COM(2001) 629 final); vu la décision de la Commission du 6 novembre 2001 conformément aux dispositions du premier paragraphe de l’article 265 du Traité établissant la Communauté européenne de consulter le Comité en la matière; vu la décision du Président du Comité des régions du 20 novembre 2001 d’attribuer l’élaboration de l’avis à la commission 6 (Emploi, politique économique, marché unique, industrie, PME); vu son avis du 19 novembre 1998 sur la communication de la Commission: «Des lignes directrices à l’action concrète: examen des plans d’action nationaux pour l’emploi» et sur la communication de la Commission: «Proposition de lignes directrices pour les politiques de l’emploi des E´ tats membres pour 1999» (CdR 279/98 fin) (1); vu sa Résolution du 2 juin 1999 sur «Le Pacte européen pour l’emploi» (CdR 156/99 fin) (2); vu son avis du 18 novembre 1999 sur la «Proposition de lignes directrices pour les politiques de l’emploi des E´ tats membres en 2000» (CdR 360/1999 fin) (3); (1) JO C 51 du 22. 2. 1999, p. 59. (2) JO C 293 du 13. 10. 1999, p. 70. (3) JO C 57 du 29. 2. 2000, p. 17