title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/8/ES ze dne 20. března 2000, kterou se mění směrnice Rady 70/221/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se nádrží na kapalná paliva a ochrany proti podjetí zezadu u motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

eurovoc_concepts:
EU Member State
approval
approximation of laws
deposit on a polluting product
marketing standard
motor vehicle
protective equipment
vehicle parts

text: 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 129 32000L0008 3. 5. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 106/7 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2000/8/ES ze dne 20. března 2000, kterou se mění směrnice Rady 70/221/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se nádrží na kapalná paliva a ochrany proti podjetí zezadu u motorových vozidel a jejich přípojných vozidel EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (2), v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy (3), vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) Směrnice Rady 70/221/EHS ze dne 20. března 1970 o sbli- žování právních předpisů členských států týkajících se nádrží na kapalná paliva a ochrany proti podjetí zezadu u motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (4) je jed- nou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schva- lování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (5). Ustanovení a definice směr- nice 70/156/EHS týkající se vozidel, jejich systémů, kon- strukčních částí a samostatných technických celků se proto Je nezbytné směrnici 70/221/EHS. vztahují přizpůsobit článek 1 směrnice 70/221/EHS definicím směrnice 70/156/EHS. i na Se zřetelem k technickému pokroku je žádoucí přizpůsobit směrnici 70/221/EHS technickým požadavkům přijatým Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů v předpisu č. 34 o schvalování typu vozidel z hle- diska snížení nebezpečí vzniku požáru, a zejména ustano- vení o palivových nádržích vyrobených z plastových mate- riálů. (1) Úř. věst. C 164, 29. 5. 1998, s. 16. (2) Úř. věst. C 407, 28. 12. 1998, s. 58. (3) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. února 1999 (Úř. věst. C 150, 28. 5. 1999, s. 168), společný postoj Rady ze dne 12. čer- vence 1999 (Úř. věst. C 249, 1. 9. 1999, s. 25), rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 27. října 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (4) Úř. věst. L 76, 6. 4. 1970, s. 23. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí Komise 97/19/ES (Úř. věst. L 125, 16. 5. 1997, s. 1). (5) Úř. věst. L 42, 23. 2. 1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí 98/91/ES Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 11, 16. 1. 1999, s. 25). (3) (4) (5) (6) (7) Náhodné unikání paliva (zejména motorové nafty) na vozovku je významným nebezpečím pro řidiče dvouko- lových motorových vozidel a pro cyklisty. Vzrůstá zájem o plynná paliva pro pohon motorových vozidel, zvláště z důvodů ochrany životního prostředí; směrnice 70/221/EHS by měla v budoucnu obsahovat také ustanovení pro nádrže na jiná než kapalná paliva. Název a oblast působnosti směrnice 70/221/EHS by proto měly být pro tyto účely změněny. Technické požadavky na nádrže na plynná paliva budou zavedeny pozdějšími změ- nami uvedené směrnice. nebo většími doplňovány Původní palivové nádrže jsou navíc stále častěji nahra- zovány neschválenými přídavnými palivovými nádržemi. Při nejbližší příležitosti by proto mělo být upraveno ES schvalování typu palivové nádrže na tekutá a plynná paliva jako samostatných kon- strukčních částí, aby se udržela vysoká úroveň bezpečnosti provozu motorových vozidel. Změny ustanovení týkajících se palivových nádrží musí být přijaty Evropským parlamentem a Radou. Je účelné, aby v budoucnu byly postupem stanoveným v článku 13 změny nezbytné směrnice 70/156/EHS přijímány k směrnice 70/221/EHS týkající se palivových nádrží technickému pokroku. přizpůsobení technických požadavků Změny učiněné touto směrnicí se týkají zejména pali- vových nádrží vyrobených z plastových materiálů. Není proto třeba rušit platnost stávajících schválení udělených podle směrnice 74/60/EHS (6) a bránit prodeji, registraci nebo uvedení do provozu nových vozidel vybavených kovovými nádržemi na tekutá paliva, na které se tato schválení typu vztahují. (8) Vezmou-li se v úvahu rozsah a účinky navrhované akce v dané oblasti, jsou opatření Společenství obsažená v této (6) Úř. věst. L 38, 11. 2. 1974, s. 2. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí 78/632/EHS (Úř. věst. L 206, 29. 7. 1978, s. 26). 130 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 směrnici nejen nutná, ale i nezbytná k dosažení stanove- ného cíle, zejména postupu schvalování typu ve Společen- ství. Tohoto cíle nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států, Článek 2 1. Od 3. května 2001 členské státy uznávají pro účely čl. 4 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 70/156/EHS shodu s požadavky směrnice 70/221/EHS ve znění této směrnice. PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: 2. Od 3. května 2002 členské státy Článek 1 Směrnice 70/221/EHS se mění takto: 1. Název se nahrazuje tímto: „Směrnice Rady 70/221/EHS ze dne 20. března 1970 o sbli- žování právních předpisů členských států týkajících se pali- vových nádrží a ochrany proti podjetí zezadu u motorových vozidel a jejich přípojných vozidel“. — nesmějí již udělit ES schválení typu podle čl. 4 odst. 1 směr- nice 70/156/EHS a — mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla z důvodů týkajících se jeho palivových nádrží, směrnice 70/221/EHS ve znění této směrnice. požadavky splněny nejsou pokud 2. Článek 1 se nahrazuje tímto: 3. Od 3. května 2003 členské státy „Článek 1 Pro účely této směrnice se ‚vozidlem‘ rozumí motorové vozidlo a jeho přípojná vozidla, jak jsou definovány v příloze II části A směrnice 70/156/EHS. “ 3. V článku 2 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Členské státy nesmějí odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se palivových nádrží, pokud toto vozidlo splňuje požadavky této směrnice týkající se palivových nádrží. “ 4. V článku 2a se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání určitého vozidla z důvodů týkajících se jeho palivových nádrží, pokud toto vozidlo splňuje požadavky této směrnice týkající se pali- vových nádrží. “ — považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 uve- dené směrnice a — mohou odmítnout registraci, prodej nebo uvedení do provozu nových vozidel, která nejsou doprovázena prohlášením o shodě podle směrnice 70/156/EHS, pokud není použit čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, z důvodů týkajících se palivových nádrží, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 70/221/EHS ve znění této směrnice. 4. Tato směrnice neruší platnost schválení typu udělených dříve vozidlům vybaveným kovovými nádržemi na kapalná paliva ani nebrání rozšiřování těchto schválení typu podle směrnice, podle níž byly původně udělena. 5. Článek 3 se nahrazuje tímto: Článek 3 „Článek 3 Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS. “ 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení do 3. května 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. touto směrnicí souladu s 6. Seznam příloh a příloha I se mění v souladu s přílohou této směrnice. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na jejich tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 131 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitro- státních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Tato směrnice je určena členským státům. Článek 5 Článek 4 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. V Bruselu dne 20. března 2000. Za Evropský parlament předsedkyně N. FONTAINE Za Radu předseda J. GAMA 132 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 PŘÍLOHA ZMĚNY V SEZNAMU PŘÍLOH A ZMĚNY V PŘÍLOZE I SMĚRNICE 70/221/EHS Seznam příloh Údaje týkající se přílohy I se nahrazují tímto: „Příloha I: Nádrže na kapalná paliva Dodatek 1: Zkouška odolnosti proti hoření Dodatek 2: Rozměry a technické údaje ohnivzdorných cihel Dodatek 3: Informační dokument Dodatek 4: Certifikát ES schválení typu“ Příloha I Příloha I se nahrazuje tímto: „PŘÍLOHA I NÁDRŽE NA KAPALNÁ PALIVA 1. ROZSAH PLATNOSTI 1. 1 Tato příloha platí pro vozidla, na něž se vztahuje směrnice 70/156/EHS. 2. DEFINICE Pro účely této přílohy: 2. 1 2. 1. 1 2. 1. 2 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 ‚typem vozidla z hlediska palivových nádrží‘ se rozumějí vozidla, která se zásadně neliší v takových zásad- ních hlediscích, jako jsou: konstrukce, tvar, rozměry a materiály (kovové/plastové) nádrže (nádrží); umístění nádrže (nádrží) u vozidel kategorie (1) M1, pokud to má nepříznivý vliv na požadavky bodu 5. 10 této přílohy; ‚prostorem pro cestující‘ se rozumí prostor pro přepravu cestujících ohraničený střechou, podlahou, boč- ními stěnami, dveřmi, vnějším zasklením a přední a zadní přepážkou; ‚hmotností nenaloženého vozidla‘ se rozumí hmotnost vozidla v pohotovostním stavu, jak je definována v bodu 2. 6 přílohy I směrnice 70/156/EHS; ‚nádrží‘ se rozumí nádrž (nádrže) navržená jako zásobník kapalného paliva definovaného v bodu 2. 6 a používaného především pro pohon vozidla, vyjma jeho příslušenství (plnicího potrubí (pokud tvoří zvláštní celek), plnicího otvoru, víčka, palivoměru, připojovacích dílů k motoru nebo zařízení ke kom- penzaci vnitřního přetlaku atd. ); ‚objemem nádrže‘ se rozumí objem nádrže udávaný výrobcem; ‚kapalným palivem‘ se rozumí palivo, které je za běžných okolních podmínek tekuté. (1) Podle definice v příloze II části A směrnice 70/156/EHS. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 133 3. 3. 1 ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU Žádost o schválení typu vozidla v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS z hlediska palivových nádrží podává výrobce vozidla. 3. 2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 3. 3. 3 3. 3. 1 3. 3. 2 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží: vozidlo představující typ, který má být schválen, nebo části vozidla, které technická zkušebna považuje za nezbytné pro schvalovací zkoušky; v případě, že vozidlo je vybaveno nádrží vyrobenou z plastového materiálu: sedm dalších nádrží s příslušenstvím; 3. 3. 3 v případě, že vozidlo je vybaveno nádrží vyrobenou z jiného materiálu: dvě další nádrže s příslušenstvím. 4. 4. 1 4. 2 4. 3 5. 5. 1 5. 2 5. 3 5. 4 5. 5 5. 6 5. 7 ES SCHVÁLENÍ TYPU Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu vozidla podle čl. 4 odst. 3 a popřípadě podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/156/EHS. Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 4. Pro každý schválený typ vozidla se přidělí číslo schválení podle přílohy VII směrnice 70/256/EHS. Ten- týž členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla. POŽADAVKY Nádrže musí být vyrobeny tak, aby odolávaly korozi. Nádrže vybavené veškerým příslušenstvím, které je k nim běžně namontováno, musí vyhovět zkouškám těsnosti provedeným podle bodu 6. 1 při relativním vnitřním tlaku rovném dvojnásobku pracovního tlaku, v žádném případě však při tlaku nižším než 0,3 bar. Nádrže vozidel vyrobené z plastových materiálů jsou považovány za vyhovující, jestliže byly podrobeny zkoušce popsané v bodu 6. 3. 2. Přetlak nebo tlak přesahující tlak pracovní musí být automaticky kompenzován vhodným zařízením (odvětrávacími otvory, pojistnými ventily atd. ). Odvětrávací otvory musí být konstruovány způsobem, který brání jakémukoliv riziku požáru. Zejména nesmí být možné, aby při plnění nádrže (nádrží) mohlo dojít k únikům paliva na výfukový systém. Uni- kající palivo musí být sváděno na zem. Nádrž (nádrže) nesmí být umístěna nebo tvarována tak, aby vytvářela povrchovou plochu (podlahu, stěnu, přepážku) prostoru pro cestující nebo jiného prostoru s ním spojeného. Prostor pro cestující musí být od nádrže (nádrží) oddělen přepážkou. V přepážce mohou být otvory (například pro vedení kabelů) za předpokladu, že jsou upraveny tak, aby palivo nemohlo volně téci z nádrže (nádrží) do prostoru pro cestující nebo do jiného prostoru s ním spojeného při podmínkách běž- ného užití. Každá nádrž musí být bezpečně upevněna a umístěna tak, aby bylo zajištěno, že palivo unikající z nádrže nebo z jejího příslušenství vyteče na zem a nikoli do prostoru pro cestující při podmínkách běžného užití. 134 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 5. 8 5. 9 Plnicí otvor nesmí být umístěn v prostoru pro cestující, v zavazadlovém prostoru nebo v motorovém pros- toru. Palivo nesmí unikat víčkem nádrže ani zařízením pro kompenzaci přetlaku při předpokládaném pro- vozu vozidla. Při úplném převrácení vozidla je odkapávání paliva přípustné, jestliže nepřevýší hodnotu 30 g/min. Tento požadavek musí být ověřen zkouškou popsanou v bodu 6. 2. 5. 9. 1 Víčko nádrže musí být upevněno k plnicímu otvoru; těsnění musí být na svém místě bezpečně zadrženo, víčko nádrže musí být při uzavření bezpečně blokováno proti těsnění a plnicímu otvoru. 5. 9. 1. 1 Požadavky bodu 5. 9. 1 budou považovány za splněné, jestliže vozidlo vyhovuje požadavkům bodu 5. 1. 3 přílohy I směrnice 70/120/EHS (1) s výhradou, že příklady uvedené ve třetí odrážce uvedeného bodu se neuplatní u vozidel jiných kategorií než M1 nebo N1. 5. 10 5. 11 Nádrže musí být namontovány tak, aby byly chráněny před následky nárazu do přední nebo zadní části vozidla. V blízkosti nádrže nesmějí být vyčnívající díly, ostré hrany apod. Nádrž a plnicí hrdlo musí být konstruovány a namontovány do vozidla takovým způsobem, aby nedo- cházelo k hromadění náboje statické elektřiny na jejich celém povrchu. Je-li to nezbytné, musí být uzem- něny dobrým vodičem ke kovové konstrukci podvozku nebo k jiné podstatné kovové hmotě. 5. 12 Nádrže vyrobené z plastového materiálu musí nadto být také zkoušeny podle zvláštního postupu stano- veného v bodu 6. 3. 6. ZKOUŠKY 6. 1 Hydraulická zkouška Nádrž musí být podrobena zkoušce s hydraulickým vnitřním tlakem, která musí být provedena na samo- statné nádrži s veškerým příslušenstvím. Nádrž musí být zcela naplněna nehořlavou kapalinou (například vodou). Po uzavření všech vývodů je spojovacím potrubím, kterým je palivo dodáváno k motoru, tlak v nádrži postupně zvyšován až na relativní vnitřní tlak rovný dvojnásobku pracovního tlaku a v žádném nižší, než je přetlak 0,3 bar, a musí tak být udržován po dobu jedné minuty. Během této zkoušky nesmí nádrž prasknout ani z ní nesmí unikat palivo, může se však projevit trvalá deformace. 6. 2 Zkouška obrácením nádrže 6. 2. 1 Nádrž s veškerým příslušenstvím je namontována do zkušebního přípravku způsobem, který odpovídá jejímu umístění na vozidle, pro něž je určena. To se také týká systémů pro kompenzaci vnitřního přetlaku. 6. 2. 2 Zkušební přípravek se otáčí okolo osy, která je rovnoběžná s podélnou osou vozidla. 6. 2. 3 Zkouška se provádí s nádržemi naplněnými do 90 % a do 30 % jejich objemu nehořlavou kapalinou o hustotě a viskozitě blízké hodnotám, které má běžně užívané palivo (může být použita voda). 6. 2. 4 Nádrž se musí otočit ze své základní polohy o 90o doprava. V této poloze musí nádrž zůstat nejméně pět minut. Potom se nádrž musí otočit o dalších 90o ve stejném směru. V této poloze, kdy je úplně obrácena, musí nádrž zůstat nejméně dalších pět minut. Nádrž se musí otočit zpět do své původní polohy. Zkušební kapalina, která nepřetekla z odvzdušňovacího systému zpět do nádrže, musí být odsáta a pokud je to nezbytné, doplněna. Nádrž se musí otočit o 90o v opačném směru a ponechat v této poloze nejméně pět minut. (1) Úř. věst. L 76, 6. 4. 1970, s. 1. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 135 Ve stejném směru se musí nádrž otočit o dalších 90o. V poloze, v níž je nádrž úplně obrácena, musí být ponechána nejméně pět minut. Poté se musí otočit zpět do výchozí polohy. 6. 3 Dodatkové zkoušky nádrže (nádrží) vozidla vyrobené z plastových materiálů 6. 3. 1 Odolnost proti nárazu 6. 3. 1. 1 Nádrž musí být naplněna do svého jmenovitého objemu roztokem vody a glykolu nebo jinou kapalinou s nízkým bodem tuhnutí, která nemění vlastnosti materiálu nádrže, a musí být podrobena perforační zkoušce. 6. 3. 1. 2 Teplota nádrže musí být během zkoušky (233 ± 2) K [(–40 ± 2) °C]. 6. 3. 1. 3 Ke zkoušce se musí použít kyvadlo. Nárazové těleso kyvadla musí být vyrobeno z oceli a musí mít tvar jehlanu se stěnami tvořenými rovnostrannými trojúhelníky a se čtvercovou základnou; vrchol a hrany jsou zaobleny poloměrem 3 mm. Střed nárazu kyvadla se musí shodovat s těžištěm jehlanu; jeho vzdále- nost od osy rotace kyvadla musí být 1 m. Celková hmotnost kyvadla musí být 15 kg. Energie kyvadla v okamžiku nárazu nesmí být menší než 30 Nm a musí být této hodnotě co možná nejbližší. 6. 3. 1. 4 Zkouška musí být provedena na těch místech nádrže, která jsou považována za zranitelná při čelním nebo zadním nárazu. Místa považovaná za zranitelná jsou taková, která jsou nejvíce vystavena nárazu nebo jsou zeslabena s ohledem na tvar nádrže nebo na způsob, jakým je nádrž namontována do vozidla. Body zvolené zkušebnou musí být uvedeny ve zkušebním protokolu. 6. 3. 1. 5 V průběhu zkoušky musí být nádrž upevněna úchyty po straně nebo stranách protilehlých k místu nárazu. Po zkoušce se nesmí objevit netěsnosti. 6. 3. 1. 6 Podle volby výrobce je možno provést všechny zkoušky odolnosti proti nárazu na jedné nádrži nebo může být každá zkouška provedena na jiné nádrži. 6. 3. 2 Mechanická pevnost Nádrž musí být za podmínek popsaných v bodu 6. 1 zkoušena na těsnost a tvarovou tuhost. Nádrž s veškerým příslušenstvím musí být namontována do zkušebního přípravku způsobem, který odpovídá instalaci nádrže ve vozidle, pro něž je uvažována. Jako zkušební kapalina musí být použita voda o tep- lotě 326 K (53 °C), kterou se nádrž zcela naplní. Nádrž je pak vystavena relativnímu vnitřnímu tlaku rov- najícímu se dvojnásobku pracovního tlaku a v žádném případě tlaku nižšímu než 0,3 bar, za teploty (326 ± 2) K [(53 ± 2) °C] po dobu pěti hodin. Během zkoušky se nesmí projevit netěsnost ani praskliny nádrže a jejího příslušenství, trvalá deformace nádrže je však přípustná. 6. 3. 3 Propouštění paliva 6. 3. 3. 1 Palivo použité při zkoušce propouštění paliva musí být buď referenční palivo uvedené v příloze VIII směr- nice 70/220/EHS, nebo komerční vysokooktanové palivo. Pokud je nádrž určena pouze pro vozidla se vznětovým motorem, plní se motorovou naftou. 6. 3. 3. 2 Před započetím zkoušky se nádrž naplní do 50 % svého objemu zkušebním palivem a bez utěsnění se za okolní teploty (313 ± 2) K [(40 ± 2) °C] uloží, dokud není ztráta hmotnosti konstantní. 6. 3. 3. 3 Potom musí být nádrž vyprázdněna a znovu naplněna do 50 % svého objemu zkušebním palivem, her- meticky se pak uzavře při teplotě (313 ± 2) K [(40 ± 2) °C]. Zkušební tlak se musí nastavit, až když obsah nádrže dosáhne zkušební teploty. Během následujícího zkušebního období osmi týdnů se určí ztráta hmotnosti, která vznikla difuzí paliva v tomto období. Maximální přípustný úbytek paliva je 20 g za 24 hodin zkušebního období. 6. 3. 3. 4 Pokud úbytek paliva převyšuje hodnoty uvedené v bodu 6. 3. 3. 3, je nutno výše popsanou zkoušku opa- kovat na stejné nádrži a určit úbytek difuzí při teplotě (296 ± 2) K [(23 ± 2) °C], ale za stejných pod- mínek. Takto měřený úbytek paliva nesmí přesáhnout hodnotu 10 g za 24 hod. 136 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 6. 3. 4 Odolnost proti palivu Po provedení zkoušky uvedené v bodu 6. 3. 3 musí nádrž stále splňovat podmínky stanovené v bodech 6. 3. 1 a 6. 3. 2. 6. 3. 5 Odolnost proti hoření Nádrž musí být podrobena následujícím zkouškám: 6. 3. 5. 1 Nádrž upevněná tak jako ve vozidle musí být vystavena plameni po dobu dvou minut. Nesmí nastat unikání kapalného paliva z nádrže. 6. 3. 5. 2 Je nutno provést zkoušky s různými nádržemi naplněnými palivem, jak je popsáno níže: 6. 3. 5. 2. 1 jestliže je nádrž konstruována pro montáž ve vozidlech buď se zážehovým, nebo se vznětovým moto- rem, je nutno vykonat tři zkoušky s nádržemi naplněnými vysokooktanovým benzinem; 6. 3. 5. 2. 2 jestliže je nádrž konstruována pouze pro montáž do vozidel se vznětovým motorem, je nutno vykonat tři zkoušky s nádržemi naplněnými motorovou naftou; 6. 3. 5. 2. 3 pro každou zkoušku se nádrž musí namontovat do zkušebního přípravku, který napodobuje pokud možno co nejlépe skutečnou montáž nádrže. Způsob montáže nádrže do přípravku musí odpovídat příslušným technickým požadavkům daným pro vozidlo. Je nutno brát zřetel na části vozidla, které chrání nádrž a její příslušenství proti působení plamene, nebo na ty, které jakkoliv ovlivňují postup ohně, stejně jako na uvedené díly namontované na nádrži a zátkách. Veškeré otvory v nádrži musejí být během zkoušky uzavřeny, avšak odvzdušňovací systém musí zůstat v činnosti. Těsně před zkouškou musí být nádrž naplněna definovaným palivem do 50 % jejího objemu. 6. 3. 5. 3 Plamen, kterému je nádrž vystavena, musí vznikat hořením komerčního paliva pro zážehové motory (dále jen ‚palivo‘) na zvláštní pánvi. Množství paliva na pánvi musí být takové, aby plamen vzniklý jeho hořením za volných spalovacích podmínek působil během celého postupu zkoušky. 6. 3. 5. 4 Rozměry pánve musí být zvoleny tak, aby byl zajištěn přístup plamene k bokům nádrže. Pánev musí proto přesahovat v půdorysu okraje nádrže alespoň o 20 cm, ne však více než o 50 cm. Boční stěny pánve nesmějí převyšovat hladinu paliva na počátku zkoušky více než o 8 cm. 6. 3. 5. 5 6. 3. 5. 6 Pánev naplněná palivem musí být umístěna pod nádrží takovým způsobem, aby vzdálenost mezi hladi- nou paliva v pánvi a dnem nádrže odpovídala konstrukční výšce nádrže nad povrchem vozovky při nena- loženém vozidle (viz oddíl 2. 3). Buď pánev, nebo zkušební přípravek, nebo oba tyto díly musí být volně pohyblivé. V průběhu fáze C zkoušky musí být pánev překryta clonou umístěnou (2 ± 1) cm nad hladinou paliva. Clona musí být vyrobena z ohnivzdorného materiálu, jak je popsáno v dodatku č. 2. Mezi cihlami tvořícími clonu nesmějí být žádné mezery a cihly musejí být nad pánví uchyceny takovým způsobem, aby otvory v cihlách nebyly nijak zakryty. Délka a šířka rámu clony musí být o 2 cm až 4 cm menší než vnitřní rozměry pánve, tak aby mezi rámem a stěnou pánve vznikla mezera 1 cm až 2 cm umožňující odvětrání. 6. 3. 5. 7 Jestliže se zkoušky provádějí ve venkovním prostoru, musí být zajištěna ochrana proti větru a rychlost větru na úrovni hladiny paliva v pánvi nesmí přesáhnout 2,5 km/h. Před zkouškou je nutno zahřát clonu na teplotu (308 ± 5) K [(35 ± 5) °C]. Ohnivzdorné cihly mohou být zvlhčeny, aby byly zaručeny stejné podmínky pro následující zkoušky. 6. 3. 5. 8 Zkouška se musí skládat ze čtyř fází (viz dodatek 1). 6. 3. 5. 8. 1 F áze A: P ředehřátí (ob rázek 1) Palivo na pánvi musí být zapáleno ve vzdálenosti alespoň 3 m od nádrže, která má být zkoušena. Po 60 sekundách předehřátí se musí pánev umístit pod nádrž. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 137 6. 3. 5. 8. 2 Fáze B: Přímé působení plamene (obrázek 2) Nádrž je vystavena přímému působení plamene z volně hořícího paliva po dobu 60 sekund. 6. 3. 5. 8. 3 Fáze C: Nepřím é působení plamene (ob ráz ek 3 ) Po ukončení fáze B se mezi hořící pánev a nádrž musí umístit clona. Nádrž pak musí být vystavena po dobu dalších 60 sekund působení redukovaného plamene. 6. 3. 5. 8. 4 Fáze D: Ukončení zkoušky (obrázek 4) Hořící pánev zakrytá clonou se musí přemístit zpět do výchozí polohy (fáze A). Jestliže nádrž po ukon- čení zkoušky hoří, je nutno ji uhasit. 6. 3. 5. 9 Výsledky zkoušky jsou vyhovující, pokud z nádrže neuniká kapalné palivo. 6. 3. 6 Odolnost proti vysok é tepl otě 6. 3. 6. 1 6. 3. 6. 2 6. 3. 6. 3 Přípravek používaný pro zkoušku musí být uzpůsoben tak, aby napodoboval skutečnou montáž nádrže ve vozidle včetně způsobu odvzdušňování. Nádrž naplněná do 50 % svého objemu vodou o teplotě 293 K (20 °C) se musí po dobu jedné hodiny vystavit působení okolní teploty (368 ± 2) K [(95 ± 2) °C]. Výsledky zkoušky jsou vyhovující, jestliže se po ukončení zkoušky neprojeví netěsnosti nebo když nádrž není vážně deformována. 6. 3. 7 Označení palivové nádrže 6. 3. 7. 1 Na nádrži musí být uvedeno obchodní jméno nebo značka výrobce; musí být nesmazatelné a jasně čitelné i po montáži do vozidla. 7. 7. 1 8. 8. 1 ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU V případě změn schválení typu udělených podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS. SHODNOST VÝROBY Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS. 138 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Dodatek 1 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI HOŘENÍ Obrázek 1 Obrázek 2 Obrázek 3 Obrázek 4 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 139 Dodatek 2 ROZMĚRY A TECHNICKÉ ÚDAJE OHNIVZDORNÝCH CIHEL Odolnost proti hoření (Seger-Kegel) Obsah Al2O3 Poréznost Hustota SK 30 30–33 % 20–22 % obj. 1 900 kg/m3 až 2 000 kg/m3 Účinná plocha otvorů 44,18 % 140 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Dodatek 3 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 141 Dodatek 4 142 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25


title: Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/8/ES z dne 20. marca 2000 o spremembi Direktive Sveta 70/221/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o posodah za tekoče gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in priklopna vozila

formats: html pdf print

text: 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 129 32000L0008 L 106/7 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 3. 5. 2000 DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 2000/8/ES z dne 20. marca 2000 o spremembi Direktive Sveta 70/221/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o posodah za tekoče gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in priklopna vozila EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – (3) Naključno razlitje goriva (zlasti dizelskega) na cestišče pomeni nemajhno nevarnost za voznike dvokolesnih motornih vozil in kolesarje. ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 95 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (2), v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3), ob upoštevanju naslednjega: (1) Direktiva Sveta 70/221/EGS z dne 20. marca 1970 o pri- bliževanju zakonodaje držav članic o posodah za tekoče gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in pri- klopna vozila (4) je ena od posamičnih direktiv za postopek ES-homologacije, ki je bil uveden z Direktivo Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o približevanju zako- nodaje držav članic o homologaciji motornih in priklop- nih vozil (5); zato se določbe in pomeni izrazov iz Direk- tive 70/156/EGS, ki veljajo za vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote vozil, uporabljajo tudi za Direktivo 70/221/EGS; člen 1 Direktive 70/221/EGS je treba prilagoditi pomenu izrazov v Direktivi 70/156/EGS. (2) Zaradi upoštevanja tehničnega napredka je priporočljivo Direktivo 70/221/EGS prilagoditi tehničnim zahtevam, ki jih je sprejela Gospodarska komisija ZN za Evropo v svo- jem pravilniku R 34 o homologaciji vozil glede na prepre- čevanje tveganja požara; to velja zlasti za določbe za posode za gorivo iz polimernih materialov. (1) UL C 164, 29. 5. 1998, str. 16. (2) UL C 407, 28. 12. 1998, str. 58. (3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 10. februarja 1999 (UL C 150, 28. 5. 1999, str. 168), Skupno stališče Sveta z dne 12. julija 1999 (UL C 249, 1. 9. 1999, str. 25), Sklep Evropskega parlamenta z dne 27. oktobra 1999 (še ni objavljen v Uradnem listu). (4) UL L 76, 6. 4. 1970, str. 23. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direk- tivo Komisije 97/19/ES (UL L 125, 16. 5. 1997, str. 1). (5) UL L 42, 23. 2. 1970, str. 1. Direktiva, nazadnje spremenjena z Direk- tivo 98/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 11, 16. 1. 1999, str. 25). (4) (5) (6) (7) (8) Plinasta goriva postajajo vedno pomembnejša za pogon motornih vozil, zlasti zaradi varovanja okolja; ker bi torej v prihodnje Direktiva 70/221/EGS morala vključevati tudi določbe za posode za gorivo, ki ni tekoče; v ta namen bi bilo treba ustrezno spremeniti naslov in področje uporabe Direktive 70/221/EGS; tehnične specifikacije za posode za plinasta goriva bodo uvedene s poznejšimi spremembami omenjene direktive. Poleg tega je vedno bolj običajna zamenjava originalnih posod za gorivo s posodami z večjo prostornino ali pa vgradnja dodatnih, nehomologiranih posod za gorivo; da bi se obdržala visoka stopnja varnosti obratovanja motornih vozil, je zato treba čimprej sprejeti določbo o ES-homologaciji posod za tekoče in plinasto gorivo kot samostojnih tehničnih enot. Spremembe predpisov o posodah za gorivo morata sprejeti Evropski parlament in Svet; ker je koristno, da se v prihod- nje spremembe, potrebne za prilagajanje tehničnemu napredku zahtev Direktive 70/221/EGS glede posod za gorivo, sprejemajo po postopku, opredeljenem v členu 13 Direktive 70/156/EGS. Spremembe na podlagi te direktive se zlasti nanašajo na posode za gorivo, izdelane iz polimernega materiala; zato pa ni treba razveljavljati obstoječih homologacij, podelje- nih skladno z Direktivo 70/221/EGS, niti preprečevati pro- daje, registracije in začetka uporabe novih vozil, ki imajo kovinske posode za tekoče gorivo in so zajete s takšno homologacijo. Zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepanja v zadev- nem sektorju so ukrepi Skupnosti, predvideni v tej direk- za doseganje tivi, ne temveč nujni le potrebni, 130 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 zastavljenega cilja, tj. ES-homologacije vozil; tega cilja države članice ne morejo doseči vsaka sama – v členu 13 Direktive 70/156/EGS. “ 6. Seznam prilog in Priloga I k Direktivi 70/221/EGS se spreme- nita skladno s Prilogo k tej direktivi. SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 2 Člen 1 1. Od 3. maja 2001 države članice priznavajo skladnost z zahte- vami Direktive 70/221/EGS, spremenjene s to direktivo, za namene členov 4(1) in 7(1) Direktive 70/156/EGS. Direktiva 70/221/EGS se spremeni, kakor sledi: 2. Od 3. maja 2002 države članice: 1. Naslov se nadomesti z naslednjim: — ne smejo več podeljevati ES-homologacij skladno s členom 4(1) Direktive 70/156/EGS in „Direktiva Sveta z dne 20. marca 1970 o približevanju zako- nodaje držav članic o posodah za gorivo in zadnjih zaščitnih napravah za motorna in priklopna vozila“. — lahko zavrnejo nacionalno homologacijo 2. Člen 1 se nadomesti z naslednjim: za nov tip vozila zaradi razlogov v zvezi z njegovimi posodami za gorivo, če ne izpolnjuje zahtev Direktive 70/221/EGS, spreme- njene s to direktivo. „Člen 1 3. Od 3. maja 2003 države članice V tej direktivi ‚vozilo‘ pomeni vsako motorno in priklopno vozilo, kakor je opredeljeno v Prilogi II, Del A, k Direktivi 70/156/EGS. “ — štejejo certifikate o skladnosti, priložene novim vozilom skladno z določbami Direktive 70/156/EGS, za neveljavne v smislu njenega člena 7(1) in 3. Člen 2(1) se nadomesti z naslednjim: „1. Nobena država članica ne sme zavrniti podelitve ES-homologacije ali nacionalne homologacije za vozilo zaradi razlogov v zvezi s posodami za gorivo, če to vozilo izpolnjuje zahteve za posode za gorivo, določene v tej direktivi. “ 4. Člen 2a(1) se nadomesti z naslednjim: „1. Nobena država članica ne sme zavrniti ali prepovedati prodaje, registracije, začetka uporabe ali uporabe vozila zaradi razlogov v zvezi z njegovimi posodami za gorivo, če takšno vozilo izpolnjuje zahteve za posode za gorivo, določene v tej direktivi. “ 5. Člen 3 se nadomesti z naslednjim: „Člen 3 — lahko zavrnejo prodajo, registracijo ali začetek uporabe novih vozil, ki nimajo certifikata o skladnosti, veljavnega na podlagi Direktive 70/156/EGS, razen pri uveljavljanju določb iz nje- nega člena 8(2), zaradi razlogov v zvezi s posodami za gorivo, če niso izpolnjene zahteve Direktive 70/221/EGS, spremenjene s to direktivo. 4. S to direktivo niso razveljavljene homologacije, ki so že bile podeljene za vozila s kovinskimi posodami za tekoče gorivo, niti se ne preprečuje razširitev takšnih homologacij skladno z določili direktive, na podlagi katere so bile homologacije podeljene. Člen 3 1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo do 3. maja 2001 in o tem takoj obves- tijo Komisijo. Vsaka sprememba, potrebna za prilagoditev zahtev Prilog tehničnemu napredku, se sprejme po postopku, opredeljenem Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklice- vanja določijo države članice. 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 131 2. Države članice posredujejo Komisiji besedila pomembnejših predpisov nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, urejenem s to direktivo. Ta direktiva je naslovljena na države članice. Člen 5 Člen 4 Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. V Bruslju, 20. marca 2000 Za Evropski parlament Predsednica N. FONTAINE Za Svet Predsednik J. GAMA 132 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 PRILOGA SPREMEMBE SEZNAMA PRILOG IN PRILOGE I K DIREKTIVI 70/221/EGS Seznam prilog Navedbe za Prilogo I se nadomestijo z naslednjim: „Priloga I: Posode za tekoče gorivo Dodatek 1: Preskus odpornosti proti ognju Dodatek 2: Mere in tehnični podatki za šamotno opeko Dodatek 3: Opisni list Dodatek 4: Certifikat o ES-homologaciji“ Priloga I Priloga I se nadomesti z naslednjim: „PRILOGA I POSODE ZA TEKOČE GORIVO 1. PODROČJE UPORABE 1. 1 Ta priloga se uporablja za vozila, za katera se uporablja Direktiva 70/156/EGS. 2. POMEN IZRAZOV V tej prilogi: 2. 1 2. 1. 1 2. 1. 2 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 ‚Tip vozila glede na posode za gorivo‘ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo bistveno v naslednjih vidikih: konstrukciji, obliki, merah in materialu (kovina/plastika) posode (posod); pri vozilih kategorije M1(1) v legi posode (posod) za gorivo v vozilu, če ta negativno vpliva na zahteve točke 5. 10 te priloge. ‚Prostor za potnike‘ pomeni prostor za namestitev potnikov, omejen s streho, podom, bočnimi stenami, vrati, zunanjim steklom, prednjo pregradno steno in zadnjo pregradno steno. ‚Masa neobremenjenega vozila‘ pomeni maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kakor je določeno v točki 2. 6 Priloge I k Direktivi 70/156/EGS. ‚Posoda za gorivo‘ pomeni posodo(-e), namenjeno(-e) za hranjenje tekočega goriva, kakor je opredeljeno v točki 2. 6, ki se uporablja predvsem za pogon vozila, razen opreme (cev za polnjenje (če je samostojni del), odprtine za polnjenje, pokrova, merilnika nivoja goriva, povezave z motorjem ali napeljave za uravnavanje preseženega notranjega tlaka itd. ). ‚Prostornina posode za gorivo‘ pomeni prostornino posode za gorivo po navedbi proizvajalca. ‚Tekoče gorivo‘ pomeni gorivo, ki je pri normalnih pogojih okolja tekoče. (1) Kakor je opredeljeno v Delu A k Prilogi II Direktive 70/156/EGS. 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 133 3. 3. 1 VLOGA ZA PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE Vlogo za podelitev homologacije za tip vozila glede na njegove posode za gorivo na podlagi člena 3(4) Direktive 70/156/EGS vloži proizvajalec vozila. 3. 2 Vzorec opisnega lista je podan v Dodatku 3. 3. 3 3. 3. 1 3. 3. 2 Tehnični službi, pristojni za opravljanje homologacijskih preskusov, je treba predložiti: vozilo, ki je predstavnik tipa v postopku homologacije, ali dele vozila, ki so po oceni tehnične službe potrebni za homologacijske preskuse; pri vozilu, opremljenem s posodo za gorivo iz polimernega materiala: sedem dodatnih posod za gorivo z opremo; 3. 3. 3 pri vozilu, opremljenem s posodo za gorivo iz drugega materiala: dve dodatni posodi za gorivo z opremo. 4. 4. 1 4. 2 4. 3 5. 5. 1 5. 2 5. 3 5. 4 5. 5 5. 6 5. 7 PODELITEV ES-HOMOLOGACIJE Če so izpolnjene ustrezne zahteve, se ES-homologacija podeli na podlagi člena 4(3), in če je primerno, člena 4(4) Direktive 70/156/EGS. Vzorec certifikata ES-homologacije je podan v Dodatku 4. Za vsak homologirani tip vozila se podeli homologacijska številka skladno s Prilogo VII k Direktivi 70/156/EGS. Ista država članica ne podeli iste številke drugemu tipu vozila. ZAHTEVE Posode za gorivo morajo biti izdelane tako, da so odporne proti koroziji. Če so posode za gorivo opremljene z vso opremo, s katero so ponavadi opremljene, morajo zadovoljiti preskuse glede puščanja, opravljene skladno s točko 6. 1 pri notranjem tlaku, ki je enak dvojnemu delov- nemu nadtlaku, vendar ne sme biti manjši od 0,3 bara. Za posode za gorivo, ki so izdelane iz polimernega materiala, se šteje, da izpolnjujejo to zahtevo, če so prestale preskus iz točke 6. 3. 2. Vsak nadtlak ali vsak tlak, ki presega delovni tlak, mora biti avtomatsko izravnan z ustreznimi napravami (zračniki, varnostnimi ventili ipd. ). Zračniki morajo biti konstruirani tako, da preprečijo tveganje požara. Zlasti ne sme biti mogoče, da bi gorivo, ki bi lahko uhajalo pri polnjenju posode (posod) za gorivo, prišlo v stik z izpušnim sistemom. Speljati ga je treba na tla. Posoda (posode) za gorivo ne smejo biti nameščene v neke površine (pod, stena, pregrada) ali biti del nje v prostoru za potnike ali v drugem z njim povezanem prostoru. Med prostorom za potnike in posodo (posodami) za gorivo mora biti pregrada. V pregradi so lahko odprtine (npr. za namestitev kablov), če so nameščene tako, da pri običajnih pogojih uporabe gorivo ne more iztekati iz posode (posod) za gorivo v prostor za potnike ali v drug z njim povezan prostor. Vsaka posoda za gorivo mora biti varno pritrjena in nameščena tako, da pri običajnih pogojih uporabe gorivo, ki bi lahko uhajalo iz posode za gorivo ali iz njene opreme, izteče na tla in ne v prostor za potnike. 134 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 5. 8 5. 9 Odprtina za polnjenje ne sme biti nameščena v prostoru za potnike, prtljažniku ali motornem prostoru. Pri normalnem obratovanju vozila gorivo ne sme uhajati skozi pokrov posode za gorivo ali skozi naprave, ki so predvidene za uravnavanje nadtlaka. Pri prevrnitvi vozila je dovoljeno kapljanje, če ni večje od 30 g/min; to zahtevo je treba preveriti med preskusom, predpisanim v točki 6. 2. 5. 9. 1 Pokrov posode mora biti pritrjen na cevi za polnjenje: tesnilo mora biti varno nameščeno, pokrov pa se mora v zaprti legi varno zaskočiti in pritiskati na tesnilo in cev za polnjenje. 5. 9. 1. 1 Da so zahteve točke 5. 9. 1 izpolnjene, se šteje, če vozilo izpolnjuje zahteve točke 5. 1. 3 Priloge I k Direk- tivi 70/220/EGS (1), in če se primeri iz tretje alinee omenjene točke uporabljajo samo za vozila kategorije M1 ali N1. 5. 10 5. 11 5. 12 Posode za gorivo morajo biti vgrajene tako, da so zaščitene pred posledicami trka v prednji ali zadnji del vozila; v bližini posode za gorivo ne sme biti štrlečih delov, ostrih robov ipd. Posoda za gorivo in cev za polnjenje morata biti konstruirani in vgrajeni v vozila tako, da se na njuni celotni površini ne kopiči statična elektrika. Po potrebi je treba poskrbeti za njeno odvajanje v kovinsko konstrukcijo šasije ali v večje kovinske mase s primernim vodnikom. Posode za gorivo iz polimernega materiala je poleg tega treba ravno tako preskusiti po posebnem postopku, določenem v točki 6. 3. 6. PRESKUSI 6. 1 Hidravlični preskus Na posodi za gorivo je treba opraviti hidravlični preskus notranjega tlaka, in sicer na posodi, ki ni vgra- jena v vozilu, in na njeni celotni opremi. Posodo za gorivo je treba do vrha napolniti z negorljivo teko- čino (npr. z vodo). Po prekinitvi vsake povezave z zunanjostjo je treba skozi cev za dovajanje goriva v motor postopoma povečati tlak do relativnega notranjega tlaka, ki je enak dvojnemu delovnemu tlaku, vendar ne sme biti manjši od nadtlaka 0,3 bara, ki ga je treba obdržati eno minuto. Med tem časom na steni posode za gorivo ne smejo nastati razpoke ali mesta puščanja; vendar lahko pride do trajne defor- macije. 6. 2 Preskus prevrnitve 6. 2. 1 Posodo za gorivo in vso njeno opremo je treba vgraditi na preskuševalno ogrodje na način, ki ustreza načinu vgradnje na vozilo, za katerega je posoda za gorivo namenjena; to velja tudi za sisteme za urav- navo notranjega nadtlaka. 6. 2. 2 Preskuševalno ogrodje mora biti vrtljivo okrog osi, ki poteka vzporedno z vzdolžno osjo vozila. 6. 2. 3 Preskus se opravi na posodi za gorivo, ki je prvič napolnjena do 90 % prostornine in drugič do 30 % pro- stornine z negorljivo tekočino, katere gostota in viskoznost imata podobne vrednosti kot gorivo, ki se ponavadi uporablja (lahko se uporabi voda). 6. 2. 4 Posodo za gorivo je treba iz izhodiščne lege zavrteti 90o v desno. V tej legi mora posoda ostati vsaj pet minut. Nato je treba posodo za gorivo zavrteti še za 90o v isto smer. V tej legi, v kateri je popolnoma obrnjena, mora ostati vsaj še naslednjih pet minut. Posodo za gorivo je treba obrniti nazaj v izhodiščno lego. Preskuševalno tekočino, ki iz zračnikov ni stekla nazaj v posodo za gorivo, je treba odstraniti in po potrebi dopolniti. Posodo za gorivo je treba obrniti za 90o v nasprotno smer in jo pustiti v tej legi vsaj pet minut. (1) UL L 76, 6. 4. 1970, str. 1. 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 135 Nato je treba posodo za gorivo obrniti še 90o v isto smer. V tej popolnoma prevrnjeni legi mora ostati vsaj pet minut. Nato je treba posodo za gorivo obrniti nazaj v prvotno lego. 6. 3 Dodatni preskusi na posodah za gorivo, izdelanih iz polimernega materiala 6. 3. 1 Odpornost proti udarcu 6. 3. 1. 1 Posodo za gorivo je treba napolniti do polne prostornine z mešanico vode in glikola ali z neko drugo tekočino, ki ima nizko ledišče in ne spreminja lastnosti materiala posode za gorivo, nato je na posodi za gorivo treba opraviti preskus s perforiranjem. 6. 3. 1. 2 Med tem preskusom mora biti temperatura posode za gorivo 233 K ± 2 K (- 40 °C ± 2 °C). 6. 3. 1. 3 Za ta preskus je treba uporabiti preskuševalno ogrodje z nihalom. Udarno telo mora biti jekleno in mora imeti obliko piramide, katere stranice imajo obliko enakostraničnih trikotnikov, osnovna ploskev pa je kvadrat; konica in robovi so zaobljeni s polmerom 3 mm. Središče udarca nihala mora sovpadati s težiš- čem piramide; njegova razdalja od vrtilne osi nihala mora biti 1 m. Celotna masa nihala mora biti 15 kg. Energija nihala v trenutku udarca ne sme biti manjša kot 30 Nm in kolikor je mogoče blizu tej vrednosti. 6. 3. 1. 4 Preskuse je treba opraviti v točkah posode za gorivo, ki se štejejo za občutljive pri prednjem ali bočnem trku. Za občutljive se štejejo tiste točke, ki so najbolj izpostavljene ali najšibkejše glede na obliko posode za gorivo oziroma način vgradnje na vozilu. Točke, ki so jih izbrali preskuševalni laboratoriji, morajo biti navedene v poročilu o preskusu. 6. 3. 1. 5 Med preskusom mora biti posoda za gorivo pritrjena na strani oziroma straneh, ki so na nasprotni strani glede na mesto udarca. Preskus ne sme povzročiti iztekanja goriva. 6. 3. 1. 6 Po izbiri proizvajalca se lahko vsi preskusi z udarcem opravijo na eni posodi za gorivo ali pa se vsak pre- skus lahko opravi na drugi posodi za gorivo. 6. 3. 2 Mehanska trdnost Neprepustnost in togost oblike posode za gorivo je treba preskušati pod pogoji, ki so določeni v točki 6. 1. Posodo za gorivo in vso pripadajočo opremo je treba pritrditi na preskuševalno ogrodje po postopku, ki ustreza načinu vgradnje na vozilo, za katerega je posoda za gorivo namenjena. Kot preskuševalno teko- čino je treba uporabiti vodo pri temperaturi 326 K (53 °C) in z njo napolniti posodo za gorivo do polne prostornine. Posodo za gorivo je treba pet ur izpostaviti relativnemu notranjemu tlaku, ki je enak dvo- jnemu delovnemu tlaku, vendar ne sme biti manjši od 0,3 bara pri temperaturi 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C). Med preskusom posoda za gorivo in pripadajoča oprema ne smeta počiti ali puščati; vendar je dopustna trajna deformacija posode za gorivo. 6. 3. 3 Prepuščanje goriva 6. 3. 3. 1 Gorivo, uporabljeno za preskus prepuščanja goriva, mora biti bodisi referenčno gorivo, kakor je dolo- čeno v Prilogi VIII k Direktivi 70/220/EGS, ali pa komercialno gorivo super. Če je posoda za gorivo kon- struirana samo za vgradnjo na vozila z motorjem na kompresijski vžig, je treba posodo za gorivo napol- niti z dizelskim gorivom. 6. 3. 3. 2 Pred preskusom je treba posodo za gorivo napolniti do 50 % njene prostornine s preskuševalnim gori- vom in jo odprto hraniti na temperaturi okolja 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C), dokler izguba teže po časovni enoti ne postane konstantna. 6. 3. 3. 3 Nato je treba posodo za gorivo izprazniti in jo ponovno napolniti s preskuševalnim gorivom do 50 % prostornine, nato pa nepredušno zapreti in hraniti pri temperaturi 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Tlak je treba nastaviti, ko vsebina posode za gorivo doseže preskuševalno temperaturo. V naslednjem obdobju osmih tednov je treba meriti izgubo teže zaradi difuzije v preskuševalnem obdobju. Največja dovoljena povprečna izguba goriva je 20 g na 24 ur preskuševalnega časa. 6. 3. 3. 4 Če je izguba zaradi difuzije večja od vrednosti, navedene v točki 6. 3. 3. 3, je treba preskus, opisan v ome- njeni točki, ponoviti na isti posodi za gorivo zaradi določanja izgube, povzročene z difuzijo pri tempe- raturi 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C), vendar drugače pod istimi pogoji. Tako izmerjena izguba ne sme biti večja od 10 g na 24 ur. 136 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 6. 3. 4 Odpornost proti gorivu Po preskusu iz točke 6. 3. 3 mora posoda za gorivo še vedno izpolnjevati zahteve iz točk 6. 3. 1 in 6. 3. 2. 6. 3. 5 Odpornost proti ognju Na posodi za gorivo je treba opraviti naslednje preskuse. 6. 3. 5. 1 Posodo za gorivo, pritrjeno kot na vozilu, je treba dve minuti izpostaviti plamenu. To ne sme povzročiti iztekanja tekočega goriva iz posode za gorivo. 6. 3. 5. 2 Na z gorivom napolnjenih posodah za gorivo je treba opraviti tri preskuse, kot sledi: 6. 3. 5. 2. 1 Če je posoda za gorivo namenjena za vgradnjo v vozila z motorjem na prisilni vžig ali pa z motorjem na kompresijski vžig, je treba opraviti tri preskuse na posodah za gorivo, napolnjenih z gorivom super. 6. 3. 5. 2. 2 Če je posoda za gorivo namenjena samo za vgradnjo v vozila z motorjem na kompresijski vžig, je treba opraviti tri preskuse na posodah za gorivo, napolnjenih z dizelskim gorivom. 6. 3. 5. 2. 3 Pri vsakem preskusu mora biti posoda za gorivo pritrjena na preskuševalno ogrodje tako, da so čim bolj simulirani pogoji dejanske pritrditve v vozilu. Način pritrditve posode za gorivo na preskuševalnem ogro- dju mora ustrezati ustreznim predpisom za vozilo. Upoštevati je treba dele vozila, ki posodo za gorivo in njeno opremo ščitijo proti izpostavitvi ognja ali na kakršenkoli način vplivajo na širitev ognja, in tudi posebne dele, ki so vgrajeni na posodi za gorivo, in vijake na pokrovu. Med preskusom morajo biti vse odprtine zaprte, zračniki pa morajo delovati. Neposredno pred preskusom je treba posodo za gorivo napolniti s predpisanim gorivom do 50 % prostornine. 6. 3. 5. 3 Plamen, ki mu je izpostavljena posoda za gorivo, se dobi s sežiganjem komercialnega goriva za motorje na prisilni vžig (v nadaljevanju: gorivo) v ponvi. Količina goriva v ponvi mora zadoščati za dobivanje pla- menov pod pogoji prostega gorenja med celotnim preskusnim postopkom. 6. 3. 5. 4 Mere ponve je treba izbrati tako, da so tudi bočne stene posode za gorivo izpostavljene plamenu. Zato mora biti ponev vsaj za 20 cm, vendar največ za 50 cm večja od vodoravne projekcije posode za gorivo. Na začetku preskusa bočne stene ponve ne smejo štrleti več kot 8 cm nad nivojem goriva. 6. 3. 5. 5 6. 3. 5. 6 Ponev, napolnjeno z gorivom, je treba namestiti pod posodo za gorivo tako, da razdalja med nivojem goriva v ponvi in dnom posode za gorivo ustreza konstrukcijsko določeni višini posode za gorivo nad površino cestišča pri neobremenjenem vozilu (glej točko 2. 3). Bodisi ponev bodisi preskuševalno ogrodje ali pa oba morata biti prosto vrtljiva. Med fazo C preskusa je treba ponev na višini 3 cm ± 1 cm nad nivojem goriva prekriti z zaslonom. Zaslon mora biti iz snovi, odporne proti ognju, kakor je predpisano v Dodatku 2. Med opekami ne sme biti reže, opeke pa morajo biti nameščene nad ponvijo z gorivom tako, da so odprtine v opekah proste. Dolžina in širina okvirja morata biti 2 do 4 cm manjši od notranjih mer ponve, da med okvirjem in bočno steno ponve nastane reža za prezračevanje. 6. 3. 5. 7 Pri izvajanju preskusov na prostem je treba zagotoviti zadostno zaščito pred vetrom in hitrost vetra v višini ponve z gorivom ne sme biti večja od 2,5 km/h. Pred preskusom je treba zaslon ogreti na tempe- raturo 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Šamotne opeke se lahko ovlažijo, da so zagotovljeni enaki pogoji za vsak naslednji preskus. 6. 3. 5. 8 Preskus mora zajemati štiri faze (glej Dodatek 1). 6. 3. 5. 8. 1 F aza A: Predgrev anje (slika 1) Gorivo je treba vžgati v ponvi na razdalji vsaj 3 m od preskušane posode za gorivo. Po 60 sekundah pred- grevanja je treba ponev namestiti pod posodo za gorivo. 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 137 6. 3. 5. 8. 2 Faza B: Neposredna izpostavljenost p la menom (slika 2) Posodo za gorivo je treba za 60 sekund izpostaviti plamenu prosto gorečega goriva. 6. 3. 5. 8. 3 Faza C: Posredna izpostavljenost p la menom (slika 3) Takoj po končani fazi B je treba namestiti zaslon med ponvijo z gorečim gorivom in posodo za gorivo. Posodo za gorivo je treba izpostaviti tako zmanjšanim plamenom za nadaljnjih 60 sekund. 6. 3. 5. 8. 4 Faza D: Konec preskusa (slika 4) Ponev z gorečim gorivom, prekrito z zaslonom, je treba postaviti v prvotno lego (faza A). Če na koncu preskusa posoda za gorivo gori, je treba ogenj takoj pogasiti. 6. 3. 5. 9 Rezultati preskusa se štejejo za zadovoljive, če iz posode za gorivo ne izteka tekoče gorivo. 6. 3. 6 Odpornost proti visokim t empera turam 6. 3. 6. 1 6. 3. 6. 2 6. 3. 6. 3 Preskuševalno ogrodje ob preskusu mora ustrezati pritrditvi posode za gorivo na vozilu, ustrezati mora tudi delovanje prezračevanja posode za gorivo. Posoda za gorivo, napolnjena do 50 % prostornine z vodo s temperaturo 293 K (20 °C), mora biti eno uro na temperaturi okolja 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C). Rezultati preskusa se štejejo za zadovoljive, če po preskusu posoda za gorivo ne prepušča in ni bistveno deformirana. 6. 3. 7 Oznake na posodi za gorivo 6. 3. 7. 1 Na posodi za gorivo mora biti nameščena blagovna znamka ali znamka; le-ta mora biti neizbrisna in jasno čitljiva tudi po vgradnji posode za gorivo v vozilo. 7. 7. 1 8. 8. 1 SPREMEMBE HOMOLOGACIJE Pri spremembi homologacije, podeljene na podlagi te direktive, veljajo določbe člena 5 Direktive 70/156/EGS. SKLADNOST PROIZVODNJE Ukrepi za zagotavljanje skladnosti proizvodnje se sprejmejo skladno z določbami člena 10 Direktive 70/156/EGS. 138 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 Dodatek 1 PRESKUS ODPORNOSTI PROTI OGNJU Slika 1 Slika 2 Slika 3 Slika 4 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 139 Dodatek 2 MERE IN TEHNIČNI PODATKI ZA ŠAMOTNO OPEKO Odpornost proti ognju (Seger-Kegel) SK 30 Delež Al2O3 Poroznost (Po) Gostota 30 do 33 % 20 do 22 vol. % 1 900 do 2 000 kg/m3 Efektivna površina z luknjami 44,18 % 140 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 Dodatek 3 13/Zv. 25 SL Uradni list Evropske unije 141 Dodatek 4 142 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 25 “


title: 2000/244/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου, της 20ής Μαρτίου 2000, που τροποποιεί την απόφαση 97/787/ΕΚ για τη χορήγηση έκτακτης χρηματοδοτικής συνδρομής στην Αρμενία και τη Γεωργία, με σκοπό την επέκτασή τους και στο Τατζικιστάν

eurovoc_concepts:
Armenia
EU aid
Georgia
Tajikistan
financial aid

text: 28. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 77/11 II (Πράξεις για την ισχύ των οποίων δεν απαιτείται δηµοσίευση) ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ της 20ής Μαρτίου 2000 που τροποποιεί την απόφαση 97/787/ΕΚ για τη χορήγηση έκτακτης χρηµατοδοτικής συνδροµής στην Αρµενία και τη Γεωργία, µε σκοπό την επέκτασή τους και στο Τατζικιστάν (2000/244/ΕΚ) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 308, την πρόταση της Επιτροπής, τη γνώµη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου (1), Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) (4) (5) Η απόφαση 97/787/ΕΚ του Συµβουλίου προβλέπει τη χορήγηση έκτακτης χρηµατοδοτικής συνδροµής στην Αρµε- νία και τη Γεωργία (2)· Παράλληλα µε την απόφασή του για χορήγηση έκτακτης χρηµατοδοτικής συνδροµής στην Αρµενία και τη Γεωργία, το Συµβούλιο συµφώνησε να εξετάσει ανάλογη ενέργεια υπέρ του Τατζικιστάν, εφόσον οι συνθήκες το επιτρέψουν. Το Τατζικιστάν έχει αναλάβει την υλοποίηση ριζικών πολι- τικών και οικονοµικών µεταρρυθµίσεων και καταβάλλει σηµαντικές προσπάθειες για την καθιέρωση ενός οικονοµι- κού συστήµατος που θα βασίζεται στην οικονοµία της αγο- ράς. Ενόψει των αρχικών αποτελεσµάτων, ιδίως όσον αφορά την οικονοµική ανάπτυξη και τη συγκράτηση του πληθωρισµού, οι µεταρρυθµίσεις αυτές θα πρέπει να συνεχιστούν µε πρωταρχικό στόχο τη βελτίωση των όρων διαβίωσης του πληθυσµού και τη δηµιουργία θέσεων απασχόλησης. Το εµπόριο, καθώς και οι εµπορικοί και οικονοµικοί δεσµοί µεταξύ Κοινότητας και Τατζικιστάν αναµένεται να αναπτυ- χθούν. Το Τατζικιστάν είναι επιλέξιµο για σύµφωνο φιλίας και συνεργασίας µε την Ευρωπαϊκή Κοινότητα και τα κράτη µέλη και έχει επίσηµα ζητήσει να επωφεληθεί το ταχύτερο δυνατό από µια τέτοια συµφωνία. (6) (7) (8) (9) Τον Ιούνιο του 1998 το Τατζικιστάν συµφώνησε µε το ∆ιεθνές Νοµισµατικό Ταµείο (∆ΝΤ) τριετή ενισχυµένη διευ- κόλυνση διαρθρωτικών προσαρµογών. Οι αρχές της χώρας ανέλαβαν επισήµως τη δέσµευση να εξοφλήσουν πλήρως τις οικονοµικές υποχρεώσεις τους προς την Κοινότητα και το Τατζικιστάν προβαίνει σε µια ελάχιστη εξυπηρέτηση των ληξιπρόθεσµων υποχρεώσεών του προς την Κοινότητα. Οι αρχές του Τατζικιστάν έχουν ζητήσει έκτακτη χρηµατο- δοτική συνδροµή από την Κοινότητα. Το Τατζικιστάν είναι χώρα µε χαµηλό εισόδηµα και αντι- µετωπίζει ιδιαίτερα κρίσιµες οικονοµικές, κοινωνικές και πολιτικές συνθήκες. Η χώρα έχει πρόσβαση στα δάνεια που χορηγούνται µε ιδιαίτερα ευνοϊκούς όρους από την Παγκό- σµια Τράπεζα και το ∆ΝΤ. (10) Η µε ευνοϊκούς όρους χρηµατοδοτική συνδροµή της Κοι- νότητας µε τη µορφή µακροπρόθεσµων δανείων και µη επιστρεπτέων επιχορηγήσεων αποτελεί το ενδεικνυόµενο µέτρο για να βοηθηθεί η δικαιούχος χώρα να ξεπεράσει αυτή την κρίσιµη περίοδο. (11) Η συνδροµή αυτή τόσο µε τη µορφή δανείων όσο και µη επιστρεπτέων επιχορηγήσεων είναι έκτακτη και, σε καµία περίπτωση, δεν αποτελεί προηγούµενο. (12) Η συµπερίληψη µε επιτρεπτέου τµήµατος σ’ αυτήν την ενί- σχυση δεν θίγει τις αρµοδιότητες της αρµόδιας για τον προϋπολογισµό αρχής. (13) Η διαχείριση των ενισχύσεων πρέπει να ανατεθεί στην Επι- τροπή. (1) Γνώµη που διατυπώθηκε στις 17 ∆εκεµβρίου 1999 (δεν δηµοσιεύθηκε ακόµα στην Επίσηµη Εφηµερίδα). (2) ΕΕ L 322 της 25. 11. 1997, σ. 37. (14) Η Επιτροπή θα εξασφαλίσει ότι οι ενισχύσεις θα χρησιµοποι- ηθούν σύµφωνα µε τους κανόνες του δηµοσιονοµικού ελέγ- χου. L 77/12 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 28. 3. 2000 (15) Κατά την εφαρµογή της απόφασης αυτής, η Επιτροπή θα λάβει δεόντως υπόψη την πρόοδο ως προς την εσωτερική ειρηνευτική διαδικασία, και ιδιαίτερα τη διεξαγωγή εκλογών µε αποδεκτές συνθήκες. (16) Η Επιτροπή, πριν να υποβάλει την πρότασή της, συµβου- λεύθηκε την Οικονοµική και ∆ηµοσιονοµική Επιτροπή. (17) Για την έκδοση της παρούσας απόφασης η συνθήκη δεν προβλέπει άλλες εξουσίες πέραν εκείνων που ορίζονται στο άρθρο 308, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο µόνο Η απόφαση 97/787/ΕΚ τροποποιείται ως εξής: 1. Το άρθρο 1 παράγραφοι 1 έως 3 αντικαθίσταται από το ακό- λουθο κείµενο: «1. Η Κοινότητα χορηγεί στην Αρµενία, τη Γεωργία και το Τατζικιστάν έκτακτη χρηµατοδοτική συνδροµή, µε τη µορφή µακροπρόθεσµων δανείων και µη επιστρεπτέων επιχορηγήσεων. Το δάνειο, ως συνιστώσα της συνδροµής αυτής θα 2. ανέλθει σε κεφάλαιο ύψους 245 εκατοµµυρίων ευρώ κατ’ ανώ- τατο όριο, µε µέγιστη διάρκεια 15 ετών και περίοδο χάριτος 10 ετών. Για το σκοπό αυτό, η Επιτροπή εξουσιοδοτείται να δανει- στεί, εκ µέρους της Κοινότητας, τους απαραίτητους πόρους που θα τεθούν στη διάθεση των δικαιούχων χωρών µε τη µορφή δανείων. Το µη επιστρεπτέο τµήµα της συνδροµής κατά την 3. περίοδο 1997-2004 θα ανέρχεται µέχρι ποσού 130 εκατοµµυ- ρίων ευρώ, µε ανώτατο ποσό 24 εκατοµµύρια ευρώ ετησίως. Το τµήµα αυτό θα τεθεί στη διάθεση της χώρας µόλις µειωθεί το καθαρό χρέος των δικαιούχων χωρών έναντι της Κοινότητας, κατά τουλάχιστον παραπλήσιο, κατά κανόνα, ποσό. » 2. Στο άρθρο 3 η παράγραφος 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «1. Με την επιφύλαξη του άρθρου 1 παράγραφος 4 και του άρθρου 2, τα χορηγούµενα δάνεια τίθενται στο σύνολό τους στη διάθεση κάθε χώρας παράλληλα µε τις πρώτες δόσεις του µη επιστρεπτέου τµήµατος. Το υπόλοιπο µη επιστρεπτέο τµήµα καταβάλλεται από την Επιτροπή σε διαδοχικές δόσεις µε την επιφύλαξη των αυτών διατάξεων. » 3. Στο άρθρο 5 η παράγραφος 2 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «2. Πριν από τις 31 ∆εκεµβρίου 2004 το αργότερο, το Συµβούλιο θα εξετάσει την εφαρµογή της παρούσας απόφασης µέχρι την ηµεροµηνία αυτή βάσει συνολικής έκθεσης της Επι- τροπής, η οποία θα υποβληθεί επίσης στο Ευρωπαϊκό Κοινοβού- λιο. » Βρυξέλλες, 20 Μαρτίου 2000. Για το Συµβούλιο Ο Πρόεδρος J. GAMA


title: Gemeenschappelijk standpunt van de Raad van 20 maart 2000 tot verlenging van Gemeenschappelijk Standpunt 1999/206/GBVB met betrekking tot Ethiopië en Eritrea

eurovoc_concepts:
EU relations
Eritrea
Ethiopia
UNO
arms trade
war

text: 22. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 73/1 (Besluiten aangenomen krachtens titel V van het Verdrag betreffende de Europese Unie) GEMEENSCHAPPELĲK STANDPUNT VAN DE RAAD van 20 maart 2000 tot verlenging van Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/206/GBVB met betrekking tot Ethiopië en Eritrea (2000/230/GBVB) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag betreffende de Europese Unie, met name op artikel 15, Gezien Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/206/GBVB van de Raad van 15 maart 1999 met betrekking tot Ethiopië en Eritrea (1), Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/206/GBVB is bĳ Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/650/ GBVB (2) verlengd tot 31 maart 2000. Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/206/GBVB dient in het licht van artikel 3 van dat standpunt te worden verlengd, HEEFT HET VOLGENDE GEMEENSCHAPPELĲK STANDPUNT VASTGESTELD: Artikel 1 Gemeenschappelĳk Standpunt 1999/206/GBVB wordt verlengd tot en met 30 september 2000. Het wordt voortdurend getoetst. Dit gemeenschappelĳk standpunt wordt van kracht op de dag waarop het wordt aangenomen. Artikel 2 Dit gemeenschappelĳk standpunt wordt bekendgemaakt in het Publicatieblad. Artikel 3 Gedaan te Brussel, 20 maart 2000. Voor de Raad De Voorzitter J. GAMA (1) PB L 72 van 18. 3. 1999, blz. 1. (2) PB L 257 van 2. 10. 1999, blz. 1


title: Informe de la Comisión al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la evolución de los gastos de la Sección de Garantía del FEOGA - Sistema de alerta n° 2/2000

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU financing
credit
expenditure
farming sector


title: Verslag van de Commissie aan het Europees Parlement en de Raad over de ontwikkeling van de uitgaven van het EOGFL-Garantie - Alarmsysteem nr. 2/2000