title: Risoluzione del Parlamento europeo sui diritti umani internazionali e sulla politica dell'Unione europea in materia di diritti umani (1999) (11350/1999 - C5-0265/1999 - 1999/2002(INI))

text: C 377/336 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 12. 2000 Giovedì 16 marzo 2000 7. Relazione annuale sui diritti dell’uomo nel mondo A5-0060/2000 Risoluzione del Parlamento europeo sui diritti umani internazionali e sulla politica dell’Unione europea in materia di diritti umani (1999) (11350/1999 " C5-0265/1999 " 1999/2002(INI)) Il Parlamento europeo, (cid:1) vista la relazione annuale dell’UE sui diritti dell’uomo (11350/1999 (cid:1) C5-0265/1999), (cid:1) visto il Memorandum del Consiglio al Parlamento europeo sui diritti dell’uomo nel mondo e sulla politica dell’Unione in materia di diritti umani (13334/1999 (cid:1) C4-0106/1999), (cid:1) viste le sue precedenti risoluzioni sui diritti umani nel mondo approvate il 17 dicembre 1998, 12 dicembre 1996, 26 aprile 1995, 12 marzo 1993, 12 settembre 1991, 18 gennaio 1989, 12 marzo 1987, 22 ottobre 1985, 22 maggio 1984 e 17 maggio 1983 (1), (cid:1) viste le sue risoluzioni del 16 marzo 2000 sulla relazione annuale sul rispetto dei diritti umani nel- l’Unione europea (1998 e 1999) (11350/1999 (cid:1) C5-0265/1999 (cid:1) 1999/2001(INI)) (2), sulla lotta contro il razzismo e la xenofobia nell’Unione europea (COM(1999) 268 (cid:1) C5-0310/1999 e C5-0015/2000 (cid:1) 1999/2205(COS)) (3) e sulla comunicazione della Commissione «Lotta contro il raz- zismo, la xenofobia e l’antisemitismo nei paesi candidati» (COM(1999) 256 (cid:1) C5-0094/1999 (cid:1) 1999/2099(COS)) (4), (cid:1) vista la sua risoluzione del 17 dicembre 1998 sulla comunicazione della Commissione al Consiglio e al Parlamento europeo dal titolo «L’Unione europea e gli aspetti esterni della politica in materia di diritti dell’uomo: da Roma a Maastricht e oltre» (COM(1995) 567 (cid:1) C4-0568/1995) (5), (cid:1) vista la sua risoluzione del 19 dicembre 1997 sulla creazione di una struttura di coordinamento uni- taria all’interno della Commissione, competente in materia di diritti dell’uomo e di democratizza- zione (6), (cid:1) vista la sua risoluzione del 19 dicembre 1997 sulla relazione della Commissione sull’attuazione di azioni volte a promuovere i diritti dell’uomo e la democratizzazione (per il 1995) (COM(1996) 672 (cid:1) C4-0095/1997) (7), (cid:1) vista la sua risoluzione del 20 settembre 1996 sulla comunicazione della Commissione sul richiamo al rispetto dei principi democratici e dei diritti dell’uomo negli accordi tra la Comunità e i paesi terzi (COM(1995) 216 (cid:1) C4-0197/1995) (8), (cid:1) vista la Dichiarazione universale dei diritti dell’uomo, (cid:1) visti gli articoli 3, 6, 7 ed 11 del trattato sull’Unione europea e gli articoli 177 e 300 del trattato che istituisce la Comunità europea, (cid:1) visto l’articolo 163 del suo regolamento, (cid:1) vista la relazione della commissione per gli affari esteri, i diritti dell’uomo, la sicurezza comune e la politica di difesa (A5-0060/2000), A. considerando che il rispetto e la promozione dei diritti umani e delle libertà fondamentali e lo svi- luppo dei principi democratici costituiscono obiettivi fondamentali della politica estera dell’UE, (1) GU C 98 del 9. 4. 1999, pagg. 267 e 270, GU C 20 del 20. 1. 1997, pag. 94; GU C 126 del 22. 5. 1995, pag. 15; GU C 115 del 26. 4. 1993, pag. 214; GU C 267 del 14. 10. 1991, pag. 165; GU C 47 del 27. 2. 1989, pag. 61; GU C 99 del 13. 4. 1987, pag. 157, GU C 343 del 31. 12. 1985, pag. 29; GU C 172 del 2. 7. 1984, pag. 36; GU C 161 del 10. 6. 1983, pag. 58. «Testi approvati» in tale data, punto 8. «Testi approvati» in tale data, punto 17. «Testi approvati» in tale data, punto 18. (2) (3) (4) (5) GU C 98 del 9. 4. 1999, pag. 267. (6) GU C 14 del 19. 1. 1998, pag. 402. (7) GU C 14 del 19. 1. 1998, pag. 399. (8) GU C 320 del 28. 10. 1996, pag. 261. 29. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 377/337 Giovedì 16 marzo 2000 B. C. D. considerando che la promozione dell’Unione europea dei diritti umani su scala globale rappresenta un contributo essenziale alla pace, alla stabilità e alla prosperità internazionale, e può essere credibile solo se tali principi vengono rispettati, soprattutto sul suo territorio, da parte di tutti i suoi Stati membri, considerando che i diritti umani ed i principi democratici non cessano di essere violati, in varie forme, in un gran numero di paesi, considerando che il mancato rispetto di questi principi di base debba produrre chiare conseguenze sull’azione dell’Unione europea, Raccomandazioni in materia di politica dei diritti umani dell’UE Una strategia comune per i diritti umani 1. raccomanda, in considerazione della priorità accordata dall’Unione europea ai diritti umani e vista la necessità di mettere a punto un approccio coerente e uniforme in tutte le diverse istituzioni dell’Unione europea, che il Consiglio elabori urgentemente una Strategia Comune sui diritti umani in consultazione con il Parlamento europeo; 2. chiede al Consiglio, alla Commissione e agli Stati membri di fare in modo che le politiche esterne e interne dell’UE (cid:1) in particolare la politica commerciale, la cooperazione allo sviluppo, la PESC e lo spazio di sicurezza, libertà e giustizia (cid:1) siano rese coerenti con tale Strategia Comune e con la sua attuazione; 3. raccomanda al Consiglio e alla Commissione di vigilare affinché i diritti dell’uomo e i principi demo- cratici vengano effettivamente rispettati soprattutto sul territorio dell’UE da tutti i suoi Stati membri; a tal fine ribadisce l’intenzione di sostenere senza riserve e contribuire pienamente all’elaborazione di una Carta dei diritti fondamentali dell’UE; 4. raccomanda che le future relazioni annuali sui diritti umani del Consiglio includano un registro delle attività nel campo dei diritti umani degli Stati membri, della Commissione e del Parlamento europeo come pure di tutte le misure che ricadono nella linea di bilancio B7-70; Altre innovazioni istituzionali 5. raccomanda che l’UE istituisca formalmente un gruppo consultivo per discutere gli aspetti strategici delle attività in materia di diritti umani, comprendente rappresentanti degli Stati membri, della Commis- sione e del Parlamento europeo, unitamente a specialisti indipendenti in materia di diritti umani; raccomanda che le Delegazioni della Commissione di tutto il mondo abbiano accesso a esperti com- 6. petenti in fatto di diritti umani tramite la designazione di personale dei diritti umani qualificato; raccomanda instantemente l’istituzione di un sistema di allarme precoce per le violazioni dei diritti 7. umani che gli consenta di reagire quanto più rapidamente alle loro violazioni; raccomanda che gli attuali regolamenti in materia di diritti umani vengano modificati in modo tale 8. da assicurare la presenza di rappresentanti del Parlamento europeo alle riunioni della commissione per i diritti dell’uomo almeno una volta all’anno; 9. auspica di ottenere lo status di osservatore al Gruppo di lavoro della PESC sui diritti umani (COHOM) e che l’Alto rappresentante del gruppo di lavoro della PESC presenti al Parlamento una relazione periodica sulle attività della COHOM; 10. invita il Consiglio e la Commissione ad esaminare approfonditamente la questione di un’Agenzia UE per i diritti umani, e di garantire che qualsiasi decisione presa al riguardo mirerà ad una maggiore coerenza ed efficacia delle attività dell’UE; 11. condanna ogni atto di razzismo e discriminazione sia ideologica che religiosa e invita la Commis- sione e gli Stati membri a adottare le misure necessarie per combattere movimenti finalizzati alla violenza e all’intolleranza; C 377/338 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 12. 2000 Giovedì 16 marzo 2000 chiede all’UE di stabilire adeguate misure di politica comune sulla gestione di profughi e richiedenti 12. asilo e insiste su un’equa ripartizione degli oneri tra gli Stati membri; Il ruolo del Parlamento europeo e una più intensa cooperazione interistituzionale 13. decide di organizzare ogni anno una discussione plenaria sulla politica dei diritti umani, in collega- mento con la presentazione della relazione annuale del Consiglio sui diritti umani, e chiede che la rela- zione annuale del Consiglio sui diritti umani venga presentata in prima istanza al Parlamento europeo; intende ospitare la prossima edizione del Forum dell’UE sui diritti umani, la cui prima edizione si è 14. svolta a Bruxelles nel novembre 1999; 15. intende creare un sito web sui diritti umani nel sito Europarl destinato a raccogliere informazioni pertinenti provenienti da vari organi e servizi parlamentari; esso dovrebbe essere sviluppato nel contesto del sito sui diritti umani gestito congiuntamente dalle istituzioni dell’UE sul server Europa; 16. raccomanda di elaborare delle procedure volte a consentire un controllo coordinato e coerente di singoli casi di violazioni dei diritti umani portati alla luce tramite risoluzioni in plenaria, dalla commissione per gli affari esteri e dal gruppo di lavoro diritti umani del Parlamento europeo, e tramite delegazioni interparlamentari e commissioni parlamentari miste; intende nominare un inviato speciale per i prigionieri di coscienza e i difensori dei diritti umani, 17. incaricato di seguire i casi di persecuzione di singoli individui che vengono sollevati in plenaria; Finanziamento dei progetti 18. raccomanda che il Consiglio, il Parlamento e la Commissione dichiarino congiuntamente la propria determinazione ad accrescere la spesa per i diritti umani e la democratizzazione in ciascuno dei prossimi cinque anni; 19. raccomanda che l’UE commissioni un’analisi esterna dell’efficacia delle modalità di finanziamento dei progetti ai sensi dei due regolamenti sui diritti umani entrati in vigore nel 1999; tale analisi dovrebbe inoltre vertere su: (cid:1) l’efficacia dei finanziamenti attribuiti a programmi gestiti da altre organizzazioni internazionali quali le NU e il Consiglio d’Europa; (cid:1) l’efficacia di «macroprogetti» in generale (cid:1) l’efficacia di progetti di calibro piccolo e medio; e (cid:1) il funzionamento dello sportello microprogetti, dal quale vengono decise le sovvenzioni a livello di Delegazione della Commissione; ribadisce il suo sostegno politico e finanziario alle ONG e alle azioni da esse condotte a favore della 20. promozione dei diritti dell’uomo nel mondo; 21. raccomanda che nel bilancio della Commissione venga previsto uno stanziamento a sostegno di una piattaforma di ONG per i diritti umani, sulla linea di piattaforme analoghe concernenti in particolare la politica dello sviluppo, la politica sociale e la questione femminile; raccomanda che tutte le decisioni della Commissione sul finanziamento di progetti vengano comu- 22. nicate ufficialmente e rapidamente al Parlamento europeo; Ampliamento dell’UE 23. chiede al Consiglio e alla Commissione di indire un’ulteriore conferenza per riesaminare l’efficacia del sostegno dell’UE agli sforzi degli Stati membri candidati per soddisfare i criteri politici stabiliti a Cope- naghen; tale conferenza dovrebbe inoltre trattare la portata dell’attuazione da parte dei paesi candidati degli 29. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 377/339 Giovedì 16 marzo 2000 obblighi da essi accettati nel quadro degli strumenti internazionali e regionali per i diritti umani, quali la Convenzione europea dei diritti umani e la Convenzione sui diritti del fanciullo, comprese le azioni portate avanti per far fronte al traffico di bambini e alla pornografia infantile; 24. chiede che vengano compiuti particolari sforzi per migliorare l’efficacia dei programmi concernenti le condizioni delle minoranze nei paesi candidati in particolare per quanto riguarda le minoranze religiose, etniche, linguistiche e culturali; chiede altresì che siano trovate modalità di cooperazione con la Commis- sione europea contro il razzismo e l’intolleranza (ECRI) e l’Osservatorio europeo dei fenomeni di razzismo e xenofobia per lottare contro la recrudescenza di tali fenomeni in Europa; 25. chiede al Consiglio e alla Commissione di assicurare che vengano compiuti particolari sforzi per migliorare l’efficacia e il controllo rigoroso dei programmi concernenti la protezione e il rispetto dei diritti umani delle minoranze nei paesi candidati, e per potenziare la capacità di tali paesi di adottare ed applicare leggi contro le discriminazioni, anche per motivi di razza; chiede che nelle trattative per l’adesione della Turchia non venga trascurata la questione dei diritti 26. del popolo curdo e delle altre entità etniche; 27. considera urgentemente necessario che il miglioramento della situazione delle minoranze Rom e Sinti nei paesi candidati venga dichiarato componente importante della strategia di adesione in un pro- gramma d’azione multilaterale dell’UE e dei paesi candidati e che vi venga data attuazione; sollecita il Consiglio e la Commissione a sollevare la questione della discriminazione nei confronti 28. degli omosessuali, se necessario durante i negoziati sull’adesione; raccomanda che i rappresentanti dei governi, dei parlamenti nazionali e della società civile dei paesi 29. candidati siano invitati a contribuire all’elaborazione della Carta dei diritti fondamentali dell’UE, destinata a far parte dell’acquis comunitario; Diplomazia internazionale per i diritti umani 30. chiede al Consiglio e alla Commissione di informare anticipatamente il Parlamento sul programma di attività previsto nel quadro del dialogo UE-Cina sui diritti umani, di garantire che il suo dialogo con altri paesi, compresa la Russia e la Turchia, affronti i temi dei diritti umani, e di sottoporre a questo Parlamento le relazioni su ogni sessione di tutti questi dialoghi; Il ricorso alle clausole sui diritti umani 31. sottolinea l’importanza della clausola dei diritti umani come base per uno sforzo comune volto a migliorare il rispetto di tali diritti e insiste affinché il meccanismo di sospensione degli accordi che com- prendono la clausola dei diritti umani sia in ogni caso basato su procedure chiare, e affinché, qualora necessario, vengano adottati celermente regolamenti di attuazione; ribadisce la sua preoccupazione di fronte alla mancanza, in numerosi accordi internazionali che vincolano l’UE, di regolamenti di applicazione del meccanismo di sospensione, come previsto all’articolo 366 bis della Convenzione di Lomé; 32. insiste affinché i diritti umani costituiscano un punto fisso dell’ordine del giorno dei consigli di associazione e affinché venga esaminata l’ipotesi della creazione di gruppi di lavoro misti sui diritti umani; ribadisce alla Commissione la sua richiesta di stilare con estrema urgenza l’elenco dettagliato dei 33. diritti che essa ritiene coperti dalla clausola dei diritti dell’uomo riferendosi agli strumenti internazionali e regionali di tutela dei diritti dell’uomo a cui l’UE e i suoi Stati membri aderiscono; ritiene che tale esercizio contribuirà a dare un contenuto reale a detta clausola e perciò a favorirne l’applicazione; auspica di avere il diritto di invocare formalmente la clausola sui diritti umani e di avviare le con- 34. sultazioni previste nella procedura di sospensione; chiede che venga esaminata la possibilità di concedere a singoli o a gruppi di attivisti dei diritti 35. umani il diritto di invocare la clausola dei diritti umani; C 377/340 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 12. 2000 Giovedì 16 marzo 2000 Raccomandazioni per i casi di violazione dei diritti umani delle donne 36. sollecita tutti gli Stati a ratificare e ad attuare la Convenzione dell’ONU sull’eliminazione di ogni forma di discriminazione nei confronti delle donne (CEDAW), dall’infanzia sino alla vecchiaia, ad accanto- nare le riserve per quanto concerne la convenzione che è stata presentata dagli Stati parte, e a ratificare il Protocollo facoltativo che consente la presentazione di denunce individuali; sollecita tutti i governi a formulare e attuare piani d’azione nazionali per l’eliminazione della vio- 37. lenza contro le donne e di tutte le altre forme di trattamento degradante nei loro confronti, comprese idonee misure legislative contro tutte le forme di violenza domestica, e ad astenersi dall’invocare le usanze tradizionali e considerazioni di ordine culturale e/o religioso per evitare di adempiere agli obblighi che ne derivano; chiede ai governi di adottare le misure necessarie affinché la violenza domestica sia inclusa come 38. materia di diritti umani e non di diritto privato, per poter perseguire più facilmente i responsabili; chiede ai governi di promuovere la ricerca e di stabilire indicatori di misura della violenza contro le 39. donne, della sua ampiezza, del tipo e delle sue caratteristiche; insiste affinché il rispetto e la promozione dei diritti umani delle donne costituiscano un elemento 40. centrale della politica estera e di assistenza allo sviluppo dell’UE; 41. chiede al Consiglio di sollevare il tema dei diritti umani delle donne nei negoziati e nelle discussioni con paesi terzi, e di includere riferimenti al rispetto dei diritti umani delle donne nelle clausole sui diritti umani contemplate in accordi esterni con paesi terzi; 42. approva il fatto che lo stupro commesso in occasione di conflitti armati sia ora riconosciuto come crimine di guerra, e sottolinea che si deve garantire la piena protezione alle vittime che rendono testimo- nianza dinanzi ai tribunali internazionali; 43. sollecita tutti i governi a sopprimere dalle legislazioni nazionali le disposizioni discriminatorie nei confronti delle donne e delle ragazze, a garantire alle ragazze e alle donne la parità di accesso all’istruzione, al mercato del lavoro, al mondo professionale nonché alle cure mediche; 44. chiede a tutti i governi di prestare particolare attenzione alla situazione specifica delle donne dete- nute, in particolare per quanto riguarda l’educazione dei loro figli, e chiede che detti governi avviino spe- cifici programmi educativi per aiutare tali donne a far fronte alla loro situazione; chiede a tutti i governi di adottare con urgenza misure volte a impedire che le donne in stato di detenzione subiscano stupri, abusi sessuali o altre forme di umiliazione; invita con insistenza i governi interessati a vietare la pratica della mutilazione genitale delle donne e 45. a prevedere la riabilitazione e il trattamento delle vittime; chiede alla Commissione di cooperare stretta- mente con le ONG e le iniziative locali, coinvolgendo anche leader religiosi, per por fine a tale pratica anche grazie alla promozione di riti di passaggio alternativi per giovani ragazze; 46. chiede che anche le mutilazioni genitali delle donne, al pari di altre pratiche che compromettono la loro integrità fisica contro il loro volere, siano riconosciute quali violazioni a pieno titolo dei diritti umani, e che a queste donne sia garantita una protezione adeguata allorché chiedono asilo per timore di essere esposte a mutilazioni fisiche; condanna vigorosamente la discriminazione sistematica contro la donna esercitata dal governo del- 47. l’Arabia Saudita, dell’Iran e di altri paesi; 48. condanna totalmente la pratica di bruciare vive le spose, di cui sono stati riferiti dei casi in Pakistan; 49. condanna totalmente la discriminazione sistematica e la repressione permanente contro le donne praticata dal regime dei Talibani in Afghanistan che danneggia i diritti fondamentali e che più precisa- mente potrebbe essere definita una apartheid basata sul sesso; 29. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 377/341 Giovedì 16 marzo 2000 50. condanna fermamente le pratiche consistenti nel sequestrare ragazze da impiegare come soldatesse, rendendole vittime di brutalità estreme, anche di tipo sessuale e chiede l’immediato rilascio delle vittime di questa forma di violenza; insiste affinché la protezione delle donne che hanno subito violenza e che chiedono asilo costituisca 51. una componente della politica comune in materia di asilo degli Stati membri dell’UE, e affinché le donne vittime di un sistema di oppressione permanente basato sul sesso nei loro paesi di origine abbiano seri motivi per godere dell’asilo nell’Unione europea, fatta salva l’equa valutazione di ogni singola domanda; chiede che vengano adottate disposizioni per il recupero e sostegno delle richiedenti asilo che hanno subito violenza; 52. chiede al Consiglio e a tutti gli Stati membri di riconoscere un diritto di soggiorno autonomo alle donne coniugate, divorziate o a quelle donne che intendono vivere separate dal coniuge o dal fidanzato a causa di condizioni matrimoniali inaccettabili; 53. raccomanda che l’UE conduca una campagna pluriennale contro la violenza e la discriminazione nei confronti delle donne, e che tale campagna venga perseguita anche tramite le relazioni dell’UE con i paesi terzi; ritiene che questa campagna debba rivolgersi in primo luogo ai giovani ed essere attuata di concerto con il Consiglio d’Europa e le ONG; 54. raccomanda che cospicui fondi vengano iscritti nelle prospettive finanziarie dell’Unione per azioni volte a contrastare la violenza nei confronti delle donne e la tratta delle donne, e per campagne d’informa- zione incentrate sulle potenziali vittime di tale traffico nell’Europa centrale e orientale e altrove; 55. invita i governi a rafforzare la cooperazione tra gli Stati d’origine e di destinazione del traffico delle donne sostenendo le procedure giudiziarie e di ricerca e assicurando un efficace scambio di informazioni che completi le azioni governative e non governative; raccomanda un sostegno accresciuto da parte dell’UE alle ONG che operano per i diritti umani delle 56. donne, al fine di porre termine a tali traffici e di recuperare le vittime; 57. chiede all’UE di promuovere la conclusione di una Convenzione ONU sulla repressione dei respon- sabili dell’incoraggiamento, dell’organizzazione e dell’attuazione di tutte le forme di tratta degli esseri umani; sollecita tutti i governi a fornire un sostegno concreto ed efficace alle vittime della tratta di esseri 58. umani, prevedendo protezione, rifugio, accesso alle cure mediche, all’assistenza psicologica, reddito suffi- ciente, consulenza sull’asilo, lavoro e istruzione; invita le sue delegazioni interparlamentari a discutere regolarmente sui diritti umani delle donne 59. nelle riunioni con altri parlamentari, coinvolgendo anche la società civile; Raccomandazioni su altri temi che richiedono un’urgente azione internazionale 60. ribadisce la sua richiesta di ratifica universale degli strumenti chiave del diritto internazionale in materia di diritti umani, compresi il Patto internazionale relativo ai diritti civili e politici, il Patto interna- zionale relativo ai diritti economici, sociali e culturali, la Convenzione sull’eliminazione di ogni forma di discriminazione nei confronti delle donne, la Convenzione sui diritti del fanciullo, la Convenzione sull’eli- minazione della discriminazione razziale e la Convenzione contro la tortura e sollecita tutti i governi a ratificare senza riserve e ad attuare tali Convenzioni; condanna la pratica del governo cinese di impedire ai cittadini cinesi dissidenti l’ingresso nel terri- 61. torio cinese, in violazione dell’articolo 13 della Dichiarazione universale dei diritti dell’uomo; 62. l’Italia è sottolinea che a più di 18 mesi dalla conclusione della Conferenza dei Plenipotenziari l’unico Stato membro dell’Unione ad aver ratificato lo Statuto che istituisce il Tribunale penale internazio- nale, e chiede ai 14 Stati membri dell’Unione che non vi hanno ancora provveduto a ratificare detto Sta- tuto entro la fine del 2000; 63. invita tutti gli Stati a non aderire all’articolo 124 dello Statuto del Tribunale penale internazionale, che consente a qualsiasi paese di sottrarsi alla giurisdizione del Tribunale stesso per un periodo di sette anni; C 377/342 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 12. 2000 Giovedì 16 marzo 2000 64. ribadisce il suo impegno a favore dell’abolizione della pena di morte e accoglie favorevolmente gli sforzi diplomatici intrapresi dall’Unione europea e dai suoi Stati membri in favore di una moratoria globale sulla pena di morte e dell’abolizione definitiva della pena capitale; chiede a tale scopo all’Unione europea di rinnovare la propria iniziativa presso le Nazioni Unite affinché l’Assemblea generale si esprima al più presto su una moratoria universale e sull’abolizione della pena di morte; chiede al Consiglio e alla Com- missione di informare il Parlamento su ogni progresso compiuto in vista dell’abolizione della pena di morte, soprattutto nell’ambito del dialogo politico con la Cina, gli Stati Uniti e l’Iran; ricorda che secondo la dichiarazione allegata al trattato di Amsterdam sulla pena di morte nessun paese candidato in cui tale pena è ancora applicabile potrà aderire all’UE; si congratula con i governi degli Stati membri che unilateralmente hanno soppresso o alleggerito il 65. debito dei paesi più poveri e incoraggia quanti non l’hanno ancora fatto a seguirne l’esempio; 66. insiste sul fatto che l’abolizione della pena capitale deve diventare un elemento centrale della poli- tica europea in materia di diritti umani e chiede al Consiglio di sollevare tale tematica durante il dialogo con i paesi terzi; 67. chiede al Consiglio e alla Commissione di raddoppiare gli sforzi per mettere a punto a livello di UE definizioni e strategie comuni riguardo ai richiedenti asilo e ai rifugiati, le quali rispettino e integrino, se necessario, la Convenzione di Ginevra relativa allo status dei rifugiati; esprime preoccupazione per il mol- tiplicarsi delle relazioni che denunciano maltrattamenti subiti da richiedenti asilo negli Stati membri dell’UE e invita questi ultimi a predisporre con estrema urgenza una politica di accoglienza, di detenzione e, se necessario, di espulsione dei richiedenti asilo più rispettosa dei diritti umani; 68. invita in particolare il Consiglio e gli Stati membri dell’UE a concedere il diritto d’asilo o lo status di rifugiato agli obiettori di coscienza e ai disertori di paesi in cui il diritto all’obiezione di coscienza non è riconosciuto e/o in cui le forze militari partecipano a violazioni dei diritti umani o ad azioni contrarie al diritto internazionale; sollecita i governi degli Stati che aderiscono alla Convenzione dei diritti del Fanciullo ad assicurare 69. l’accesso universale all’istruzione, senza distinzione di sesso, e accordando priorità all’istruzione elementare e tecnica e alla formazione professionale e invita tutti i governi a adottare misure volte all’alfabetizzazione dei bambini; 70. chiede agli Stati Uniti e alla Somalia di ratificare la Convenzione dei diritti del fanciullo; 71. chiede di aumentare gli stanziamenti internazionali destinati ad aiutare i paesi meno sviluppati ad ottemperare gli obiettivi fissati alla Conferenza mondiale di Jomtien (1990) sul tema «L’istruzione per tutti» e alla Conferenza mondiale di Copenaghen (1995) su «Lo sviluppo sociale»; approva la recente iniziativa della Commissione di elaborare una comunicazione sui diritti del fan- 72. ciullo; 73. auspica che il rispetto dei diritti del bambino sia posto al centro della politica estera e dello sviluppo dell’UE; rivolge un appello al Consiglio e alla Commissione per combattere efficacemente qualsiasi forma di abuso nei confronti dei minori quale, ad esempio, quello dell’offerta di pornografia infantile via Internet; invita il Consiglio e gli Stati membri ad aumentare gli sforzi volti a prevenire il traffico di bambini e a collaborare con i paesi terzi per evitare lo sfruttamento sessuale dei bambini; chiede al Consiglio e agli Stati membri di adottare con urgenza le misure necessarie per combattere 74. il turismo sessuale e la pornografia infantile; 75. chiede all’UE di organizzare un’azione internazionale contro il traffico di minori, in particolare per combattere le reti internazionali che organizzano il rapimento, la vendita, l’abuso e la messa a morte di bambini e, in generale, di minori; chiede quindi alla Commissione di seguire da vicino lo sviluppo delle reti dedite al traffico di bam- 76. bini e di minori, nonché le loro implicazioni sia nei paesi terzi sia negli Stati membri; 29. 12. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 377/343 si compiace della recente adozione di un progetto di Protocollo facoltativo sul coinvolgimento dei 77. bambini nei conflitti armati ed invita tutti i governi a firmarlo e a ratificarlo senza indugi; Giovedì 16 marzo 2000 chiede a tutti i governi di ratificare le Convenzioni OIL n. 182 sulle forme peggiori di lavoro infan- 78. tile e n. 138 sull’età minima per l’ammissione al lavoro; 79. invita il Consiglio e gli Stati membri dell’UE ad adottare misure concrete per incorporare i diritti fondamentali dei lavoratori in azioni concrete dell’OMC al fine di rafforzare l’importanza delle norme del- l’Organizzazione internazionale del lavoro riconosciute a livello internazionale; segnala che si dovrebbe cominciare con l’istituzione di un gruppo di lavoro o di un organo equivalente dell’OMC, con la piena partecipazione dell’OIL; 80. ribadisce la sua richiesta alla Commissione e al Consiglio di realizzare un esame esaustivo dei codici di condotta esistenti sui diritti umani per le imprese e di presentare un progetto di codice destinato alle imprese, per far sì che siano rispettati i diritti fondamentali, sociali e sindacali nell’Unione europea; 81. rinnova il suo sostegno volto a stabilire norme sociali eque nel quadro dell’attività economica e il suo impegno a partecipare agli sforzi destinati a combattere lo sfruttamento della forza lavoro in tutto il mondo; 82. chiede al Consiglio e alla Commissione di migliorare la sicurezza e l’incolumità dei cooperatori umanitari e di investigare sugli attentati contro i cooperatori umanitari al fine di identificare e di giudicare i responsabili; 83. insiste sulla necessità di investigare sugli attentati contro la popolazione civile, eseguiti da bande paramilitari in America Latina, e sulla necessità di informare adeguatamente sul seguito di tali organizza- zioni paramilitari; 84. chiede al Consiglio e alla Commissione di avviare una campagna a favore dell’incolumità fisica dei giornalisti, di garantire l’informazione che costituisce la loro attività fondamentale e di fornire assistenza ai paesi che cercano realmente di migliorare la situazione dei giornalisti; insiste affinché tutti gli attacchi contro i giornalisti siano oggetto di indagini adeguate e affinché 85. venga compiuto ogni sforzo per consegnare i colpevoli alla giustizia; chiede al Consiglio e alla Commissione di riferire al Parlamento sull’esistenza di restrizioni ingiusti- 86. ficate alla libertà di espressione nei paesi terzi, e sugli ostacoli allo sviluppo di mezzi d’informazione liberi; 87. ricorda al Consiglio, alla Commissione e agli Stati membri che il diritto alla riservatezza e alla protezione dei dati personali è, anche a norma dell’articolo 286 del trattato CE, uno dei diritti fondamen- tali della persona umana, la cui tutela richiede particolare impegno, anche in considerazione del rischio di un uso illegittimo delle nuove tecnologie, come dimostrano le notizie assunte sul caso Echelon; chiede al Consiglio e agli Stati membri di sostenere la proposta fatta a livello ONU secondo cui i 88. paesi che accedono agli strumenti dell’ONU per i diritti umani devono estendere un invito permanente a tutti i relatori speciali dell’ONU sulla materia; chiede al Consiglio e agli Stati membri di adoperarsi a favore della revisione degli strumenti giuridici 89. in materia di diritto umanitario, al fine di fornire il massimo di assistenza alle persone in pericolo; 90. chiede a tutti i governi di ratificare la convenzione ONU contro la tortura e di promuovere l’elabo- razione di un protocollo opzionale che preveda l’ispezione internazionale dei luoghi di detenzione e di definire rapidamente un’efficace procedura in materia di indagini concernenti denunce individuali; condanna tutti i tentativi compiuti da governi di impedire l’uso di comunicazioni elettroniche e via 91. Internet per diffondere informazioni sui diritti umani e la democrazia; C 377/344 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 29. 12. 2000 Giovedì 16 marzo 2000 92. invita il Consiglio e la Commissione a mettere a punto urgentemente, quale alternativa alle sanzioni che possono danneggiare la popolazione in generale, «sanzioni intelligenti» aventi per oggetto beni illegal- mente espropriati dai Capi di governi corrotti e di promuovere sforzi internazionali coordinati per resti- tuire tali beni al paese di origine non appena sia stato avviato un effettivo processo di democratizzazione; * * * incarica la sua Presidente di trasmettere la presente risoluzione al Consiglio, alla Commissione, ai 93. governi e Parlamenti degli Stati membri, al Consiglio d’Europa, all’Organizzazione delle Nazioni Unite, ai governi dei paesi candidati all’adesione e ai governi degli altri paesi citati. 8. Relazione annuale sui diritti umani nell’UE A5-0050/2000 Risoluzione del Parlamento europeo sul rispetto dei diritti umani nell’Unione europea (1998-1999) (11350/1999 " C5-0265/1999 " 1999/2201(INI)) Il Parlamento europeo, (cid:1) vista la relazione annuale dell’Unione europea sul rispetto dei diritti umani nell’Unione europea (1998- 1999) (11350/1999 (cid:1) C5-0265/1999), (cid:1) vista la Dichiarazione universale dei diritti dell’uomo, nonché le successive convenzioni adottate in tale settore, (cid:1) visti i diritti umani fondamentali garantiti dalle costituzioni degli Stati membri e dalla Convenzione europea per la salvaguardia dei diritti dell’uomo e delle libertà fondamentali (CEDU) del 1950, nonché i suoi protocolli e le convenzioni e carte adottate in tale materia, (cid:1) visto il trattato di Amsterdam e, segnatamente, gli articoli 6, 7, 11, 29 e 49 del trattato UE e gli articoli 13, 136 e 177 del trattato CE, (cid:1) vista la giurisprudenza della Corte europea dei diritti dell’uomo negli anni 1998-1999, e in particolare le sue principali sentenze sull’esercizio dei diritti civili e politici, (cid:1) vista la giurisprudenza della Corte di giustizia europea nello stesso periodo, (cid:1) viste la sua risoluzione del 12 aprile 1989 recante adozione della Dichiarazione dei diritti e delle libertà fondamentali, nonché le successive risoluzioni approvate in tale materia (1), (cid:1) vista la sua risoluzione del 16 settembre 1999 sull’elaborazione della Carta dei diritti fondamentali (2), (cid:1) visti i risultati dell’audizione pubblica del Commissario Vitorino il 3 settembre 1999, (cid:1) vista la sua risoluzione del 27 ottobre 1999 sul Consiglio europeo di Tampere (3) del 15-16 ottobre 1999, (cid:1) visti i risultati del Forum sui diritti umani del 30 novembre e 1o dicembre 1999, (1) GU C 120 del 16. 5. 1989, pag. 51; GU C 240 del 16. 9. 1991, pag. 45; GU C 94 del 13. 4. 1992, pag. 277; GU C 241 del 21. 9. 1992, pag. 67; GU C 115 del 26. 4. 1993, pag. 178; GU C 44 del 14. 02. 1994, pag. 103; GU C 61 del 28. 2. 1994, pag. 40; GU C 126 del 22. 5. 1995, pag. 75; GU C 32 del 5. 2. 1996, pag. 88; GU C 32 del 5. 2. 1996, pag. 102; GU C 78 del 18. 3. 1996, pag. 31; GU C 152 del 27. 5. 1996, pag. 57; GU C 152 del 27. 5. 1996, pag. 62; GU C 320 del 28. 10. 1996, pag. 36; GU C 320 del 28. 10. 1996, pag. 268; GU C 20 del 20. 1. 1997, pag. 170; GU C 132 del 28. 4. 1997, pag. 31; GU C 115 del 14. 4. 1997, pag. 92; GU C 304 del 6. 10. 1997, pag. 55; GU C 358 del 24. 11. 1997, pag. 37. (2) GU C 54 del 25. 2. 2000, pag. 93. (3) «Testi approvati» punto 15


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0897/00 van Vincenzo Lavarra (PSE) aan de Commissie. Crisis in de zuidvruchtensector in Zuid-Italië.

eurovoc_concepts:
EU aid
Sicily
citrus fruit

formats: html pdf print

text: 26. 1. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 26 E/127 Tot slot, kan de Commissie mij meedelen of er projecten uit Piºmont zijn ingediend, en zo ja, hoeveel en waarom geen enkel daarvan is geselecteerd? (1) PB C 52 van 24. 2. 2000, blz. 4. Antwoord van Mevrouw Wallstr(cid:246)m namens de Commissie (18 april 2000) De projecten die de Italiaanse autoriteiten in 1999 voor financiering overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1404/96 van de Raad van 15 juli 1996 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 1973/92 inzake de oprichting van een financieel instrument voor het milieu (Life) (1) aan de Commissie hebben voorgelegd, zijn geselecteerd volgens de criteria van artikel 9 bis van genoemde verordening en de in artikel 13 beschreven procedure. De beschikbare middelen waren slechts voldoende voor steun aan een deel van de geselecteerde acties. Daarbij is de tijdens de beoordelingsfase vastgestelde volgorde aangehouden. In begrotingsjaar 1999 kwam geen enkel project uit de regio Piemonte of uit de zeven andere Italiaanse regio(cid:146)s zo hoog op de lijst te staan dat het voor financiering in aanmerking kwam. De Commissie is niet van mening dat een dergelijk resultaat kan worden toegeschreven aan een gebrek aan passende informatie op het grondgebied van de regio Piemonte. Er is zelfs in 1999 door de regionale autoriteiten een LIFE-informatiedag gehouden in Turijn waaraan ook een vertegenwoordiger van de Commissie heeft deelgenomen. De twaalf in 1999 door Piemonte voor financiering in het kader van de LIFE-verordening ingediende projecten betroffen uitsluitend acties als bedoeld in artikel 2, lid 1, litera b). Tot de projecten waarvoor in 1999 LIFE-financiering is verstrekt, behoren echter ook het project LIFE 99 ENV/IT/000051, dat is ingediend door CENSIS in Rome, maar zal worden uitgevoerd in de provincie Novara en het project LIFE 99 NAT/IT/6279 dat door het ministerie van milieubeheer zal worden uitgevoerd in samenwerking met alle Italiaanse regio(cid:146)s. (1) PB L 181 van 20. 7. 1996. (2001/C 26 E/157) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0897/00 van Vincenzo Lavarra (PSE) aan de Commissie (16 maart 2000) Betreft: Crisis in de zuidvruchtensector in Zuid-Italiº De Siciliaanse en Zuid-Italiaanse producenten zijn bezorgd over de crisis die de sector de afgelopen tijd doormaakt. Siciliº heeft een goede geografische ligging voor het verbouwen van sinaasappels van hoge kwaliteit, maar is evenzeer benadeeld vanwege de economische achterstand van het eiland en de grote afstand tot de Europese markten. Al deze factoren, met daarbij nog de concurrentie van zuidvruchten uit derde landen die tegen lagere kosten worden geproduceerd, drukken zeer zwaar op het overleven van tienduizenden bedrijven, met ernstige sociale gevolgen voor de werkgelegenheid en dus voor de economie van een regio die reeds een zeer hoge werkloosheid kent, en die de bestaande werkgelegenheid in hoofdzaak ontleent aan de landbouw. Niet minder belangrijk zijn de milieugevolgen en de enorme genetische rijkdom die verloren zou gaan indien de zuidvruchtenteelt zou komen stil te liggen. Kan de Commissie, ter geruststelling van de zuidvruchtenproducenten, de volgende punten toelichten: 1. Welke maatregelen denkt zij te treffen ter ondersteuning van de zuidvruchtenproductie op Siciliº en in Zuid-Italiº? 2. Is de Commissie voornemens om in het kader van de hervorming van de GMO voor zuidvruchten de steun zodanig te herzien dat steun per hectare de voorkeur krijgt, hetgeen meer in de lijn ligt van de beginselen van Agenda 2000, en het huidige systeem af te schaffen waarbinnen steun wordt verleend voor ter verwerking aangeboden producten? C 26 E/128 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 26. 1. 2001 Antwoord van de heer Fischler Namens de Commissie (10 april 2000) 1. De communautaire wetgeving voorziet in twee soorten maatregelen om de structurele problemen van de citrusteelt in Italiº te verhelpen, namelijk de operationale programma(cid:146)s in het kader van Verorde- ning (EG) nr. 2200/96 van de Raad van 28 oktober 1996 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector groenten en fruit (1), en de maatregelen inzake plattelandsontwikkeling die zijn vastgesteld in het kader van Verordening (EG) nr. 1251/1999 van de Raad van 17 mei 1999 tot instelling van een steunregeling voor producenten van bepaalde akkerbouwgewassen (2). 2. De Commissie is van mening dat de invoering van steun per hectare de citrusteelt in de Gemeen- schap niet ten goede zou komen. Hiermee zou de omschakeling op andere rassen, die noodzakelijk is om de ontwikkeling van de vraag te kunnen volgen, niet worden bevorderd. Bovendien kan steun per hectare alleen worden overwogen wanneer die voor alle arealen geldt, inclusief die waarvan de productie bestemd is voor de handel in verse producten. (1) PB L 297 van 21. 11. 1996. (2) PB L 160 van 26. 6. 1999. (2001/C 26 E/158) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0905/00 van Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) aan de Raad Betreft: Veranderingen aan het cultureel erfgoed in de FYROM (24 maart 2000) Naar verluidt ondergaat de H. Demetrioskerk in de stad Monastirio (FYROM) de laatste tijd ingrijpende wijzigingen en veranderingen, die zeer duidelijk het cultureel erfgoed van dit historisch monument en van het gebied in het algemeen wijzigen. Is de Raad op de hoogte van deze situatie? Welke maatregelen zal hij nemen om deze werkzaamheden onmiddellijk te doen stopzetten? Heeft hij initiatieven genomen of is hij voornemens initiatieven te nemen voor de bescherming van de historische monumenten en van het cultureel erfgoed van de Balkan in het algemeen? Antwoord (26 juni 2000) De Raad wijst erop dat hij op 24 januari 2000 onderhandelingsrichtsnoeren heeft vastgesteld die door de Commissie moeten worden gevolgd bij de onderhandelingen over een stabilisatie- en associatieovereen- komst met de voormalige Joegoslavische Republiek Macedoniº. Volgens deze richtsnoeren moet de toekomstige overeenkomst bepalingen bevatten over culturele samenwerking en in het bijzonder het conserveren en restaureren van monumenten en waardevolle plaatsen. (2001/C 26 E/159) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0909/00 van Paulo Casaca (PSE) aan de Commissie (25 maart 2000) Betreft: Subsidies voor dierenmishandeling via het GLB In haar antwoord op mijn vraag E-0039/00 (1) stelt de Commissie dat runderen worden gecastreerd als zij nog heel jong zijn (om de dieren minder leed te berokkenen). Maar volgens de vakliteratuur ((cid:132)Compassion in World Farming Trust, for their own good, a study of farm animal mutilations(cid:148), oktober 1994, blz. 18, en met name Robertson et al, 1994, veroorzaakt om het even welke castratiemethode scherpe pijnen, ongeacht de leeftijd van het dier (de proefneming had betrekking op dieren van 6, 21 en 42 dagen oud)


eurovoc_concepts:
human rights
international human rights law
protection of freedoms

formats: pdf print

text: 29. 12. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 377/335 Donderdag, 16 maart 2000 6. 50ste verjaardag van de Verdragen van Genève (cid:18) Volkenrecht B5-0233, 0234 en 0235/2000 Resolutie van het Europees Parlement over de steun aan de Verdragen van Genève van 12 augustus 1949 en het internationaal humanitair recht Het Europees Parlement, (cid:1) onder verwijzing naar zijn resolutie van 14 april 19891 (1) over het internationaal humanitair recht en steun aan het Internationaal Comité van het Rode Kruis (ICRK), (cid:1) gezien de verklaring van het voorzitterschap namens de Europese Unie van verleden jaar ter gelegen- heid van het 50-jarig bestaan van de vier Verdragen van Genève, die tot doel hebben het menselijk lijden ten tijde van gewapende conflicten te beperken en wreedheden te voorkomen, A. overwegende dat de vier Verdragen van Genève van 1949 en de aanvullende protocollen van 1977 de basis vormen van het internationaal humanitair recht dat op zowel internationale als interne gewa- pende conflicten van toepassing is, B. overwegende dat deze Verdragen inzake humanitair recht meer dan ooit actueel zijn en dat hun ten- uitvoerlegging permanente inspanningen en aandacht verdient, C. overwegende dat alle 15 lidstaten van de Europese Unie zich hebben verplicht het internationaal humanitair recht „na te leven en te doen naleven” door deze Verdragen te ratificeren, D. overwegende dat de menselijke waarden zoals die in de vier Verdragen van 1949 zijn vastgelegd de koers van de Europese Unie moeten bepalen als zij optreedt in een situatie die onder de Verdragen van Genève van 1949 valt, E. overwegende dat de Verdragen van 1949 het Internationaal Comité van het Rode Kruis de opdracht hebben gegeven het internationaal humanitair recht als neutraal en onpartijdig internationaal orgaan te bevorderen en te bewaken, 1. verzoekt de lidstaten de in de vier Verdragen van Genève van 1949 en de twee aanvullende proto- collen van 1977 neergelegde waarden te bevorderen en ervoor te zorgen dat kennis over het internationaal humanitair recht wordt verspreid via de burgermaatschappij en met name via de instellingen en personen die met de rechtstreekse toepassing ervan belast zijn, zoals de leden van gewapende strijdkrachten en veiligheidstroepen; 2. verzoekt de Commissie en de lidstaten onderwijsprogramma’s en specifieke voorlichtings- en bewust- makingscampagnes op te zetten om de elementaire beginselen van het internationaal humanitair recht die in de vier Verdragen van Genève zijn neergelegd, te bevorderen; verzoekt de lidstaten nationale maatregelen gericht op de tenuitvoerlegging van het internationaal 3. humanitair recht goed te keuren en te verbeteren; 4. verzoekt de Raad rekening te houden met de normen en beginselen van het internationaal humani- tair recht, met name bij zijn besluitvorming en zijn optreden in het kader van het gemeenschappelijk buitenlands en veiligheidsbeleid; 5. verzoekt alle landen die dit nog niet gedaan hebben, de vier Verdragen van Genève van 1949, de twee aanvullende protocollen van 1977 en de andere verdragen inzake het internationaal humanitair recht, zoals met name de Conventie van Ottawa over het verbod op antipersoneelsmijnen en het statuut van het internationaal Strafhof, te ratificeren; 6. verzoekt de Raad en de Commissie erop toe te zien dat bij de samenwerking met derde landen de vier Verdragen van Genève, de Conventie van Ottawa en het statuut van het internationaal Strafhof wor- den nageleefd; verzoekt zijn Voorzitter deze resolutie te doen toekomen aan de Raad, de Commissie, de regeringen 7. en parlementen van de lidstaten, het Internationaal Comité van het Rode Kruis en de Secretaris-generaal van de Verenigde Naties. (1) PB C 120 van 16. 5. 1989, blz. 342


title: Europaparlamentets resolution om respekten för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen (1998-1999) (11350/1999 - C5-0265/1999 - 1999/2001(INI))

eurovoc_concepts:
EU situation
activity report
anti-discriminatory measure
civil rights
cruel and degrading treatment
gender equality
human rights
protection of minorities
right of asylum

text: C 377/344 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 92. uppmanar rådet och kommissionen att som ett alternativ till sanktioner som kan drabba allmän- heten omgående utveckla riktade sanktioner, inriktade på illegala tillgångar som ledarna för korrumperade regeringar tillskansat sig, och att främja samordnade internationella ansträngningar för att återföra sådana tillgångar till landet så snart som en verklig demokratiseringsprocess har inletts, * * * 93. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, Europarådet, FN, regeringarna i kandidatländerna och regeringarna i de övriga länder som nämns. 8. Årsrapport om de mänskliga rättigheterna i EU A5-0050/2000 Europaparlamentets resolution om respekten för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen (1998-1999) (11350/1999 $ C5-0265/1999 $ 1999/2001(INI)) Europaparlamentet utfärdar denna resolution # med beaktande av Europeiska unionens årliga rapport om respekten för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen (1998-1999) (11350/1999 # C5-0265/1999), # med beaktande av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och de konventioner som senare antagits i samma ämne, # med beaktande av de grundläggande mänskliga rättigheterna som garanteras genom medlemsstaternas författningar och genom den europeiska konventionen från 1950 om skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna samt av dess protokoll och de konventioner och stadgor som senare antagits på detta område, # med beaktande av Amsterdamfördraget och särskilt artiklarna 6, 7, 11, 29 och 49 i EU-fördraget och artiklarna 13, 136 och 177 i EG-fördraget, # med beaktande av Europadomstolens domar åren 1998-1999 och särskilt de viktigaste domarna om utövandet av civila och politiska rättigheter, # med beaktande av EG-domstolens rättspraxis under samma tidsperiod, # med beaktande av parlamentets resolution av den 12 april 1989 om antagandet av förklaringen om de grundläggande fri- och rättigheterna, och de resolutioner som därefter antagits i samma ämne (1), # med beaktande av parlamentets resolution av den 16 september 1999 om utarbetande av en stadga om grundläggande rättigheter (2), # med beaktande av resultaten av den offentliga utfrågningen av kommissionens ledamot António Vitorino den 3 september 1999, # med beaktande av parlamentets resolution av den 27 oktober 1999 om resultatet av Europeiska rådets möten i Tammerfors (3) den 15−16 oktober, # med beaktande av resultaten från det forum om de mänskliga rättigheterna som organiserades den 30 november−1 december 1999, (1) EGT C 120, 16. 5. 1989, s. 51, EGT C 240, 16. 9. 1991, s. 45, EGT C 94, 13. 4. 1992, s. 277, EGT C 241, 21. 9. 1992, s. 67, EGT C 115, 26. 4. 1993, s. 178, EGT C 44, 14. 2. 1994, s. 103, EGT C 61, 28. 2. 1994, s. 40, EGT C 126, 22. 5. 1995, s. 75, EGT C 32, 5. 2. 1996, s. 88, EGT C 32, 5. 2. 1996, s. 102, EGT C 78, 18. 3. 1996, s. 31, EGT C 152, 27. 5. 1996, s. 57, EGT C 152, 27. 5. 1996, s. 62, EGT C 320, 28. 10. 1996, s. 36, EGT C 320, 28. 10. 1996, s. 268, EGT C 20, 20. 1. 1997, s. 170, EGT C 132, 28. 4. 1997, s. 31, EGT C 115, 14. 4. 1997, s. 92, EGT C 304, 6. 10. 1997, s. 55, EGT C 358, 24. 11. 1997, s. 37. (2) EGT C 54, 25. 2. 2000, s. 93. (3) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt. 15. 29. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 377/345 Torsdag 16 mars 2000 # med beaktande av den första årsrapporten (1988) av det europeiska centret för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, # med beaktande av årsrapporten för 1998 av den Europeiska ombudsmannen, särskilt beslutet om en initiativundersökning 626/97/BB om bekämpandet av åldersdiskriminering vid rekrytering i den euro- peiska institutionerna i enlighet med bestämmelserna om skydd av mänskliga rättigheter (1), # med beaktande av de framställningar som inkommit under 1998 och 1999, # med beaktande av Europarådets arbete på detta område och det arbete som utförs av berörda frivillig- organisationer, # med beaktande av sina resolutioner av den 16 mars 2000 om att bekämpa rasism, främlingsfientlighet och antisemitism i kandidatländerna (2), om internationella mänskliga rättigheter och Europeiska unio- nens politik för de mänskliga rättigheterna 1999 (3) och om bekämpning av rasism och främlingsfient- lighet i Europeiska unionen (4) samt om stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unio- nen (5), # med beaktande av artikel 163 i arbetsordningen, # med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och yttrandet från utskottet för framställningar (A5-0050/2000) och av följande skäl: I. Ett nytt politiskt och juridiskt sammanhang arlamentet påminner om att de mänskliga rättigheterna utgör en samling allmänna rättigheter som 1. sinsemellan hänger samman och som tillkommer alla människor, konstaterar att granskningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen 2. 1998 och 1999 är en del av ett nytt juridiskt sammanhang som skapats genom att Amsterdamfördraget trädde i kraft den 1 maj 1999, 3. konstaterar att man i det nya fördraget högtidligt förklarar att Europeiska unionen bygger på respekt för de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna och rättssäkerhet (artikel 6 i EU-fördraget) och att denna respekt är avgörande för om ett land skall få förbli medlem i unionen (artikel 7 i EU-fördraget) eller ansluta sig till unionen (artikel 49 i EU-fördraget), 4. konstaterar att respekten för de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna och rättssäker- heten i konsekvensens namn även bör vara den vägledande principen för unionens politik vad gäller skap- andet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, liksom för socialpolitiken, utrikespolitiken och poli- tiken för utvecklingssamarbete (artikel 11 i EU-fördraget och artiklarna 136 och 177 i EG-fördraget) och för institutionernas funktion, konstaterar även att man i det nya fördraget uttryckligen erkänner att de mänskliga rättigheterna 5. omfattar de ekonomiska och sociala rättigheter som anges i den europeiska sociala stadgan från 1961, reviderad 1996, och i 1989 års gemenskapsstadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter (arti- kel 136 i EG-fördraget), noterar även att ett stycke i det nya fördraget ägnas åt principen om att alla medborgare skall 6. behandlas lika och om att man skall ”bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning” (artikel 13 i EU-fördraget), noterar slutligen att det nya fördraget erkänner alla medborgares rätt till tillgång till gemenskapens 7. handlingar och rätt till skydd när det gäller personuppgifter (artiklarna 255 och 286 i EG-fördraget), 8. slår därmed än en gång fast att samtliga dessa rättigheter, som motsvarar tankar som uttrycks i de nationella konstitutionerna och i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, och som utgör själva grunden för Europeiska unionen, bör ingå i en europeisk stadga om grundläggande rättigheter, 9. anser att det är absolut nödvändigt att dessa grundläggande rättigheter tillämpas enhetligt i Europe- iska unionen och att de är så begripliga som möjligt, särskilt mot bakgrund av den kommande Stadgan om grundläggande rättigheter som håller på att utarbetas, (1) Rapport 1998 s. 268 ss. (2) (3) (4) (5) ”Texter antagna under sammanträdet av detta datum”, punkt 18. ”Texter antagna under sammanträdet av detta datum”, punkt 7. ”Texter antagna under sammanträdet av detta datum”, punkt 17. ”Texter antagna under sammanträdet av detta datum”, punkt 4. C 377/346 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 10. välkomnar att rådet lagt fram Europeiska unionens första årliga rapport om de mänskliga rättig- heterna, och ser det som en början, men beklagar ändå att rapportens innehåll enbart begränsas till kon- stateranden, 11. hoppas innerligt att nästa rapport från rådet skall innehålla en detaljerad analys av hur situationen angående de mänskliga rättigheterna utvecklats inom varje enskilt land i Europeiska unionen, och föreslår att man i framtiden inför kontrollsystem och strategier för att öka respekten för dessa rättigheter, i enlighet med artiklarna 6 och 7 i EU-fördraget, 12. välkomnar även att man den 30 november och den 1 december 1999 organiserade ett första forum om de mänskliga rättigheterna, och önskar att rådet, kommissionen och Europaparlamentet skall knytas till arbetet med nästa forum år 2000 och att Europaparlamentet då skall få spela en framträdande roll på detta område, 13. konstaterar med tillfredsställelse att skyddet för de mänskliga rättigheterna inom Europarådets arbete har stärkts ur institutionell synvinkel sedan man den 1 november 1998 inrättade en gemensam och ständig domstol för de mänskliga rättigheterna, dit alla målsägare kan vända sig direkt, 14. hoppas ändå att den nya domstolen för de mänskliga rättigheterna som har upplevt en ansenlig ökning av ärenden 1998 och 1999, och som för närvarande har mer än 6 000 ärenden att behandla skall lyckas hinna med sitt arbete och kunna påskynda förfarandena, 15. välkomnar att Europarådet numera har en kommissarie för de mänskliga rättigheterna, Alvaro Gil- Robles, vars uppgift inte är juridisk utan att främja utbildning och medvetenhet om de mänskliga rättig- heterna inom ramen för den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna, beklagar att 11 av EU:s 15 medlemsstaterna på nytt nämnts i Amnesty internationals årsbok för 16. 1999 på grund av allvarliga eller mindre allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna, II. Situationen för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen Utövandet av medborgerliga och politiska rättigheter erinrar om att den främsta logiska konsekvensen av respekten för de mänskliga rättigheterna är att 17. garantera utövandet av dem; uppmanar därför medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att garan- tera att samtliga medborgare kan utöva sina civila och politiska rättigheter, och framför allt att effektivt bekämpa alla former av påtryckningar och skrämselkampanjer från organiserade grupper eller grupper- ingar mot en fredlig yttrandefrihet, anmodar medlemsstaterna att avskaffa straff som kan begränsa eller förbjuda fredligt utövande av 18. åsiktsfrihet, föreningsfrihet och mötesfrihet, UTÖKAD RÖSTRÄTT OCH VALBARHET 19. önskar, för att de demokratiska principer som ligger till grund för Europeiska unionen skall respekt- eras, att medlemsstaterna snarast möjligt skall anpassa sin lagstiftning så att även alla medborgare i länder utanför EU som har bott inom unionen i mer än fem år skall ha rösträtt och vara valbara i kommunalval och val till Europaparlamentet, SKYDD FÖR NATIONELLA MINORITETER 20. uppmanar Belgien och Frankrike att utan dröjsmål underteckna, och Grekland, Nederländerna, Luxemburg, Portugal och Sverige att utan dröjsmål ratificera 1995 års europeiska ramkonvention om skydd för nationella minoritetsgrupper, 21. uppmanar Belgien, Grekland, Irland, Italien, Portugal, Sverige och Förenade kungariket att utan dröjsmål underteckna, och Österrike, Danmark, Frankrike, Luxemburg och Spanien att utan dröjsmål rati- ficera den europeiska konventionen om regionala språk och minoritetsspråk från 1998, 29. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 377/347 betonar på nytt att medlemsstaterna och EU har skyldighet att främja de nationella minoriteternas 22. ekonomiska, sociala och kulturella utveckling, Torsdag 16 mars 2000 RESPEKT FÖR PRIVATLIVET påminner om att rätten till respekt av privatlivet, hemfriden samt skydd av personuppgifter måste 23. ges rättsligt skydd; oroar sig därför över den ökade utbredningen av databanker, RELIGIONS- OCH TROSFRISHET 24. konstaterar att personer som hör till EU:s nya minoriteter, som i dagens läge i och med invand- ringen utgör en betydande befolkningsgrupp, inte i alla medlemsstater har möjligheter att utöva sin reli- gion och yrkar på att medlemsstaterna garanterar lika sociala och institutionella rättigheter för samtliga nya religiösa samfund i EU, 25. efterlyser skydd för samvetsfriheten och rätten till värnpliktsvägran av samvetsskäl, uppmanar Grekland att fullt ut och snabbt sätta i kraft sin lagstiftning enligt vilken rätten till värn- 26. pliktsvägran av samvetsskäl erkänns, Kränkningar utförda av offentliga myndigheter UTÖVANDE AV VÅLD GENOM POLIS OCH FÄNGELSEPERSONAL 27. fördömer på nytt de tortyrhandlingar och de omänskliga, grymma eller förnedrande straff och behandlingar som omhändertagna eller fängslade personer utsätts för av ordningsmakten eller av fång- vårdspersonal, 28. noterar att såväl Förenta nationernas kommission mot tortyr som Europarådets kommitté för för- hindrande av tortyr och flera frivilligorganisationer i sina rapporter för 1998−1999 återigen tar upp omänskliga och förnedrande behandlingar som utförs av ordningsmakten i vissa av Europeiska unionens medlemsstater, 29. uppmanar Irland att ratificera FN-konventionen mot tortyr, och uppmanar Belgien, Irland och Stor- britannien att göra den nödvändiga förklaring som avses i artikel 22 i konventionen, genom vilken de erkänner FN:s kommission mot tortyr som behörig att ta emot och granska individuella klagomål, BEHANDLINGEN AV FLYKTINGAR OCH INVANDRARE 30. uttrycker sin oro över de alltför vanliga och oacceptabla problem som hänför sig till de asylsökan- des situation och som bland annat inbegriper att man hindrar personer tillgång till rättsliga asylförfaran- den, och sin oro över den halvt systematiska interneringen av asylsökande i vissa medlemsstater, ofta under oacceptabla förhållanden samt den brutala behandlingen av dessa i samband med tvångsutvisning, som i vissa fall lett till döden, 31. yrkar att medlemsstaterna strikt skall tillämpa Geneve-konventionen av 1951 om flyktingars rätts- liga ställning, dess protokoll av 1967 och de principer som utarbetats av den verkställande kommittén för FN:s flyktingkommissaire, 32. yrkar att medlemsstaterna skall erkänna förföljelse grundad på könstillhörighet; påminner om att Genèvekonventionen om flyktingars rättsliga ställning inte gör någon åtskillnad mellan olika offer för för- följelse, vare sig förföljelsen utövats av statliga organ eller någon annan, 33. beklagar att Europeiska rådet i Tammerfors begränsade sig till ett beslut om ett gemensamt tillväga- gångssätt för asylförfaranden på europeisk nivå, i stället för att välja en väg med ett enda asylförfarande och inväntar därför kommissionens förslag om ett enhetligt asylförfarande och en enhetlig status för samt- liga som erhållit asyl inom EU, C 377/348 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 34. uppmanar medlemsstaterna att i samband med utvecklandet av ett gemensamt asylsystem gå ett steg längre än miniminivåer för harmonisering genom att anta höga skyddsnormer som grundval för fram- tida asylinstrument, understryker med kraft att i brist på harmonisering på kort sikt bör varje gemensamt tillvägagångs- 35. sätt för asylförfaranden i Europeiska unionen respektera de grundläggande principerna om att # asylförfarandet bör vara tillgängligt för alla asylsökande, # de asylsökande skall ha rätt att bli opartiskt hörda och ha rätt att anföra suspensivt besvär, utom i de fall då detta är klart omotiverat, # innan en asylsökande utvisas till ”ett säkert tredje land” skall staterna försäkra sig om att han eller hon får resa in och inte avvisas, 36. betonar nödvändigheten av att skapa en rättslig grund och anslå tillräckligt med budgetmedel för den europeiska flyktingfond som inrättats på Europaparlamentets initiativ och att säkerställa att kostna- derna faktiskt fördelas jämnt mellan EU:s medlemsstater; uppmanar medlemsstaterna att säkerställa en balanserad användning av dessa medel för åtgärder i anslutning till mottagande, integrering och återvän- dande till förmån för flyktingar, asylsökande och personer som åtnjuter såväl komplementärt som tempo- rärt skydd, RÄTTSLIGA MYNDIGHETERS BRISTER 37. känner oro över de ofta förekommande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna som enligt Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna begås av medlemsstaterna på det straffrättsliga området; uppmanar därför medlemsstaterna, särskilt Italien, att vidta alla de åtgärder som krävs för att i så stor utsträckning som möjligt begränsa häktningstider, detta genom att påskynda handläggningen och bedömningen av målen och genom att för alla medborgare garantera en så snabb och rättvis rättsskipning som möjligt, uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att i ett juridiskt samar- bete, sträva efter att anta ett antal europeiska minimiregler på detta område, 38. anser att personer som anhållits anklagade för att ha begått brott utanför sitt eget land, skall ha rätt att förbereda sitt försvar inför en domstol, att lägga fram bevis och kalla in vittnen samt att tillåta över- sättare och tolkar att underlätta deras försvar, och att detta är rättigheter som måste garanteras i alla medlemsstater, 39. uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder gällande hantering av civilmål och brottmål, organi- sation och teknisk utrustning inom rättsapparaten, personalutbildning och tillräcklig personalstyrka inom rättsväsendets olika sektorer, så att man kan minska processtiderna till en rimlig nivå i enlighet med vad som angivits av Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna och därmed respektera medborgarnas grundläggande rättigheter, rekommenderar medlemsstaterna att garantera domarnas och domstolarnas oberoende från den 40. verkställande makten, och att se till att domstolsutnämningar inte sker på politiska grunder, KAMPEN MOT TERRORISM påminner ytterligare en gång om de kränkningar av mänskliga rättigheter som terrorismen står för 41. och understryker vikten av samarbete mellan medlemsstaterna för att bekämpa denna, 42. anmodar rådet att ta fram de rättsliga åtgärder som krävs för att skapa största möjliga samordning i kampen mot terrorism och en effektiv skyddsnivå med tanke på medborgarna; kräver också att rådet så snart som möjligt godkänner åtgärder för lämplig skadeersättning till brottsoffer, i synnerhet till sådana som fallit offer för terrorism, detta i enlighet med riktlinjerna i kommissionens meddelande om brottsoffer i Europeiska unionen och parlamentets resolution om denna fråga, 29. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 377/349 Torsdag 16 mars 2000 Åtgärder mot socialt våld BARNS RÄTTIGHETER 43. konstaterar, i samband med tioårsdagen av konventionen om barnets rättigheter, att 20 % av barnen i Europeiska unionen fortfarande lider av social utslagning enligt en rapport från ”Save the Children”, och att barns rättigheter inte är tillräckligt tillvaratagna i medlemsstaternas lagar eller i gemenskapens lagstift- ning och åtgärdsprogram, 44. uppmanar medlemsstaterna att göra de fyra allmänna principer som konventionen grundas på (dvs. att barnens intresse skall gå i första hand, att man skall se till barnens utveckling, verka för icke-diskrimi- nering och främja barnens medverkan i samhällslivet) till den drivande kraften då barnens rättigheter skall förbättras, begär att medlemsstaterna förstärker sin lagstiftning i fråga om ökat skydd för barn vad gäller sex- 45. uellt utnyttjande, fysiskt och psykiskt våld och all slags diskriminering, uppmanar medlemsstaterna att inte sätta minderåriga brottslingar i fängelse utom som en absolut 46. sista utväg, uppmanar medlemsstaterna att låta sin strafflagstiftning gälla även då ett brott i form av sexuellt 47. övergrepp mot barn sker utanför det egna landet, begär att regeringskonferensen på ett uttryckligt sätt integrerar barnets särskilda rättigheter i den 48. framtida stadgan om grundläggande rättigheter, 49. anser att rätten till familj innebär att man till fullo erkänner familjernas rätt till återförening, JÄMSTÄLLDHET MELLAN MÄN OCH KVINNOR 50. konstaterar att arbetsvillkoren trots EU:s ansträngningar under lång tid fortsätter att utgöra en grundläggande skiljelinje mellan män och kvinnor till nackdel för de senare, nämligen genom indirekt diskriminering; begär att kommissionen inför en europeisk strategi som undanröjer denna ännu bestående ojämlikhet i enlighet med artikel 141 i EG-fördraget; uppmanar kommissionen att uttryckligen koncentrera sig på genomförandet av de existerande direktiv som berör jämställdhet och hanteringen av undantag mot principen om lika behandling, 51. uppmanar kommissionen att med större noggrannhet övervaka det nationella genomförandet av direktiven om lika behandling och där så krävs inleda överträdelseförfaranden i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget, understryker som en allmän regel att jämställdhet mellan män och kvinnor skall tillämpas på alla 52. plan enligt den princip som fastställs i artikel 3. 2 i EG-fördraget, uppmanar medlemsstaterna att öka kampen mot tvångsprostitution och mot den människohandel 53. som syftar till sexuellt tvångsutnyttjande, 54. påminner medlemsstaterna om att jämställdheten mellan män och kvinnor grundas på att var och en har full kontroll över sin hälsa och sina rättigheter sexuellt och fortplantningsmässigt sett, detta utan tvång, diskriminering eller våld, med den åtföljande tillgång till information och tjänster som detta kräver, LIKA RÄTTIGHETER FÖR FUNKTIONSHINDRADE konstaterar att 55. funktionshindrade personer i olika grad fortfarande utsätts för diskriminering runtom i Europeiska unionen på olika områden: vad gäller tillgång till varor och tjänster, tillträde till byggnader och när det gäller allmänt accepterande såsom återspeglat i vissa människors attityder, C 377/350 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 LIVSSTILAR OCH SAMLIVSFORMER 56. uppmanar medlemsstaterna att garantera lika rättigheter för ensamförsörjarfamiljer, ogifta par och par av samma kön som till traditionella par och familjer, särskilt vad avser beskattningen, ekonomiska förmåner, och sociala rättigheter, 57. noterar med tillfredsställelse att det juridiska erkännandet av samboende utan giftermål och obe- roende av kön blir allt vanligare i väldigt många medlemsstater; uppmanar medlemsstaterna att # i den mån detta inte redan skett # anpassa sin lagstiftning så att registrerade partnerskap för samboende av samma kön erkänns och medför samma rättigheter och skyldigheter som registrerade partnerskap mellan män och kvinnor, uppmanar de stater som ännu inte medger juridiskt erkännande att ändra sin lagstiftning så att utomäktenskapligt samboende erkänns, anser följaktligen att det är nödvändigt att snabba framsteg görs med avseende på ett ömsesidigt erkännande av de olika juridiska formerna av samboende som inte innebär äktenskap samt av rättsligt reglerade äktenskap mellan personer av samma kön, 58. konstaterar likväl att europeiska medborgare fortfarande får utstå diskriminering och lidanden, i sitt privatliv och i sitt yrkesliv, på grund av sin sexuella läggning; begär följaktligen att medlemsstaterna och de berörda europeiska institutionerna snarast rättar till dessa missförhållanden, 59. beklagar att vissa medlemsstater fortfarande har kvar en bestämmelse i sin brottsbalk om den ålder då samtycke till sexuellt umgänge äger giltighet som diskriminerar de homosexuella, liksom även andra diskriminerande bestämmelser, särskilt inom armén, fastän olika berörda mäniskorättsinstanser och Euro- paparlamentet har fördömt dessa bestämmelser och upprepar därför sitt krav om avskaffande av dylika bestämmelser, 60. konstaterar med tillfredsställelse att Förenade kungariket förbundit sig att ändra sin lagstiftning på detta område, men konstaterar med stor oro att Österrike fortsätter att tillämpa artikel 209 i sin brottsbalk vid trakasserier av homosexuella, uppmanar ännu en gång Österrike att avskaffa denna diskriminerande bestämmelse och att omedelbart bevilja amnesti för och frige alla personer som sitter fängslade på grund av denna bestämmelse, BIOTEKNIK OCH SKYDD AV DEN MÄNSKLIGA VÄRDIGHETEN anser att det är nödvändigt att fastställa etiska normer som grundas på respekten för människans 61. värdighet vid tillämpningen av biologi och läkarvetenskap, 62. påminner om den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och biomedicin och dess tilläggsprotokoll enligt vilken varje individ har rätt till sin genetiska identitet och mänsklig kloning är och måste förbli förbjuden; påminner likaledes om sin önskan att det inrättas en etisk kommitté inom Euro- peiska unionen, som skall se till att människans värdighet garanteras då genteknik används, 63. uppmanar medlemsstaterna att ratificera konventionen och tilläggsprotokollet så snart som möjligt, 64. anser att rätten till frihet från diskriminering (vad gäller hälsovård, försäkringar, sysselsättning eller annat) på grundval av en persons genetiska arv eller anlag är ytterst viktig och att de genetiska uppgifterna om en person endast får överlåtas till en tredje part efter det att den berörda personen först informerats om detta och gett sitt skriftliga samtycke därtill, Skyddet av ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter 65. framhåller att de sociala och ekonomiska rättigheterna uttryckligen skall ingå bland de grundläg- gande rättigheter som erkänns i den framtida stadgan om grundläggande rättigheter, tillsammans med fack- föreningars rättigheter och enskildas rättigheter gentemot fackföreningar, yrkar på att bekämpandet av analfabetism skall utgöra en prioritet eftersom det är en viktig faktor i bekämpandet av uteslutning; anser att bekämpandet av analfabetism skall beröra barn likaväl som vuxna eftersom rätten till utbildning är en av de grundläggande rättigheterna, oroar sig angående det utbredda våldet på arbetsplatser som sträcker sig från mobbing och sexuella 66. trakasserier till allvarligt fysiskt våld, 29. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 377/351 Torsdag 16 mars 2000 67. noterar att Europeiska unionen fortfarande år 1999 har 15,5 miljoner arbetslösa, dvs. 9 % av den aktiva befolkningen, och att omkring 40 miljoner personer lever under fattigdomströskeln, trots att fattig- dom och det utanförskap som följer därav är ovärdigt ett demokratiskt och utvecklat samhälle, yrkar på att man erkänner de allra fattigaste människorna rätten till att hjälpa varandra och förena sig; anser att man inte borde ekonomiskt bestraffa de personer som deltar i frivillig verksamhet, såsom sker i vissa av EU:s länder där föreningsaktivitet kräver ett tillstånd eller bestraffas, 68. begär därför att rätten till en anständig levnadsstandard, dvs. till tillräcklig social trygghet # och därigenom skydd mot allvarlig (ekonomisk) fattigdom, bostad, adekvat hälsovård och god utbildning, uttryckligen skall ingå i stadgan om grundläggande rättigheter, 69. uppmanar medlemsstaterna att genomföra en förebyggande strategi för att bekämpa den extrema fattigdom som särskilt drabbar arbetslösa, kvinnor, hemlösa och bostadslösa personer och personer utan uppehållstillstånd och som misskrediterar våra samhällen; denna strategi måste grunda sig på en effektiv tillgång för alla till alla grundläggande rättigheter och bör planeras, genomföras och utvärderas i samarbete med de befolkningsgrupper den berör, De mänskliga rättigheterna i kandidatländerna påminner om att Europeiska rådet i Köpenhamn tydligt angivit att ”kandidatlandet skall ha tillräck- 70. ligt stabila institutioner för att kunna garantera demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter”, gläder sig åt att den senaste kommissionsrapporten från oktober 1999 i stort betraktar de ansträng- 71. ningar som kandidatländerna gjort på området för de mänskliga rättigheterna som positiva, och att för- hållandena i fråga om de mänskliga rättigheterna har förbättrats i synnerhet i Slovakien, särskilt för den ungerska minoriteten, samt att dödsstraffet har avskaffats i flera andra länder, 72. beklagar likväl att rapporten uppger att: # respekten för de mänskliga rättigheterna och rättigheter för minoriteter trots vissa framsteg förblir mycket otillräcklig i Turkiet, # regeringen i Rumänien ännu inte lyckats ge tillräcklig hjälp till de mer än 100 000 föräldralösa barn som anförtrotts åt vårdinstitutioner, # att det zigenska folket fortfarande utsätts för social och ekonomisk diskriminering, så att nästan 80 % av romerna är arbetslösa och deras barn isolerade i egna skolsystem eller helt saknar tillgång till utbildning, anser att kommissionens kommande rapporter om kandidatländernas framsteg vad gäller de mänsk- 73. liga rättigheterna bör fästa större och mera systematisk uppmärksamhet vid: # kvinnors rättigheter, eftersom mycket talar för att de pågående reformerna, i avsaknad av adekvat kompensationspolitik, på ett oproportionerligt sätt placerar kvinnor i underläge, # avsaknaden, i många kandidatländer, av en adekvat lagstiftning eller politik för att ta itu med det sex- uella utnyttjande och våld som många barn utsätts för, # rättigheter för de personer i kandidatländerna som vägrar vapen av samvetsskäl, 74. begär att skyddet av de mänskliga rättigheterna och respekten för minoriteterna i kandidatländerna inte bara fortsätter att vara föremål för övervakning, utan att detta ges verklig prioritet i de förhandlingar som för närvarande förs med kandidatländerna, och om nödvändigt görs till ett strikt villkor för fullföl- jande av pågående ekonomiska program för dessa länder, 75. uppmärksammar att Turkiet har fått status som kandidatland, men betonar att anslutningsförhand- lingar inte kan påbörjas förrän de kriterier om de mänskliga rättigheterna som fastslogs i Köpenhamn har uppfyllts, C 377/352 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 76. uppmanar kandidatländerna att ratificera Europarådets samtliga konventioner om mänskliga rättig- heter och kräver att Bulgarien, Cypern, Estland, Ungern, Litauen och Rumänien avskaffar all straffrättslig lagstiftning som medför diskriminering av lesbiska och homosexuella, hävdar att Europeiska unionen kommer att anvisa anslutning av alla kandidatländer som i sin lag- 77. stiftning eller i praktiken inte garanterar att de mänskliga rättigheterna respekteras, III. Medel för att förstärka skyddet av de mänskliga rättigheterna inom Europeiska unionen 1. En europeisk politik för de mänskliga rättigheterna 78. understryker, med hänsyn till föregående konstateranden och till de framsteg som måste göras för att förbättra situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna inom EU, att själva trovärdigheten på detta område för Europeiska unionen inför hela det internationella samfundet är avhängigt en föredömlig respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen inom unionen och dess institutioner, 79. hoppas att de konkreta åtgärder som omnämns i del IV i Wien-förklaringen av den 10 december 1998 som syftar till att åstadkomma närmare samarbete mellan människorättspolitiken i medlemsstaterna även skall gälla inom unionen, 80. bekräftar sitt stöd till utarbetandet av en europeisk stadga om de grundläggande rättigheterna, base- rad på medlemsstaternas konstitutionella traditioner och de grundläggande rättigheter som garanteras genom Europakonventionen från 1950 och senare konventioner samt rättspraxis från Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna och olika andra källor, 81. anser det ytterst viktigt att den framtida stadgan om grundläggande rättigheter blir rättsligt bindande och verkställbar för att tillämpningen av denna skall bli effektiv; tror att denna stadga kommer att fylla sin uppgift väl om den fastställer en högre skyddsnivå för medborgarnas rättigheter än den som anges i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter och Europeiska konventionen om skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, 82. anser, mot bakgrund av det nya juridiska sammanhang som följer av Amsterdamfördraget samt inför ett eventuellt antagande av en europeisk stadga om grundläggande rättigheter och inrättandet av ett område för fri rörlighet, säkerhet och rättvisa, att arbetet för de mänskliga rättigheterna inom EU inte längre bör begränsas till endast rapporter och punktvisa sanktioner utan ingå i en verklig europeisk politik för de mänskliga rättigheterna som skall gälla i EU:s samtliga medlemsstater, 83. välkomnar i detta hänseende de lagförslag som lagts fram av kommissionen för att under artikel 13 i EU-fördraget bekämpa olika former av diskriminering, såväl i vardagslivet som på arbetsplatsen, inklusive dess förslag om att ta itu med diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung, 84. yrkar på att det skall inrättas ett europeiskt oberoende övervakningsorgan med ansvar för att effek- tivt övervaka skyddet av personuppgifter och rätten till privatliv i enlighet med artikel 286 i EG-fördraget, bedömer det följaktligen vara nödvändigt att kommissionen förfogar över de budgetmedel som 85. behövs för att man inom fem år skall kunna inrätta ett europeiskt område med frihet, säkerhet och rätt- visa, 86. understryker vikten av att involvera de icke-statliga organisationerna i skyddet av de mänskliga rätt- igheterna, något som är beroende av lämplig finansiering och ett välfungerande samarbete med kommis- sionen och, vad kandidatländerna beträffar, med Europarådet, FN och OSSE, 2. Faktiskt ansvar för de mänskliga rättigheterna 87. betonar behovet av att fastställa en exakt rangordning för rättsreglerna samt en lämplig definition och avgränsning av befogenheterna hos Europeiska gemenskapernas domstol, Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna och de nationella domstolarna, i syfte att undvika att olika rättsregler tillämpas, 29. 12. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 377/353 Torsdag 16 mars 2000 uppmanar medlemsstaterna att ge EU status som juridisk person så att unionen kan ansluta sig till 88. Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, 89. understryker likaledes betydelsen av att förstärka det rättsliga samarbetet och anmodar medlems- staterna att anta bestämmelser om att göra tidigare avtal om rättsligt samarbete, särskilt i fråga om delgiv- ning och erkännande av rättsliga och utomrättsliga akter, till gemenskapsfrågor, för att se till att de euro- peiska medborgarna åtnjuter ett väl fungerande rättssystem inom unionen, uppmanar de medlemsstater som inte fullt ut deltar i denna politik att göra det, så att deras med- 90. borgare kan garanteras samma rättigheter, 91. understryker den viktiga roll som utskottet för framställningar under många år har spelat genom att försvara medborgarnas rättigheter och bidra till medlemsstaternas genomförande av gemenskapslag- stiftningen, och uppmanar rådet att fullt ut bistå och delta i alla dess sammanträden där framställningar från medborgarna behandlas, särskilt när det handlar om allvarliga överträdelser av gemenskapslag- stiftningen från medlemsstaternas sida, anser att man bör precisera vilken roll som rådets årsrapport om de mänskliga rättigheterna skall 92. spela och att den bör innehålla dels en europeisk analys av utvecklingen av de mänskliga rättigheterna, inbegripet nationella minoriteters rättigheter, i de olika medlemsstaterna, dels strategier som gör det möj- ligt att utveckla en nationell och europeisk politik med ökad samstämmighet inom detta område, 93. uppmanar medlemsstaterna att snabbt ratificera konventionen om inrättandet av en internationell brottmålsdomstol, och att genomföra alla de bestämmelser som krävs för att de personer som begår brott mot mänskligheten inom en snar framtid inte skall kunna åtnjuta någon straffrihet på Europeiska unionens territorium, 94. anser att Europeiska unionen skall överväga att inrätta en oberoende europeisk byrå för de mänsk- liga rättigheterna, vilket förslogs vid Europeiska rådet i Köln; uppmanar kommissionen att undersöka om det är praktiskt möjligt att inrätta en sådan byrå, eller att utvidga befogenheterna för det nuvarande euro- peiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, föreslår att en sådan byrå systematiskt skulle övervaka människorättssituationen i Europeiska unio- 95. nen samt utvärdera hur de mänskliga rättigheterna integreras inom EU:s alla politikområden, 3. Utbildning och information 96. understryker den oersättliga roll som utbildning spelar för att skapa en anda av tolerans, och anmo- dar medlemsstaterna och Europeiska unionen att främja projekt som syftar till att förbättra utbildningen i medborgarkunskap, välkomnar de viktiga insatser frivilligorganisationerna gör för att öka toleransen och den internatio- 97. nella förståelsen genom interkulturell verksamhet, utbytesprogram inom utbildningen och liknande, 98. uppmanar medlemsstaterna att förstärka utbildningen inom ordningsmakten och hos fångvårds- personalen i fråga om respekt för de mänskliga rättigheterna och konflikthantering, och föreslår att den framtida europeiska polishögskolan, vars inrättande beslöts vid Europeiska rådets möte i Tammerfors, får ansvara för denna viktiga aspekt av utbildningen, 4. Ett större sammanhang 99. understryker att en förbättrad situation för de mänskliga rättigheterna, säkerhet för minoriteternas rättigheter, avskaffande av diskriminering och bekämpning av våld, utslagning och fattigdom, också måste ses i ett större sammanhang tillsammans med de europeiska målen för ekonomisk och social sammanhåll- ning och främjande av en hållbar tillväxt, i enlighet med artikel 2 i EG-fördraget, 100. understryker att förekomsten av extremistiska partier och organisationer liksom de ideologier dessa propagerar för utgör ett hot mot respekten för de mänskliga rättigheterna, kampen mot rasism och främlingsfientlighet samt mot demokratin i allmänhet; uppmanar EU-institutionerna att vara extra upp- märksamma på detta, C 377/354 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 29. 12. 2000 Torsdag 16 mars 2000 101. önskar att nästa betänkande från Europaparlamentet baserar sig på obestridliga och objektivt kon- trollerbara kriterier, som till exempel den exakta situationen vad gäller, och åtgärder vidtagna för, efterlev- naden av rättigheter som erkänns i den nationella lagstiftningen i varje enskilt land, tillkortakommanden vad gäller respekt för dessa rättigheter såsom de framgår av domslut fällda av domstolar i varje enskilt land, och en medlemsspecifik analys av varje fällande dom som Europadomstolen för mänskliga rättigheter i Strasbourg avgett, detta betänkande bör även bygga på FN-organens insatser vad gäller övervakningen av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, * * * 102. staternas och kandidatländernas regeringar och parlament. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, och till medlems- 9. Västsahara B5-0246, 0253, 0262, 0272 och 0278/2000 Europaparlamentets resolution om Västsahara Europaparlamentet utfärdar denna resolution # med beaktande av sina tidigare resolutioner om Västsahara, nämligen sin resolution av den 14 januari 1999 (1) och sin rekommendation till rådet av den 10 mars 1998 (2), # med beaktande av de senaste händelserna i förbindelse med självbestämmandeprocessen i Västsahara, # med beaktande av ordförandeskapets förklaring av den 21 juni 1999 i Europeiska unionens namn, # med beaktande av resolutionerna 1204 av den 30 oktober 1998, 1215 av den 17 december 1998 och 1282 av den 14 december 1999 och 1292 av den 29 februari 2000 från FN:s säkerhetsråd, A. B. C. Freden, stabiliteten och möjligheterna till ekonomisk integration och utveckling i Maghreb beror i stor utsträckning på en snabb och rättvis lösning av konflikten i Västsahara på grundval av de internatio- nella resolutionerna. Ett fullständigt genomförande av FN:s fredsplan, som omfattar anordnandet av en folkomröstning om självbestämmande, förblir det bästa sättet för att uppnå fred i området. FN och närmare bestämt FN:s trupper i Västsahara (MINURSO) har gjort stora ansträngningar för att identifiera de röstberättigade i denna folkomröstning, men trots detta kvarstår det allvarliga problem på detta område. D. Den ständiga uppskjutningen av folkomröstningen om självbestämmande är oroande och kan utgöra ett hot mot stabilitet, säkerhet och fred i Maghreb. E. Houstonavtalen från 1997 är mycket viktiga instrument för ett effektivt genomförande av FN:s freds- plan. F. Det är nödvändigt att Europeiska unionen stöder FN i arbetet med att anordna en folkomröstning om självbestämmande i Västsahara. G. Europeiska unionen måste stödja FN och James Bakers roll som medlare i egenskap av generalsekrete- rare Kofi Annans särskilda sändebud till Västsahara, och måste fortsätta att bevilja humanitärt bistånd till de västsahariska flyktingbefolkningarna. (1) EGT C 104, 14. 4. 1999, s. 112. (2) EGT C 104, 6. 4. 1998, s. 29