title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Beskæftigelse, økonomiske reformer og social samhørighed - hen imod et Europa kendetegnet ved innovation og viden»

eurovoc_concepts:
economic and social cohesion
economic reform
fight against unemployment
innovation
marginalisation
social security
vocational training

text: C 117/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beskæftigelse, økonomiske reformer og social samhørighed — hen imod et Europa kendetegnet ved innovation og viden« (2000/C 117/13) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 23. september 1999 under henvisning til forretningsor- denens artikel 11, stk. 4, artikel 19, stk. 1, og artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Beskæftigelse, økonomiske reformer og social samhørighed — hen imod et Europa kendetegnet ved innovation og viden«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Underudvalg om »Beskæftigelse, Økonomiske Reformer og Social Samhørighed«, som udpegede Peter Morgan til ordfører og Ursula Engelen-Kefer til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 9. februar 2000. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 370. plenarforsamling af 1. -2. marts 2000, mødet den 2. marts 2000, følgende udtalelse med 114 stemmer for og 5 hverken for eller imod. 1. Indledning Den 16. oktober 1999 opfordrede det 1. 1. finske og portugisiske formandskab andre til at komme med bidrag til det ekstraordinære møde i Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, hvor man skal diskutere »Beskæftigelse, økonomiske reformer og social samhørighed — hen imod et Europa kendetegnet ved innovation og viden«. ØSU er glad for at være blevet bedt om at bidrage til dette topmøde og for, sammen med Parlamentet, Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og arbejdsmarkedets parter, at være blevet invite- ret til det opfølgende forum på højt niveau, der skal afholdes i Portugal i begyndelsen af juni. 1. 2. Den 17. januar 2000 sendte den portugisiske premier- minister et brev til medlemmerne af Det Europæiske Råd, hvori problemerne skitseres. Herunder følger et uddrag af brevet: »EU står over for en ny fase i sin udvikling. « »Trods økonomiske opgangstider eksisterer der fortsat alvorlige sociale problemer såsom arbejdsløshed, social udstødelse og risikoen for en fremtidig ubalance i socialsikringssystemerne — der også afspejler mere fundamentale strukturelle vanskelig- heder, der stiller krav om dristige reformer. Disse vanskelighe- der forstørres af de uundgåelige udfordringer, som globalise- ring, teknologiske forandringer og en stadig ældre befolkning frembyder. EU’s sociale model kan kun bevares, hvis man udvikler nye konkurrencefaktorer og fornyer selve den sociale model. « »Portugal har formandskabet i 2000. Det er et passende tidspunkt for langsigtede overvejelser og beslutninger. Dette er formålet med det ekstraordinære møde i Det Europæiske Råd, som afholdes i Lissabon den 23. og 24. marts. Vi ønsker at ajourføre EU’s strategi for vækst, konkurrencedygtighed og beskæftigelse i forbedre den lyset af de nye vilkår samt europæiske beskæftigelsespagt. « »Der er et centralt spørgsmål, som jeg gerne vil tage udgangs- punkt i. Et nyt paradigme er under udvikling, nemlig en økonomi, hvor innovation og viden er den vigtigste kilde til nationernes, regionernes, virksomhedernes og borgernes velstand. Europa halter langt bagefter og bør definere sin egen vej hen imod en ny konkurrencedygtig platform, samtidig med at man bekæmper de nye farer for social udstødelse. Det er nødvendigt at kombinere innovation med social integration. « »Jeg mener, at det er på rette tid at definere et nyt strategisk mål for de næste ti år: at gøre EU til verdens mest dynamiske og konkurrencedygtige økonomiske område, der er baseret på innovation og viden og har de nødvendige forudsætninger for at fremme økonomisk vækst, skabe flere og bedre arbejdsplad- ser og udvikle større samhørighed. « »En økonomisk og social strategi med henblik på at forny grundlaget for vækst i Europa skal kombinere makroøkonomi- ske politikker med en modernisering af den sociale beskyttelse. « 1. 3. Det portugisiske formandskab har efterfølgende frem- lagt sit dokument af 12. januar 2000, der har titlen »Beskæfti- gelse, økonomiske reformer og social samhørighed — hen imod et Europa kendetegnet ved innovation og viden«. ØSU hilser dokumentet velkommen og ser positivt på 1. 4. de overordnede linjer i forslaget. 1. 5. ØSU støtter tanken om en »positiv strategi«. Denne udtalelse er også positiv. Vi støtter kravet om en vækstrate på mindst 3 % for hele EU. Den er muligvis nødt til at være større, hvis arbejdsløshed og social udstødelse skal bekæmpes. Vi er enige i, at det nu er vigtigt at fremme en kultur præget af dynamik og iværksætterånd og en kultur med øget social samhørighed. Vi mener også, at en økonomisk og social strategi, der skal modernisere vækstgrundlaget i Europa, er nødt til at kombinere makroøkonomiske politikker, økonomi- ske reformer og strukturpolitikker, politikker for aktiv beskæf- tigelse og en modernisering af den sociale beskyttelse. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/63 1. 6. ØSU’s reaktion bygger på den antagelse, at EU’s borgere er tilstrækkeligt innovative og foretagsomme til at skabe alle de nye faste job, vi har brug for. 1. 7. Hvad står i vejen for jobskabelse i Europa? Alt for få virksomheder har været i stand til at være innovative og udnytte vidensressourcerne. Kreativitet er et af menneskets mægtigste talenter. Hvorfor udnyttes dette ikke fuldt ud i Europa? Hvad er det nye paradigme? 2. 2. 3. Hvis det nye paradigme er et »resultat«, hvilke faktorer har så ført til dette, og hvilke faktorer kan føre til et tilsvarende resultat i EU? Der er intet definitivt svar på dette spørgsmål, men en række årsager kan udpeges. Disse spænder fra økono- miske og erhvervsmæssige til kulturelle, sociale og økologiske faktorer og behovet for bæredygtighed. 2. 3. Hvilke faktorer styrer det nye paradigme, og hvad kendertegner dette? Hvad styres den inflationsløse vækst af? Blandt de mest påfaldende elementer er: 2. Det nye paradigme — global konkurrence, der presser priserne ned på varer og tjenester i visse sektorer, 2. 1. Med begrebet »det nye paradigme« menes i konventio- nel sprogbrug vækst uden inflation, og det anvendes i forbin- delse med USA’s monetære politik. I praksis indebærer dette også højere beskæftigelse uden inflation, som den lavere arbejdsløshed i USA viser. Af sociale årsager ses USA ikke som nogen model for Europa. I en europæisk sammenhæng kan paradigmet fortolkes på følgende måde: — stærkest mulig økonomisk udvikling og mindst mulig social udstødelse og konflikt, — produktivitet, der endelig synes at være på vej ind i en ny dimension som følge af langsigtede investeringer i IT og telekommunikation, — kundskaber, hvor ændringer i efterspørgslen har bragt et fåtal af job i høj kurs, mens hovedparten af job for specialarbejdere og ufaglærte indtager en bundplacering på arbejdsmarkedet, — tilvejebringelse af et konkurrencedygtigt marked og samti- dig bevarelse af en konkurrencedygtig arbejdsmarkeds- model, — IT-styret omlægning, der har ført til henholdsvis ophævelse af lagdeling og udlicitering, der begge kan være deflatio- nære, — optimal udnyttelse af ny teknologi i en strategi, der er bæredygtig for de sociale og miljømæssige rammer og ressourcer, — udvikling af servicesektoren og overflytning af job til servicesektoren, — sikring af bæredygtighed samtidig med udviklingen af en deltagerorienteret kultur og en passende virksomhedskul- tur, der bygger på en kreativ tilgang til livslang uddannelse og solidaritet. 2. 2. I det nuværende EU er et sådant paradigme — økono- misk vækst, der også indbefatter social samhørighed, som fører til øget beskæftigelse, men uden inflation — det mest ønskelige resultat. 2. 2. 1. Sunde og optimistiske økonomiske rammevilkår fremmer strukturelle forandringer. Det er lettere at nedlægge arbejdspladser, der ikke længere er konkurrencedygtige, jo flere nye, varige arbejdspladser, der skabes i andre sektorer, og jo mere et jobskift indebærer udsigt til bedre arbejdsforhold. Det, som behøves, er derfor en økonomisk politik, 2. 2. 2. der også har til formål at sikre en vedvarende stigning i den almene efterspørgsel, som er større end fremgangen i produktiviteten. De nuværende problemer kan ikke overvindes ved at give afkald på økonomisk vækst. Vi er nødt til at nå i hvert fald det vækstmål på 3 %, der nævnes i formandskabets dokument. — mere fleksibel beskæftigelse med fokus på livsstil, både hvad angår geografisk beliggenhed og arbejdstid. Hvis ovennævnte faktorer forklarer, hvorfor inflation- 2. 4. strykket er blevet reduceret, hvilke forklarer så væksten? — Den dynamiske IT-erhvervssektor eller, mere korrekt, sektoren for informationssamfundsteknologi (IST) — her- under EDB-udstyr og -programmer samt tjenester, — den hastige vækst i informationsbaserede sektorer såsom medie- og finanssektoren som et direkte resultat af udvik- lingen inden for IST, — den tiltagende omdannelse af sektorer baseret på traditio- nelle aktiver, — væksten i venturekapitalsektoren og den hastige frem- komst af nye virksomheder, hvoraf mange udnytter ny teknologi, C 117/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 — politikken for en bæredygtig udvikling, der får stadig større indflydelse på tilpasningen af gamle sektorer og udviklingen af nye. 2. 5. De faktorer, der beskrives i punkt 2. 3 og 2. 4, har kun haft en positiv effekt på det nye paradigme på grund af en gunstig skatte- og finanspolitik, der har stimuleret og skabt mulighed for omfattende investeringer i informationstekno- logi. 2. 6. En væsentlig faktor i forbindelse med overgangen til det nye paradigme i USA er kapitalmarkedernes rolle. Den enorme vækst i teknologisektorens markedsværdi er blevet opnået ved en større omdirigering af investeringer. Den meget store vækst i venturekapitalfonde er et andet eksempel på denne nye fokus. Et lignende kapitalmarked eksisterer endnu ikke i EU. Indførelsen af euroen er en vigtig forløber, men markederne for egenkapital og venturekapital er fortsat under- udviklede. Nylige transaktioner henover grænserne i EU er en strømpil for udviklingen, men regeringer, banker, virksomhe- der og lovgivere er nødt til at have ambitioner og visioner om et fælleseuropæisk grundlag for det nye paradigme i EU. Man kan kun gøre det lettere at foretage grænseoverskridende finansielle transaktioner i Europa, hvis man anerkender, at en grænseoverskridende bevægelse af arbejdstagere ikke er mulig på samme måde som mellem de amerikanske stater. Den sociale dimension har derfor brug for en europæisk løsning. 2. 7. Disse vækst- og produktivitetsfaktorer påvirker igen de sociale, kulturelle og organisationsmæssige sider af erhvervs- livet. Tabel 1 afspejler indvirkningen af japanske produk- 2. 8. tionsmetoder, som det fremgår af bogen »The Machine that Changed the World« (1). Det anerkendes, at kunder skaber job, at mennesker er de vigtigste aktiver, og at arbejdstagere kun kan være fuldt effektive, hvis de får indflydelse. (1) Womack, James P. o. a. , »The Machine that Changed the World«, 1990, overs. til dansk: »Princippet der ændrede verden: trimmet produktion«, 1991. Tabel 1: Den gamle og den nye virksomhedsånd Gammel virksomhedsånd Ny virksomhedsånd Profit som første prioritet Tilfredse kunder som første prioritet Genstande er aktiver Mennesker er aktiver Tænkere og arbejdere er adskilt Arbejdere og tænkere er identiske Masseproduktion Trimmet produktion Separat markedsføring med uafhængige leverandører og kunder Integreret markedsføring med partnerskabsbaserede relationer med leverandører og kunder Organisation styret af hierarkier, adskillelse af funktionsområder Organisation baseret på teamarbejde, adskillige tværgående teams Præstationsmåling med henblik på kontrol, styret af finansielle motiver Præstationsmåling med henblik på fornyelse, bredere foranstaltninger Stordriftsfordele er vigtige Tidsmæssige fordele er vigtige Kilde: Hall, Source of Enterprise (1993), s. 281. 2. 9. Tabel 2 beskriver den nye organisationsmæssige etik, der er baseret på jobkvalificerende færdigheder, hurtig foran- dring og omfattende samarbejds- og belønningssystemer. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/65 Tabel 2: Ledelsesvalg Før revolution Efter revolution Livslang beskæftigelse Minimale risici ved forandring Ledelsen som modstander Snævert syn på hovedaktionærer Koncentrering af belønninger Fremhævelse af administrativ ekspertise Fokus på kontinuitet Livslang brugbarhed på arbejdsmarkedet Maksimalt potentiale for forandring Ledelsen som samarbejdspartner Nuanceret syn på hovedaktionærer Udspredning af belønninger Fremhævelse af teknisk ekspertise Fokus på løbende diskontinuitet Adskillelse og specialisering som nøglen til succes Holistisk tilgang til organisation Fragmenteret syn på arbejde og nye idéer Integreret syn på arbejde og nye idéer Opretholdelse af gamle regler Fornyelse af regler Kilde: Cannon, Welcome to the Revolution (1996), s. 18. 2. 10. Tabel 3 fremhæver især informationssystemers effekt på organisationskulturen. Dette er det nye paradigme i organisationsmæssig forstand. Tabel 3: Overgangen fra industrisamfundet til informationssamfundet Industrisamfundets organisationer Informationssamfundets organisationer Fokus på målelige resultater Fokus på strategiske spørgsmål via styrket medarbejderindflydelse Højt specialiseret vidensbase, der resulterer i kvalifikationer inden for et enkelt fagområde Tværfaglig vidensbase, der resulterer i kvalifikationer på tværs af mange fagområder Individuelt ansvar Ansvar som team Klart differentierede og segmenterede positioner, roller og ansvar inden for organisation Matrix-struktur med fleksible positioner, roller og svar Lineær »input-output«-tænkning om programmer Holistisk perspektiv på programplanlægning Reaktiv, når det drejer sig om at løse de løbende problemer — en kortsigtet fokus styret af, hvor meget det alt i alt vil koste Proaktiv: forudse problemer, inden de bliver til kriser; opnå en balance mellem kortsigtet pragmatisme og langsigtede mål Lokalt perspektiv præger programplanlægning Globalt perspektiv præger programplanlægning Hierarkiske, lineære informationsstrømme Mangesidet kontaktflade, opbygning af »grænseløse« informationsnet Fokus på kvantitative forskelle Fokus på kvalitative forskelle Produktionsanlæg og udstyr som mål for investeringer Udvikling af medarbejdere som mål for investeringer Effektivitet opnås vha. en metodisk fremgang Opnåelse af overlegen præstation styrkes af fælles værdier Initiativer til fornyelse opstår hos en ledende elite Initiativer til fornyelse opstår overalt Nutidsorienteret, man arbejder med det, man kender Fremtidsorienteret, man opererer på forkant med udviklingen Kilde: Hames, The Management Myth (1994). C 117/66 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 2. 10. 1. Eksistensen af et kreativt potentiale er i stigende grad nøglen til konkurrencemæssig fremgang. Traditionelt har det hovedsageligt været forbeholdt nogle få at udvikle nye løsninger. Men for at holde trit med en stadig hurtigere udvikling er det nødvendigt at mangedoble dette kreative potentiale. I den forbindelse er det afgørende, at man ikke blot fremmer grundlæggende viden og den nyeste teknologi; det er ligeså vigtigt at øge den specialiserede knowhow på alle områder. Det er derfor vigtigt at fremme integration på arbejdsmarkedet og vedvarende tilpasse og opgradere arbejds- kraftens færdigheder, hvis den europæiske økonomis innova- tionsevne skal forbedres. Innovation er en meget social proces, der først og 2. 10. 2. fremmest handler om mennesker og deres viden, kundskaber og kreativitet. Disse færdigheder bør få plads til at udvikle sig i samarbejds- og indflydelsesbaserede arbejdsmiljøer og ikke bremses af traditionelle hierarkier. Det vigtige er ikke blot at følge forskrifter, men at organisere produktionsprocessen på den bedst mulige måde. For at opnå dette er man nødt til at give medarbejderne indflydelse. Nye måder at tilrettelægge arbejdet på, f. eks. gruppe- og teamarbejde, gør det muligt at udnytte arbejdsstyrkens viden og færdigheder til fulde og udvide de ansattes muligheder for at agere og evner til at træffe beslutninger. Man kan derved kombinere øget produktivitet og konkurrenceevne med forbedrede arbejdsvilkår for medar- bejderne. Inddragelse af alle arbejdstagere forudsætter, at informations-, hørings- og medindflydelsesprocedurerne ud- vikles i virksomhederne og i servicesektoren. 2. 10. 3. Hvis innovation ikke blot anskues som en teknisk, men også som en social proces, forudsætter den dels en grundlæggende forandring af arbejdsstrukturer, dels fornyet overvejelse af arbejdstiden. Man er nødt til at finde nye løsninger, der forliger erhvervslivets målsætninger, arbejdsta- gernes behov og forbrugernes interesser. Virksomheder har store fordele ved den øgede produktivitet, som dette forårsager, mens arbejdstagerne nyder sikkerheden ved konkurrencedygti- ge job og bedre er i stand til at kombinere karriere og familieliv. Målet bør være at forlige alle interesser på en retfærdig måde og finde en ny balance mellem på den ene side erhvervslivets behov, hvad angår fleksibilitet, og på den anden side arbejdsta- gernes behov for større kontrol over deres tid og mulighed for at opnå social beskyttelse. Den strukturomlægning, der gennemføres nu, vil med tiden ændre normerne for arbejdsvil- kår. En omdefinering af »normal arbejdstid« kræver kollektive aftaler (og i visse tilfælde lovbestemmelser) for at garantere arbejdstagernes ret til social beskyttelse, men denne bør ikke selv blive til en hindring for beskæftigelse og konkurrenceevne. 2. 11. De forandringer, der skitseres i de tre tabeller, er vidtgående. Det er svært at gennemføre dem i store virksom- heder med traditioner. De kan meget lettere gennemføres i nye virksomheder, der ikke har nogen social og organisationsmæs- sig arv. Dette forklarer delvist visse nye virksomheders hastige vækst og succes. Udfordringen består i at opnå disse forandrin- ger i alle virksomheder. 2. 12. risici som nye muligheder. De hastige strukturelle forandringer indebærer såvel — Arbejdskraftintensive aktiviteter med benyttelse af en rela- tivt ufaglært arbejdsstyrke vil blive afløst af mere kapitalin- tensive erhvervssektorer med en mere faglært arbejdsstyrke og person- eller virksomhedsorienterede tjenester. — Et højere færdighedsniveau vil blive krævet af såvel nye arbejdstagere som af dem, der allerede er på arbejdsmarke- det. På samme tid vil »holdbarheden« af den fornødne viden være kortere, hvilket vil gøre det nødvendigt med stadig hurtigere reaktionsevne og tilpasning. Dette vil igen kræve en vidtgående ændring af, hvordan man uddanner faglærere. — Nye måder at tilrettelægge arbejdet på bør bl. a. omfatte større ansvar til arbejdstagere, så de lettere kan realisere deres potentiale. Bedre evner til problemløsning og sociale færdigheder vil være et krav selv på de laveste niveauer inden for organisationsstrukturen. — Jobskift, enten inden for en virksomhed eller mellem forskellige virksomheder, vil blive mere almindeligt. For mange går dette hånd i hånd med ringere ansættelsestryg- hed. Samtidig bliver nye, som regel mindre beskyttede, beskæftigelsesformer mere almindelige, f. eks. midlertidige kontrakter, deltidsbeskæftigelse, selvstændig beskæftigelse med status som »delvis« ansat osv. , hvilket gør det nødven- digt at udvikle og anvende strategier og investeringer, der giver arbejdstagerne mulighed for at tilpasse sig og tilvejebringer tilstrækkelig social tryghed. E´ n af de vigtigste forudsætninger for, at de strukturelle forandringer kan fungere, er, at de ledsages af social tryghed. — Mulighederne på arbejdsmarkedet for dårligere kvalificere- de arbejdstagere synes at blive stadig mindre. Dette vil medføre højere arbejdsløshed, lavere relative indkomster og større lønforskelle. Der er derfor behov for en passende politik for almen uddannelse, erhvervsuddannelse, efterud- dannelse og integration af langtidsarbejdsløse. De arbejds- tagere, der har vanskeligt ved eller ligefrem må opgive at tilpasse sig, vil møde flere hindringer for beskæftigelse. — Fattigdommen og den sociale udstødelse vil måske øges, og nye former for marginalisering vil ledsage de hastige strukturelle forandringer. Der er også dramatisk voksende, såvel direkte som indirekte, omkostninger ved social udstødelse. Både private og offentlige instanser, herunder virksomheder, er nødt til at gøre det til en af deres hovedopgaver at bekæmpe denne tendens via forskellige foranstaltninger, der skal sikre, at en politik for integration på arbejdsmarkedet prioriteres inden for alle områder. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/67 2. 13. En vedvarende forbedring af beskæftigelsessituatio- nen i Europa vil derfor også afhænge af, hvor dygtig man er til at fremme og på en socialt acceptabel måde omstille økono- mien, og hvordan man kan styrke virksomhedernes evne til innovation. 2. 14. Det er det portugisiske formandskabs klare hensigt at anvende det ekstraordinære topmøde i Lissabon til at frem- skynde og opprioritere indsatsen for større innovation og viden, der har været undervejs via regeringskonferencerne i Køln, Cardiff og Luxembourg. 3. 2. ØSU foreslår følgende dagsorden for Lissabon-topmødet: 3. 2. 1. T i l p a s n i n g a f d e n s o c i a l e m o d e l ( e l. d e t i l d e t n y e p a r a - s o c i a l e m o d e l l e r ) d i g m e : Selv om den sociale beskyttelse bevares, er det nødvendigt at tilpasse den sociale model i dens forskellige regionale former for at fjerne beskæftigelseshindringer, undgå social udstødelse især for i alle aldersgrupper, samt styrke lige muligheder, kvinder. Den vigtigste opgave for Det Europæiske Råd i 2. 15. Lissabon er at anlægge et strategisk syn på Europas situation i relation til det nye paradigme. Det igangværende cykliske opsving i økonomien kan blive brugt som undskyldning for ikke at træffe de afgørende foranstaltninger, der er nødvendige, hvis det cykliske opsving skal omsættes til strukturel fornyelse, som fører til en varig vækst i beskæftigelsen. 2. 16. ØSU er overbevist om, at Europa har den fornødne idérigdom, kreativitet, viden og foretagsomhed til at kunne udnytte det nye paradigme. Men vi må slippe disse evner løs. Det er nødvendigt at erstatte forhindringer med nye muligheder, straffeforanstaltninger med incitamenter. I løbet af de sidste ti år er europæisk erhvervsliv blevet liberaliseret. Vi må nu frigøre energien hos Europas mænd og kvinder. 3. På vej mod det nye paradigme — et innovations — og vidensbaseret samfund 3. 1. Lissabon-topmødets opgave er at fremskynde indfø- relsen af det nye paradigme. I en vis udstrækning fører allerede de igangværende »processer« i den retning. Et »kundskabernes Europa« har mange dimensioner, og en række fællesskabspoli- tikker er blevet udformet med henblik på at fremme dets udvikling. Viden er primært et resultat af videnskabelig og teknologisk forskning og bør struktureres på en hensigtsmæs- sig måde, så den lettere kan udbredes og udnyttes af den brede offentlighed. Informationsteknologien — som selv er et produkt af vidensboomet — er et redskab, der rummer mange muligheder for at udbrede viden: Beherskelse af denne teknologi er således et væsentligt skridt hen imod udviklingen af et kundskabernes Europa. Det, vi har brug for på Lissa- bon-mødet, er en forpligtelse til et begrænset antal meget synlige aktioner, der vil skabe de rette rammer for det nye paradigme samt fremskynde udviklingen hen imod det. De innovationen. foreslåede foranstaltninger skal sætte skub i foreslås det at Hvad det vidensbaserede samfund angår, fokusere på tilegnelse af kundskaber ved hjælp af information- steknologi. 3. 2. 2. G e n n e m f ø r e l s e a f e n m a s s e u d d a n n e l s e t e k n o l o - i n f o r m a t i o n s s a m f u n d e t s i g i e r : For at sikre beskæftigelsesegnethed og undgå social udstødelse bør der tages specifikke hensyn til hver enkelt generation af mænd og kvinder. 3. 2. 3. U d b r e d e l s e o g f r e m m e a f i v æ r k s æ t t e r - k u l t u r e n : Dette omfatter kundskaber og integration af alle på arbejdsmar- kedet, incitamenter til iværksættere og arbejdstagere og an- erkendelse af iværksætterkulturens sociale og økonomiske værdi. Med iværksættere menes grundlæggere og ledere af små og mellemstore virksomheder — herunder virksomheder inden for den sociale økonomi — der udforsker nye teknolo- gier og orienterer sig mod nye markeder. 3. 2. 4. H j æ l p t i l , a t e t a b l e r e d e v i r k s o m h e d e r k a n k o n v e r t e r e t i l d e t n y e p a r a d i g m e : Omfanget af de påkrævede forandringer fremgår af tabellerne og bemærkningerne i afsnit 2. 3. 2. 5. T i l p a s n i n g a f a l m e n e o g f a g l i g e u d - d a n n e l s e r t i l d e t n y e p a r a d i g m e : Selv om de almene og faglige uddannelser generelt er et vigtigt element i forbindelse med begrebet om det nye paradigme og specielt i forbindelse med beskæftigelsesegnethed, er det værd at bemærke, at det nye paradigme i USA er baseret på et generelt lavt uddannelsesniveau. I betragtning af støtten fra regeringer og virksomheder har EU på grund af det højere uddannelsesniveau mulighed for at satse på såvel kvalitet som kvantitet i forbindelse med jobskabelsen. Investering i menneskelig kapital er grundlaget for et samfund af innovation og viden. C 117/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 3. 2. 6. S i k r i n g a f e n b æ r e d y g t i g u d v i k l i n g m e d i n n o v a t i o n o g v æ k s t : Fuld tilpasning af EU’s økonomi og kultur til princippet om og rettesnoren for en bæredygtig udvikling indebærer vidtgående forandringer, brud på fundamentale områder og både teknologisk og adfærdsmæssig innovation. En sådan udvikling er i overensstemmelse med det nye paradigme. — I hvor vid udstrækning er forskellige barsels- og børnepas- ningsregler såvel som tilrettelæggelsen af arbejds- og familielivet til gavn eller skade for forældres beskæftigelses- muligheder? — Hvorfor forvandles cyklisk ledighed lettere til strukturel ledighed i visse modeller end i andre? Hvilke faktorer forhindrer genbeskæftigelse? ØSU tager det for givet, at EU-institutioner og 3. 3. medlemsstater i fuldt omfang vil involvere arbejdsmarkedets parter og andre samfundsorganisationer i gennemførelsen af beslutningerne fra Lissabon-topmødet. Deres deltagelse er afgørende for, at dette bliver en succes. — Hvad er sammenhængen mellem pensionsmidler og tidlig pensionering i visse medlemsstater? Kan denne sammen- kædning ophæves, så personer, der er gået på pension, kan genbeskæftiges, uden at dette skader deres pensionsmulig- heder? 4. Tilpasning af de sociale modeller 4. 1. ØSU’s betænkeligheder vedrører den del af social- og kulturmodellen, som omfatter ansættelse, tryghed i ansættel- sen, arbejdsløshed og pensionering efter ansættelsens ophør. En nylig analyse viser, at der i EU eksisterer en rhinsk, nordisk, mediterran og anglosaksisk model, som er forskellige, hvad angår rækkevidde, måde at I forbindelse med denne udtalelse er det vigtigt at anerkende, at disse forskelle faktisk giver forskellige resultater på mange forskellige skalaer, f. eks. fungere på og finansiering. — procentdel af mænd i beskæftigelse på forskellige alderstrin, — procentdel af kvinder i beskæftigelse på forskellige alder- strin, — procentdel af unge, der endnu ikke er i beskæftigelse, — andel af ældre i erhvervsaktiv alder, som er permanent udelukket fra arbejdsmarkedet, — osv. Uden at fokusere specifikt på en bestemt model kan vi 4. 2. stille visse generelle spørgsmål om, hvordan alle modellerne fungerer. — Hvorfor er så mange unge udelukket fra arbejdsstyrken i visse lande? Hvilke faktorer begrænser deres beskæftigelses- muligheder? — Hvorfor forsinker visse modeller de unges adgang til arbejdsstyrken i næsten 10 år — muligvis de ti år, hvor man har størst energi og inspiration? — Hvorfor fører visse modeller til flere job til enlige kvinder end enlige mænd, mens dette i andre modeller langt fra er tilfældet? — Hvad er de vigtigste årsager til fattigdom og social udstødel- se, og hvilken politik er bedst egnet til at fremme integra- tion af de svageste grupper? For at finde løsninger og svar på disse spørgsmål bør EU-top- mødet evaluere, hvordan processen med benchmarking og udveksling af god praksis fungerer. Forudsat at der føres en gunstig skatte- og finanspolitik, 4. 3. kan man opnå en yderligere stigning i beskæftigelsen, når der er fundet en god balance mellem foranstaltningerne til social beskyttelse og sociale forandringer. 4. 3. 1. Indførelsen af fleksibel arbejdstid og andre arbejds- tidsordninger, der er blevet vedtaget kollektivt, bør ikke kun afgøres af virksomhedernes profitorienterede kriterier for tilrettelæggelse af tid, men bør også give arbejdstagere af begge køn mere indflydelse på, hvordan deres individuelle arbejdstid er tilrettelagt. Mere fleksible arbejdstider øger virksomhedernes handlemuligheder, men de ansatte bør også i langt større udstrækning kunne forbedre koordineringen af deres arbejds- mæssige og private forpligtelser. Flere muligheder for de ansatte, hvad angår arbejdstid, åbner også op for nye beskæfti- gelsespolitiske strategier. 4. 3. 2. Hvad beskæftigelsesomkostningerne angår, opstår de største problemer i de modeller, hvor de sociale omkostninger dækkes ved hjælp af en skat på beskæftigelse. Der er behov for en velovervejet EU-reform af disse finansieringsstrukturer. 4. 4. Pensioner er et særligt problem i mange medlemsstaters sociale modeller. Forholdet mellem antallet af erhvervsaktive mænd og kvinder og mænd og kvinder i pensionsalderen bliver stadig mere skævt. Alligevel sænkes pensionsalderen, der er stor ungdomsarbejdsløshed, og den manglende finansie- ring af pensionsforpligtelser er et voksende problem og en potentiel årsag til højere sociale omkostninger. Alle tre problemer skal løses ved 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/69 på kort sigt: — at bruge tidlig pensionering til at reducere medarbejderan- tallet og skabe nye job for unge, på lang sigt: — at integrere de unge i arbejdsstyrken, — at vende tendensen til tidlig pensionering, — at ændre pensionsordningernes struktur og finansiering. Omsorg for de kommende generationer er vigtig for 4. 5. en fremtidig social model. Hvad angår børn, bør en politik for bekæmpelse af børneudnyttelse tage hensyn til den holistiske, forebyggende og proaktive tilgang, som foreslås i ØSU’s udtalelse om emnet (CES 976/98). ØSU roser i den forbindelse det portugisiske formandskab for dets målsætning om, at fattigdom blandt børn skal være udryddet senest år 2010, og ØSU giver sin fulde opbakning hertil. af de studier Som sammenlignende 4. 6. forskellige medlemsstaters beskæftigelsespolitik viser, kræves der en inte- greret strategi, der omfatter økonomisk politik, skattepolitik, strukturpolitik og arbejdsmarkedspolitik, hvis man skal opnå holdbare resultater i kampen mod arbejdsløshed. I denne policy-mix indgår også, at man skal sikre virksomheders og arbejdspladsers fremtid ved hjælp af strukturelle, organisations- mæssige og strukturelle innovationer i den private og den offentlige sektor. Der er brug for økonomiske og sociale innovationer i erhvervslivet i stedet for fantasiløse beslutninger om reduktion af personalestørrelse eller udflytning til lavtløns- områder. 4. 7. Det er indlysende, at det nye paradigme skal integrere den sociale model. EU bør holde fast ved sine allerede opnåede resultater. Samtidig bør man se på mekanismerne i de forskellige modeller. Vores måde at anskue disse spørgsmål på bør bygge på tilliden til, at hvis vi i det nye paradigme kan skabe et innovations- og vidensbaseret samfund, er vores evne til at skabe nye varige job betydelig. Den sociale model bør overvejende fokusere på at fastlægge rammer og social beskyttelse på en sådan måde, at alle arbejdstagere har de bedste muligheder for at udvikle og anvende deres kundskaber. I det nye paradigme bør den sociale model ikke være defensiv. Den skal være gennemtrængt af optimisme og en overbevis- ning om, at vore borgere er innovative. Uden dette hjælper ingen model. Samtidig med at man overvejer, hvordan de nuværende 4. 8. sociale modeller i EU bør tilpasses til det nye paradigme, er det i forlængelse heraf nødvendigt at tage stilling til, hvordan man hurtigt kan forberede tiltrædelseslandene i Østeuropa og andre steder på dette paradigme. Dette involverer naturligvis en reform af virksomhedsstrukturer såvel som passende og stimu- lerende sociale rammer. 4. 9. ØSU giver sin støtte til afsnit 4 i formandskabets dokument, hvor det hedder, at »(for) at kunne udnytte (vor) arbejdsreserve er det også nødvendigt at undersøge den europæiske sociale model nærmere. Den europæiske sociale model er en af grundpillerne i det europæiske projekt. Men to forudsætninger skal være opfyldt for, at den kan bibeholdes i den nuværende globaliseringskontekst: Dens økonomiske grundlag skal reformeres ved at opbygge nye konkurrencefak- torer, og selve den europæiske sociale models opbygning skal moderniseres. Derved vil der kunne skabes en ny syntese med øget beskæftigelse og større social sammenhæng. « 5. Den brede befolknings tilegnelse af informationssam- fundets teknologier 5. 1. Beherskelse og anvendelse af informationsteknologi er ikke bare vigtigt for uddannelse og arbejde. Der er tale om basale færdigheder i det 21. århundrede, der svarer til at kunne køre bil i det 20. århundrede. 5. 2. Under det 20. århundredes langsomme udvikling af massebilisme kunne de enkelte generationer tilegne sig køre- færdigheder, efterhånden som de fik brug for dem. Udviklingen af et internetbaseret informationssamfund vil ske i løbet af mindre end én generation. Derfor må der sættes skub i tilegnelsen af de nødvendige færdigheder, hvilket kræver initiativer fra såvel regeringernes som virksomhedernes side. 5. 3. Der er store sociale fordele forbundet med at gøre befolkningen fortrolig med Internet og e-mail. Der åbnes en helt ny verden af muligheder for ældre, handicappede og syge. Efter alt at dømme vil forbrugerne inden for en overskuelig fremtid opnå bedre service via e-handel end via de traditionelle distributionskanaler. Dette betyder formentlig også, at perso- ner, der ikke er fortrolige med Internettet, vil være svagere stillet end andre, hvilket indebærer, at en allerede eksisterende skævhed øges. 5. 4. Overordnet set må civilsamfundet vurdere de risici og muligheder, der er forbundet med informationsteknologien, således at udviklingen kan følge de sociale behov. Det er derfor nødvendigt med uddannelse og undervisning i informations- teknologiens muligheder og begrænsninger. Et virtuelt sam- fund kan ikke erstatte et virkeligt samfund. Hvordan skal den brede befolkning blive fortrolig med 5. 5. informationsteknologien? 5. 5. 1. Borgernes fortrolighed med informationsteknologi er ikke blot et spørgsmål om erhvervsuddannelse og opnåelse af færdigheder. Det drejer sig først og fremmest om at ændre tankegang. C 117/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 — Ændret tankegang for så vidt angår adgangsmulighederne informationer — til viden og information (stort antal hurtig adgang). 5. 6. Regeringerne anbefales følgende: — Ændret tankegang for så vidt angår muligheder for bear- bejdning af informationer og formulering af konklusioner. — Og endelig ændret tankegang for så vidt angår hver enkelt oplysnings objektive værdi, herunder navnlig i relation til vore dages behov for konstant filtrering af informationer og konstant kontrol af oplysningernes pålidelighed. Derfor er erhvervsuddannelse alene ikke tilstrækkeligt til at gøre borgerne fortrolige med informationsteknologi. Det er nødvendigt med bred, vedvarende undervisning. 5. 5. 2. Den generation, der er under 20, skal opnå færdighe- der i informationsteknologi via det almindelige uddannelses- system. Hvor lærernes kunnen, videreuddannelsen af lærere og skolernes udstyr endnu ikke lever op til standarden, må en forbedring opnås gennem lynprogrammer. I denne forbindelse skal de betydelige færdigheder, som mange elever har, an- erkendes og udnyttes. 5. 5. 3. De øvrige borgere bør gennemgå efteruddannelser og kurser. Ansvaret for gennemførelsen af sådanne forløb påhviler skolevæsenet og organer for livslang uddannelse. For at bevæge sig i ovennævnte retning kræves der helt klart direkte handling og tilpasninger. 5. 5. 4. Mange arbejdstagere får færdighederne på deres arbejdsplads. I mange medlemsstater har man specielle pro- grammer. Situationen forbedres yderligere af undervisningen af børn i skolen. Det skulle være muligt for skoler at undervise de forældre, der ikke bruger informationsteknologi på deres arbejdsplads. 5. 6. 1. At sikre kvaliteten af undervisningen i informations- teknologi i skolerne med den målsætning, at alle skal have disse færdigheder. Dette kræver tilførsel af store ressourcer, bl. a. til uddannelse af lærere. At 5. 6. 2. fremme ordninger vedrørende undervisning i informationsteknologi for den erhvervsaktive befolkning, om nødvendigt inden et reelt behov opstår. Alle arbejdstagere skal have mulighed for at erhverve disse færdigheder, og regeringer og virksomheder skal anlægge en realistisk synsvinkel og sikre dem denne mulighed. At 5. 6. 3. tilbyde beskæftigelsesorienteret undervisning i informationsteknologi for ledige, herunder personer, der har ladet sig pensionere, men som kan genindsluses på arbejdsmar- kedet. Det er også nødvendigt at tilbyde alternativer til det mindretal, der ganske enkelt ikke kan erhverve sig disse færdigheder. 5. 6. 4. At tilbyde lokal undervisning i informationsteknologi til personer, der har svært ved at få fodfæste på arbejdsmarke- det, og for ældre, handicappede og syge. Skal man nå alle, kan det også være nødvendigt at 5. 6. 5. tilbyde hardware mod en mindre eller slet ingen betaling. Fagforeninger og virksomheder kan bruge deres forhandlings- position til at købe billigt på de ansattes vegne. Lokalsamfundet (jævnfør 5. 6. 4) vil måske være nødt til at læne sig op ad regeringen eller en tredje part. Den nye tendens i retning af udvikling af let computerteknologi skulle billiggøre Inter- net-anvendelsen. 5. 6. 6. Medlemsstaterne kunne på Lissabon-topmødet for- pligte sig til at gennemføre disse aktioner. 5. 5. 5. En stor andel af den arbejdende befolkning lige under 60 er formentlig i mindre grad i berøring med og modtagelige over for informationsteknologi på deres arbejdsplads. Tidlig pensionering kan betyde, at informationsteknologien simpelt- hen er gået hen over hovedet på en del af denne generation. Et spørgsmål af særlig relevans i denne forbindelse er genindslus- ning af denne aldersgruppe på arbejdsmarkedet. 6. Iværksætterkulturen 6. 1. Topmødekonklusionerne skal anerkende iværksætte- riets og iværksætternes sociale og økonomiske rolle. Der er tale om en vigtig kanal for udnyttelse af teknologi, innovation og viden. 5. 5. 6. Mange over 60 er slet ikke kommet med i udvik- lingen. Uden adgang til informationsteknologi vil denne generation være socialt sårbar. Topmødet skal give sig i kast med at fjerne hindringer- 6. 2. ne for iværksætteri og fremme anerkendelsen af iværksætteriets sociale og økonomiske rolle. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/71 Aktioner til fremme af iværksætteri: ningen vedrørende e-handel hilses velkommen i dot-eu. ØSU glæder sig over Europe-initiativet (1) og meddelelsen om strate- gier for job i informationssamfundet (2), som Kommissionen for nylig har fremlagt med henblik på Lissabon-topmødet. 6. 2. 1. Alle skoler på alle niveauer skal gennemføre aktioner, der er relateret til iværksætteri. Erhvervsvejledere skal uddannes til at kunne formidle, hvilken udfordring og spænding der ligger i en karriere som selvstændig. Unge, der forlader uddannelsessystemet, skal være i stand til at blive iværksættere, endnu mens de er i 20’erne, hvor deres kreativitet er størst. 6. 2. 2. Skattemæssige ændringer, der kan stimulere iværk- sættere og deres ansatte, er nødvendige. Der må skabes et skattemæssigt miljø, som for alvor kan tiltrække risikovillig kapital. Alle disse tiltag skal tage sigte mod SMV’er og etablering af nye virksomheder. En »lovgivningsrevolution« bør startes med henblik 6. 2. 3. på at fjerne hindringerne for etablering og udvikling af virksomheder. Ved udgangen af 2000 bør antallet af papirer, der kræves for at kunne etablere en virksomhed, være reduceret til et absolut minimum i medlemsstaterne. 6. 2. 4. Virksomheder kan kun i mindre omfang beskæftige sig med lovgivning. De kan ikke blive ved med at forholde sig til nye regler år efter år. Selv større virksomheder har svært ved at følge med i den stigende strøm af administrative formaliteter, selvom deres omkostninger relativt set er lavere end SMV’ernes. Lovgivningsudviklingen for virksomheder, og navnlig for SMV’er, må vendes, og byrden må reduceres. 6. 2. 5. Politikerne må gøre en ihærdig indsats for at dæmme op for og vende den bølge af lovgivning, der strømmer ind over virksomhederne og samfundet som sådan. Da ministerier beskæftiger sig med bestemte delområder, kan de ikke vurdere den samlede lovgivningsmæssige byrde, erhvervslivet er pålagt af alle ministerier. Kommissionen og de fleste medlemsstater har beskæftiget sig med spørgsmålet i årevis, men med ringe effekt. Der er behov for en gennemgribende politisk indsats, hvis den skal have nogen virkning. Medlemsstaterne bør på Lissabon-topmødet atter forpligte sig til at gå ind i dette arbejde med effektiv overvågning og en klar tidsplan. Et SMV-charter, som flere på det seneste har slået til lyd for, ville være en synlig og effektiv metode til løsning af de fleste problemer på dette område. 7. De etablerede virksomheder og det nye paradigme 7. 1. Forandring er en konstant for erhvervslivet. Enhver virksomhed kan gå fallit. Markedskræfterne ændrer hele tiden reglerne. Virksomhederne må innovere for at overleve. 7. 2. Innovation er relevant på alle områder af en virksom- heds aktiviteter, det være sig forskning og udvikling, produkter og produktion, markeder og markedsføring eller service. For så vidt angår arbejdstilrettelæggelsen, er der særlig brug for innovation på det tekniske, strukturmæssige og sociale område. 7. 3. Innovation indebærer forandring. I det nye paradigme er forandring en konstant. Det må såvel erhvervslivet som samfundet og regeringerne acceptere. Virksomhederne må være mere fleksible og smidige, mindre stive og hierarkiske. 7. 4. Foranstaltninger: 7. 4. 1. De resterende skel mellem arbejdere og funktionærer må tages op til overvejelse, eftersom fleksible virksomheder kun ønsker én kategori af ansatte. Ifølge Amsterdam-traktatens artikel 13 skal forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering afskaffes. 7. 4. 2. Virksomhederne må sikre sig optimal konkurrence- mæssig fordel af informationssamfundets teknologier. Det kan føre til, at ledelsen bliver mindre hierarkisk organiseret, at arbejdstagerne får større ansvar, at der skabes nye job, og at gamle job flyttes andetsteds hen. Sådanne ændringer må gennemføres med finfølelse. Og for at mildne forandringernes skadevirkninger og fremme accepten af dem, må arbejdstager- ne have støtte fra staten, fagforeningerne og virksomhederne til omskoling og til at finde nye job. 6. 2. 6. Det er navnlig vigtigt ikke at kvæle e-handlen i fødslen. Den eksplosive vækst inden for dot-com-virksomhe- der er en vigtig kilde til innovation. De har brug for op- muntring. Kommissionens stærke ønske om at fremme lovgiv- (1) Europe — Et informationssamfund for alle, KOM(1999) 687 endelig udg. (2) KOM(2000) 48 endelig udg. C 117/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 7. 4. 3. En kvalificeret og fleksibel arbejdsstyrke bliver af afgørende betydning for det nye innovative arbejdsmarked. For øjeblikket er det kun et mindretal af arbejdstagerne, der har de nødvendige kvalifikationer til at tage den ny teknologi til sig, og de kan dermed sikre sig en større løn. Flertallet har ukvalificerede eller semikvalificerede job og har ikke så høj løn. Der bliver færre ukvalificerede og semikvalificerede job i fremtiden, og det bliver nødvendigt for alle arbejdstagere at udvikle deres fulde potentiale via uddannelse og efteruddan- nelse. 7. 4. 4. ØSU gentager sin opfordring til, at alle virksomheder og alle organer inden for den offentlige sektor i EU med over 1 000 ansatte på frivillig basis udarbejder en »rapport om ændringshåndtering«, hvori der oplyses om planlagte struktu- relle ændringer og skitseres en proaktiv strategi for ændrings- håndtering. (1) Arbejdstagerne og deres repræsentanter bør inddrages i udarbejdelsen og gennemførelsen af rapporten. 7. 4. 5. Med henblik på at foregribe og tage højde for sektoriel og regional økonomisk udvikling opfordrer ØSU også Kommissionen til at undersøge det betimelige i at oprette et Europæisk Observationscenter for Industrielle Ændringer. (2) 8. Uddannelsens tilpasning til det nye paradigme 8. 1. Uddannelsen bør (a) på individuelt plan: — give mulighed for at udfolde det personlige potentiale — sikre jobegnethed b) på nationalt plan: — give mulighed for at udfolde befolkningens potentiale — udvikle de kvalifikationer, som stilles til erhvervsliv og samfund efter det nye paradigme. En grundlæggende forudsætning for, at den enkelte 8. 2. fuldt ud kan udfolde sine personlige egenskaber, er, at skolen sætter vedkommende i stand til selv at forme sit liv, til at klare sig i samfundet og arbejdslivet og til at udvikle social kompetence og ansvarlighed. Fuld udnyttelse af den ny teknologis muligheder forudsætter først og fremmest god eller endog meget god beherskelse af elementær viden og elementære færdigheder som at kunne tale, læse, skrive og regne. Mangel på disse færdigheder er den vigtigste årsag til social udstødelse. Det moderne arbejdslivs udfordringer tillader (1) Se ØSU’s udtalelse om »Håndtering af ændringer — Gruppen af eksperter på højt plan om økonomiske og arbejdsmæssige følger af de industrielle ændringer — Endelig rapport«, EFT C 258, 10. 9. 1999. (2) Smst. for fremtiden ikke, at menneskelige kvalifikationsressourcer får lov til at ligge brak. I et videnssamfund må en omfattende handlingsplan til fremme af skrive-, læse- og regnefærdigheder- ne tillægges højeste prioritet. Indvandrere og etniske minorite- ter må vises særlig opmærksomhed. Hvis uddannelsessystemet 8. 3. lagde større vægt på at forberede de unge til arbejdslivet, kunne det få dem til at fokusere på deres personlige jobegnethed og desuden gøre dem opmærksom på mulighederne for at arbejde som selv- stændig eller drive virksomhed. Samtidig ville de unge kunne lære om erhvervslivets økonomiske og sociale bidrag og om dets forpligtelser over for samfundet. 8. 4. For at fremme lige muligheder i videnssamfundet er det vigtigt, at kvinder i højere grad får adgang til ny teknologi. I nogle medlemsstater har kvinderne stadig kun beskeden eller slet ingen adgang til denne teknologi under deres opvækst, hverken hjemme eller i skolen. Det må der rettes op på i fremtiden for at sikre lige muligheder for mænd og kvinder og for at forhindre, at kvinderne skubbes ud af arbejdsmarkedet. Kvinderne har hidtil nydt godt af servicesektorens ekspansion, men det må antages, at der fremover vil blive beskæftiget flere mænd på disse områder. Det skyldes bl. a. , at igangværende rationaliseringer inden for typiske kvindefag i servicesektoren skaber flere job for mænd i nye servicefag, som er tæt knyttet til produktionen. I den situation er det vigtigt for kvinderne at skaffe sig kvalifikationer, så de kan klare sig i disse fag, der vil vokse hurtigt i fremtiden. lade hensynet Det ville være en fejltagelse at 8. 5. til jobegnethed og arbejdspladsrelevante færdigheder svække den akademiske uddannelses status. Personer med store akademi- ske evner bør ideelt set have en akademisk uddannelse på det højeste niveau, før de påtager sig et job. Mange af erhvervslivets bedste hoveder har opnået førsteklasses akademiske resultater, før de gik ind i erhvervslivet. Veluddannede akademikere kan bidrage til alle aspekter af nationens liv, og der er brug for, at de spiller en ledende rolle i videnssamfundet. 8. 6. En økonomi, der satser på innovation og viden, må underbygges af naturvidenskab og teknologi. Der er brug for avanceret videnskabelig, teknisk og ledelsesmæssig kunnen og brug for, at den spredes bredt i arbejdsstyrken. Undervisningen i naturvidenskab og teknologi er ikke tilstrækkelig attraktiv. En ny måde at gribe undervisningen i og indlæringen af naturvidenskab og teknologi an på må prioriteres højt på alle uddannelsessystemets niveauer, og der må sikres bedre sammenhæng mellem de teoretiske, naturvidenskabelige studi- er og deres anvendelse i erhvervslivet. 26. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 117/73 8. 7. ØSU er for øjeblikket i gang med at udarbejde en udtalelse om Almenuddannelsens europæiske dimension: sub- indhold og perspektiver, hvori det fremsætter sine stans, forslag. I Lissabon bør EU forpligte sig til at forbedre den eksisterende arbejdsstyrkes kvalifikationer via medlemsstater- nes og virksomhedernes initiativer og til at arbejde for øget forståelse for og støtte til iværksætterkulturen. 9. 5. Udsigterne til en økonomisk og økologisk bæredygtig og samtidig socialt stabil fremtid forbedres, hvis det lykkes at opbygge og videreudvikle en bred basis af teknologisk og organisatorisk ekspertise. Det forudsætter bl. a. et funktionelt og effektivt innovationssystem, hvor samspillet mellem forsk- ning og uddannelse, mellem uddannelse, produktion og orga- nisation og mellem teknologioverførsel og statslig innovations- politik antager mange forskellige former. 9. Bæredygtig udvikling 9. 1. Det ville være vanskeligt at forestille sig et nyt paradig- me, som ikke omfattede bæredygtig udvikling. Paradigmet skal være »bæredygtigt«, og derfor må det bygge på innovation og viden. Blandt de vigtigste mål kan nævnes: 9. 1. 1. lands, til vands og i luften. Kontrol med og reduktion af affald og forurening til Bæredygtig anvendelse af 9. 1. 2. involverer landbrug, skovbrug, havebrug, byudvikling, dustri, transport, turisme og sport. jord og vand, hvilket in- 9. 5. 1. Det er også nødvendigt, at man i Europa stærkere end hidtil både i bredden og i dybden fremmer forskning og udvikling som investering i og grundlag for fremtidig innovation (1). Samtidig må man gøre de dermed forbundne jobmuligheder så attraktive, at de kan tiltrække de bedst egnede og få dem til at blive i Europa. Allerede i skolen må undervisningstilbuddene i de matematisk-naturvidenskabelige (og evt. også i de tekniske) fag udbygges og forbedres. 9. 6. Topmødet i Lissabon bør pålægge Kommissionen at analysere de problemer, der er nævnt i punkt 9. 1, i lyset af eksisterende EU-programmer og -planer, så Rådet kan overveje yderligere aktioner med henblik på at sikre, at det nye paradigme er bæredygtigt. Bæredygtighedsaspektet bliver en særlig udfordring i 9. 7. forbindelse med de nye medlemsstaters optagelse i EU. 9. 1. 3. Udvikling af bæredygtige brændstofressourcer og anvendelsen af organisk brændstof og andre knappe naturres- sourcer. 10. Staten og det nye paradigme 9. 1. 4. Produktionen af fødevarer til lands og i havet bør i højere grad tilpasses efterspørgslen og hensynet til bæredygtig- hed, og der bør lægges større vægt på kvaliteten i fødekæden. 10. 1. På baggrund af de problemer, der er belyst i denne udtalelse, og de mange initiativer fra medlemsstaternes side, som er beskrevet, er der grund til at spørge, om vi ikke også har behov for et nyt paradigme for staten. 9. 1. 5. Bedre balance mellem offentlig og privat transport byggende på et fornuftigere syn på fysisk planlægning og arealanvendelse. 9. 2. Øget viden giver mulighed for bedre at sikre bæredygtig udvikling. Der er muligheder både for offentlig og privat forskning, men offentlige initiativer er påkrævede. 10. 2. Tidligere tiders klassiske forestillinger om statens suverænitet som tjenesteyder må vige for tanken om et samarbejde mellem staten og samfundet. Borgerne venter af staten ikke bare overholdelse af gældende regler, men også ordentlige og effektive tjenesteydelser. 10. 3. En politik til modernisering af staten må — lægge større vægt på decentrale samarbejdsnetværk Der ligger store muligheder for jobskabelse i udvikling 9. 3. af teknologi med henblik på miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling. — i højere grad end hidtil tilgodese økonomiske effektivitets- kriterier. Det vil kræve både tekniske, industrielle, adfærdsmæssi- 9. 4. ge og kulturelle innovationer at nå de mål, der er nævnt ovenfor i punkt 9. 1. Succesrige innovationer må forventes at give eksisterende virksomheder et opsving og føre til oprettelse af nye små og mellemstore virksomheder. Medlemsstaterne må skabe egnede incitamenter (både gulerod og pisk), som kan fremhjælpe sådanne innovationer. i Dette indebærer bl. a. øget effektivitet økonomisk afvejning af alternative metoder. forvaltningen og (1) Se Kommissionens meddelelse »Mod et europæisk forskningsrum«, KOM(2000) 6. C 117/74 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 4. 2000 10. 4. Det bliver en overordentlig kompliceret og tidkræven- de opgave at reformere staten og den offentlige forvaltning. I en særlig udtalelse kan ØSU udarbejde forslag om, hvordan man skal gå til værks. Bruxelles, den 2. marts 2000. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0539/00 van Raffaele Costa (PPE-DE) aan de Raad. Bezoldiging ambtenaren van de Europese Investeringsbank (EIB).

eurovoc_concepts:
European Investment Bank
remuneration of work

formats: html pdf print

text: 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/3 Om het aantal vergaderingen met minder dan zes deskundigen en eenmalige vergaderingen vast te stellen zou per geval zoekwerk moeten worden gedaan, dat zeer veel tijd in beslag zou nemen en zeer veel zou gaan kosten. Gezien andere prioriteiten is de Commissie hier momenteel niet in staat toe. Hetzelfde geldt voor de volledige lijst van deelnemers aan vergaderingen die een reiskostenvergoeding hebben ontvangen, die de geachte afgevaardigde zou willen ontvangen. Hierbij komt nog dat de namen van deelnemers die niet persoonlijk als leden benoemd zijn, beschouwd dienen te worden als persoonsge- gevens in de zin van Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoons- gegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (2). In de Richtlijn is in artikel 7, onder a) bepaald dat namen alleen bekend worden gemaakt, indien de betrokkene (cid:132)daarvoor zijn ondubbelzinnige toestemming heeft verleend(cid:148). Om deze toestemming te verkrijgen, zou met de duizenden deelnemers aan de vergaderingen contact moeten worden opgenomen. (1) PB C 219 E van 1. 8. 2000, blz. 138. (2) PB L 281 van 23. 11. 1995. (2001/C 72 E/003) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0539/00 van Raffaele Costa (PPE-DE) aan de Raad (2 maart 2000) Betreft: Bezoldiging ambtenaren van de Europese Investeringsbank (EIB) Overwegende dat in de begroting van de Europese Investeringsbank (EIB) ongeveer 129 miljoen ecu wordt uitgetrokken voor de salarissen van de ongeveer 1 000 (om precies te zijn 998) ambtenaren van de instelling, dat in genoemd bedrag niet alleen bepaalde topambtenaren zijn inbegrepen, voor wie de uitgaven ongeveer 260 000 ecu (500 miljoen lire) per jaar zouden bedragen, maar ook de gewone administrateurs; richt ik de volgende vragen tot de Raad: 1. Hoe is de leiding van de EIB samengesteld? 2. Hoe staat het met salarissen en belastingen (brutobezoldiging en met inbegrip van de perks)? 3. Hoeveel salaris krijgen de topambtenaren gemiddeld (diegenen die in dienst zijn bij de EIB)? 4. 5. 6. 7. 8. 9. Is het waar dat voor de ongeveer 1 000 ambtenaren van de EIB de uitgaven (cid:129) berekend aan de hand van gemiddelden op elk niveau, de bezoldiging en lasten ten laste van de instelling (cid:129) jaarlijks 250 miljoen lire (ongeveer 130 miljoen €) bedragen, m. a. w. meer dan tweemaal zo veel als het gemiddelde in Europa voor bankpersoneel, dat jaarlijks circa 100 miljoen lire (minder dan 52 000 €) ontvangt? Is het waar dat de directieleden van de EIB in totaal 50 miljoen lire netto per maand ontvangen? Is het waar dat de directeuren-generaal 40 miljoen lire netto per maand ontvangen? Is het waar dat salarissen slechts tot op het niveau van afdelingshoofd openbaar zijn? Is het waar dat sommige administrateurs van de bank van de instelling uit hoofde van diverse functies ongeveer 500 000 (circa 1 miljard lire) per jaar betaald krijgen? Is de Raad niet van mening dat met ingang van 1 januari 2000 30 % op deze salarissen gekort zou kunnen worden? 10. Hoeveel hebben alle administrateurs en alle ambtenaren van de EIB in het jaar 1998 samen aan salaris ontvangen? C 72 E/4 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 6. 3. 2001 Antwoord (18/19 september 2000) De Raad vestigt de aandacht van het geachte parlementslid op het feit dat de Europese Investeringsbank, als bedoeld in artikel 266 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, wier leden de lidstaten zijn, rechtspersoonlijkheid bezit. De Bank valt onder een statuut; hieraan is een aan het verdrag gehecht protocol gewijd, waarvan artikel 8 bepaalt dat de Bank wordt bestuurd en beheerd door een raad van gouverneurs, een raad van bewind en een directie. De samenstelling van deze organen worden gepreciseerd in de artikelen 9, 11, respectievelijk 13 van het Protocol betreffende de statuten van de Bank. In hetzelfde statuut wordt bepaald dat de ambtenaren en bedienden van de Bank onder het gezag staan van de president. Zij worden door hem benoemd en ontslagen. De Raad verzoekt het geachte parlementslid derhalve contact op te nemen met de Europese Investerings- bank teneinde de nauwkeurige informatie te verkrijgen die hij wenst. (2001/C 72 E/004) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0554/00 van Theodorus Bouwman (Verts/ALE) en Karla Peijs (PPE-DE) aan de Commissie (29 februari 2000) Betreft: Werktijden cockpitpersoneel in relatie tot veiligheid van het vliegverkeer en de werking van de interne markt Het Nederlandse TV-programma Netwerk van 21 januari 2000 was gewijd aan de werktijden van cockpitpersoneel in vliegtuigen. Hierbij bleek dat zeer lange werktijden van veertien uur of meer geen uitzondering zijn. Dit geldt met name voor chartermaatschappijen. Recent onderzoek van het Duitse Instituut voor lucht- en ruimtevaart (DLR) uit Keulen heeft aangetoond dat te lange werktijden de veiligheid in gevaar brengen. Bij onafgebroken diensten van langer dan tien uur (cid:146)s nachts en twaalf uur overdag treedt oververmoeidheid en concentratieverlies bij het cockpitpersoneel op. Gelijksoortig onderzoek van de NASA in de VS heeft hetzelfde resultaat opgeleverd. Op basis daarvan is voor de gehele Verenigde Staten een maximum werktijd vastgesteld van tien uur (cid:146)s nachts en twaalf uur overdag. De regelgeving van de EU-lidstaten loopt uiteen. De regels van Nederland zijn ruim met een maximum van zestien uur en een uitloop bij onvoorziene omstandigheden van 1,5 uur. (cid:129) Zijn de onderzoeken van NASA en DLR bij de Commissie bekend? (cid:129) Is de Commissie het met ons eens dat het, gezien de uitkomsten van deze onderzoeken, onverant- woord is om cockpitpersoneel langer achter elkaar te laten werken dan aanbevolen door NSA en DLR? (cid:129) Is de Commissie het met ons eens dat het voor de goede werking van de interne markt van belang is dat alle lidstaten dezelfde op veiligheid gebaseerde werktijden hanteren? In de toelichting van het rapport-Smet (A5-0041/1999) over de wijziging van richtlijn 93/104/EG (1), betreffende een aantal aspecten van de organisatie van de arbeidstijd, staat onder punt 5 dat de Commissie heeft beloofd voor het vluchtpersoneel met een voorstel te komen. (cid:129) Zal de Commissie hierbij ook voorstellen de genoemde wetenschappelijke aanbevelingen over te nemen en vast te leggen in de richtlijn? Zo ja, wanneer zal dat gebeuren? (1) PB L 307 van 13. 12. 1993, blz. 18


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning nr 3448/93 om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter"

eurovoc_concepts:
agro-industry
competitiveness
export refund
trading operation

text: 26. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 117/51 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning nr 3448/93 om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter” (2000/C 117/10) Den 22 februari 2000 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 37 och 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Ekonomiska och sociala kommittén beslöt att utse José Marı´a Espuny Moyano till huvudföredragande med ansvar att bereda yttrandet. Vid sin 370:e plenarsession den 1–2 mars 2000 (sammanträdet den 2 mars 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 61 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster. 1. Sammanfattning av förslaget 2. Allmänna kommentarer 1. 1. Förslaget om ändring av förordning nr 3448/93 om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter är en följd av de jordbruks- avtal som ingicks inom ramen för Uruguayrundan och som begränsade de totala bidragsbeloppen. 1. 2. Den överenskomna begränsningen innebär att bidrags- beloppen för budgetåret 2000 får uppgå till högst 475 mil- joner euro, och från och med budgetåret 2001 till högst 415 miljoner euro. 1. 3. För att förhindra att företagen inom EU får försämrad konkurrenskraft föreslås med hänsyn till de redan tidigare begränsade bidragen att förfarandet för aktiv förädling skall bibehållas. 1. 4. För att bättre utnyttja bidragsbeloppen inrättas en förvaltningskommitté ”för övergripande frågor rörande handel med bearbetade jordbruksprodukter som inte omfattas av bilaga I”. Bryssel den 2 mars 2000. Kommittén ser positivt på förslaget och stöder inrättan- 2. 1. det av en förvaltningskommitté. 2. 2. Kommittén är oroad över konkurrenstrycket från om- världen på EU:s jordbruksproduktion och över den europeiska livsmedelsindustrins möjligheter att få tillgång till jordbruksrå- varor till världsmarknadspriser och bevara sin konkurrenskraft och ställning i världshandeln. 3. Särskilda kommentarer 3. 1. Kommittén anser att de små och medelstora företagen kan missgynnas inte bara därför att det är svårare för dem att få tillgång till information och förvaltningsresurser när det gäller handelssystemet, utan också därför att minskningen och koncentrationen av bidragen eventuellt kan hindra dem från att utnyttja bidragssystemet och förfarandet för aktiv förädling. Kommittén anmodar rådet att ta hänsyn till ovannämn- 3. 2. da synpunkter och att särskilt uppmärksamma de små och medelstora företagen för att undvika att de särbehandlas. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0628/00 af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet. Kosovo: Fastslåelse af sandheden om massemordene i januar 1999 i Racak ifølge en rapport fra Helena Ranta, EU-observatør i Pristina.

eurovoc_concepts:
Kosovo
common foreign and security policy
homicide
judicial inquiry

text: C 26 E/72 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 26. 1. 2001 sikre et hłjt beskyttelsesniveau for miljłet og de naturlige ressourcer og endelig c) at sikre fri oms(cid:230)tning af plantebeskyttelsesmidler og landbrugsprodukter i EF. I direktivet er der opstillet en positivliste over godkendte aktive stoffer, der efter grundig evaluering betragtes som sikre i forhold til menneskers og dyrs sundhed og miljłet. Det er imidlertid op til hver enkelt medlemsstat (subsidiaritet) at godkende de enkelte produkter og kontrollere om plantebeskyt- telsesmidlerne er i overensstemmelse med betingelserne i medlemsstaterne. Ifłlge direktivet kan medlemsstaterne kun godkende et plantebeskyttelsesmiddel, hvis de aktive stoffer, som det indeholder, findes p(cid:229) positivlisten, og hvis visse kriterier for effektivitet og sikkerhed for mennesker og miljłet er opfyldt. Disse kriterier er harmoniseret (de s(cid:229)kaldte ensartede principper) ligesom de oplysninger, virksomhederne skal freml(cid:230)gge, n(cid:229)r de ansłger om tilladelse. For alle aktive stoffer, der allerede var p(cid:229) markedet, da direktivet tr(cid:229)dte i kraft i juli 1993, findes der en undtagelse, der głr det muligt for medlemsstaterne at udstede godkendelser for plantebeskyttelsesmidler, som endnu ikke er p(cid:229) positivlisten, indtil den igangv(cid:230)rende gradvise reevaluering af alle disse aktive stoffer er gennemfłrt. Kommissionen vedtog forordning (EF) nr. 451/2000 af 28. februar 2000 om de n(cid:230)rmere bestemmelser for iv(cid:230)rks(cid:230)ttelsen af anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i R(cid:229)dets direktiv 91/414/E(cid:216)F (2), for at lette og fremskynde denne reevaluering. Dette direktiv omfatter en ordning med obligatorisk anerkendelse af en medlemsstats godkendelse, hvis landbrugs-, plantesundheds- og miljłbetingelserne (herunder de klimatiske betingelser) er sammenlignelige med betingelserne i en anden medlemsstat. Et andet spłrgsm(cid:229)l 4. i tilknytning til godkendelse af plantebeskyttelsesmidler er indholdet af disse midler i gartneriprodukter. EF(cid:146)s maksimalgr(cid:230)nsev(cid:230)rdier i gartneriprodukter er fastsat i bilagene til R(cid:229)dets direktiv 76/895/E(cid:216)F af 23. november 1976 (3) og 90/642/E(cid:216)F af 27. november 1990 (4) for en lang r(cid:230)kke pesticider. Disse gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier er g(cid:230)ldende i hele EF. Fasts(cid:230)ttelsen af disse gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier er en fortlłbende proces, som endnu ikke er afsluttet. For de kombinationer af pesticider og varer, for hvilke der endnu ikke er fastsat en EF-maksimalgr(cid:230)nsev(cid:230)rdi, er der ikke foretaget nogen harmonisering p(cid:229) medlemsstatsplan, og de enkelte medlemsstater kan fasts(cid:230)tte nationale gr(cid:230)nsev(cid:230)rdier. Der kan meget vel opst(cid:229) en situation, hvor brugen af et stof er godkendt i en medlemsstat, og der ogs(cid:229) findes en tilsvarende national gr(cid:230)nsev(cid:230)rdi i denne medlemsstat, mens der i en anden medlemsstat ikke foreligger nogen godkendelse, og der her findes en national gr(cid:230)nsev(cid:230)rdi p(cid:229) nul. Dette ville skabe en situation, hvor den anden medlemsstat legitimt kunne blokere importen fra den fłrste medlemsstat af produkter, der indeholder pesticidrester. I R(cid:229)dets direktiv 97/41/EF af 25. juni 1997 (5) er der fastsat en forligsprocedure p(cid:229) EF-plan for situationer, hvor bilaterale drłftelser mellem medlemsstaterne ikke har gjort det muligt at finde en lłsning p(cid:229) s(cid:229)danne handelstvister. (1) EFT L 230 af 19. 8. 1991. (2) EFT L 55 af 29. 2. 2000. (3) EFT L 340 af 9. 12. 1976. (4) EFT L 350 af 14. 12. 1990. (5) EFT L 184 af 12. 7. 1997. (2001/C 26 E/090) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0628/00 af Erik Meijer (GUE/NGL) til R(cid:229)det (2. marts 2000) Om: Kosovo: Fastsl(cid:229)else af sandheden om massemordene i januar 1999 i Racak ifłlge en rapport fra Helena Ranta, EU-observatłr i Pristina 1. Kan R(cid:229)det huske den rapport, ifłlge hvilken den serbiske armØ den 15. januar 1999 rykkede ind i Kosovo-landsbyen Racak og derefter bortfłrte 45 m(cid:230)nd, der tilhłrte den albanske befolkningsgruppe, og hvis lig blev fundet senere, og at denne r(cid:230)dselsgerning bl. a. har v(cid:230)ret anledning til den krig om Kosovo, der blev fłrt senere i 1999? 26. 1. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 26 E/73 Har R(cid:229)det kendskab til pressemeddelelsen fra marts 1999 af Helena Ranta, medlem af det team af 2. retsmedicinske eksperter fra Den Europ(cid:230)iske Union, som p(cid:229) anmodning af OSCE blev inddraget i Pristina, og som den 22. januar 1999 undersłgte 40 lig, hvori hun giver udtryk for alvorlig tvivl med hensyn til trov(cid:230)rdigheden af den p(cid:229) dav(cid:230)rende tidspunkt verserende version af de i spłrgsm(cid:229)l 1 n(cid:230)vnte massemord? Er R(cid:229)det i besiddelse af en mere detaljeret rapport fra Helena Ranta og hendes hold eller fra anden 3. officiel kilde om dette anliggende? Er denne rapport eller disse rapporter til r(cid:229)dighed for offentligheden? 4. Kan R(cid:229)det oplyse, om den udtrykkelige henstilling i Helena Rantas rapport om, at man fłrst błr foretage en tilbundsg(cid:229)ende politisk undersłgelse, fłr man kan danne sig et samlet billede af, hvad der er sket i Racak, blevet efterkommet? Hvis svaret p(cid:229) spłrgsm(cid:229)l 4 er bekr(cid:230)ftende, er resultaterne heraf tilg(cid:230)ngelige? I ben(cid:230)gtende fald, 5. hvorfor er disse henstillinger ikke blevet fulgt op? 6. R(cid:229)det kopier af autopsirapporterne over de civile ofre i Racak, som n(cid:230)vnes i Helena Rantas rapport? 7. Er R(cid:229)det, bl. a. af hensyn til en mindskelse af sp(cid:230)ndingerne i det p(cid:229)g(cid:230)ldende omr(cid:229)de, rede til at g(cid:229) ind for, at undersłgelsen af de virkelige begivenheder i forbindelse med massemordet i Racak forts(cid:230)ttes i s(cid:229) stor udstr(cid:230)kning som muligt, og at resultaterne heraf offentliggłres, selvom disse resultater m(cid:229)ske afviger en del fra den version, som er blevet offentliggjort p(cid:229) det tidspunkt, hvor ofrene blev opdaget? Svar (8. juni 2000) R(cid:229)det udtrykte i sin tid sin dybtfłlte harme over massakren i Racak. Det har noteret sig pressemeddelel- serne fra marts 1999, som understregede, at der ikke var nogen tegn p(cid:229), at ofrene var andet end ubev(cid:230)bnede civile borgere. Den 29. september 1999 udtalte den nyudn(cid:230)vnte anklager ved Den Internationale Krigsforbryderdomstol forts(cid:230)tte sine vedrłrende det Tidligere Jugoslavien Carla Del Ponte, at krigsforbryderdomstolen vil undersłgelser af forbrydelser beg(cid:229)et under den v(cid:230)bnede konflikt i Kosovo, og at hun er fast besluttet p(cid:229) at anl(cid:230)gge sag mod de ansvarlige ved retten i fłrste instans i Haag. S(cid:229) vidt formandskabet er orienteret, omfatter tiltalen mod Forbundsrepublikken Jugoslaviens (FRJ) pr(cid:230)si- dent Slobodan Milosevic, Serbiens pr(cid:230)sident Milan Milutinovic, FRJ(cid:146)s vicepremierminister Nikola Sainovic, stabschef i den jugoslaviske h(cid:230)r Dragoljub Ojdanic og Serbiens indenrigsminister Vlajko Stojiljkovic for mord, forfłlgelse og deportation i Kosovo, som blev bekr(cid:230)ftet den 24. maj 1999 af Den Internationale Krigsforbryderdomstol, ogs(cid:229) massakren i Racak. R(cid:229)det understreger, at EU-medlemsstaterne er fast besluttet p(cid:229) at samarbejde i fuldt omfang med Den Internationale Krigsforbryderdomstol og opfylde deres forpligtelser i henhold til de relevante resolutioner fra FN(cid:146)s Sikkerhedsr(cid:229)d. Som krigsforbryderdomstolens pr(cid:230)sident udtalte den 31. maj 1999, medfłrer disse forpligtelser ogs(cid:229), at alle de stater og organisationer, som er i besiddelse af oplysninger vedrłrende forbrydelser, der angives at v(cid:230)re beg(cid:229)et inden for domstolens kompetenceomr(cid:229)de, skal stille oplysningerne til r(cid:229)dighed for anklageren. R(cid:229)det modtog rapporten fra de retsmedicinske eksperter og opfyldte sin forpligtelse ved at videregive autopsirapporterne vedrłrende massakren i Racak til Den Internationale Krigsforbryderdomstol under Tysklands formandskab i fłrste halvdel af 1999. R(cid:229)det finder det ikke passende at udtale sig yderligere om en verserende retssag. (2001/C 26 E/091) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0632/00 af Mar(cid:237)a Ayuso GonzÆlez (PPE-DE) til Kommissionen (3. marts 2000) Om: De sociale og łkonomiske fłlger af reduktionen af eksportrestitutioner for produktions- og forarbejd- ningssektorerne Kan Kommissionen oplyse, hvilke fłlger reduktionen eller afskaffelsen af eksportrestitutioner vil f(cid:229) for hvert enkelt landbrugsprodukt inden for produktions- og forarbejdningssektorerne, og er der planer om at indfłre alternative ordninger eller en eller anden form for stłtte til afhj(cid:230)lpning af fłlgerne heraf?


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno y por el que se deroga el Reglamento (CE) nº 820/97»

eurovoc_concepts:
beef
health control
labelling
meat product
third country

text: 26. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 117/47 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establece un sistema de identificacio´ n y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 820/97» (2000/C 117/09) El 12 de noviembre de 1999, de conformidad con el artı´culo 152 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´ n de Agricultura, Desarrollo Rural y Medio Ambiente, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 9 de febrero de 2000 (ponente: Sr. Evans). En su 370o Pleno de los dı´as 1 y 2 de marzo de 2000 (sesio´ n del 2 de marzo), el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 64 votos a favor, 3 en contra y 3 abstenciones el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n (1) El nuevo sistema de identificacio´ n y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno se basa en dos propuestas. La primera (2) [99/0205 (COD)], que fue examinada por el Consejo y el Parlamento en diciembre de 1999, so´ lo amplı´a las actuales disposiciones facultativas, en razo´ n de las dificultades que la mayor parte de los Estados miembros han encontrado a la hora de aplicar plenamente el sistema requerido de identificacio´ n de los animales de la especie bovina. El Consejo no acepto´ los cambios propuestos por el Parlamento, pero se mostro´ de acuerdo en la necesidad de adelantar la fecha de entrada en vigor, y la Comisio´ n intervino, de conformidad con el artı´culo 19, para prorrogar la situacio´ n actual hasta el 1 de septiembre de 2000. Sin embargo, el 21 de diciembre de 1999, el Consejo aprobo´ el Reglamento (CE) no 2772/1999 por el que se aprueban las normas generales de un sistema obligatorio de etiquetado de la carne de vacuno (3). 1. 1. La segunda propuesta [99/0204 (COD)] sugiere la introduccio´ n por fases de un sistema obligatorio de identifica- cio´ n, registro y etiquetado, al tiempo que prevé un sistema paralelo de etiquetado facultativo. De conformidad con las decisiones adoptadas en diciembre de 1999, esta propuesta debera´, ahora, entrar en vigor antes del 1 de septiembre de 2000. 1. 2. La primera fase de este proceso requerirı´a que, a partir del 1 de septiembre de 2000, todos los agentes econo´ micos y las organizaciones que comercialicen carne de vacuno fresca o congelada la etiqueten con arreglo a las siguientes indicaciones: (1) Se han tomado como referencia los siguientes documentos: — COM(1999) 486 final — Informe de la Comisio´ n al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la situacio´ n relativa a la aplicacio´ n de los sistemas de etiquetado de la carne de vacuno en los distintos Estados miembros; — COM(1999) 487 final — Propuestas 99/0204 (COD) y 99/0205 (COD), y — COM(1999) 487 final/2 — Corrigiendo al artı´culo 22 bis de 99/0204 (COD). (2) Se recoge en el orden del dı´a del Pleno de los dı´as 8 y 9 de diciembre de 1999. (3) DO L 334 de 28. 12. 99, p. 1. — co´ digos individuales de rastreo, que podra´n ser el nu´ mero de identificacio´ n del animal del que proceda la carne o el nu´ mero de identificacio´ n correspondiente a un grupo de animales; — la regio´ n, Estado miembro o tercer paı´s en el que se encuentre el matadero o la sala de deshuesado; — el nu´ mero de autorizacio´ n del matadero o de la sala de deshuesado; — la fecha del sacrificio del animal; — la categorı´a de animal o animales (no definida en la propuesta); — el perı´odo mı´nimo de maduracio´ n ideal. La segunda fase propuesta, con efecto a partir del 1 de la indicacio´ n obligatoria en las 1. 3. enero de 2003, introducira´ etiquetas de: — el Estado miembro, la regio´ n, la explotacio´ n o el paı´s tercero de nacimiento; — el Estado miembro, la regio´ n, la explotacio´ n o terceros paı´ses en que haya tenido lugar el engorde; — el Estado miembro, la regio´ n, la explotacio´ n o el paı´s tercero en que haya tenido lugar el sacrificio; — el Estado miembro, la regio´ n, la explotacio´ n o el paı´s tercero en que haya tenido lugar el deshuesado. La propuesta también debera´ autorizar el uso de 1. 4. algunas precisiones geogra´ficas de mayor alcance, por ejemplo, cuando las indicaciones antes mencionadas se dan en: — uno o varios Estados miembros, en cuyo caso se utilizara´ la mencio´ n «Origen: CE»; — un paı´s tercero y la CE, en cuyo caso se utilizara´ la mencio´ n «Origen comunitario y no comunitario»; — uno o varios terceros paı´ses, en cuyo caso se utilizara´ la mencio´ n «Origen no comunitario». C 117/48 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 4. 2000 1. 5. La propuesta incluye también las normas generales de conformidad con las que los sistemas de etiquetado facultati- vos, supervisados por una autoridad competente y que exigen controles verificables de identificacio´ n, podra´n funcionar al mismo tiempo que los sistemas obligatorios. Estos sistemas facultativos podra´n aplicarse a la carne de vacuno de la UE y de terceros paı´ses. 2. Observaciones generales 2. 1. Cuestiones jurı´dicas 2. 1. 1. Se sigue discutiendo sobre el fundamento jurı´dico de la propuesta de Reglamento. Aunque sigue pendiente la sentencia del asunto por el que la Comisio´ n y el Parlamento Europeo llevaron al Consejo ante el Tribunal de Justicia por la utilizacio´ n del antiguo artı´culo 43 del Tratado como funda- mento del actual Reglamento (CE) no 820/97, la Comisio´ n considera que el artı´culo 152 del Tratado de Amsterdam es el fundamento adecuado. 2. 1. 2. Las disposiciones de aplicacio´ n del artı´culo 22, que habilitan a la Comisio´ n para efectuar el seguimiento y garanti- zar la aplicacio´ n del Reglamento, requieren que, en ciertas circunstancias, la Comisio´ n solicite la decisio´ n o la asistencia del Comité Veterinario Permanente (1). 2. 2. Objetivos polı´ticos 2. 2. 1. El Comité sen˜ ala que los objetivos polı´ticos de la propuesta de Reglamento son complejos. En la parte expositiva se aducen no menos de 33 «considerandos». El Comité estima que los argumentos principales son los siguientes: — reforzar la confianza del consumidor en la carne de vacuno; — permitir a las autoridades veterinarias que lleven a cabo controles adecuados tanto de los animales de la UE como de los importados, con el fin de luchar contra las epizootias; — garantizar que para toda la carne de vacuno ofrecida en venta al por menor pueda localizarse el transformador, el matadero e incluso la granja de origen; — facilitar el intercambio ra´pido y preciso de datos entre los distintos Estados miembros y la colaboracio´ n con la Comisio´ n en el seguimiento y rastreo de los traslados de animales de la especie bovina; — reforzar la gestio´ n de algunos regı´menes de ayuda comuni- tarios; — evitar la imposicio´ n excesiva de cargas administrativas a los productores; — dotar de la ma´xima transparencia al mercado de la carne de vacuno. (1) Corrigiendo COM(1999) 487 final /2 referencias. 2. 2. 2. Los debates en el Comité han suscitado serias dudas sobre si es razonable combinar en un u´ nico Reglamento tanto las medidas jurı´dicas y administrativas destinadas a garantizar la seguridad en los controles veterinarios y de salud pu´ blica como las normas de etiquetado que debera´n ayudar a los consumidores. En efecto, el Tı´tulo I consta de disposiciones cuyo u´ nico objetivo es garantizar la rastreabilidad de los animales (marcas auriculares, gestio´ n de registros, pasaportes, bases de datos informatizadas), mientras que el Tı´tulo II recoge normas de etiquetado (nu´ meros de autorizacio´ n del matadero y de la sala de deshuesado, categorı´a de animal, fecha de sacrificio, perı´odo de maduracio´ n ideal) que, en parte, preten- den ser una ayuda a su puesta en pra´ctica y facilitar al consumidor una informacio´ n u´ til y con garantı´as. 2. 2. 3. El Comité se declara resueltamente partidario de dar prioridad a la salud pu´ blica y al objetivo de poner en marcha los nuevos sistemas lo ma´s ra´pidamente posible. A este respecto, el Comité toma nota de que el Parlamento se nego´ a prorrogar ma´s alla´ de septiembre de 2000 los sistemas facultativos de conformidad con el Reglamento (CE) no 820/97. Teniendo en cuenta los problemas pra´cticos que han surgido en algunos paı´ses para elaborar las bases de datos, sera´ necesario que las autoridades competentes realicen esfuerzos considerables para cumplir el calendario acelerado. 2. 2. 4. El Comité manifiesta también su preocupacio´ n por el hecho de que la cadena de suministro desde las explotaciones hasta los consumidores sea tan extensa y se caracterice por diferencias de organizacio´ n y pra´cticas en cada uno de los Estados miembros. El Comité considera muy importante que los controles especificados en las propuestas se lleven a cabo efectivamente en todos los puntos de la cadena de suministro en todos los Estados miembros. La Comisio´ n reconocio´ 2. 2. 5. los problemas especı´ficos que plantea el tratamiento de la carne de vacuno o de los productos a base de carne de vacuno importados de terceros paı´ses en los que puede no estar disponible toda la informacio´ n prevista para la carne de vacuno de la UE. La Comisio´ n propone solucionar este problema con una excepcio´ n que permita la utilizacio´ n de la indicacio´ n «Origen no comunitario» o «Sacrificado en: [nombre del tercer paı´s]», de acuerdo con la normativa de la OMC. El Reglamento propuesto no incluye las medidas administrativas destinadas a garantizar que la carne de vacuno importada cumpla la preceptiva normativa sanitaria. 2. 2. 6. Para terminar, el Comité sen˜ ala su preocupacio´ n por el gran nu´ mero de disposiciones divergentes que se aplican al etiquetado de alimentos, a las que la legislacio´ n propuesta an˜ ade una complicacio´ n ma´s. El Comité insta a la Comisio´ n a que, en el marco de su programa de seguridad alimentaria y en interés de la seguridad de los consumidores, actu´ e con urgencia para garantizar una mayor simplicidad y pertinencia en el etiquetado de los alimentos. 26. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 117/49 3. Observaciones especı´ficas El principal objetivo del Reglamento es el bienestar 3. 1. general y la salud pu´ blica. Por ello, el Comité se pronuncia a favor de que se revise la repercusio´ n de los costes, que hasta ahora recae exclusivamente en los productores. 3. 2. Cuestiones de etiquetado 3. 2. 1. A juicio del Comité, el origen de los animales debe figurar desde el principio en la etiqueta, a la vista de los la Comisio´ n propone que esta consumidores. En cambio, medida no sea obligatoria hasta la segunda fase, a partir del 1 de enero de 2003. El Comité ha examinado muy atentamente la cues- 3. 2. 2. tio´ n de la indicacio´ n en la etiqueta del nu´ mero de autorizacio´ n del matadero y la sala de deshuesado. Cualquier informacio´ n pertinente es u´ til para los consumidores y se incrementa su confianza si pueden comprobar, al leer la etiqueta, que el producto se ha sometido a un riguroso sistema de rastreabili- dad. Por tanto, el Comité apoya esta disposicio´ n. 3. 2. 3. El Comité ha sometido también a profundo debate la propuesta de que la etiqueta incluya la mencio´ n del «perı´odo de maduracio´ n ideal» de la carne de vacuno. La inclusio´ n de esta caracterı´stica, relacionada con la calidad de la preparacio´ n y el sabor de la carne de vacuno, resulta sorprendente en unas etiquetas que, segu´ n se supone, esta´n relacionadas con la seguridad y la rastreabilidad. La maduracio´ n es una cuestio´ n compleja, relacionada con algo ma´s que con el perı´odo transcurrido desde el sacrificio del animal. Se trata de una cuestio´ n relacionada también con las circunstancias en el momento del sacrificio, la temperatura y las condiciones en que tiene lugar el almacenado, ası´ como con otros factores relacionados con la manipulacio´ n del producto desde el matadero hasta el consumidor. La informacio´ n sobre los para´metros de calidad (como la maduracio´ n de la carne de vacuno) so´ lo debe ofrecerse en principio con cara´cter voluntario. 3. 2. 4. A pesar de lo afirmado en el punto 2. 2. 2, el Comité considera que la confianza del consumidor se vera´ reforzada con la mencio´ n de la categorı´a de animal del que procede la carne. 3. 3. A´ mbito de aplicacio´n del Reglamento 3. 3. 1. La Comisio´ n ha reconocido que, a la hora de aplicar la legislacio´ n a los pequen˜ os minoristas y a la comercializacio´ n agraria directa, surgen problemas pra´cticos. Aunque en la pra´ctica muchos de estos comercios compran sus productos a un solo productor o mayorista, muchos de ellos también adquieren productos de varias fuentes y pueden vender cortes de diferentes animales de acuerdo con las preferencias del consumidor. Siempre que los procedimientos de identificacio´ n y registro se apliquen y supervisen correctamente, esta pra´ctica no implica riesgos adicionales para el consumidor y cabe argumentar que los pequen˜ os minoristas que cortan en sus tiendas conforme a las preferencias del cliente deberı´an estar exentos de la carga que representa el etiquetado. Sin embargo, no apoyamos en principio una exencio´ n de este tipo; en nuestra opinio´ n, los pequen˜ os minoristas deben disponer de la posibilidad de informar a sus clientes sobre el origen de la carne de vacuno por medio de carteles en sus tiendas. 3. 3. 2. En el artı´culo 14 se exime del pleno cumplimiento de las disposiciones de etiquetado a la carne de vacuno picada, recortes de carne de vacuno o trozos de dicha carne, y a partir del 1 de enero de 2003, sera´ necesario que se mencione la regio´ n, el paı´s y si es de origen comunitario o no comunitario. El Comité considera en principio que esta excepcio´ n no es coherente con los objetivos de salud pu´ blica que constituyen el nu´ cleo del Reglamento propuesto. Resulta claro que la rastreabilidad es una cuestio´ n de importancia cuando se trata de productos de origen mixto. No obstante, esta´ persuadido de que en esta fase es inviable imponer requisitos de etiquetado ma´s estrictos. Debe aceptarse que muchos de los animales utilizados en este sector de la industria de la carne de vacuno (entre los que figuran las vacas lecheras) pueden haber nacido antes de que se aplicaran sistemas de identificacio´ n efectivos y verificables. Ha de aceptarse también que el comercio de estos productos es complejo y que tienen una importancia considerable para los consumidores y para el sector de los alimentos preparados. No obstante, se pide a la Comisio´ n que dé prioridad a la resolucio´ n de estos problemas y que presente nuevas propuestas antes de enero de 2003. 3. 4. Deteccio´n de la EEB El Comité recomienda que en el Reglamento se incluya la obligacio´ n de utilizar una prueba aprobada oficialmente por la UE para detectar la EEB en todo el ganado bovino sacrificado una vez se disponga de dicha prueba. Habrı´a que acelerar la investigacio´ n para conseguir dicha prueba. 4. Conclusiones 4. 1. El Comité respalda con firmeza el objetivo de introducir controles sanitarios ma´s estrictos en la produccio´ n, transfor- macio´ n y comercializacio´ n de carne de vacuno para consumo humano. Concuerda en que la posibilidad de que el consumidor pueda rastrear con garantı´as toda la carne de vacuno hasta la explotacio´ n de origen desde el punto de venta es fundamental para lograr este objetivo. Creemos que el reglamento propuesto lograra´ dicho cometido. Asimismo, el Comité respalda el objetivo de consolidar la confianza de los consumidores en la carne de vacuno mediante la implantacio´ n de un sistema de etiquetado obligatorio que haga transparentes estos controles. Por consiguiente, aprueba estas propuestas sin perjuicio de las observaciones especı´ficas formuladas supra. 4. 2. Estima también que, en lo que respecta tanto al etiquetado de la carne de vacuno como al etiquetado de los productos alimentarios en general, queda mucho por hacer antes de que pueda considerarse que los sistemas facilitan al consumidor una informacio´ n siempre u´ til y fiable. Ma´s arriba se sen˜ alaron algunos puntos especı´ficos relativos a la carne de vacuno en los que, a juicio del Comité, debe avanzarse urgentemente. En lo que respecta a la cuestio´ n ma´s general del etiquetado de los productos alimentarios, el Comité desearı´a obtener informacio´ n de la Comisio´ n sobre el estado de los trabajos de codificacio´ n de la Directiva a la que se hace referencia en el Plan de accio´ n sobre polı´tica de los consumido- res 1999-2001, de diciembre de 1998. C 117/50 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 4. 2000 4. 3. El Comité solicita a la Comisio´ n que adopte todas las medidas necesarias para evitar otra pro´ rroga de este nuevo régimen transitorio. Dicha pro´ rroga originarı´a entre los consu- midores una pérdida de confianza en la carne de vacuno y en los mecanismos de la UE. Esto significa que tanto el Parlamento Europeo como el Consejo deberı´an recurrir a los actuales procedimientos de consulta acelerados para terminar los trabajos a su debido tiempo. 4. 4. Paralelamente, el Comité invita a la Comisio´ n a que cree de forma inmediata una red de control adecuada que compruebe el cumplimiento de las disposiciones actuales del Tı´tulo I del Reglamento (CE) no 820/97 (identificacio´ n y registro de los animales de la especie bovina) a fin de garantizar que el 31 de agosto de 2000 se disponga de los datos de todos los animales de la especie bovina, tal como requiere el inicio de la «primera etapa» del sistema de etiquetado. Las mismas inicio de la «segunda medidas deberı´an adoptarse para el etapa». Con este propo´ sito, los servicios competentes de la Comisio´ n (es decir, la OAV de Dublı´n) podrı´an organizar un programa de inspeccio´ n en todo el territorio de la UE a fin de garantizar que todos los Estados miembros apliquen las disposiciones actuales sobre identificacio´ n y registro de anima- les de la especie bovina. 4. 4. 1. Adema´s, desearı´a sugerir a la Comisio´ n que, antes del 31 de agosto de 2000, elabore un informe provisional en el que se recopilen los resultados de sus verificaciones del cumplimiento de la legislacio´ n actual (I+D) en todos los Estados miembros. Bruselas, el 2 de marzo de 2000. La Presidenta del Comité Econo´mico y Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI ANEXO al dictamen del Comité Econo´ mico y Social La propuesta de enmienda siguiente, que obtuvo ma´s de un cuarto de los votos emitidos, fue rechazada en el transcurso de los debates. Punto 3. 2. 2 Modifı´quese la u´ ltima frase del modo siguiente: «No obstante, el Comité considera que so´ lo deberı´a indicarse el nu´ mero de autorizacio´ n de la u´ ltima etapa de la cadena de suministro. » Exposicio´n de motivos El problema es que, si no fuera ası´, normalmente se deberı´an indicar dos nu´ meros de autorizacio´ n: el del matadero y el de la sala de deshuesado. Lo habitual es que las salas de deshuesado compren reses muertas de varios mataderos para poder obtener cantidades suficientes de la calidad deseada. Si se tuviera que indicar el nu´ mero de autorizacio´ n del matadero, la sala de deshuesado se verı´a obligada a almacenar separadamente la carne procedente de cada matadero, lo que darı´a lugar a un gran nu´ mero de pequen˜ as partidas. La consecuencia serı´a la desaparicio´ n de los pequen˜ os mataderos, ya que sus partidas serı´an demasiado pequen˜ as, y los mataderos preferirı´an pocas partidas y que fueran grandes. Resultado de la votacio´n Votos a favor: 15, votos en contra: 37, abstenciones: 6


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0636/00 di Nelly Maes (Verts/ALE) al Consiglio. Ripopolamento delle regioni settentrionali della Grecia in cui vivono minoranze di origine macedone e turca.

eurovoc_concepts:
EU migration policy
Eastern Macedonia and Thrace
Greece
Macedonia
competence of the Member States
migration for settlement purposes
national minority
sensitive area

text: C 26 E/74 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 26. 1. 2001 Risposta data dal signor Liikanen a nome della Commissione (14 aprile 2000) L(cid:146)onorevole parlamentare si riferisce alle misure specifiche annunciate dalla Commissione nella comunica- zione al Consiglio (1) e alla determinazione della restituzione all(cid:146)esportazione per i prodotti non compresi nell(cid:146)allegato I, i cui tassi sono stati ridotti forfettariamente del 4,5 % con decorrenza dal 1o novembre 1999. A tale riduzione si sostituir(cid:224) l(cid:146)applicazione delle misure specifiche di cui sopra, intese a garantire che le spese delle restituzioni per i settori non compresi nell(cid:146)allegato I restino nel quadro stabilito dagli impegni di bilancio risultanti dalle decisioni dell(cid:146)autorit(cid:224) di bilancio. Tali provvedimenti specifici consistono in economie nonchØ in un(cid:146)agevolazione ulteriore, che permetter(cid:224) di accedere piø facilmente al regime di perfezionamento attivo, affinchØ l(cid:146)industria trasformatrice comunitaria possa conservare la propria competitivit(cid:224) sui mercati esterni. Le modalit(cid:224) di applicazione di tale pacchetto di misure, e il loro impatto sui vari settori, saranno ulteriormente discusse con gli esperti delle delegazioni dei vari Stati membri, nel quadro dei comitati di gestione. (1) COM(1999) 625 def. (2001/C 26 E/092) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0636/00 di Nelly Maes (Verts/ALE) al Consiglio (2 marzo 2000) Oggetto: Ripopolamento delle regioni settentrionali della Grecia in cui vivono minoranze di origine macedone e turca Nel gennaio 2000 il parlamento greco ha approvato una legge relativa al ritorno in patria di greci provenienti dalle ex repubbliche sovietiche. La legge prevede che alcune migliaia di persone saranno installate nelle regioni settentrionali della Grecia in cui vivono forti minoranze di origine macedone e turca (regioni di Lerin-Florina e Ksanthi). Pu(cid:242) il Consiglio fornire informazioni dettagliate sulle modalit(cid:224) pratiche di questo trasferimento di popolazione in uno Stato membro dell(cid:146)Unione europea? Pu(cid:242) il Consiglio confermare che migliaia di cittadini greci saranno installati nelle province settentrionali della Grecia in cui esiste un problema di minoranze? E(cid:146) il Consiglio consapevole delle conseguenze che questi forti cambiamenti della situazione demografica possono provocare in regioni sensibili? Risposta (8 giugno 2000) Si richiama l(cid:146)attenzione dell(cid:146)Onorevole Parlamentare sul fatto che non spetta al Consiglio pronunciarsi su questioni che sono di competenza di uno Stato membro. (2001/C 26 E/093) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0637/00 di Nelly Maes (Verts/ALE) alla Commissione (3 marzo 2000) Oggetto: Riconoscimento dei curdi come minoranza e adesione della Turchia A partire dal Consiglio europeo di Helsinki del dicembre 1999 la Turchia Ł stata accettata come paese il candidato all(cid:146)adesione all(cid:146)Unione europea. Le condizioni per l(cid:146)adesione sono la democratizzazione, miglioramento della situazione dei diritti dell(cid:146)uomo e il rispetto dei criteri stabiliti nel trattato di Copenaghen, il che implica il riconoscimento dei diritti delle minoranze culturali. Il Parlamento europeo


title: Regolamento (CE) n. 481/2000 della Commissione, del 2 marzo 2000, che fissa la restituzione massima all'esportazione di segala nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1758/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rye
third country

formats: pdf print

text: 3. 3. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 58/11 REGOLAMENTO (CE) N. 481/2000 DELLA COMMISSIONE del 2 marzo 2000 che fissa la restituzione massima all'esportazione di segala nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1758/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1253/1999 (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all'esportazione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2513/98 (4), e in parti- colare l'articolo 7, considerando quanto segue: (1) (2) Una gara per la restituzione e/o la tassa all'esportazione di segala verso qualsiasi paese terzo è stata indetta con il regolamento (CE) n. 1758/1999 della Commissione (5). A norma dell'articolo 7 del regolamento (CE) n. 1501/ 95, la Commissione può, secondo la procedura di cui all'articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92 deci- dere di fissare una restituzione massima all'esportazione, tenendo conto dei criteri precisati all'articolo 1 del rego- lamento (CE) n. 1501/95. In tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concorrenti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima, nonché il concorrente o i concorrenti la cui offerta verta su una tassa all'esportazione. (3) (4) L'applicazione degli anzidetti criteri all'attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all'esportazione al livello di cui all'articolo 1. Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 25 febbraio al 2 marzo 2000, nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1758/1999, la restituzione massima all'esportazione di segala è fissata a 65,49 EUR/t. Il presente regolamento entra in vigore il 3 marzo 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 2 marzo 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell'1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 18. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. (5) GU L 210 del 10. 8. 1999, pag. 3