title: Fælles holdning (EF) nr. 41/2000 af 28. marts 2000 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådet direktiv om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner

eurovoc_concepts:
common transport policy
rail transport
transport infrastructure

text: 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/1 I (Meddelelser) RÅDET FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 41/2000 fastlagt af Rådet den 28. marts 2000 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner (2000/C 288/01) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, (2) Der bør sikres retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturen ved adskillelse af visse væsentlige funktioner og/eller oprettelse af en jernbaneregulerende myndighed, som varetager kontrol- og gennemførelses- funktionerne, samt ved adskillelse af driftsregnskaberne og balancen. under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), efter proceduren i traktatens artikel 251 (4), og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvik- ling af Fællesskabets jernbaner (5) bør ændres for at tage hensyn til erfaringerne med direktivets gennemførelse og udviklingen i jernbanesektoren siden dets vedtagelse, således at det sikres, at direktivets målsætninger opfyldes. (1) EFT C 321 af 20. 10. 1998, s. 6, og EFT C. (2) EFT C 209 af 22. 7. 1999, s. 22. (3) EFT C 57 af 29. 2. 2000, s. 40. (4) Europa-Parlamentets udtalelse af 10. 3. 1999 (EFT C 175 af 21. 6. 1999, s. 115), Rådets fælles holdning af 28. 3. 2000 og Europa-Parlamentets afgørelse af. (endnu ikke offentliggjort i EFT). (5) EFT L 237 af 24. 8. 1991, s. 25. (3) Der bør ligeledes sikres retfærdig og ikke-diskrimineren- de adgang til infrastrukturen ved adskillelse af de sikker- hedsrelaterede funktioner og/eller oprettelse af en jernba- neregulerende myndighed, som udfører kontrol- og gennemførelsesfunktionerne; under alle omstændighe- der kan jernbanevirksomheder på en ikke-diskrimineren- de måde involveres i håndhævelsen og overvågningen af sikkerhedsstandarderne. (4) (5) Som det er tilfældet med andre transportformer, bør udvidelsen af adgangsrettighederne ske samtidig med iværksættelsen af de nødvendige ledsagende harmonise- ringsforanstaltninger. I overensstemmelse med målsætningen om gennemfø- relse af det indre marked, der indebærer, at alle jernbane- virksomheder med licens, som opfylder sikkerhedsbetin- gelserne, kan få adgang til at udbyde tjenester, bør adgangsrettigheder udvides til alle jernbanevirksomhe- der med licens, som udfører international godstransport på et defineret net, der benævnes det transeuropæiske banegodstransportnet, samt adgang til og levering af tjenester i vigtige terminaler og havne. C 288/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 (6) Jernbanevirksomheder med licens, som opfylder sikker- hedsbetingelserne, og som søger om adgang, sikres ret til adgang, uanset driftsform. der udfører international (7) Medlemsstaterne kan fortsat frit indrømme ret til adgang, der er mere vidtgående end adgangen for jernbanevirk- somheder, kombineret transport, til internationale sammenslutninger, der udfø- rer international transport, og til jernbanevirksomheder, der udfører international godstransport inden for det transeuropæiske jernbanegodstransportnet; anvendelsen af denne mere vidtgående ret til adgang kan begrænses til jernbanevirksomheder med licens i medlemsstater, hvor der indrømmes ret til adgang af tilsvarende karak- ter, hvis denne begrænsning er forenelig med traktaten. (14) Målene for dette direktiv, dvs. at udvikle Fællesskabets jernbaner, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af nødvendigheden af dels at sikre retfærdig og ikke-diskriminerende betingelser for adgang til infrastrukturen og dels at tage hensyn til de klart internationale aspekter, der er forbundet med driften af væsentlige dele af jernbanenettet; disse mål kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet i traktatens artikel 5 bedre opfyldes af Fællesskabet; dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (15) Direktiv 91/440/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed — (8) (9) For at fremme effektiv forvaltning af infrastruktur i almenvellets interesse bør infrastrukturforvaltere være uafhængige af staten og have ret til frit at forvalte deres interne anliggender, medens medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på udvik- ling og sikker brug af jernbaneinfrastruktur. UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Direktiv 91/440/EØF ændres således: For at fremme effektiv passagerbefordring og godstrans- port og sikre gennemsigtighed i de finansielle forhold, herunder enhver form for finansiel kompensation eller statsstøtte i forbindelse med leveringen af disse ydelser, er det nødvendigt at adskille regnskaberne for passager- befordring og godstransport. 1) Overskriften i del I affattes således: »Anvendelsesområde og definitioner«. 2) Artikel 1 udgår. 3) I artikel 2 tilføjes følgende stykke: (10) For at man nøje kan følge udviklingen i jernbanesekto- ren, bør der indføres et europæisk jernabeobservations- system. »3. Virksomheder, hvis togaktivitet udelukkende om- fatter pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, er ikke omfattet af direktivets anvendelses- område, bortset fra artikel 6, stk. 1, artikel 10 og 10a. « (11) Kommissionen bør aflægge rapport om gennemførelsen af dette direktiv og fremsætte passende forslag. 4) Artikel 3 ændres således: (12) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, Kommis- sionen (1). tillægges der (13) Der er behov for specifikke foranstaltninger for at tage hensyn til den særlige geopolitiske og geografiske situation i nogle medlemsstater samt den særlige opbyg- ning af jernbanesektoren i flere medlemsstater, samtidig med at det indre markeds integritet skal sikres. (1) EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. a) Første og andet led affattes således: »— “jernbanevirksomhed”: enhver offentlig eller pri- vat virksomhed med licens i henhold til gælden- de fællesskabslovgivning, hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller passagerbefor- dring med jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften; udtrykket omfatter også virksomheder, der kun leverer trækkraft — “infrastrukturforvalter”: ethvert organ eller en- hver virksomhed, der navnlig er ansvarlig for anlæg og vedligeholdelse af jernbaneinfrastruk- tur. Dette kan også omfatte forvaltning af infrastrukturkontrol og sikkerhedssystemer. In- frastrukturforvalterens funktioner på et net eller en del af et net kan tildeles forskellige organer eller virksomheder. « 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/3 b) Efter fjerde led indsættes følgende led: »— “international godstransport”: transport af gods, hvor et tog krydser mindst en af en medlems- stats grænser; togstammer kan kobles sammen og/eller adskilles, og de forskellige sektioner kan have forskelligt oprindelses- og bestemmelses- sted, når blot alle togvogne krydser mindst én grænse. « 5) Overskriften til del II affattes således: »Forvaltningsmæssig uafhængighed«. 6) Artikel 4 affattes således: »Artikel 4 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt- ninger til, at jernbanevirksomhederne med hensyn til ledelse, forvaltning, administration og intern administra- tiv økonomisk og regnskabsmæssig kontrol har en uaf- hængig status, som navnlig sikrer dem særskilt kapital, budget og regnskabsføring i forhold til staten. 2. Infrastrukturforvalteren er ansvarlig for egen ledelse, forvaltning, administration og intern kontrol under over- holdelse af de rammer og særlige regler for opkrævning og tildeling, som medlemsstaterne indfører. « 7) Artikel 6 affattes således: »Artikel 6 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt- ninger til at sikre, at der føres og offentliggøres særskilte driftsregnskaber og balancer for aktiviteter i forbindelse med jernbanevirksomheders udførelse af transport og for aktiviteter i forbindelse med forvaltning af jernbaneinfra- strukturen. Statsstøtte, der ydes til et af disse to aktivitets- områder, må ikke overføres til det andet. Regnskaberne vedrørende de to aktivitetsområder skal føres således, at dette forbud kommer til udtryk heri. 2. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, at denne adskillelse skal indebære, at der skal være særskilte organisatoriske afdelinger i samme virksomhed, eller at infrastrukturen skal varetages af en forvaltningen af særskilt enhed. 3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt- ninger til at sikre, at fastlæggelse af retfærdig og ikke- diskriminerende adgang til infrastruktur som opført på listen i bilag II overdrages organer eller selskaber, der ikke selv udfører nogen form for jernbanetransport. Uanset strukturform skal det fremgå, at denne målsætning er opfyldt. Medlemsstaterne kan imidlertid overdrage opkrævningen af afgifter og ansvaret for jernbaneinfrastrukturen, herun- der investeringer, vedligeholdelse og finansiering, til jern- banevirksomheder eller ethvert andet organ. 4. En medlemsstat, der opretter en uafhængig jernbane- regulerende myndighed, til at kontrollere og gennemføre adgang til infrastrukturen neutralt og uden forskelsbe- handling, er fritaget for at anvende stk. 3. 5. Anvendelsen af stk. 3 og 4 behandles i en rapport, som Kommissionen forelægger senest den. (*) som led i jf. arti- det europæiske jernbaneobservationssystem, kel 10b. Hvis rapporten konkluderer, at den i stk. 4 omhandlede ordning ikke fører til, at der sikres neutral adgang uden forskelsbehandling til infrastrukturen, træffer Kommissio- nen afgørelse om anvendelsen af stk. 4 efter proceduren i artikel 11a, stk. 3. (*) Seks år efter direktivets ikrafttræden. « 8) Artikel 7 affattes således: »Artikel 7 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt- ninger til at udvikle den nationale jernbaneinfrastruktur, idet de i nødvendigt omfang tager hensyn til Fællesskabets samlede behov. 2. Medlemsstaterne sørger for, at der fastlægges sikker- hedsstandarder og -regler, at rullende materiel og jernba- nevirksomheder certificeres i overensstemmelse hermed, og at ulykker undersøges. Disse opgaver varetages af organer eller virksomheder, som ikke selv udfører jernba- netransport, og som er uafhængige af organer eller virksomheder, der udfører sådan transport, således at der sikres retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturen. Jernbanevirksomheder anvender disse sikkerhedsnormer og -regler. Medmindre medlemsstaterne overdrager hånd- hævelse og overvågning til uafhængige organer, kan de kræve eller tillade, at jernbanevirksomhederne deltager i gennemførelse og overvågning af sikkerhedsnormerne og -reglerne, idet de sikrer en neutral og ikke-diskrimine- rende varetagelse af disse opgaver. C 288/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 3. Medlemsstaterne kan desuden under overholdelse af traktatens artikel 73, 87 og 88 tildele infrastrukturforval- teren tilstrækkelige finansielle midler i forhold til opgaver- ne, dimensionen og de finansielle behov, navnlig til dækning af nyinvesteringer. Inden for rammerne af medlemsstaternes overordne- 4. de politik udarbejder infrastrukturforvalteren en virksom- hedsplan, som omfatter investerings- og finansieringspro- grammer. Planen skal udformes med henblik på at sikre optimal og effektiv udnyttelse og udvikling af infrastrukturen og samtidig sikre finansiel balance og omfatte de nødvendige midler til opfyldelsen af disse målsætninger. 5. Med hensyn til den adskillelse, der er nævnt i stk. 2, finder artikel 6, stk. 4 og 5, tilsvarende anvendelse. « 9) Artikel 9, stk. 3, affattes således: »3. Medlemsstaternes støtte til afvikling af den i denne artikel omhandlede gæld ydes under overholdelse af traktatens artikel 73, 87 og 88. « 10) I artikel 9 tilføjes følgende stykke: »4. For jernbanevirksomheder føres og offentliggøres der driftsregnskaber og enten balancer eller årsopgørelser over aktiver og passiver for aktiviteterne i forbindelse med jernbanegodstransport. Midler, der udbetales til aktiviteter i forbindelse med passagerbefordring som led i offentlig tjeneste, skal figurere særskilt i de relevante regnskaber, og de må ikke overføres til aktiviteter i forbindelse med anden transportform eller anden form for aktivitet. « 11) Artikel 10 affattes således: »Artikel 10 1. Internationale sammenslutninger har ret til adgang til samt ret til at udføre transittrafik i de medlemsstater, hvor de til sammenslutningerne hørende jernbanevirk- somheder er etableret; de har endvidere ret til at udføre transittrafik i andre medlemsstater med henblik på udfø- relse af international transport mellem de medlemsstater, hvor de til sammenslutningerne hørende virksomheder er etableret. 3. Uanset driftsformen tildeles jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for artikel 2, på rimelige vilkår ret til den adgang til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet, som de søger om, og som er omhandlet i artikel 10a samt i bilag I, med henblik på udførelse af international godstransport. 4. På anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ behandler Kommissionen i det konkrete tilfælde anvendelsen og gennemførelsen af stk. 1, 2 og 3 og træffer to måneder efter modtagelse af sådan en anmodning og efter at have hørt det i artikel 11a, stk. 2, omtalte udvalg, afgørelse om, hvorvidt den pågældende foranstaltning fortsat kan finde anvendelse. Kommissionen meddeler sin afgørelse til Europa-Parlamentet, Rådet og medlemssta- terne. Med forbehold af traktatens artikel 226 kan alle medlems- stater henvise Kommissionens afgørelse til Rådet inden for en frist på en måned. Rådet kan i ganske særlige tilfælde med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for en frist på en måned. Jernbanevirksomheder, der udfører jernbanetrans- 5. port i henhold til stk. 1, 2 og 3, indgår de nødvendige administrative, tekniske og finansielle aftaler på grundlag af den offentlige ret eller privatretten med forvalterne af den benyttede jernbaneinfrastruktur for at løse spørgsmål vedrørende trafikregulering og -sikkerhed i forbindelse med denne transport. De betingelser, der gælder for disse aftaler, må ikke give anledning til forskelsbehandling og skal i givet fald være i overensstemmelse med Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 2000/. /EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgif- ter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscerti- ficering (*). 6. Spor, der fører til endestationer og havne, samt levering af tjenesteydelser på endestationer og i havne, som er knyttet til de former for jernbanedrift, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, og som mere end én slutbruger benytter eller kunne benytte, stilles til rådighed for alle jernbanevirksomheder uden forskelsbehandling, og anmodninger fra jernbanevirksomheder må kun un- derlægges begrænsninger, hvis der foreligger levedygtige alternativer på markedsvilkår. (*) EFT L. « 12) Følgende artikel indsættes i del V »Adgang til jernbanein- frastrukturen«: »Artikel 10a 2. Jernbanevirksomheder, der hører under anvendelses- området for artikel 2, tildeles på rimelige vilkår ret til adgang til andre medlemsstaters infrastruktur med hen- blik på udførelse af international kombineret godstrans- port. 1. Det transeuropæiske jernbanegodstransportnet be- står af følgende: a) Jernbanelinjer, jævnfør kortene i bilaget I. 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/5 b) c) Eventuelt alternative ruter, navnlig i forbindelse med overbelastet infrastruktur som omhandlet i direktiv 2000/. /EF (*). I forbindelse med alternative ruter skal den generelle transporttid så vidt muligt over- holdes. Spor, der fører til endestationer, og som mere end en slutbruger benytter eller kunne benytte, samt til andre områder og faciliteter, herunder fødelinjer til og fra disse. d) Spor, der fører til og fra havne som anført i bilag I, herunder fødelinjer. 2. De i stk. 1, litra c) og d), nævnte fødelinjer kan med 50 km lægges til rejsen ved dens begyndelse eller slutning eller beregnes med 20 % af jernbanerejsen som omhandlet i stk. 1, litra a), idet der vælges den længste afstand. Belgien og Luxembourg er medlemsstater med relativt små eller koncentrerede net og kan derfor begrænse fødelinjernes længde i det første år efter den. (**) til mindst 20 km og indtil udgangen af det andet år til 40 km. (*) Note til EFT: Direktiv om tildeling af jernbaneinfra- strukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering. (**) To år efter direktivets ikrafttræden. « 13) Efter del V, »Adgang til jernbaneinfrastrukturen«, indsæt- tes følgende del: »DEL Va udformning og evaluering af foranstaltninger på disse områder og være behjælpelig med at fremme en indgåen- de forståelse for udviklingen på markedet og for de bagvedliggende faktorer. 3. Det Europæiske Jernbaneobservationssystem skal nøje følge anvendelse af nettet og udviklingen af ramme- betingelserne i jernbanesektoren, navnlig infrastrukturaf- gifter, kapacitetstildeling, sikkerhedsregler og udstedelse af licenser samt det harmoniseringsniveau, der følger heraf. Den skal sikre et aktivt samarbejde mellem de berørte tilsynsorganer i medlemsstaterne. 4. På baggrund af oplysninger forelagt af Det Europæi- ske Jernbaneobservationssystem aflægger Kommissionen beretning for Europa-Parlamentet og Rådet om: a) b) c) d) e) f) g) udviklingen af det indre marked inden for jernbane- transport rammebetingelserne situationen for det transeuropæiske jernbanegods- transportnet anvendelsen af adgangsrettigheder hindringer for mere effektiv jernbanetransport infrastrukturbegrænsninger, og behovet for lovgivning. (*) Seks måneder efter direktivets ikrafttræden. « 14) Artikel 11 affattes således: Europæisk Jernbaneobservationssystem »Artikel 11 Artikel 10b 1. Senest den. (*) træffer Kommissionen de nødvendi- ge foranstaltninger for at oprette et europæisk jernbane- observationssystem til nøje at følge de tekniske og økonomiske vilkår og markedsudviklingen for europæisk jernbanetransport. Kommissionen sikrer, at der stilles tilstrækkelige midler til rådighed for at skabe en effektiv overvågning i denne sektor. 2. Det Europæiske Jernbaneobservationssystem forval- tes af Kommissionen, der til møderne bør indbyde repræsentanter fra medlemsstaterne samt repræsentanter for de berørte sektorer. Det Europæiske Jernbaneobserva- tionssystem skal beskæftige sig med jernbaner og den hertil hørende infrastruktur samt med de transportformer, der anvender infrastrukturen. Den skal yde Kommissio- nen den nødvendige tekniske bistand med henblik på 1. Medlemsstaterne kan forelægge Kommissionen et- hvert spørgsmål vedrørende anvendelsen af dette direktiv. De relevante afgørelser træffes efter rådgivningsprocedu- ren i artikel 11a, stk. 2. 2. De nødvendige ændringer med henblik på tilpasning af bilagene vedtages efter forskriftsproceduren i arti- kel 11a, stk. 3. « 15) Følgende artikel indsættes: »Artikel 11a 1. Kommissionen bistås af et udvalg. 2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8. C 288/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8. b) Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsæt- tes til tre måneder. 4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden. « i hvis en jernbanevirksomhed, der udfører jernbane- transport Irland, Nordirland eller Grækenland indgiver en officiel ansøgning om at udføre jernba- netransport på, til eller fra en anden medlemsstats territorium (for Irlands eller Det Forenede Kongeri- ges, for så vidt angår Nordirland, eller begges vedkommende, en anden medlemsstat uden for deres områder), gælder undtagelserne i stk. 1 ikke. 16) Artikel 14 affattes således: »Artikel 14 (*) Europa- Kommissionen forelægger senest den. Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Re- gionsudvalget og Rådet en rapport om gennemførelsen af direktivet ledsaget af passende forslag vedrørende Fællesskabets fortsatte indsats for at udvikle jernbanemar- kedet og de lovgivningsmæssige rammer herfor. (*) Fire år efter direktivets ikrafttræden. « 17) Følgende artikel indsættes: »Artikel 14a 1. I en periode på fem år fra den. (**) gælder følgende: — Irland, der er en medlemsstat beliggende på en ø med jernbaneforbindelse til kun en anden medlemsstat — Det Forenede Kongerige, der er i samme situation for så vidt angår Nordirland, og — Grækenland, der er en medlemsstat uden direkte jernbaneforbindelse til en anden medlemsstat behøver ikke opfylde kravet om at overdrage et uafhæn- gigt organ sikringen af en retfærdig og ikke-diskrimine- rende adgang til infrastruktur som omhandlet i artikel 6, stk. 3, første afsnit, og udførelse af de i artikel 7, stk. 1, andet afsnit, omhandlede opgaver, for så vidt disse bestemmelser forpligter medlemsstaterne til at etablere uafhængige organer til udførelse af de opgaver, der er omhandlet i disse artikler. Senest et år efter modtagelsen af enten afgørelsen vedtaget efter rådgivningsproceduren i artikel 11a, stk. 2, jf. litra a), eller meddelelsen om den officielle ansøgning, jf. litra b), skal den/de pågældende medlemsstat(er) (Irland, Det Forenede Kongerige for så vidt angår Nordirland, eller Grækenland) indføre den nødvendige lovgivning til gen- nemførelse af de i stk. 1 nævnte artikler. 3. En undtagelse som omhandlet i stk. 1, første afsnit, kan fornys for perioder på højst fem år. Senest 12 måne- der før udløbet af undtagelsens gyldighed kan en medlemsstat, der benytter sig af en sådan undtagelse, henvende sig til Kommissionen med anmodning om en fornyet undtagelse. En sådan anmodning skal begrundes. Kommissionen behandler anmodningen og vedtager en afgørelse efter rådgivningsproceduren i artikel 11a, stk. 2. Denne procedure anvendes på enhver afgørelse vedrøren- de anmodningen. Når Kommissionen træffer afgørelse, tager den hensyn til udviklingen i den geopolitiske situation og til udviklingen på jernbanemarkedet i, til og fra den medlemsstat, der har anmodet om en fornyet undtagelse. Luxembourg er en medlemsstat med et relativt lille 4. jernbanenet og behøver derfor ikke før den 31. august 2004 at opfylde kravet om at overdrage et uafhængig organ sikringen af en retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastruktur som omhandlet i artikel 6, stk. 3, første afsnit, for så vidt medlemsstaterne herved forpligtes til at etablere uafhængige organer til udførelse af de opgaver, der er omhandlet i denne artikel. (*) To år efter direktivets ikrafttræden. « 2. Dog gælder følgende: Artikel 2 a) hvis mere end en jernbanevirksomhed med licens i henhold til artikel 4 i direktiv 95/18/EF (i Irlands og Nordirlands tilfælde en jernbanevirksomhed med licens andetsteds) indgiver en officiel ansøgning om at udføre konkurrerende jernbanetransport til eller fra enten Irland, Nordirland eller Grækenland, træffes der afgørelse om, hvorvidt denne undtagelse fortsat skal finde anvendelse, efter rådgivningsproce- duren i artikel 11a, stk. 2, eller i, Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrati- ve bestemmelser for at efterkomme dette direktiv den. (*). De underretter straks Kommissionen herom. (*) To a˚r efter direktivets ikrafttræden. 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/7 Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den. Artikel 3 På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i EF-Tidende. C 288/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 BILAG I HAVNE Cartagena-Escombreras Gijo´ n Huelva Tarragona Valencia Vigo France Bayonne Bordeaux Boulogne Calais Cherbourg Dunkerque Fos-Marseille La Rochelle Le Havre Nantes Port-la-Nouvelle Rouen Sète Saint-Nazaire Ireland Cork Dublin Italia Ancona Bari Brindisi C. Vecchia Genova Gioia Tauro La Spezia Livorno Napoli Piombino Ravenna Salerno Savona Taranto Trieste Venezia Luxembourg Nederland Amsterdam Zeehaven Delfzijl/Eemshaven Vlissingen Rotterdam Zeehaven Terneuzen O¨ sterreich Portugal Leixo˜ es Lisboa Setu´ bal Sines Suomi/Finland Hamina Hanko Helsinki Kemi Kokkola Kotka Oulu Pori Rauma Tornio Turku Sverige Göteborg-Varberg Helsingborg Luleå Malmo¨ Norrköping Oxelösund Stockholm Trelleborg-Ystad Umeå United Kingdom Alle jernbaneforbundne havne België/Belgique Antwerpen/Anvers Gent/Gand Zeebrugge/Zeebruges Danmark Aalborg Århus Esbjerg Frederica København Nyborg Odense Deutschland Brake Bremen/Bremerhaven Brunsbüttel Cuxhaven Emden Hamburg Kiel Lübeck Nordenham Puttgarden Rostock Sassnitz Wilhelmshaven Wismar ¯ººÆ·(cid:242) `º(cid:229)(cid:238)Æ(cid:237)(cid:228)æ(cid:239)ı·(cid:240)(cid:239)ºØ(cid:242) ¯º(cid:229)ı(cid:243)Ø·(cid:237)Æ —Æ·(cid:244)æÆ —(cid:229)ØæÆØÆ·(cid:242) ¨(cid:229)(cid:243)(cid:243)Æº(cid:239)(cid:237)Ø·Œ(cid:231) ´(cid:239)·º(cid:239)(cid:242) Espan˜ a Algeciras Almerı´a Barcelona Bilbao RTTFM Art. 10a(1)(a), 91/440/EEC TERFN Art. 10a(1)(a), 91/440/EØF TESGN Art. 10a(1)(a), 91/440/EWG ∆∆ΣEM Aρθ. 10α(1)(α), 91/440/EOK TERFN Article. 10a(1)(a), 91/440/EEC RTEFF Art. 10a(1)(a), 91/440/CEE TERFN Art. 10a(1)(a), 91/440/CEE TERFN Art. 10a(1)(a), 91/440/EEG RTTFM Art. 10a(1)(a), 91/440/CEE TERFN Art. 10a(1)(a), 91/440/ETY TERFN Art. 10a(1)(a), 91/440/EEG 14 03 00 Sporet er under renovering BELGIQUE/BELGIË DANMARK DEUTSCHLAND EΛΛAΣ ESPAÑA Sporet er under renovering FRANCE IRELAND ITALIA LUXEMBOURG NEDERLAND ÖSTERREICH PORTUGAL SUOMI/FINLAND SVERIGE UNITED KINGDOM 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/25 Liste over de væsentlige funktioner, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3: BILAG II — forberedelse og beslutningstagning i forbindelse med tildeling af licens til jernbanevirksomheder, herunder tildeling af individuelle licenser — beslutningstagning i forbindelse med kanaltildeling, herunder både fastlæggelse og vurdering af, hvad der står til rådighed, samt tildeling af individuelle kanaler — beslutningstagning i forbindelse med opkrævning af infrastrukturafgifter. C 288/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING 1. 2. Kommissionen tilsendte den 30. september 1998 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner (1). Forslaget var baseret på artikel 75 i EF-traktaten (nu artikel 71 i EF-traktaten). Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget afgav udtalelse henholdsvis den 10. marts (2), 26. maj (3) og den 18. november 1994 (4). Efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden den 1. maj 1999 bekræftede Europa-Parlamentet sin udtalelse den 16. september 1999. 3. Kommissionen tilsendte Europa-Parlamentet og Rådet sit ændrede forslag (5) den 29. november 1999. Forslaget var baseret på artikel 71 i EF-traktaten. 4. Rådet fastlagde sin fælles holdning i henhold til artikel 251 i EF-traktaten den 28. marts 2000. II. MÅLSÆTNINGER Formålet med direktivet er at revitalisere de europæiske jernbaner. Det drejer sig om at vende den negative tendens inden for jernbanetransporten, især med hensyn til godstransport, ved at skabe gunstige betingelser for et dynamisk, konkurrencedygtigt og kundeorienteret jernbanesystem. Det er på grund af den nuværende overbelastning af vejinfrastrukturerne, som medfører sikkerheds- og miljøproblemer, nødvendigt at revitalisere jernbanerne. Hvis man vil undgå en fuldstændig blokering af vejtransporten om nogle år, er det nødvendigt med en mere rationel anvendelse af jernbanerne. Derfor må konkurrencevilkårene i forhold til de øvrige transportformer forbedres. Direktivet indgår i en »pakke«, der tager sigte på indførelse af en ny ramme for de nærmere vilkår for anvendelsen af jernbaneinfrastruktur, idet adgangsretten gøres effektiv. Denne pakke består af tre udkast til direktiver, der har til formål: — at ændre direktiv 91/440/EØF, navnlig med henblik på at indføre adgangsret til infrastrukturen for jernbanevirksomheder etableret i Fællesskabet, at sikre adskillelse af regnskaberne for henholdsvis infrastrukturforvaltningen og udførelsen af transporten samt at overdrage et uafhængigt organ ansvaret for de funktioner, der er afgørende for retfærdig og ikke- diskriminerende adgang til infrastrukturen — at udvide anvendelsesområdet for direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirk- somheder (1) EFT C 321 af 20. 10. 1998, s. 6. (2) EFT C 175 af 21. 6. 1999, s. 115. (3) EFT C 209 af 22. 7. 1999, s. 22. (4) EFT C 57 af 29. 2. 2000, s. 40. (5) Endnu ikke offentliggjort i EFT. 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/27 — at erstatte direktiv 95/19/EF med et nyt direktiv om tildeling af infrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af infrastruktur samt sikkerhedscertificering. Et andet vigtigt element, man må huske på, er de faktiske forhold inden for de europæiske jernbanenet. Af årsager af historisk art er de forskellige net fortsat meget uensartede. Rådet har skullet tage hensyn til alle disse forskelle for at finde frem til kompromisløsninger. Der er en høj grad af kompleksitet inden for infrastrukturerne i denne transportform, og ændringer kan kun foretages etapevis. Rådet er således klar over, at der forsat er meget at gøre. Med henblik herpå har Kommissionen forelagt andre supplerende forslag eller vil gøre det snarest. Europa-Parlamentet og Rådet har således allerede fået forelagt et forslag om interoperabilitet i jernbanesystemet for konventionelle tog, og Rådet har allerede indledt sit arbejde med dette tekniske aspekt, der er meget vigtigt for, at det transeuropæiske net kan fungere tilfredsstillende. Rådet har også noteret sig, at Kommissionen har til hensigt at forelægge et forslag om håndhævelse og tilsyn med jernbanernes sikkerhedsstandarder og at foreslå en budgettildeling fra bevillingerne til jernbaneprojekter inden for de transeuropæiske net med særligt henblik på at mindske de flaskehalse, der hæmmer udviklingen af godstransporten. Det finansielle aspekt af revitaliseringen af jernbanerne er nemlig ikke uvæsentligt. Rådet vil kort og godt minde om, at revitaliseringen af de europæiske jernbaner af økonomiske, miljømæssige og sikkerhedsmæssige årsager er en topprioritet, men der er dog forsat tale om et komplekst stykke arbejde, som vil kræve en stor indsats i mange år. I dette direktiv, som tager sigte på delvis at ændre direktiv 91/440/EØF, foreslås det med henblik herpå især, at adgangsretten til jernbaneinfrastrukturerne udvides på en retfærdig og ikke- diskriminerende måde, samt at der foretages en større adskillelse mellem infrastrukturforvaltningen og transportaktiviteterne. Der er især tale om følgende: 1. Med hensyn til adgangs- og transitret til medlemsstaternes jernbaneinfrastrukturer tager det forslag, Kommissionen fremsatte i 1995, sigte på at udvide de rettigheder, der gives i direktiv 91/440/EØF, således at de tildeles alle jernbanevirksomheder, idet disse rettigheder omfatter al international transport og cabotagekørsel for så vidt angår godstransport og kombineret transport samt international passagerbefordring. 2. Med hensyn til adskillelse mellem infrastrukturforvaltningen og transportaktiviteterne tager det forslag, Kommissionen fremsatte i 1998, sigte på at adskille ikke blot jernbaneinfrastrukturforvalternes og transportvirksomhedernes driftsregnskaber, men også deres balancer. Det tager ligeledes og især sigte på at overdrage ansvaret for de funktioner, der er afgørende for retfærdig og ikke- diskriminerende adgang til infrastruktur, til et organ, der er uafhængigt af jernbanevirksomhe- derne. III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING Den fælles holdning har fuldstændig samme målsætning som de forslag, der er fremsat af Kommissionen. Den foreslår også hovedsagelig samme midler som i det nuværende direktiv med henblik herpå. Forslagets tekst er dog blevet omarbejdet betydeligt under Rådets drøftelser. Der redegøres i det følgende for de vigtigste spørgsmål i den fælles holdning. Det skal bemærkes, at den adskiller sig fra forslaget på flere måder; til gengæld er forskellen mellem den fælles holdning og Kommissionens ændrede forslag meget mindre. 1. Rådet har ladet artikel 1 i direktiv 91/440/EØF udgå for at forenkle, da det mener, at indholdet allerede findes i enkeltheder i del II-V. C 288/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 2. Det fastsættes i artikel 2, stk. 3, at virksomheder, hvis togaktivitet kun omfatter pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Dette er nemlig en meget specifik aktivitet, som ikke skal opfylde de fleste af direktivets i de to andre direktiver, der indgår i pakken vedrørende krav; det samme er fastsat jernbaneinfrastrukturerne. Pligten til særskilte regnskaber som fastsat i artikel 6, stk. 1, gælder dog for disse virksomheder, og adgangsretten til tunnelens infrastruktur sikres ved bestemmelserne i artikel 10 og 10a, da selve tunnelen indgår i det transeuropæiske jernbanegodstransportnet. 3. Rådet har foretaget en mindre omarbejdelse af definitionerne i direktivets artikel 3 af »jernbanevirksomhed« og »infrastrukturforvalter«, dog således at det væsentligste indhold af disse definitioner er bevaret. Den vigtigste ændring er, at der er tilføjet et punktum for at præcisere, at begrebet »jernbanevirksomhed« også omfatter virksomheder, der kun leverer trækkraft. Desuden er der i den fælles holdning indsat en definition af »international godstransport« for at undgå vanskeligheder med fortolkningen af artikel 10, stk. 3, fordi samme togvogn under en transport kan være tilkoblet forskellige tog, og for at præcisere, at cabotageretten ikke gælder for denne bestemmelse. 4. Den fælles holdning indeholder de ændringer, som Kommissionen har foreslået vedrørende særskilte regnskaber for infrastrukturforvaltningen og udførelsen af transport (artikel 6, stk. 1). 5. Rådet har tilføjet stk. 3, 4 og 5 i artikel 6. Formålet hermed er at understrege adskillelsen mellem udførelse af infrastrukturerne for at sikre målsætningen om en retfærdig og ikke-diskriminerende adgang hertil. Med henblik herpå er mekanismen i den fælles holdning følgende: jernbanetransport og forvaltning af a) Det skal kunne bevises, at det pågældende mål er nået. b) Det er forbudt at tildele virksomheder, der udfører jernbanetransport, visse væsentlige funktioner, især i forbindelse med udstedelse af licenser, fordeling af kanaler og fastsættelse af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur. Jernbanevirksomhederne kan dog uden for disse væsentlige funktioner pålægges blot at opkræve afgifter samt at forvalte infrastrukturerne, forbindelse med investeringer, vedligeholdelse og finansiering. for eksempel i c) Disse adskillelsesregler gælder eventuelt ikke, hvis en medlemsstat har oprettet et uafhængigt kontrolorgan til sikring af neutral adgang uden forskelsbehandling til infrastrukturen. d) Under alle omstændigheder fastsætter direktivet to mekanismer til sikring af neutral adgang uden forskelsbehandling til infrastrukturen: — Ifølge stk. 5 i artikel 6 skal Kommissionen forelægge en rapport herom som led i »det europæiske jernbaneobservationssystem«. Den skal navnlig undersøge, om en sådan adgang er sikret i det i stk. 4 omhandlede tilfælde, hvor en medlemsstat har oprettet en uafhængig kontrolmyndighed i stedet for at adskille de væsentlige funktioner; i benægtende fald træffer Kommissionen afgørelser om anvendelsen af dette stykke efter en forskriftsudvalgsprocedure. — Desuden indeholder artikel 10, stk. 4, mulighed for, at Kommissionen bistået af et rådgivende udvalg, undersøger og eventuelt ophæver foranstaltninger, som en medlemsstat har truffet vedrørende adgangsret, hvis de viser sig ikke at være retfærdige. 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/29 6. Stk. 2 og 5 i artikel 7 indeholder sikkerhedsreglerne. På dette område har følgende kriterier ligget til grund for den fælles holdning: den grundlæggende betydning af at opretholde et meget højt sikkerhedsniveau for jernbanerne; den nuværende situation i flere lande, hvor sikkerheden garanteres integreret af den nationale jernbanevirksomhed; ønsket om at undgå, at der sker forskelsbehandling af andre jernbanevirksomheder gennem anvendelsen af sikkerhedsreglerne. På grundlag af disse kriterier fastsætter den fælles holdning følgende system: — stk. 2 (første afsnit) fastlægger først medlemsstaternes beføjelser med hensyn til sikkerhed og nævner derefter de enheder, der skal udføre de dertil svarende opgaver, herunder princippet om disse enheders uafhængighed af jernbanevirksomhederne — stk. 2 (andet afsnit) tillader dog en undtagelse fra dette princip for så vidt angår gennemførelse og overvågning af sikkerhedsnormerne og -reglerne, forudsat at der sikres neutralitet og ikke-forskelsbehandling — stk. 5 lader også mekanismen til sikring af ikke-forskelsbehandling med hensyn til de væsentlige funktioner, der er nævnt i artikel 6, gælde med hensyn til sikkerhed. 7. Stk. 4 i artikel 7 svarer i forenklet form til Kommissionens forslag (stk. 4, 5 og 6) i form af større selvstændighed for infrastrukturforvalterne, selv om denne selvstændighed placeres inden for rammerne af medlemsstaternes overordnede politik. 8. Hensigten med den af Kommissionen foreslåede ændring i artikel 9, stk. 4, er at indføre særskilte regnskaber for passagerbefordring og godstransport for at fremme en effektiv forvaltning og sikre gennemsigtighed i de respektive finansielle situationer. Rådet, der er klar over, at hovedformålet med denne foranstaltning er at undgå, at eventuel statsstøtte til passagerbefordring omkanaliseres til godstransport og således skaber konkurrenceforvridninger, har ønsket at gøre teksten mere præis ved at angive, at midler, der udbetales til aktiviteter i figurere særskilt i forbindelse med passagerbefordring som led i offentlig tjeneste, skal jernbaneselskabernes regnskaber. 9. Ud over den adgangsret, der i artikel 10 i direktiv 91/440/EØF gives internationale sammenslut- ninger (stk. 1) og jernbanevirksomheder, der udfører kombineret transport (stk. 2), udvider den fælles holdning (stk. 3) adgangs- og transitretten til medlemsstaternes jernbaneinfrastrukturer til alle jernbanevirksomheder for så vidt angår international godstransport, men begrænser dog denne ret til den vigtigste del af det transeuropæiske jernbanenet, nemlig det transeuropæiske jernbanegodstransportnet, der er defineret i artikel 10a og i bilag I. I øvrigt mindes der i begyndelsen af dette stykke om, at det er uanset driftsform, at jernbanevirksomhederne får adgang til medlemsstaternes net på rimelige vilkår; denne passage indeholder en tanke, der findes i ændring 5 fra Europa-Parlamentet til direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering. forslaget til Desuden indeholder den fælles holdning (artikel 10, stk. 4) en særlig procedure til opfølgning af den faktiske anvendelse og gennemførelse af den adgangsret, der er fastsat i direktivet. Stk. 6 præciserer adgangsretten til nettet og levering af tjenesteydelser i forbindelse med jernbaneaktiviteter på endestationer og i havne. Endelig siger den nye betragtning 7, at medlemsstaterne kan indrømme ret til adgang, der er mere vidtgående end den adgang, der er fastsat i direktivet, samt begrænse denne ret til jernbanevirksomheder med licens i medlemsstater, hvor der indrømmes ret til adgang af tilsvarende karakter, hvis denne begrænsning er forenelig med traktaten. C 288/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 10. 2000 10. Artikel 11 og 11a indeholder institutionelle bestemmelser, især om komitologi. 11. Rådet har fundet det hensigtsmæssigt at oprette en europæisk jernbaneobservationsordning (betegnet med det engelske akronym EROS), der forvaltes af Kommissionen, og hvis opgaver er beskrevet i artikel 10b. Rådet erkender således, at udviklingen og integrationen af medlemssta- ternes jernbanesystemer kun kan ske gradvis, og at det derfor er nødvendigt at oprette en passende og permanent observationsordning. 12. Rådet er klar over, at flere nationale net har særlige kendetegn, enten permanente eller midlertidige. Derfor fastsætter den fælles holdning i artikel 14a nogle midlertidige undtagelser for gennemførelsen af visse foranstaltninger i Irland, Nordirland og Grækenland samt i artikel 14a, stk. 4, i Luxembourg. IV. EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGER 1. Ændringer fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret og Rådet har godkendt Rådet har fulgt det ændrede forslag og helt eller delvis godkendt følgende af Europa- Parlamentets ændringer: — Ændring 1, der er overtaget som betragtning 4. I den fælles holdning er ordet »liberaliserin- gen« dog erstattet med »udvidelsen af adgangsrettighederne«, som synes at stemme bedre overens med den dispositive tekst (især artikel 10), og udtrykket »etapevis«, som kunne lade formode, at Kommissionen ville tage et nyt initiativ i denne retning, er udgået. — Ændring 2, der med visse tilpasninger er overtaget som betragtning 5, idet hovedtanken er, at udvidelsen af adgangsrettighederne for alle jernbanevirksomheder skal koncentreres om international godstransport. — Ændring 5 om definitionen af »infrastrukturforvalter«. — Ændring 8, der indgår delvis i den fælles holdning, især med hensyn til omtalen af efterforskning af ulykker. Bestemmelserne i artikel 7, stk. 2 og stk. 5, er dog mere komplekse end i forslaget (jf. punkt III. 6 i det foregående). — Ændring 9, der i det væsentlige indgår i artikel 7, stk. 4, i den fælles holdning, især det forhold, at infrastrukturforvalteren udfører sit arbejde inden for rammerne af statens overordnede politik. — Hvad angår udvidelsen af adgangs- og transitretten indeholder den fælles holdning det væsentlige i ændring 10, hvor Europa-Parlamentet anmoder om, at denne ret tildeles alle jernbanevirksomheder for så vidt angår international godstransport. Den fælles holdning begrænser denne udvidelse til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet, men dette net dækker det meste af det transeuropæiske jernbanenet samt dets fødelinjer. 2. Ændringer fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som Rådet ikke har godkendt — Ændring 6 om oprettelse af enheder, der uafhængigt af jernbanevirksomhederne varetager forvaltningen af infrastrukturen, som Kommissionen har accepteret, er ikke blevet godkendt i den fælles holdning, idet Rådet kun har overdraget de væsentlige funktioner til andre enheder end jernbanevirksomhederne uden at kræve en streng institutionel adskillelse mellem infrastrukturforvalter og jernbanevirksomhed. — Ændring 7 er ikke blevet godkendt i den fælles holdning af samme årsager som i forbindelse med ændring 6, og Rådet har foretrukket at bevare artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/440/EØF uændret. 11. 10. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 288/31 3. Ændringer fra Europa-Parlamentet, som hverken Kommissionen eller Rådet har accepteret Rådet har ikke indsat følgende ændringer fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen heller ikke har accepteret, i sin fælles holdning: — Ændring 3 er ikke blevet godkendt, fordi den fælles holdning (artikel 7, stk. 2 og 5) indeholder nye kriterier vedrørende kompetencefordelingen på sikkerhedsområdet; disse nye kriterier er forklaret i betragtning 3 i den fælles holdning. — Ændring 4 er ikke blevet formelt godkendt, fordi Rådet har foretrukket at lade artikel 1 i direktiv 91/440/EØF udgå. Med hensyn til substansen er overdragelsen af de væsentlige funktioner til en uafhængig instans mere nuanceret i den fælles holdning (artikel 6 og 7 og bilag II) end i Kommissionens forslag (artikel 1), og tanken i denne ændring fra Europa- Parlamentet overtages således delvis


title: Mitteilung der Kommission - Entwurf einer Verordnung der Kommission über die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Vertrag auf «De-minimis»-Beihilfen

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
State aid
aid system
aid to undertakings
application of EU law

formats: html pdf print

text: C 89/6 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 28. 3. 2000 ENTWURF EINER VERORDNUNG DER KOMMISSION (cid:220)BER DIE ANWENDUNG DER ARTIKEL 87 UND 88 EG-VERTRAG AUF (cid:132)DE-MINIMIS(cid:147)-BEIHILFEN (2000/C 89/06) Aufforderung zur Stellungnahme zum Entwurf einer Verordnung der Kommission (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Vertrag auf (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfen. Die Stellungnahmen k(cid:246)nnen innerhalb eines Monats nach dem Datum der Ver(cid:246)ffentlichung des Verord- nungsentwurfs an folgende Anschrift gerichtet werden: Europ(cid:228)ische Kommission Generaldirektion Wettbewerb Direktion G Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Br(cid:252)ssel Fax (32-2) 296 98 13. Entwurf einer Verordnung der Kommission (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Vertrag auf (cid:132)De-minimis(cid:148)(cid:147)-Beihilfen DIE KOMMISSION DER EUROP˜ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:151) gest(cid:252)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Ge- meinschaft, gest(cid:252)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 994/98 des Rates vom 7. Mai 1998 (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 92 und 93 des Vertrags zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft auf bestimmte Gruppen horizontaler Beihilfen (1), insbesondere auf Artikel 2, nach Ver(cid:246)ffentlichung dieser Verordnung im Entwurf (2), nach Anh(cid:246)rung des Beratenden Ausschusses f(cid:252)r staatliche Bei- hilfen, in Erw(cid:228)gung nachstehender Gr(cid:252)nde: (1) Durch die Verordnung (EG) Nr. 994/98 wird die Kommis- sion erm(cid:228)chtigt, mittels Verordnung einen Schwellenwert festzusetzen, bis zu dem Beihilfen als Ma(cid:223)nahmen angese- hen werden, die nicht alle Tatbestandsmerkmale des Arti- kels 87 Absatz 1 des Vertrages erf(cid:252)llen und daher auch nicht dem Notifizierungsverfahren gem(cid:228)(cid:223) Artikel 88 Ab- satz 3 des Vertrages unterliegen. (2) Die Kommission hat in zahlreichen Entscheidungen die Artikel 87 und 88 des Vertrages angewandt und dabei ins- besondere den Begriff der Beihilfe im Sinne des Artikels 87 Absatz 1 des Vertrages n(cid:228)her ausgef(cid:252)hrt. Sie hat ferner, in der Mitteilung (cid:252)ber (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfen (3), zuletzt ihre Politik im Hinblick auf den H(cid:246)chstbetrag, bis zu dem Artikel 87 Absatz 1 als nicht anwendbar angesehen werden kann, erl(cid:228)utert. Angesichts dieser Erfahrungen und aus Gr(cid:252)nden einer gr(cid:246)(cid:223)eren Transparenz und Rechtssicher- heit erscheint es sinnvoll, die (cid:132)De-minimis(cid:147)-Regelung in einer Verordnung zu verankern. (1) ABl. L 142 vom 14. 5. 1998, S. 1. (2) ABl. C 89 vom 28. 3. 2000, S. 6. (3) ABl. C 68 vom 6. 3. 1996, S. 9. (3) Da f(cid:252)r die Bereiche Landwirtschaft, Fischerei und Verkehr Sondervorschriften gelten und die Gefahr besteht, da(cid:223) dort selbst kleine Beihilfebetr(cid:228)ge die Tatbestandsmerkmale des Artikels 87 Absatz 1 des Vertrages erf(cid:252)llen, sollten die fraglichen Sektoren vom Anwendungsbereich dieser Verord- nung ausgenommen werden. (4) Die Erfahrungen der Kommission haben gezeigt, da(cid:223) Bei- hilfen, die einen Gesamtbetrag von 100 000 EUR innerhalb von drei Jahren nicht (cid:252)bersteigen, den Handel zwischen Mitgliedstaaten nicht beeintr(cid:228)chtigen und/oder den Wett- bewerb nicht verf(cid:228)lschen oder zu verf(cid:228)lschen drohen. Sie fallen daher nicht unter Artikel 87 Absatz 1 des Vertrages. Die M(cid:246)glichkeit der Unternehmen, sonstige von der Kom- mission genehmigte Beihilfen zu erhalten, bleibt hiervon unber(cid:252)hrt. (5) Ausfuhrbeihilfen waren innerhalb der Gemeinschaft immer untersagt und sind zudem Gegenstand internationaler Ab- kommen, die von der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft unter- zeichnet wurden, insbesondere des WTO-(cid:220)bereinkommens (cid:252)ber Subventionen und Ausgleichsma(cid:223)nahmen. In (cid:220)berein- stimmung mit der Praxis der Kommission bei (cid:132)De-mini- mis(cid:147)-Beihilfen sollten daher Ausfuhrbeihilfen vom Anwen- dungsbereich dieser Verordnung ausgenommen werden. (6) Aus Gr(cid:252)nden der Transparenz, Gleichbehandlung und kor- rekten Anwendung der (cid:132)De-minimis(cid:147)-H(cid:246)chstbetr(cid:228)ge sollten die Mitgliedstaaten identische Berechnungsmethoden an- wenden. Um diese Berechnung zu vereinfachen, sollten in (cid:220)bereinstimmung mit der bisherigen Praxis bei Anwen- dung der (cid:132)De-minimis(cid:147)-Regelung Beihilfen, die nicht in Form einer Barzuwendung gew(cid:228)hrt werden, in ihr Brutto- subventions(cid:228)quivalent umgerechnet werden. Die Berech- in mehreren nung des Tranchen oder in Form eines zinsg(cid:252)nstigen Darlehens ge- w(cid:228)hrten Beihilfe hat auf der Grundlage der zum Gew(cid:228)h- rungszeitpunkt geltenden markt(cid:252)blichen Zinss(cid:228)tze zu erfol- gen. transparenten und unkomplizierten Anwendung der Vorschriften (cid:252)ber staatli- Im Interesse einer einheitlichen, Subventions(cid:228)quivalents einer 28. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 89/7 che Beihilfen sollten f(cid:252)r die Zwecke dieser Verordnung die markt(cid:252)blichen Zinss(cid:228)tze als Referenzzinss(cid:228)tze herangezo- gen (bei zinsg(cid:252)nstigen Darlehen mu(cid:223) das Darlehen durch (cid:252)bliche Sicherheiten abgesichert und darf nicht mit unge- w(cid:246)hnlich hohen Risiken behaftet sein). Als Referenzzins- s(cid:228)tze sollten die von der Kommission in regelm(cid:228)(cid:223)igen Ab- st(cid:228)nden anhand objektiver Kriterien ermittelten und im Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften sowie im Internet ver(cid:246)ffentlichten Zinss(cid:228)tze gelten. (7) Die Kommission hat daf(cid:252)r zu sorgen, da(cid:223) die Vorschriften (cid:252)ber staatliche Beihilfen und insbesondere auch die Bedin- gungen, unter denen eine (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfe gew(cid:228)hrt wird, eingehalten werden. Gem(cid:228)(cid:223) dem in Artikel 10 des Vertrages verankerten Grundsatz der Zusammenarbeit sind die Mitgliedstaaten gehalten, der Kommission die Erf(cid:252)llung dieser Aufgabe zu erleichtern, indem sie durch geeignete Mechanismen sicherstellen, da(cid:223) der ein und demselben Un- (cid:132)De-minimis(cid:147)-Regelung ge- ternehmen im Rahmen der w(cid:228)hrte Gesamtbeihilfebetrag von Schwellenwert den 100 000 EUR innerhalb eines Zeitraumes von drei Jahren nicht (cid:252)berschreitet. Zu diesem Zweck sollten die Mitglied- staaten dem betreffenden Unternehmen mitteilen, da(cid:223) es sich bei der Beihilfe um eine (cid:132)DE-minimis(cid:147)-Beihilfe handelt, und die Unternehmen sollten gegen(cid:252)ber den Beh(cid:246)rden schriftlich best(cid:228)tigen, da(cid:223) der (cid:132)De-minimis(cid:147)-H(cid:246)chstbetrag noch nicht erreicht ist. (8) Gem(cid:228)(cid:223) Artikel 2 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 994/98 kann die Kommission die Mitgliedstaaten jederzeit auffor- dern, ihr alle zur (cid:220)berpr(cid:252)fung der Einhaltung dieser Ver- ordnung erforderlichen Informationen zu (cid:252)bermitteln. (9) Aufgrund der bisherigen Erfahrungen der Kommission und der Tatsache, da(cid:223) die Politik im Bereich der staatlichen Beihilfen im allgemeinen in regelm(cid:228)(cid:223)igen Abst(cid:228)nden neu (cid:252)berdacht werden mu(cid:223), sollte die Geltungsdauer dieser Ver- ordnung auf f(cid:252)nf Jahre beschr(cid:228)nkt werden. F(cid:252)r den Fall, da(cid:223) die Verordnung nach Ablauf dieses Zeitraums nicht verl(cid:228)ngert wird, d(cid:252)rfen bereits unter diese Verordnung fal- lende Beihilferegelungen gem(cid:228)(cid:223) Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 994/98 f(cid:252)r sechs Monate weiter gelten (cid:151) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Anwendungsbereich Diese Verordnung gilt f(cid:252)r Beihilfen an Unternehmen in allen Wirtschaftsbereichen mit Ausnahme a) des Verkehrssektors und der T(cid:228)tigkeiten, die sich auf die Herstellung, Verarbeitung oder Vermarktung von in Anhang I des Vertrages aufgef(cid:252)hrten Waren beziehen; b) von Beihilfen f(cid:252)r exportbezogene T(cid:228)tigkeiten, d. h. Beihilfen, die unmittelbar mit den aufgef(cid:252)hrten Mengen, der Errich- tung und dem Betrieb eines Vertriebsnetzes oder den lau- fenden Ausgaben einer Exportt(cid:228)tigkeit in Zusammenhang stehen. Artikel 2 (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfen (1) Beihilfen, die die Voraussetzungen der Abs(cid:228)tze 2 und 3 erf(cid:252)llen, sind als Ma(cid:223)nahmen anzusehen, die nicht alle Tat- bestandsmerkmale des Artikels 87 Absatz 1 des Vertrages er- f(cid:252)llen, und unterliegen damit nicht der Anmeldungsplficht ge- m(cid:228)(cid:223) Artikel 88 Absatz 3 des Vertrages. (2) Die einem Unternehmen nach der (cid:132)De-minimis(cid:147)-Rege- lung gew(cid:228)hrte Beihilfe darf den Betrag von insgesamt 100 000 EUR bezogen auf einen Zeitraum von drei Jahren nicht (cid:252)bersteigen. Dieser Schwellenwert gilt f(cid:252)r Beihilfen gleich welcher Art und Zielsetzung. (3) Der Schwellenwert des Absatzes 2 bezieht sich auf den Fall einer Barzuwendung. Alle eingesetzten Betr(cid:228)ge sind Betr(cid:228)ge vor Abzug der direkten Steuern. Wird die Beihilfe nicht als Zuschu(cid:223), sondern in anderer Form gew(cid:228)hrt, bestimmt sich die H(cid:246)he der Beihilfe nach ihrem Subventions(cid:228)quivalent. In mehreren Tranchen gezahlte Beihilfen werden zum Zeit- punkt ihrer Gew(cid:228)hrung abgezinst. Der Zinssatz, der f(cid:252)r die Abzinsung und die Berechnung der Beihilfeintensit(cid:228)t bei einem zinsg(cid:252)nstigen Darlehen anzusetzen ist, ist der zum Zeitpunkt der Gew(cid:228)hrung geltende Referenzsatz. Artikel 3 Kumulierung und (cid:220)berwachung (1) Gew(cid:228)hrt ein Mitgliedstaat einem Unternehmen eine (cid:132)De- minimis(cid:147)-Beihilfe, stellt er diesem gegen(cid:252)ber klar, da(cid:223) es sich hierbei um eine (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfe handelt und l(cid:228)(cid:223)t sich von dem Unternehmen schriftlich best(cid:228)tigen, da(cid:223) die neue Bei- hilfe nicht dazu f(cid:252)hrt, da(cid:223) der Gesamtbetrag der erhaltenen (cid:132)De-minimis(cid:147)-Beihilfen den Schwellenwert des Artikels 2 Ab- satz 2 (cid:252)berschreitet. Um den Unternehmen diese Aufgabe zu erleichtern, teilen die Mitgliedstaaten diesen in den ersten drei Jahren der Anwendung dieser Verordnung alles Wissenswerte (cid:252)ber die den Unternehmen vor Inkrafttreten der Verordnung nach der (cid:132)De-minimis(cid:147)-Regel gew(cid:228)hrten Beihilfen mit, soweit es f(cid:252)r die Berechnung des Schwellenwertes von Belang ist. (2) Die Mitgliedstaaten registrieren und sammeln s(cid:228)mtliche mit der Anwendung dieser Verordnung zusammenh(cid:228)ngenden Informationen. Das gesammelte Material mu(cid:223) Aufschlu(cid:223) dar- (cid:252)ber geben, ob die Bedingungen f(cid:252)r die Anwendung der Ver- ordnung erf(cid:252)llt sind. Die Aufzeichnungen (cid:252)ber Einzelbeihilfen sind w(cid:228)hrend zehn Jahren vom Zeitpunkt ihrer Gew(cid:228)hrung an gerechnet zur Verf(cid:252)gung zu halten; bei Beihilferegelungen be- tr(cid:228)gt diese Frist zehn Jahre ab dem Zeitpunkt, zu dem zum letzten Mal eine Einzelbeihilfe nach der fraglichen Regelung gew(cid:228)hrt wurde. Der betreffende Mitgliedstaat (cid:252)bermittelt der Kommission auf deren schriftliche Anfrage hin innerhalb von zwanzig Arbeitstagen oder einer von ihr in dem Auskunftsver- langen festgesetzten l(cid:228)ngeren Frist alle Informationen, die diese ben(cid:246)tigt, um zu beurteilen, ob die Bedingungen dieser Verord- nung eingehalten wurden. Zu diesen Informationen geh(cid:246)rt ins- besondere der Gesamtbeihilfebetrag, den ein Unternehmen im Rahmen der (cid:132)De-minimis(cid:147)-Regelung erhalten hat. C 89/8 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften 28. 3. 2000 Artikel 4 Sie gilt f(cid:252)r einen Zeitraum von f(cid:252)nf Jahren. Inkrafttreten und Geltungsdauer (1) Die Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Ver(cid:246)ffentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften in Kraft. (2) Nach Ablauf der Geltungsdauer dieser Verordnung bleibt diese noch w(cid:228)hrend einer Anpassungsfrist von sechs Monaten auf die darunter fallenden Beihilferegelungen anwendbar. Die Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:252)ssel, den. F(cid:252)r die Kommission. Mitglied der Kommission ENTWURF EINER VERORDNUNG DER KOMMISSION (cid:220)BER DIE ANWENDUNG DER ARTIKEL 87 UND 88 EG-VERTRAG AUF AUSBILDUNGSBEIHILFEN (2000/C 89/07) Aufforderung zur Stellungnahme zum Entwurf einer Verordnung der Kommission (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Vertrag auf staatliche Ausbildungsbeihilfen. Die Stellungnahmen k(cid:246)nnen innerhalb eines Monats nach dem Datum der Ver(cid:246)ffentlichung des Verord- nungsentwurfs an folgende Anschrift gerichtet werden: Europ(cid:228)ische Kommission Generaldirektion Wettbewerb Direktion G Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Br(cid:252)ssel Fax (32-2) 296 98 13. Entwurf einer Verordnung der Kommission (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Ver- trag auf Ausbildungsbeihilfen DIE KOMMISSION DER EUROP˜ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:151) nach Ver(cid:246)ffentlichung dieser Verordnung im Entwurf (2), gest(cid:252)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Ge- meinschaft, gest(cid:252)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 994/98 des Rates vom 7. Mai 1998 (cid:252)ber die Anwendung der Artikel 92 und 93 des Vertrags zur Gr(cid:252)ndung der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft auf bestimmte Gruppen horizontaler Beihilfen (1), insbesondere auf Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe a) Ziffer iv), nach Anh(cid:246)rung des Beratenden Ausschusses f(cid:252)r staatliche Bei- hilfen, in Erw(cid:228)gung nachstehender Gr(cid:252)nde: (1) Durch die Verordnung (EG) Nr. 994/98 wird die Kommis- sion erm(cid:228)chtigt, gem(cid:228)(cid:223) Artikel 87 des Vertrages zu erkl(cid:228)- ren, da(cid:223) Ausbildungsbeihilfen unter bestimmten Bedin- gungen mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar sind und nicht der Anmeldungspflicht nach Artikel 88 Absatz 3 des Vertrages unterliegen. (1) ABl. L 142 vom 14. 5. 1998, S. 1. (2) ABl. C 89 vom 28. 3. 2000, S. 8


title: Règlement (CE) n° 641/2000 de la Commission du 28 mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 29. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 78/1 I (Actes dont la publication est une condition de leur applicabilité) RÈGLEMENT (CE) No 641/2000 DE LA COMMISSION du 28 mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (2) les valeurs forfai- En application des critères susvisés, taires à l'importation doivent être fixées aux niveaux repris à l'annexe du présent règlement, vu le traité instituant la Communauté européenne, (CE) no 3223/94 de la Commission du vu le règlement 21 décembre 1994 portant modalités d'application du régime à l'importation des fruits et légumes (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1498/98 (2), et notamment son article 4, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) Le règlement (CE) no 3223/94 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilaté- rales du cycle d'Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l'importation des pays tiers, pour les produits et les périodes qu'il précise dans son annexe. A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires à l'importation visées à l'article 4 du règlement (CE) no 3223/94 sont fixées comme indiqué dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 29 mars 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 28 mars 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 78/2 FR Journal officiel des Communautés européennes 29. 3. 2000 du règlement de la Commission, du 28 mars 2000, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire à l'importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 999 052 068 628 999 052 204 628 999 052 204 212 220 624 999 052 600 999 039 388 400 404 508 512 528 720 999 388 512 528 720 999 138,2 110,2 124,2 109,0 130,6 146,6 128,7 102,4 51,3 113,7 89,1 73,1 38,3 50,8 28,2 56,4 49,4 33,7 74,1 53,9 90,1 86,5 89,6 86,6 80,6 78,2 87,7 78,5 84,7 71,2 67,6 68,6 71,3 69,7 (1) Nomenclature des pays fixée par le règlement (CE) no 2543/1999 de la Commission (JO L 307 du 2. 12. 1999, p. 46). Le code «999» représente «autres origines»


title: Regolamento (CE) n. 642/2000 della Commissione, del 28 marzo 2000, relativo all'apertura di contingenti di importazione per il frumento tenero di qualità, da un lato, e il frumento duro di qualità dall'altro nell'ambito dei contingenti tariffari di cui al regolamento (CE) n. 778/1999

eurovoc_concepts:
common wheat
durum wheat
import licence
product quality
tariff quota

text: 29. 3. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 78/3 REGOLAMENTO (CE) N. 642/2000 DELLA COMMISSIONE del 28 marzo 2000 relativo all'apertura di contingenti di importazione per il frumento tenero di qualità, da un lato, e il frumento duro di qualità dall'altro nell'ambito dei contingenti tariffari di cui al regolamento (CE) n. 778/1999 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 1095/96 del Consiglio, del 18 giugno 1996, relativo all'attuazione delle concessioni figuranti nel calendario CXL stabilito nel quadro della conclusione dei negoziati a norma dell'articolo XXIV, paragrafo 6, del GATT (1), in particolare l'articolo 1, considerando quanto segue: (1) (2) contingenti Il regolamento (CE) n. 778/1999 della Commissione, del 15 aprile 1999, recante apertura e modalità di gestione di tariffari di 300 000 tonnellate di frumento di qualità e di 50 000 tonnellate di frumento duro e che abroga i regolamenti (CE) n. 529/97 e (CE) n. 2228/96 (2), ha stabilito le disposizioni applicabili alle importazioni nel quadro di questi contingenti. Alla luce della situazione del mercato comunitario del frumento, è opportuno indire un termine per la presen- importazione nel tazione delle domande di quadro del contingente di 300 000 tonnellate di frumento di qualità. titoli di (3) Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 1. A partire dalla data di entrata in vigore del presente regolamento è aperta la presentazione di domande di titoli di codice importazione per frumento tenero di cui al il NC 1001 90 99, di qualità conforme ai requisiti figuranti nell'allegato I del regolamento (CE) n. 778/1999. La durata del termine di presentazione delle domande è di 45 giorni. 2. Le quantità che possono essere importate conformemente al presente articolo vertono complessivamente su 100 000 tonnellate di frumento tenero. A tali importazioni si applicano le disposizioni del regola- 3. mento (CE) n. 778/1999. Articolo 2 1. A partire dalla data di entrata in vigore del presente regolamento è aperta la presentazione di domande di titoli di codice importazione per NC 1001 10 00, di qualità conforme ai requisiti figuranti nell'allegato I del regolamento (CE) n. 778/1999. La durata del termine di presentazione delle domande è di 45 giorni. frumento duro di cui al il 2. Le quantità che possono essere importate conformemente al presente articolo vertono complessivamente su 50 000 tonnellate di frumento duro. A tali importazioni si applicano le disposizioni del regola- 3. mento (CE) n. 778/1999. Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno succes- sivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 28 marzo 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 146 del 20. 6. 1996, pag. 1. (2) GU L 101 del 16. 4. 1999, pag. 36


title: Meddelelse fra Kommissionen - Udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte

eurovoc_concepts:
State aid
aid system
application of EU law
vocational training

text: C 89/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 3. 2000 Artikel 4 Den g(cid:230)lder i fem (cid:229)r. Ikrafttr(cid:230)den og gyldighedsperiode Denne forordning tr(cid:230)der i kraft p(cid:229) tyvendedagen efter 1. offentliggłrelsen i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. Stłtteordninger, der falder ind under denne forordning fortsat 2. ved udlłbet af v(cid:230)re omfattet deraf i en seks m(cid:229)neders tilpasningsperiode. forordningens gyldighedsperiode, vil Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g(cid:230)lder umiddelbart i hver medlemsstat. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles. P(cid:229) Kommissionens vegne. Medlem af Kommissionen UDKAST TIL KOMMISSIONENS FORORDNING OM ANVENDELSE AF EF-TRAKTATENS ARTIKEL 87 OG 88 P¯ UDDANNELSESST(cid:216)TTE (2000/C 89/07) Opfordring til at frems(cid:230)tte bem(cid:230)rkninger til udkastet til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 p(cid:229) statsstłtte til uddannelse. Interesserede parter kan frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger inden for en frist p(cid:229) en m(cid:229)ned fra datoen for offentliggłrelsen af udkastet til forordning til fłlgende adresse: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence Direktorat G Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles/Brussel Fax (32-2) 296 98 13. Udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 p(cid:229) uddan- nelsesstłtte KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til det offentliggjorte udkast til denne forord- ning (2), under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, efter hłring af Det R(cid:229)dgivende Udvalg for Statsstłtte, og ud fra fłlgende betragtninger: under henvisning til R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab p(cid:229) visse former for horisontal statsstłtte (1), s(cid:230)rlig artikel 1, stk. 1, litra a), litra (iv), (1) I henhold til forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommis- sionen i medfłr af traktatens artikel 87 erkl(cid:230)re, at uddan- nelsesstłtte under visse betingelser er forenelig med f(cid:230)lles- markedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i trak- tatens artikel 88, stk. 3. (1) EFT L 142 af 14. 5. 1998, s. 1. (2) EFT C 89 af 28. 3. 2000, s. 8. 28. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 89/9 (2) Kommissionen har i mange beslutninger anvendt trakta- tens artikel 87 og 88 p(cid:229) uddannelsesstłtte og har desuden bekendtgjort sin politik p(cid:229) dette omr(cid:229)de, senest i F(cid:230)lles- skabets rammebestemmelser for stłtte til uddannelse (1). P(cid:229) baggrund af Kommissionens betydelige erfaringer med hensyn til anvendelsen af n(cid:230)vnte artikler p(cid:229) uddan- nelsesstłtte błr Kommissionen głre brug af befłjelserne i forordning (EF) nr. 994/98 for at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at sv(cid:230)kke sin kontrol. (3) For at der kan fastl(cid:230)gges en gennemsigtig og ensartet politik for samtlige sektorer, błr denne forordnings anven- delsesomr(cid:229)de v(cid:230)re s(cid:229) bredt som muligt og ogs(cid:229) omfatte landbrugssektoren. (4) Denne forordning błr fritage enhver form for individuel stłtte, der opfylder alle dens relevante krav, og enhver stłtteordning, s(cid:229)fremt den stłtte, der kan ydes i henhold dertil, opfylder alle de relevante krav i forordningen. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at sv(cid:230)kke Kommissionens kontrol błr der ved stłtteordninger og individuel i henhold til en stłtteordning, udtrykkeligt henvises til n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning. stłtte, der ikke ydes (5) For at undg(cid:229) forskelle, der kunne medfłre konkurrence- fordrejning, og for at lette samordningen mellem F(cid:230)lles- skabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til sm(cid:229) og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden błr den definition af sm(cid:229) og mellemstore virksomheder, der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i bilaget til Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrłrende definitionen af sm(cid:229) og mellemstore virksomheder (2). form af (6) For at fastsl(cid:229) om stłtte er forenelig med f(cid:230)llesmarkedet i henhold til denne forordning, er det nłdvendigt at tage hensyn til stłtteintensiteten og dermed stłttebelłbet udtrykt i subventions(cid:230)kvivalent. Subventions(cid:230)kvivalenten i forbindelse med stłtte, der udbetales i flere rater, og stłtte i l(cid:229)n p(cid:229) lempelige vilk(cid:229)r beregnes p(cid:229) grundlag af de g(cid:230)ldende markedsrenter p(cid:229) stłttetids- punktet. Med henblik p(cid:229) en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstłttereglerne błr markedsren- terne i denne forordning anses for at v(cid:230)re referencesat- serne, forudsat at l(cid:229)net, n(cid:229)r der er tale om l(cid:229)n p(cid:229) lempe- lige vilk(cid:229)r, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indeb(cid:230)rer unormalt store risici. Referencesatserne błr v(cid:230)re de satser, der periodisk fasts(cid:230)ttes af Kommis- sionen p(cid:229) grundlag af objektive kriterier og offentliggłres i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende og p(cid:229) Internet. (1) EFT C 343 af 11. 11. 1998, s. 10. (2) EFT L 107 af 30. 4. 1996, s. 4. (7) Uddannelse har normalt positive eksterne virkninger for samfundet som helhed, da den forłger antallet af uddan- nede arbejdstagere, som andre virksomheder kan benytte, forbedrer den europ(cid:230)iske industris konkurrenceevne og spiller en vigtig rolle i besk(cid:230)ftigelsesstrategien. I betragt- ning af, at virksomhederne i EF generelt investerer for lidt i uddannelse af deres medarbejdere, vil statsstłtte kunne bidrage til at korrigere denne ufuldkommenhed p(cid:229) marke- derne og derfor under visse omst(cid:230)ndigheder kunne betragtes som forenelig med f(cid:230)llesmarkedet og dermed fritaget for forudg(cid:229)ende anmeldelse. (8) For at sikre at statsstłtte begr(cid:230)nses til det minimum, der er nłdvendigt for at n(cid:229) F(cid:230)llesskabets m(cid:229)l, hvilket ville v(cid:230)re umuligt alene ved markedskr(cid:230)fternes hj(cid:230)lp, błr den tilladte stłtteintensitet variere afh(cid:230)ngigt af uddannel- sens art samt virksomhedens stłrrelse og geografiske beliggenhed. (9) Generel uddannelse giver kvalifikationer, der kan benyttes i andre virksomheder, og forbedrer den uddannede arbejdstagers besk(cid:230)ftigelsesmuligheder betydeligt. Stłtte til dette form(cid:229)l virker mindre konkurrencefordrejende, s(cid:229)ledes at stłtte med hłjere stłtteintensitet kan betragtes som forenelig med f(cid:230)llesmarkedet og fritages for forud- g(cid:229)ende anmeldelse. S(cid:230)rlig uddannelse, der hovedsagelig gavner virksomheden, indeb(cid:230)rer en stłrre risiko for konkurrencefordrejning, og den stłtteintensitet, der kan anses for forenelig med f(cid:230)llesmarkedet og fritaget for forudg(cid:229)ende anmeldelse, błr derfor v(cid:230)re meget lavere. (10) I betragtning af SMV’s handicap og de stłrre relative omkostninger de skal afholde, n(cid:229)r de investerer i uddan- nelse af deres medarbejdere, błr der for stłtte, der er fritaget ved denne forordning, tillades en hłjere intensitet, n(cid:229)r den ydes til SMV. (11) I omr(cid:229)der, der er stłtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), har uddannelse relativt stłtte eksterne virkninger, fordi der investeres alt for lidt i uddannelse i disse omr(cid:229)der, som ogs(cid:229) har en hłjere arbejdslłshed. For stłtte, der fritages ved n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, błr der derfor tillades en stłrre intensitet i disse omr(cid:229)der. (12) Inden for słtransportsektoren głr uddannelsens art det berettiget, at der anvendes en s(cid:230)rlig metode. (13) Store stłttebelłb błr fortsat vurderes individuelt af Kommissionen, fłr de ydes. Stłtte, der overstiger et fast belłb, som błr fasts(cid:230)ttes til 1 mio. EUR, er derfor ikke omfattet af fritagelsen ved denne forordning, men fortsat underlagt kravene i traktatens artikel 88, stk. 3. (14) Denne forordning błr ikke fritage kumulering af stłtte med anden statsstłtte, herunder stłtte ydet af nationale, regionale og lokale myndigheder, eller f(cid:230)llesskabsstłtte ud over de i denne forordning fastsatte lofter. C 89/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 3. 2000 standardformular, (15) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn błr der i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 (cid:151) med henblik p(cid:229) offentliggłrelse i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende (cid:151) udarbejdes hvori en medlemsstaterne kan give Kommissionen kortfattede oplysninger om en stłtteordning, der gennemfłres i henhold til denne forordning, eller om individuel stłtte, der ikke ydes i henhold til s(cid:229)danne ordninger. Af samme (cid:229)rsager błr der udarbejdes regler om de fortegnelser, som fłre over stłtte, der fritages ved medlemsstaterne skal denne forordning. Med hensyn til den (cid:229)rsrapport, som medlemsstaterne błr Kommissionen opstille de s(cid:230)rlige krav, der m(cid:229) stilles til den, herunder indsendelse af oplysninger i elektronisk form, da den nłdvendige teknologi m(cid:229) anses for at v(cid:230)re tilstr(cid:230)kkelig udbredt. forel(cid:230)gge Kommissionen, skal (16) P(cid:229) baggrund af Kommissionens erfaringer, og is(cid:230)r den hyppighed, hvormed det generelt er nłdvendigt at revi- dere statsstłttepolitikken, błr denne forordnings gyldig- hedsperiode begr(cid:230)nses til fem (cid:229)r. Hvis forordningen ikke forl(cid:230)nges ved gyldighedsperiodens udlłb, błr medlems- staterne have en overgangsperiode p(cid:229) seks m(cid:229)neder med hensyn til de af stłtteordninger, der n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 994/98 (cid:151) er omfattet UDSTEDT F(cid:216)LGENDE FORORDNING. Artikel 1 Anvendelsesomr(cid:229)de Uden at det p(cid:229)virker anvendelsen af F(cid:230)llesskabets s(cid:230)rlige i henhold til forordninger eller direktiver, der er udstedt EF-traktaten, og som vedrłrer uddannelsesstłtte til s(cid:230)rlige sektorer, g(cid:230)lder denne forordning for stłtte inden for alle sektorer, herunder aktiviteter vedrłrende produktion, forarbejd- ning og markedsfłring af de produkter, der er anfłrt i bilag I til traktaten. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forst(cid:229)s ved: a) »stłtte«: enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1 ikke eller kun i begr(cid:230)nset omfang kan benyttes i andre virksomheder eller p(cid:229) andre arbejdsomr(cid:229)der e) »generel uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, ikke prim(cid:230)rt kan som arbejdstageren ikke kun eller benytte til udfłrelse af sine nuv(cid:230)rende eller fremtidige arbejdsopgaver i den stłttemodtagende virksomhed, men som giver kvalifikationer, der i vidt omfang kan benyttes i andre virksomheder eller p(cid:229) andre arbejdsomr(cid:229)der og derved v(cid:230)sentligt forbedrer arbejdstagerens besk(cid:230)ftigelses- muligheder. Uddannelsen er generel, hvis den f. eks. : (cid:151) tilrettel(cid:230)gges af flere selvst(cid:230)ndige virksomheder i f(cid:230)lles- skab, eller ansatte i forskellige virksomheder kan deltage i uddannelsen (cid:151) den anerkendes, attesteres eller valideres af offentlige myndigheder eller organer eller andre institutter eller organer, som en medlemsstat eller F(cid:230)llesskabet har over- draget de nłdvendige befłjelser f) »stłtteintensitet«: stłttebelłbet udtrykt i procent af projek- tets stłtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, angiver belłbene fłr direkte beskatning. Hvis stłtten ydes som andet end tilskud, er stłttebelłbet stłttens subven- tions(cid:230)kvivalent. Stłtte, der udbetales i rater, tilbagediskon- teres til sin v(cid:230)rdi p(cid:229) det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsform(cid:229)l og til beregning af stłttebelłbet i forbindelse med l(cid:229)n p(cid:229) lempe- lige vilk(cid:229)r, er den g(cid:230)ldende referencesats p(cid:229) stłttetids- punktet. Artikel 3 Forudg(cid:229)ende betingelser for fritagelse 1. Individuel stłtte, der ikke omfattes af nogen ordning, men som er i overensstemmelse med denne forordning, er omfattet af f(cid:230)llesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritages fra anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, hvis den indeholder en udtrykkelig henvisning til n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning og citerer dens fulde titel samt henvisninger til dens offentliggłrelse i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. En stłtteordning, der opfylder alle betingelserne i 2. n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, er omfattet af f(cid:230)llesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritages fra anmel- delsespligten i artikel 88, stk. 3, n(cid:229)r: b) »sm(cid:229) og mellemstore virksomheder«: virksomheder som defineret i bilag I a) enhver stłtte, som kan ydes i henhold til en s(cid:229)dan ordning, opfylder alle forordningens betingelser c) »store virksomheder«: virksomheder, der ikke falder ind under definitionen af SMV i bilag I b) ordningen fasts(cid:230)tter, at enhver stłtte, der ydes i henhold til den, skal opfylde alle forordningens betingelser d) »s(cid:230)rlig uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren prim(cid:230)rt kan benytte direkte til udfłrelse af sine nuv(cid:230)rende eller fremtidige arbejdsopgaver i den stłt- temodtagende virksomhed, og som giver kvalifikationer, der c) ordningen indeholder til n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning og citerer dens fulde titel samt henviser til dens offentliggłrelse i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. udtrykkelig henvisning en 28. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 89/11 Artikel 4 e) omkostninger ved konsulentbistand og vejledning i forbin- Fritaget uddannelsesstłtte Stłtteordninger og individuelle stłtteforanstaltninger p(cid:229) 1. uddannelsesomr(cid:229)det skal opfylde betingelserne i stk. 2-6. 2. Hvis stłtten ydes til s(cid:230)rlig uddannelse, m(cid:229) intensiteten ikke overstige 25 % for store virksomheder og 35 % for sm(cid:229) og mellemstore virksomheder. Intensiteten forhłjes med 5 procentpoint for virksomheder i omr(cid:229)der, der er regionalstłtteberettigede i henhold til trakta- litra c), og med 10 procentpoint for tens artikel 87, stk. 3, virksomheder regionalstłtteberettigede i i omr(cid:229)der, der er henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). delse med uddannelsesprojektet f) personaleomkostninger ved deltagelse i uddannelsespro- jekter, dog hłjst et belłb svarende til de samlede łvrige stłtteberettigede omkostninger, der omhandles i litra a) (cid:151) e). Der medregnes kun de timer, hvor personalet rent faktisk har deltaget i undervisningen, efter fradrag af eventuelle produktionstimer eller tilsvarende. De stłtteberettigede omkostninger skal dokumenteres, v(cid:230)re gennemsigtige og fordeles p(cid:229) de enkelte poster. Artikel 5 Store individuelle stłtteforanstaltninger 3. Hvis stłtten ydes til generel uddannelse, m(cid:229) intensiteten ikke overstige 50 % for store virksomheder og 70 % for sm(cid:229) og mellemstore virksomheder. Fritagelsen i artikel 4 finder ikke anvendelse, hvis stłtten til et enkelt uddannelsesstłtteprojekt overstiger 1 mio. EUR. Intensiteten forhłjes med 5 procentpoint for virksomheder i omr(cid:229)der, der er regionalstłtteberettigede i henhold til trakta- litra c), og med 10 procentpoint for tens artikel 87, stk. 3, virksomheder regionalstłtteberettigede i i omr(cid:229)der, der er henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I tilf(cid:230)lde, hvor stłtteprojektet omfatter b(cid:229)de s(cid:230)rlige og 4. ikke kan behandles generelle uddannelseskomponenter, der s(cid:230)rskilt ved beregningen af stłtteintensiteten, og i tilf(cid:230)lde, hvor det ikke kan fastsl(cid:229)s, om uddannelsesprojektet er specifikt eller generelt, g(cid:230)lder intensiteten for s(cid:230)rlig uddannelse som omhandlet i stk. 2. Artikel 6 Kumulering De i artikel 4 og 5 fastsatte stłttelofter g(cid:230)lder, uanset om eller udelukkende over 1. projektet finansieres finansieres delvis af F(cid:230)llesskabet. statsmidler Stłtte, der fritages ved n(cid:230)rv(cid:230)rende forordning, m(cid:229) ikke 2. kumuleres med anden form for statsstłtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller anden f(cid:230)llesskabsfinansiering, hvis en s(cid:229)dan kumulering medfłrer en stłtteintensitet, der er hłjere end den i denne forordning fastsatte. 5. Hvis stłtten ydes inden for słtransportsektoren, kan den n(cid:229) op p(cid:229) en intensitet p(cid:229) 100 %, uanset om projektet vedrłrer s(cid:230)rlig eller generel uddannelse, forudsat at fłlgende betingelser er opfyldt: Artikel 7 Gennemsigtighed og kontrol (cid:151) deltageren m(cid:229) ikke v(cid:230)re aktivt bes(cid:230)tningsmedlem, og (cid:151) uddannelsen skal gennemfłres om bord p(cid:229) skibe, der er registreret i F(cid:230)llesskabet. Fłlgende omkostninger ved et uddannelsesprojekt er stłt- 6. teberettigede: a) omkostninger ved undervisningspersonale b) undervisernes og deltagernes rejseomkostninger c) andre lłbende udgifter, som f. eks. materialer, udstyr osv. d) afskrivning af hj(cid:230)lpemidler og instrumenter, i det omfang de anvendes udelukkende til uddannelsesprojektet individuel stłtteforanstaltning, der Ved gennemfłrelse af en ved denne forordning fritaget 1. stłtteordning eller ikke falder ind under en stłtteordning, sender medlemsstaterne inden ti arbejdsdage Kommissionen en kortfattet oversigt over stłtteordningen eller den individuelle stłtteforanstaltning i den i bilag II omhandlede form med henblik p(cid:229) offentliggłrelse i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. 2. Medlemsstaterne fłrer detaljerede fortegnelser over de stłtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, den indi- viduelle stłtte, der ydes i henhold til disse ordninger, og den individuelle stłtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende stłtteordning. Disse fortegnelser skal omfatte alle de oplysninger, der er nłdvendige for, at det kan fastsl(cid:229)s, at de betingelser for fritagelse, der er fastsat i denne forordning, er opfyldt. Medlemsstaterne opbe- varer oplysningerne om en individuel stłtteforanstaltning i ti (cid:229)r fra det tidspunkt, hvor stłtten blev ydet, og om en stłtteord- ning i ti (cid:229)r fra det tidspunkt, hvor der sidst er udbetalt stłtte i henhold til ordningen. P(cid:229) Kommissionens skriftlige anmodning skal den p(cid:229)g(cid:230)ldende medlemsstat inden 20 arbejdstage eller inden for en l(cid:230)ngere frist, der m(cid:229)tte v(cid:230)re fastsat i anmod- C 89/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 3. 2000 ningen, give Kommissionen alle de oplysninger, denne finder nłdvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt. Artikel 8 Ikrafttr(cid:230)den og gyldighedsperiode 3. Medlemsstaterne udarbejder en rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalender(cid:229)r eller den del af et kalender(cid:229)r, hvor den anvendes, i den form, der er fastlagt i bilag III, ogs(cid:229) elektronisk. Medlemsstaterne forel(cid:230)gger Kommis- sionen en s(cid:229)dan rapport senest tre m(cid:229)neder efter udlłbet af den periode, som rapporten vedrłrer. For stłtte til generelle uddannelsesprojekter skal rapporten is(cid:230)r omfatte dokumenta- tion for, at der er tale om generel uddannelse. Denne forordning tr(cid:230)der i kraft p(cid:229) tyvendedagen efter 1. offentliggłrelsen i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskaber Tidende. Den g(cid:230)lder i fem (cid:229)r. Stłtteordninger, der er fritaget ved denne forordning ved fortsat v(cid:230)re 2. udlłbet af fritaget i en seksm(cid:229)neders tilpasningsperiode. forordningens gyldighedsperiode, vil Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g(cid:230)lder umiddelbart i hver medlemsstat. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles. P(cid:229) Kommissionens vegne. Medlem af Kommissionen BILAG I Definition af sm(cid:229) og mellemstore virksomheder (jf. Kommissionens henstilling af 3. april 1996 vedrłrende definitionen af sm(cid:229) og mellemstore virksomheder (EFT L 107 af 30. 4. 1996, s. 4)) 1. Ved sm(cid:229) og mellemstore virksomheder, i det fłlgende ben(cid:230)vnt »SMV«, forst(cid:229)s virksomheder, som: Artikel 1 (cid:151) har under 250 ansatte, og (cid:151) har enten: (cid:151) en (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) hłjst 40 mio. ECU, eller (cid:151) en samlet (cid:229)rsbalance p(cid:229) hłjst 27 mio. ECU, og (cid:151) opfylder uafh(cid:230)ngighedskriteriet som defineret i stk. 3. Hvis det er nłdvendigt at sondre mellem sm(cid:229) og mellemstore virksomheder, forst(cid:229)s ved »sm(cid:229) virksomheder« 2. virksomheder, som: (cid:151) har under 50 ansatte, og (cid:151) har enten: (cid:151) en (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) hłjst 7 mio. ECU, eller (cid:151) en samlet (cid:229)rsbalance p(cid:229) hłjst 5 mio. ECU, og (cid:151) opfylder uafh(cid:230)ngighedskriteriet som defineret i stk. 3. Ved uafh(cid:230)ngige virksomheder forst(cid:229)s virksomheder, hvori en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i f(cid:230)lles- 3. skab, der ikke opfylder definitionerne p(cid:229) SMV eller sm(cid:229) virksomheder, alt efter tilf(cid:230)ldet, ikke har kapitalandele eller stemmerettigheder p(cid:229) 25 % eller mere. Denne t(cid:230)rskel kan overskrides i fłlgende to tilf(cid:230)lde: (cid:151) hvis virksomheden ejes af offentlige investeringsselskaber, venture-kapitalselskaber eller institutionelle investorer, forudsat at de hverken kontrollerer virksomheden individuelt eller i f(cid:230)llesskab 28. 3. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 89/13 (cid:151) hvis kapitalen er spredt p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at det er umuligt at afgłre, hvem der ejer den, og virksomheden erkl(cid:230)rer, at den med rimelighed kan antage, at en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i f(cid:230)llesskab, der ikke opfylder definitionerne p(cid:229) SMV eller sm(cid:229) virksomheder, alt efter tilf(cid:230)ldet, ikke ejer 25 % eller mere af den. 4. Ved beregning af de i stk. 1 og 2 omhandlede t(cid:230)rskler sammenl(cid:230)gges tallene for den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed og for alle de virksomheder, som den direkte eller indirekte kontrollerer gennem kapitalandele eller stemmerettigheder p(cid:229) mindst 25 %. Hvis det er nłdvendigt at sondre mellem mikrovirksomheder og andre SMV, skal der ved de fłrstn(cid:230)vnte forst(cid:229)s 5. virksomheder med under ti ansatte. 6. Hvis en virksomhed p(cid:229) det endelige balancetidspunkt ligger over eller under de anfłrte t(cid:230)rskler for antallet af ansatte eller de finansielle lofter, medfłrer dette kun, at virksomheden f(cid:229)r eller mister status som »SMV«, »mellemstor virksomhed«, »lille virksomhed« eller »mikrovirksomhed«, hvis dette gentager sig i to p(cid:229) hinanden fłlgende regnskabs(cid:229)r. Antallet af ansatte svarer til antallet af (cid:229)rsarbejdsenheder (¯AE), dvs. antallet af fuldtidsansatte i lłbet af et (cid:229)r, idet 7. deltidsansatte og s(cid:230)sonansatte indg(cid:229)r som brłkdele af ¯AE. Som reference(cid:229)r anvendes den seneste godkendte regn- skabsperiode. 8. T(cid:230)rsklerne for oms(cid:230)tning og samlet balance vedrłrer den seneste godkendte tolvm(cid:229)neders regnskabsperiode. N(cid:229)r der er tale om nyetablerede virksomheder, hvis regnskaber endnu ikke er godkendt, beregnes t(cid:230)rsklerne p(cid:229) grundlag af et p(cid:229)lideligt skłn, der foretages i lłbet af regnskabs(cid:229)ret. Oversigt over de oplysninger, der skal gives ved iv(cid:230)rks(cid:230)ttelse af en ved denne forordning fritaget stłtte- ordning eller individuel stłtteforanstaltning, der ikke er omfattet af en stłtteordning BILAG II Medlemsstat (region): Gennemfłrelsestidspunkt (stłtteordning) eller udbetalingstidspunkt (individuel stłtte): Ansvarlig myndighed (navn og adresse): Navnet p(cid:229) den gennemfłrte stłtteordning eller p(cid:229) modtageren af individuel stłtte: Stłttens form(cid:229)l (specifik/generel uddannelse): Berłrte sektorer: Retsgrundlag: ¯rligt budget: Maksimal stłtteintensitet: Varighed (1) i (cid:229)r og m(cid:229)neder: Andre oplysninger (frivilligt): (1) Tidsfrist for udbetaling af stłtte over en stłtteordning. C 89/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 28. 3. 2000 BILAG III Udformning af den periodiske rapport til Kommissionen Udformning af (cid:229)rsrapporten om eksisterende statsstłtteforanstaltninger efter EF-traktaten og subsidier i henhold til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (SU-aftalen) FORKLARENDE BEM˘RKNINGER Det tilr(cid:229)des medlemsstaterne at benytte nedenst(cid:229)ende standardudformning i forbindelse med deres rapporter til Kommis- sionen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, og de gruppefritagelsesforordninger, der vedtages i henhold til R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 994/98. Udformningen er tilpasset efter disse to forskrifter og błr anvendes i stedet for den udformning, medlemsstaterne blev bedt om at anvende ved skrivelse af 22. februar 1994. Med hensyn til de anmeldelser, der skal indgives i henhold til SU-aftalens artikel 25, skal den aftalte WTO-udformning fortsat anvendes. Rapporterne błr ogs(cid:229) afl(cid:230)gges elektronisk. Eksisterende statsstłtte og fritagne stłtteordninger De oplysninger om eksisterende statsstłtte og fritagne stłtteordninger, der udelukkende er forbeholdt Kommissionen, angives i afsnit A. Dette afsnit kan udfyldes p(cid:229) et hvilket som helst officielt EU-sprog. WTO’s SU-aftale De oplysninger, der kr(cid:230)ves i henhold til SU-aftalens artikel 25, og som vil blive kopieret p(cid:229) WTO-medlemmernes vegne, angives i afsnit B. Denne del skal udfyldes p(cid:229) et af WTO’s officielle sprog, dvs. engelsk, fransk og spansk. AFSNIT A: Oplysninger om stłtteordningen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, (oplysningerne i dette afsnit vil ikke blive videregivet til WTO og kan anfłres p(cid:229) et af EU’s officielle sprog) A. 1. DEN DETALJEREDE ¯RSRAPPORTS UDFORMNING (finder ikke anvendelse) A. 2. DEN FORENKLEDE ¯RSRAPPORT, DER SKAL INDLEVERES FOR ALLE EKSISTERENDE ORDNINGER, DER IKKE ER MEDTAGET UNDER PUNKT A. 1 OG FOR ALLE FRITAGNE ST(cid:216)TTEFORANSTALTNINGER Med hensyn til nye stłtteordninger, der er omfattet af den hurtige godkendelsesprocedure, eller ordninger med et (cid:229)rligt budget p(cid:229) hłjst 5 mio. EUR, anfłres kun de oplysninger, der anmodes om i punkt 1, 2. 1, 2. 2. 1 og 2. 2. 2 (meget forenklet rapport). 1. 2. Ordningens betegnelse p(cid:229) originalsproget Udgifter i henhold til ordningen. Der anfłres s(cid:230)rskilte tal for hvert stłtteinstrument under ordningen (f. eks. tilskud, lavt forrentede l(cid:229)n, garantier). Der anfłres tal for udgifter eller forpligtelser, indt(cid:230)gtstab eller andre finansielle faktorer i forbindelse med stłtten (f. eks. l(cid:229)neperiode, rentetilskud, morarenter p(cid:229) restl(cid:229)n, restancer p(cid:229) garantier minus pr(cid:230)mieindt(cid:230)gter og inddrevne belłb). Med hensyn til fritaget stłtte til generelle uddannelsesforanstaltninger, freml(cid:230)gges der bevis p(cid:229), at der er tale om generel uddannelse. Disse udgifter błr anfłres s(cid:229)ledes: 2. 1. For (cid:229)r n angives udgiftsprognoser eller skłn over indt(cid:230)gtstabene p(cid:229) grund af skatteudgifter 2. 2. For (cid:229)r n-1 anfłres: 2. 2. 1. Udgiftsforpligtelser, eller ansl(cid:229)ede indt(cid:230)gtstab som fłlge af skatteudgifter, for nye stłtteprojekter og faktiske udbetalinger i forbindelse med nye og igangv(cid:230)rende projekter. 2. 2. 2. Antallet af nye stłttemodtagere og af nye stłtteprojekter samt et overslag over antallet af nyoprettede eller bevarede job. 2. 2. 3. (finder ikke anvendelse) 2. 2. 4. (finder ikke anvendelse) 3. ˘ndringer (af administrativ eller anden art), der gennemfłres i (cid:229)rets lłb