title: Verordnung (EG) Nr. 603/2000 der Kommission vom 20. März 2000 zur Änderung der im Sektor Getreide geltenden Zölle

eurovoc_concepts:
CCT duties
cereals
import

formats: pdf print

text: L 72/8 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 3. 2000 VERORDNUNG (EG) Nr. 603/2000 DER KOMMISSION vom 20. März 2000 zur Änderung der im Sektor Getreide geltenden Zölle DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1249/96 der Kommission vom 28. Juni 1996 mit Durchführungsbestimmungen zur Anwendung der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der im Sektor Getreide geltenden Zölle (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2519/98 (4), insbeson- dere auf Artikel 2 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) Die im Sektor Getreide geltenden Zölle sind festgesetzt in der Verordnung (EG) Nr. 566/2000 der Kommis- sion (5), geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 578/ 2000 (6). (2) Weicht der berechnete Durchschnitt der Zölle während ihres Anwendungszeitraums um 5 EUR/t oder mehr vom festgesetzten Zoll ab, wird letzterer gemäß Artikel 2, Absatz 1, der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 entspre- chend angepaßt. Da dies der Fall ist, sind die mit der Verordnung (EG) Nr. 566/2000 festgesetzten Zölle anzupassen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Anhänge I und II der Verordnung (EG) Nr. 566/2000 werden durch die Anhänge I und II zur vorliegenden Verord- nung ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 21. März 2000 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 20. März 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 161 vom 29. 6. 1996, S. 125. (4) ABl. L 315 vom 25. 11. 1998, S. 7. (5) ABl. L 68 vom 16. 3. 2000, S. 59. (6) ABl. L 69 vom 17. 3. 2000, S. 40. 21. 3. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 72/9 Die im Sektor Getreide gemäß Artikel 10 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 geltenden Zölle ANHANG I KN-Code Warenbezeichnung 1001 10 00 Hartweizen hoher Qualität mittlerer Qualität (1) 1001 90 91 Weichweizen, zur Aussaat 1001 90 99 Weichweizen hoher Qualität, anderer als zur Aussaat (3) mittlerer Qualität niederer Qualität 1002 00 00 Roggen 1003 00 10 Gerste, zur Aussaat 1003 00 90 Gerste, andere als zur Aussaat (3) 1005 10 90 Mais, zur Aussaat, anderer als Hybridmais 1005 90 00 Mais, anderer als zur Aussaat (3) 1007 00 90 Körner-Sorghum, zur Aussaat, anderer als Hybrid-Körner- Sorghum Bei der Einfuhr auf dem Land-, Fluß- oder Seeweg aus Häfen des Mittelmeerraums, des Schwarzen Meeres oder der Ostsee zu erhebender Zoll (EUR/t) Bei der Einfuhr auf dem Luftweg oder aus anderen Häfen auf dem Seeweg zu erhebender (2) Zoll (EUR/t) 17,09 27,09 28,23 28,23 65,27 79,45 70,07 70,07 70,07 83,42 83,42 70,07 7,09 17,09 18,23 18,23 55,27 69,45 60,07 60,07 60,07 73,42 73,42 60,07 (1) Auf Hartweizen, der den Mindestmerkmalen für Hartweizen mittlerer Qualität gemäß Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 nicht genügt, wird der für Weichweizen niederer Qualität geltende Zoll erhoben. (2) Für Ware, die über den Atlantik oder durch den Suez-Kanal nach der Gemeinschaft geliefert wird (siehe Artikel 2 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96), kann der Zoll ermäßigt werden um — 3 EUR/t, wenn sie in einem Hafen im Mittelmeerraum entladen wird, oder — 2 EUR/t, wenn sie in einem Hafen in Irland, im Vereinigten Königreich, in Dänemark, Schweden, Finnland oder an der Atlantikküste der Iberischen Halbinsel entladen wird. (3) Der Zoll kann pauschal um 14 oder 8 EUR/t ermäßigt werden, wenn die Bedingungen nach Artikel 2 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 erfüllt sind. L 72/10 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 3. 2000 ANHANG II Berechnungsbestandteile (Zeitraum vom 15. März 2000 bis 17. März 2000) 1. Durchschnitt der zwei Wochen vor der Festsetzung: Börsennotierung Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Erzeugnis (% Eiweiß, 12 % Feuchtigkeit) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 mittlere Qualität (*) US barley 2 Notierung (EUR/t) 124,26 113,22 102,34 90,86 168,72 (**) 158,72 (**) 114,80 (**) Golf-Prämie (EUR/t) 32,37 6,38 3,11 11,53 Prämie/Große Seen (EUR/t) — — — — (*) Negative Prämie („discount“) in Höhe von 10 EUR/t (Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96). (**) fob Golf. — — — — — — 2. Fracht/Kosten: Golf von Mexiko-Rotterdam: 17,60 EUR/t. Große Seen-Rotterdam: 29,31 EUR/t. 3. Zuschüsse gemäß Artikel 4 Absatz 2 Unterabsatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96: 0,00 EUR/t (HRW2) 0,00 EUR/t (SRW2)


title: Direktiva 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil

eurovoc_concepts:
advertising
approximation of laws
consumer information
foodstuff
labelling
packaging

formats: html pdf print

text: 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 75 32000L0013 L 109/29 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 6. 5. 2000 DIREKTIVA 2000/13/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (1), v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2), ob upoštevanju naslednjega: Direktiva Sveta 79/112/EGS z dne 18. decembra 1978 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (3) je bila večkrat in bis- tveno spremenjena (4). Zaradi jasnosti in preglednosti je treba pripraviti prečiščeno besedilo navedene direktive. Obstoječe razlike med zakoni in drugimi predpisi držav članic o označevanju živil lahko ovirajo prosto promet s temi izdelki in lahko privedejo do neenakega konkurenč- nega položaja. Te predpise je treba zaradi boljšega delovanja notranjega trga približati. (1) (2) (3) (4) (5) S to direktive je treba določiti splošna pravila Skupnosti, ki se uporabljajo horizontalno za vsa živila, dana v promet. (14) Posebna pravila, ki se uporabljajo vertikalno samo za dolo- čena živila, je treba določiti v okviru predpisov za te izdelke. (6) Vsaka ureditev označevanja živil mora predvsem obveščati in varovati potrošnika. (1) UL C 258, 10. 9. 1999, str. 12. (2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 18. januarja 2000 (še ni objav- ljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 13. marca 2000. (3) UL L 33, 8. 2. 1979, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/4/ES (UL L 43, 14. 2. 1997, str. 21). (4) Glej Prilogo IV, del B. (7) (8) Ta zahteva pomeni, da lahko države članice ob upoštevanju določb Pogodbe predvidijo predpise o jeziku, ki naj se uporabi. Podrobno označevanje, še posebej navajanje natančne izdelka, ki omogoča potrošniku narave in značilnosti izbiro ob polnem poznavanju dejstev, je zato najbolj smotrno, ker ustvarja najmanj ovir za prost promet. (9) Zato je treba sestaviti seznam vseh navedb, ki jih je nače- loma treba vključiti v označevanje vseh živil. (10) Horizontalna narava te direktive na začetni stopnji ne zagotavlja vključitev v obvezno predpisane navedbe vseh navedb, ki jih je načeloma treba dodati na seznam, ki se nanaša na celoten obseg živil. Na nadaljnji stopnji je treba sprejeti predpise Skupnosti, ki dopolnjujejo obstoječa pravila. (11) V odsotnosti posebnih pravil Skupnosti morajo biti države članice pooblaščene, da predpišejo določene nacionalne predpise, ki jih je mogoče dodati splošnim določbam te direktive, vendar mora kljub temu za te določbe veljati postopek Skupnosti. (12) Navedeni postopek Skupnosti mora biti v obliki pravnega akta Skupnosti, kadar želi država članica sprejeti nove predpise. (13) Nadalje je treba ohraniti možnost zakonodajalca Skupno- sti, da v izjemnih primerih odstopi od določenih, splošnih predpisov. Pravila o označevanju morajo tudi prepovedati uporabo informacij, ki bi kupca zavedle ali živilom pripisovale zdravilne lastnosti. Za učinkovitost te prepovedi jo je treba raztegniti tudi na predstavitev in oglaševanje živil. (15) Za lažje trgovanje med državami članicami se lahko pred- vidi, da se na stopnjah pred prodajo končnemu potrošniku na zunanji embalaži prikažejo samo navedbe o bistvenih značilnostih, določene, za predpakirana živila obvezne navedbe pa se prikažejo samo na komercialnih dokumentih za to živilo. (16) Države članice morajo še naprej imeti možnost, lokalnim praktičnim pogojem in okoliščinam ustrezno predpisovati podrobnosti o označevanju živil, ki se prodajajo v razsu- tem stanju; kljub temu je treba v teh primerih zagotoviti obveščenost potrošnika. 76 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 (17) Za poenostavitev in pospešitev postopka je treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih ukrepov tehnične narave. (iii) z napeljevanjem, da ima živilo posebne značilnosti, čeprav imajo dejansko vsa podobna živila take značilnosti; (18) Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (1). (19) Ta direktiva ne sme posegati v obveznosti držav članic v zvezi z v Prilogi IV, del B navedenimi direktivami in roki za njihov prenos – (b) ob upoštevanju določb Skupnosti o naravnih mineralnih vodah in živilih za posebne prehranske namene, živilom pripisovati lastnosti kot so preprečevanje, zdravljenje ali ozdravljenje bolezni pri ljudeh ali opozarjati na take lastnosti. 2. Svet v skladu s postopkom iz člena 95 Pogodbe, sestavi odprt seznam reklamnih trditev v smislu odstavka 1, katerih uporaba mora biti v vsakem primeru prepovedana ali omejena. 3. Prepovedi ali omejitve iz odstavkov 1 in 2, veljajo tudi za: (a) predstavitev živil, še posebej njihove obliko, videz ali emba- lažo, uporabljene materiale za embalažo, način, kako so raz- porejena, in okolje, v katerem so razstavljena; SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO (b) oglaševanje. Člen 1 Člen 3 1. Ta direktiva velja za označevanje živil, ki se dostavijo konč- nemu potrošniku in določene vidike v zvezi z njihovo predstavit- vijo in oglaševanjem. 2. Ta direktiva velja tudi za živila za oskrbo restavracij, bolniš- nic, menz in drugega podobnega masovnega gostinstva (v nada- ljevanju „obrati javne prehrane“). 3. Za namene te direktive (a) „označevanje“ pomeni vse navedbe, oznake, blagovne znamke, slikovno gradivo ali simbole v zvezi z živilom, ki se namestijo na kakršnokoli vrsto embalaže, dokument, obvestilo, etiketo, obroček ali vratno etiketo, ki spremlja ali se nanaša na tako živilo; (b) „predpakirano živilo“ pomeni vsako posamezno enoto, ki se kot taka predstavlja končnemu potrošniku in obratom javne prehrane ter jo sestavlja živilo in embalaža, v katero je bilo dano, preden se ponudi v prodajo, ne glede na to, ali ta emba- laža povsem ali samo deloma zapira živilo, vendar v vsakem primeru na tak način, da vsebine ni možno spremeniti, ne da bi embalažo odprli ali spremenili. Člen 2 1. Označevanje in uporabljene metode ne smejo: (a) biti taki, da bi lahko zavedli potrošnika, predvsem: (i) glede značilnosti živila in zlasti njegove narave, identitete, lastnosti, sestave, količine, trajnosti, porekla ali izvora, načina proizvodnje ali pridelave; (ii) z navedbo učinka ali lastnosti, ki jih živilo nima; (1) UL L 184, 17. 7. 1999, str. 23. 1. V skladu s členi od 4 do 17 in ob upoštevanju izjem, ki so v njih predvidene, vsebuje oznaka živil samo naslednje obvezne navedbe: (1) ime, pod katerim se izdelek prodaja; (2) seznam sestavin; (3) količina določenih sestavin ali kategorij sestavin skladno s členom 7; (4) pri predpakiranih živil neto količina; (5) minimalni rok trajanja ali pri živilih, ki so z mikrobiološkega stališča hitro pokvarljiva, datum uporabe; (6) po potrebi posebna navodila za hrambo ali uporabo; (7) ime ali firma in naslov proizvajalca, pakirnice ali prodajalca s sedežem v Skupnosti. Vendar je državam članicam dovoljeno, da za maslo, ki se proizvaja na njihovem ozemlju, zahtevajo samo navedbo proizvajalca, pakirnice ali prodajalca. Brez poseganja v obveščanje, predvideno v členu 24, države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem ukrepu, sprejetem v skladu z odstavkom 2; (8) kraj porekla ali izvora, kadar bi lahko potrošnik brez te navedbe bil v zmoti glede pravega porekla ali izvora živila; (9) navodila za uporabo, kjer bi bilo živilo nemogoče ustrezno uporabiti brez teh navodil; (10) za pijače, ki vsebujejo več kot 1,2 vol % alkohola, dejansko alkoholno stopnjo v volumenskih odstotkih. 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 77 2. Ne glede na predhodni odstavek lahko države članice za nacio- nalno proizvodnjo ohranijo nacionalne predpise, ki predpisujejo navedbo obrata proizvajalca ali pakirnice. 3. Določbe tega člena ne vplivajo na natančnejše ali obsežnejše mersko-tehnične določbe. Člen 4 1. Predpisi Skupnosti, ki veljajo za določena živila in ne za živila na splošno, lahko v izjemnih primerih odstopajo od zahtev, pred- pisov iz člena 3(1), točk 2 in 5, pod pogojem, da to ne škoduje obveščenosti kupca. 2. Predpisi Skupnosti, ki veljajo za posebej navedena živila in ne za živila na splošno, lahko zahtevajo poleg navedb iz člena 3 še nadaljnje obvezne navedbe. (c) V izjemnih primerih se prodajno ime države članice proizvod- nje ne uporablja v državi članici trženja, kadar se tako poime- novano živilo glede sestave ali proizvodnje tako razlikuje od živila, znanega pod tem imenom, da določbe točke(b) ne zadoščajo za zagotovitev pravilne obveščenosti potrošnika v državi članici trženja. 2. Trgovsko ime, blagovna znamka ali izmišljeno ime ne morejo nadomestiti imena, pod katerim se izdelek prodaja. 3. Ime, pod katerim se izdelek prodaja, vključuje ali ga sprem- ljajo navedbe o fizikalnem stanju živila ali posebni obdelavi, ki jo je prestalo (npr. v prahu, zamrznjeno sušeno, koncentrirano, dim- ljeno), v vseh primerih, kjer bi opustitev take navedbe lahko pri- vedla do zmote potrošnika. Vsako živilo, ki je bilo obdelano z ionizirajočim sevanjem, mora nositi eno od naslednjih navedb: — v španščini: „irradiado“ ali „tratado con radiación ionizante“ — v danščini: „bestrålet/ ………“ ali „strålekonserveret“ ali „behandlet med ioniserende stråling“ ali „konserveret med ioniserende stråling“ Kjer predpisov Skupnosti ni, tovrstne navedbe v skladu s postopkom iz člena 19. lahko države članice predpišejo — v nemščini: 3. Predpisi Skupnosti, navedeni v odstavkih 1 in 2, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 20(2). — v grščini: „επεξεργασμένο με ιονίζουσα ακτινοβολία“ ali „ακτινοβολημένο“ „bestrahlt“ ali „mit ionisierenden Strahlen behandelt“ Člen 5 „irradiated“ ali „treated with ionising radiation“ — v angleščini: 1. Ime, pod katerim se živilo prodaja, je ime, ki je predvideno za to živilo v predpisih Skupnosti. (a) če predpisov Skupnosti ni, je ime, pod katerim se izdelek pro- daja, ime, predvideno v zakonih in drugih predpisih države članice, kjer se izdelek prodaja končnemu potrošniku ali obra- tom javne prehrane. Če takega imena ni, je ime, pod katerim se izdelek prodaja, ime, ki je običajno v državi članici, kjer se prodaja končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane, ali opis živila, in, če je potrebno, opis njegove uporabe, ki je dovolj jasen, da kupcu omogoča razpoznavanje njegove dejanske narave in razliko- vanje od drugih izdelkov, s katerimi bi ga lahko zamenjal. (b) dovoljena je tudi uporaba prodajnega imena, pod katerim se izdelek zakonito proizvaja in trži v državi članici proizvod- nje, v državi članici trženja. — v francoščini: „traité par rayonnements ionisants“ ali „traité par ionisation“ — v italijanščini: „irradiato“ ali „trattato con radiazioni ionizzanti“ — v nizozemščini: „doorstraald“ ali ioniserende stralen behandeld“ „door bestraling behandeld“ ali „met — v portugalščini: „irradiado“ ali „tratado por irradiação“ ali „tratado por radiação ionizante“ — v finščini: „säteilytetty“ ali „käsitelty ionisoivalla säteilyllä“ — v švedščini: „bestrålad“ ali „behandlad med joniserande strålning“ Člen 6 Vendar, kjer uporaba drugih določb te direktive, zlasti tistih iz člena 3, potrošnikom v državah članicah trženja ne bi omo- gočila razpoznavanja dejanske narave živila in njegovega raz- likovanja od živil, s katerim bi ga lahko zamenjali, prodajno ime spremlja druga opisna informacija, ki naj se prikaže v bli- žini prodajnega imena. 1. Sestavine se navedejo ob upoštevanju tega člena in prilog I, II in III. 2. Sestavin ni treba navajati pri: (a) — svežem sadju in zelenjavi, vključno s krompirjem, ki niso bili olupljeni, razrezani ali podobno obdelani, 78 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 — gazirani vodi, katere opis navaja, da je bila gazirana, pri proizvodnji živila. Pojavi naj se za ustreznim naslovom, ki vključuje besedo „sestavine“. — fermentiranih kisih, ki izhajajo izključno iz ene surovine, pod pogojem, da ni bila dodana nobena druga sestavina; Vendar: (b) — siru, — maslu, — fermentiranem mleku in smetani, — se dodana voda in hitro hlapljivi izdelki navedejo v vrstnem redu glede na svojo maso v končnem izdelku; količina dodane vode, kot sestavine v živilu, se določi tako, da se od celotne količine končnega izdelka odšteje skupna količina drugih uporabljenih sestavin. Te količine ni treba upoštevati, če po masi ne presega 5 % mase končnega izdelka, pod pogojem, da ni bila dodana nobena druga sestavina razen mlečnih izdelkov, encimov in kultur mikroorganizmov, bis- tvenih za proizvodnjo, ali sol, potrebna za proizvodnjo sira, razen svežega in predelanega sira; — sestavine, uporabljene v zgoščeni ali posušeni obliki in ponovno uvedene v času proizvodnje, se lahko navede v vrstnem redu glede na maso, kakor je bila zabeležena pred nji- hovo koncentracijo ali dehidracijo, (c) izdelkih iz ene same sestavine, kjer je: — trgovsko ime identično imenu sestavine, ali — trgovsko ime omogoča jasno prepoznavo narave sesta- vine. 3. Pri pijačah, ki vsebujejo več kot 1,2 volumskih odstotkov alko- hola, Svet na predlog Komisije pred 22. decembrom 1982 določi pravila za označevanje sestavin. 4. (a) „Sestavina“ pomeni vsako snov, vključno z aditivi, ki se uporabljajo pri proizvodnji ali pripravi živila in so še vedno prisotni v končnem izdelku, četudi v spremenjeni obliki. — pri zgoščeni ali posušeni hrani, ki je namenjena ponovni obnovitvi z dodatkom vode, se lahko sestavine navedejo glede na vrstni red deležev v ponovno obnovljenem izdelku, pod pogojem, da seznam sestavin spremlja navedba „sestavine v ponovno obnovljenem izdelku“ ali „sestavine izdelka, priprav- ljenega za uporabo“, — pri mešanicah sadja ali zelenjave, kjer nobeno sadje ali zelenjava ne prevladuje v deležu mase, je te sestavine mogoče navesti v drugačnem redu, pod pogojem, da seznam sestavin spremlja navedba „v spremenljivem deležu“, — pri mešanicah začimb ali zelišč, kjer nobena ne prevladuje po masi, se te sestavine lahko navede v drugačnem redu, pod „v pogojem, da spremenljivem deležu“. seznam sestavin spremlja navedba (b) kadar je sestavina živila sama proizvedena iz več sestavin, se slednje štejejo za sestavine tega živila. 6. Sestavine se imenuje z njihovim značilnim imenom, kjer se to uporablja, v skladu s členom 5. (c) za sestavine ne štejejo: Vendar: (i) sestavni deli sestavine, ki so bili začasno izločeni med proizvodnim postopkom in kasneje ponovno uve- deni, vendar ne presegajo svojih prvotnih deležev. (ii) aditivi: — katerih prisotnost v danem živilu gre pripisati dej- stvu, da so bili vsebovani v eni ali več sestavinah tega živila, pod pogojem, da nimajo tehnološke funkcije v končnem izdelku, — ki se uporabljajo kot pripomočki v postopku; (iii) snovi, ki se uporabljajo le v nujno potrebnih količi- nah, kot topilo ali medij za aditive ali aromo; (d) v določenih primerih se lahko odloči v skladu s postop- kom iz člena 20(2), ali so izpolnjeni pogoji, opisani pod (c)(ii) in (iii). 5. Seznam sestavin naj vključuje vse sestavine živila, v padajočem redu glede na maso, kakor je zabeležena v času njihove uporabe — sestavine, ki sodijo v eno od kategorij, navedenih v Prilogi I, in so sestavine drugega živila, je treba imenovati samo z ime- nom te kategorije. Spremembe seznama kategorij v Prilogi I se lahko sklenejo v skladu s postopkom, predpisanim v členu 20(2). Vendar mora ime „škrob“, navedeno v Prilogi I, vedno dopol- njevati navedba njegovega značilnega rastlinskega izvora, če bi ta sestavina lahko vsebovala gluten. — sestavine, ki pripadajo eni od kategorij, navedenih v Prilogi II, je treba imenovati z imenom te kategorije, ki mu sledi zna- čilno ime ali številka ES; če ta sestavina pripada več kot eni kategoriji, se navede kategorija, ki ustreza glavnemu učinku tega živila. Spremembe te Priloge v skladu z napredkom v znanstvenem in tehnološkem znanju se sprejme v skladu s postopkom, predpisanim v členu 20(2). Vendar mora ime „modificirani škrob“, navedeno v Prilogi II, vedno dopolnjevati navedba njegovega značilnega rastlin- skega izvora, če bi ta sestavina lahko vsebovala gluten, 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 79 — arome se poimenujejo v skladu s Prilogo III, (d) v primerih, določenih v skladu s postopkom iz člena 20(2). — posebne določbe Skupnosti o navedbi obdelave neke sestavine z ionizirajočim sevanjem se sprejmejo naknadno v skladu s členom 95 Pogodbe. 3. Drugi odstavek ne velja za: (a) sestavino ali kategorijo sestavin: 7. Predpisi Skupnosti ali, kjer jih ni, nacionalni predpisi lahko predvidijo, da mora ime, pod katerim se določeno živilo prodaja, spremljati navedba posebne sestavine ali sestavin. Za vse take nacionalne predpise se uporablja postopek, predpisan v členu 19. Predpisi Skupnosti postopkom iz člena 20(2). iz tega odstavka se sprejmejo v skladu s 8. V primeru iz odstavka 4(b) se lahko sestavljena sestavina vključi v seznam sestavin pod svojim lastnim imenom, v kolikor je to zakonito določeno ali običajno, in sicer glede na njeno skupno težo, pod pogojem, da takoj sledi seznam njenih sestavin. Tak seznam ni obvezen: (a) kadar sestavljena sestavina predstavlja manj kot 25 % konč- nega izdelka; vendar ta izjema ne velja pri aditivih, za katere veljajo določbe odstavka 4(c); (b) kadar je sestavljena sestavina živilo, za katero po pravilih Skupnosti ni potreben seznam sestavin. 9. Ne glede na odstavek 5 ni treba navesti vsebnosti vode: (a) kadar se voda uporablja med proizvodnim postopkom samo za ponovno obnovitev sestavine, uporabljene v zgoščeni ali izsušeni obliki; (b) pri tekočem mediju, ki se običajno ne zaužije. — katerih neto plod je naveden v skladu s členom 8(4), ali — katerih količine je po določbah Skupnosti že treba nava- jati na označbi, ali — ki se uporablja v majhnih količinah zaradi aromatiziranja, ali — ki, čeprav je navedena v imenu, pod katerim se živilo pro- daja, ni taka, da bi vplivala na potrošnikovo izbiro v državi trženja, ker odstopanje v njeni količini ni bistveno za zna- čilnost živila ali ga ne razlikuje od drugega podobnega živila. V primeru dvoma se po postopku iz člena 20(2) odloči, ali so izpolnjeni pogoji iz te alinee; (b) kjer posebne določbe Skupnosti natančno določajo količino sestavine ali kategorije sestavin, ne da bi na označbi predvi- deli njeno navedbo. (c) v primerih iz četrte in pete alinee člena 6(5); (d) v primerih, določenih v skladu s postopkom iz člena 20(2). 4. Navedena količina, izražena kot odstotek, mora ustrezati koli- čini sestavine ali sestavin v času njene/njihove uporabe. Vendar lahko določbe Skupnosti za določena živila dopuščajo odstopanja od tega načela. Take določbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 20(2). 5. Navedba iz odstavka 1 se pojavi v imenu, pod katerim se živilo prodaja, ali takoj poleg njega ali v seznamu sestavin v zvezi s sestavino ali kategorijo sestavin. Člen 7 6. Ta člen velja brez poseganja v predpise Skupnosti o označe- vanju hranilne vrednosti živil. 1. Količino sestavine ali kategorije sestavin, ki se uporabljajo v proizvodnji ali pri pripravi živila, se navede v skladu s tem čle- nom. 2. Navedba iz odstavka 1 je obvezna: (a) kadar se določena sestavina ali kategorija sestavin navede v imenu, pod katerim se prodaja ali jo potrošnik navadno pove- zuje s tem imenom; ali (b) kadar je določena sestavina ali kategorija sestavin poudarjena na označbi z besedami, slikami ali grafiko; ali (c) kadar je določena sestavina ali kategorija sestavin bistvena za značilnost živila in razlikovanje od izdelkov, s katerimi bi jo lahko zamenjali zaradi njenega imena ali izgleda; ali Člen 8 1. Neto količina predpakiranih živil se izrazi: — v enotah prostornine pri tekočinah, — v enotah mase pri drugih izdelkih, z uporabo enote liter, centiliter, mililiter, kilogram ali gram, kakor ustreza. Predpisi Skupnosti, ali, kjer jih ni, nacionalni predpisi, ki se veljajo za določena navedena živila, lahko odstopajo od tega pravila. Za vsak tak nacionalni predpis velja postopekiz člena 19. 80 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 2. (a) Kadar predpisi Skupnosti, ali kadar teh ni, nacionalni predpisi, zahtevajo navedbo določene vrste količine (npr. nazivna količina, minimalna količina, povprečna količina), ta količina v tej direktivi velja za neto količino. kislin, kis, vodne raztopine sladkorjev, vodne raztopine drugih snovi za sladkanje, sadni ali zelenjavni sokovi pri sadju ali zele- njavi. Brez poseganja v obveščanje, predvideno v členu 24, države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem ukrepu, sprejetem v skladu s to točko. Metode za preverjanje neto ploda se določijo v skladu s postop- kom iz člena 20(2). Ta seznam se lahko dopolni v skladu s postopkom iz člena 20(2). (b) Predpisi Skupnosti, ali kjer teh ni, nacionalni predpisi, lahko za določena navedena živila, po količini razvrščena v kategorije, zahtevajo druge navedbe količine. Za take nacionalne predpise se uporablja postopek iz člena 19. (c) Kjer predpakirana enota sestoji iz dveh ali več posamez- nih predpakiranih enot, ki vsebujejo enako količino ena- kega izdelka, se neto količina navede z neto količino, vsebovano v vsakem posameznem paketu, in skupnim šte- vilom teh paketov. Navedba teh podrobnosti pa seveda ni obvezna, kjer je od zunaj skupno število posameznih paketov jasno razvidno in se jih da zlahka prešteti in je zlahka vidna vsaj ena navedba neto količine, vsebovane v vsakem posameznem paketu. (d) Kjer predpakirana enota sestoji iz dveh ali več posamez- nih predpakiranih enot, ki ne veljajo za enote prodaje, se neto količina navede s skupno neto količino in skupnim številom posameznih paketov. Ni treba, da predpisi Skup- nosti, ali kjer teh ni, nacionalni predpisi pri določenih živil zahtevajo navedbo skupnega števila posameznih paketov. 5. Neto količine ni obvezno navesti pri živilih: (a) ki lahko v precejšnji meri izgubijo prostornino ali maso in se prodajajo po kosih ali stehtajo v prisotnosti kupca; (b) katerih neto količina je pod 5 g ali 5 ml; vendar ta določba ne velja za začimbe in zelišča. Predpisi Skupnosti ali, kjer jih ni, nacionalni predpisi za opisana živila lahko izjemoma predvidijo mejne vrednosti, višje od 5 g ali 5 ml, če ne škoduje obveščenosti kupca. Brez poseganja v obveščanje, predvideno v členu 24, države čla- nice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem ukrepu, sprejetem v skladu s tem odstavkom. 6. Predpisi Skupnosti iz odstavka 1, drugi pododstavek, 2(b) in (d) in 5, drugi pododstavek, se sprejmejo v skladu s postopkom, predpisanim v členu 20(2). Člen 9 1. Datum minimalnega roka trajanja živila je datum, do katerega to živilo ohrani svoje značilne lastnosti, kadar je pravilno shra- njeno. Brez poseganja v obveščanje, predvideno v členu 24, države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem ukrepu, sprejetem po tej točki. Navede se v skladu z odstavki od 2 do 5. 3. Za živila, ki se navadno prodajajo po kosih, državam članicam ni treba zahtevati navedbo njihove neto količine, če je število kosov jasno vidno ali jih je mogoče od zunaj zlahka prešteti ali, če to ni mogoče, je navedeno na označbi. Brez poseganja v obveščanje, predvideno v členu 24, države čla- nice obvestijo Komisijo in druge države članice o vsakem ukrepu, sprejetem po tem odstavku. 4. Kjer se trdno živilo pojavlja v tekočem mediju, se kot neto plod živila prav tako navede na označbi. V tem odstavku „tekoči medij“ pomeni naslednje izdelke, po mož- nosti v mešanicah in tudi kadar so zamrznjeni ali na hitro zamrz- njeni, pod pogojem, da je tekočina samo dodatek bistvenim ele- mentom tega pripravka in tako ni odločilen dejavnik za nakup: voda, vodne raztopine soli, razsol, vodne raztopine živilskih 2. Pred datumom so besede: — „Uporabno najmanj do…“, kadar se datum navede z dnevom, — „Uporabno najmanj do konca…“ v drugih primerih. 3. Besede, navedene v odstavku 2, spremlja: — ali sam datum, ali — napotek, kje na označbi je datum naveden. Te navedbe se po potrebi dopolnijo z opisom pogojev za hranjenje, katerih upoštevanje zagotavlja navedeno trajnost. 4. Datum sestavljajo navedba dneva, meseca in leta v nekodirani kronološki obliki. Vendar pri živilih: — katerih trajnost je manj kot tri mesece, zadostuje navedba dneva in meseca, 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 81 — katerih trajnost je več kot tri mesece, vendar ne več kot 18 Tem besedam se doda: mesecev, zadostuje navedba meseca in leta, — katerih trajnost je več kot 18 mesecev, zadostuje navedba leta. — ali sam datum, ali Podrobnosti glede navedbe datuma se lahko opredelijo v skladu s postopkom iz člena 20(2). 5. Upoštevaje predpise Skupnosti, ki določajo druge vrste navedbe datuma, se navedba datuma trajnosti ne zahteva za: — sveže sadje in zelenjavo, vključno s krompirjem, ki niso bili olupljeni, rezani ali podobno obdelani. To odstopanje pa ne velja za kaleča semena in podobne izdelke, kot so kalčki stročnic, — vina, likerska vina, peneča vina, aromatizirana vina in podobne izdelke, pridobljene iz sadja, razen grozdja, in pijače, ki sodijo v oznake KN 2206 00 91, 2206 00 93 in 2206 00 99 ter so proizvedene iz grozdja ali grozdnega mošta, — pijače, ki vsebujejo več kot 10 vol % alkohola, — brezalkoholne pijače, sadne sokove, sadne nektarje in alko- holne pijače v posameznih posodah z več kot pet litri, name- njenih dobavi obratom javne prehrane, — pekovsko ali slaščičarsko pecivo, ki se glede na vrsto navadno porabi v 24 urah po izdelavi, — kis, — kuhinjsko sol, — kristalni sladkor, — napotek, kje na označbi se datum nahaja. Te navedbe se dopolnijo z opisom pogojev hranjena, ki jih je treba upoštevati. 3. Datum sestavlja navedba dneva, meseca in po možnosti leta, v tem vrstnem redu in v nekodirani obliki. 4. V določenih primerih se lahko po postopku iz člena 20(2), odloči, ali so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1. Člen 11 1. Navodila za uporabo živila se navede na način, ki omogoča, da se ga lahko ustrezno uporabi. 2. Predpisi Skupnosti ali, kjer teh ni, nacionalni predpisi lahko pri določenih živilih opredelijo način, kako je treba navesti navodila za uporabo. Za take nacionalne predpise se uporablja postopek iz člena 19. — slaščičarske izdelke, ki jih sestavlja skoraj samo aromatiziran in/ali obarvan sladkor, Predpisi Skupnosti, navedeni v tem odstavku, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 20(2). — žvečilni gumi in podobne izdelke za žvečenje, — posamezne porcije sladoleda. Člen 10 1. Pri živilih, ki so z mikrobiološkega stališča hitro pokvarljiva in zaradi tega lahko po krajšem obdobju predstavljajo neposredno nevarnost za zdravje ljudi, je treba datum minimalne trajnosti zamenjati z datumom uporabe. 2. Pred datumom so navedene besede: — v španščini: „fecha de caducidad“ — v danščini: „sidste anvendelsesdato“ — v nemščini: „verbrauchen bis“ — v grščini: „ανάλωση μέχρι“ — v angleščini: „use by“ — v francoščini: „à consommer jusqu’au“ — v italijanščini: „da consumare entro“ — v nizozemščini: „te gebruiken tot“ — v portugalščini: „a consumir até“ — v finščini: „viimeinen käyttöajankohta“ — v švedščini: „sista förbrukningsdag“ Člen 12 Pravila o navedbi volumenskega deleža alkohola so pri izdelkih iz tarifnih številk 22. 04 in 22. 05 pravila, predpisana v posebnih določbah Skupnosti, ki se uporabljajo za te izdelke. Pri drugih pijačah, ki vsebujejo več kot 1,2 vol % alkohola, se ta pravila določijo v skladu s postopkom iz člena 20(2). Člen 13 1. (a) Pri predpakiranih živila se navedbe, predvidene v členih 3 in 4(2), pojavijo na predpakiranju ali označbi, ki je prit- rjena nanj. (b) Ne glede na točko (a) in brez poseganja v predpise Skup- nosti o nazivnih količinah, je, kadar so predpakirana živila: — namenjena končnemu potrošniku, vendar tržena na stopnji pred prodajo končnemu potrošniku in kjer na tej stopnji ne gre za prodajo obratom javne prehrane, — namenjena za dobavo obratom javne prehrane za pri- pravo, obdelavo, razdelitev ali rezanje, 82 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 treba navedbe, navedene v členih 3 in 4(2), navesti samo v komercialnih dokumentih, ki se nanašajo na živila, kjer je mogoče zagotoviti, da ti dokumenti, ki vsebujejo vse navedbe za označevanje, spremljajo živila, na katera se nanašajo, ali so bili poslani pred ali v sočasno z dobavo. (c) v primeru, navedenem v točki (b), se navedbe iz člena 3(1) točka 1, 5 in 7, in po potrebi člena 10, pojavijo tudi na zunanji embalaži, v kateri so živila predstavljena za trženje. Člen 16 1. Države članice zagotovijo, da se na njihovem ozemlju prepove dajanje v promet živil, za katera navedbe iz členov 3 in 4(2) niso napisane v potrošniku lahko razumljivem jeziku, razen če je obve- ščenost potrošnika o eni ali več navedbah na označbi učinkovito zagotovljena z drugimi ukrepi, določenimi po postopku iz člena 20(2). 2. Navedbe, predvidene v členih 3 in 4(2), naj bodo zlahka raz- umljive in označene na opaznem mestu tako, da so zlahka vidne, jasno čitljive in neizbrisne. 2. Država članica, v kateri se izdelek trži, lahko na svojem ozem- lju upoštevaje določbe Pogodbe predpiše, da se te navedbe na označbi navedejo v enem ali več jezikih, ki jih določi med urad- nimi jeziki Skupnosti. Nikakor ne smejo biti zakrite ali ločene z drugim pisnim ali sli- kovnim materialom. 3. Odstavka 1 in 2 ne izključujeta možnosti, da se navedbe na označbe navedejo v več jezikih. 3. Navedbe iz člena 3(1), točke 1, 4, 5 in 10 se prikažejo v istem vidnem polju. Člen 17 Ta zahteva se lahko razširi na navedbe, predvidene v členu 4(2). 4. Pri steklenicah za ponovno uporabo, ki so neizbrisno ozna- čene in zaradi tega nimajo etikete, obročka ali vratne etikete ter embalažah ali posodah, katerih največja površina je manjša od 10 cm2, so potrebne samo navedbe iz člena 3(1), točke 1, 4 in 5. V tem primeru ne velja odstavek 3. 5. Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo lahko predvidijo za mleko in mlečne izdelke v steklenicah za ponovno uporabo odstopanje od člena 3(1) in odstavka 3 tega člena. Komisijo obvestijo o vseh ukrepih, sprejetih v skladu s prvim pod- odstavkom. Člen 14 Pri živilih, ponujenih za prodajo končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane v nepredpakirani obliki ali pakiranih na mestu prodaje na željo kupca ali predpakiranih za neposredno prodajo, države članice sprejmejo podrobna pravila o načinu, na katerega je treba prikazati navedbe iz členov 3 in 4(2). Lahko se odločijo, da teh navedb, v celoti ali deloma, ne predpišejo kot obveznih, če je zagotovljena obveščenost kupca. Člen 15 Ta direktiva ne vpliva na nacionalne predpise, ki ob pomanjkanju predpisov Skupnosti urejajo označevanje nekaterih živil, predstavljenih v slikoviti embalaži, kakršna so kipci ali spominki, na manj strog način. Države članice se vzdržijo podrobnejšega urejanja načina, na katerega se prikažejo navedbe iz členov 3 in 4(2), kakor je že urejeno v členih od 3 do 13. Člen 18 1. Države članice ne smejo prepovedati prometa z živili, ki ustre- zajo določbam te direktive, z uporabo neusklajenih nacionalnih predpisov, ki urejajo označevanje in predstavitev posameznih živil ali živil na splošno. 2. Odstavek 1 se ne uporablja za neusklajene nacionalne pred- pise, upravičene zaradi — zaščite javnega zdravja, — preprečevanja prevar, če ne ovirajo uporabe opredelitev in določb, predpisanih s to direktivo, — varstva pravic industrijske in poslovne lastnine, navedb pore- kla, registriranih označb porekla in preprečevanja nelojalne konkurence. Člen 19 Pri sklicevanju na ta člen, velja naslednji postopek, če država članica meni, da je treba sprejeti novo zakonodajo. Komisijo in druge države članice obvesti o nameravanih ukrepih in navede razloge, ki jih opravičujejo. Komisija se v Stalnem Sklepom Sveta odboru 69/414/EGS (1), posvetuje z državami članicami, če meni, da bo tako posvetovanje koristno ali ga zahteva katera od držav članic. vzpostavljenem s živila, za Država članica lahko nameravane ukrepe sprejme šele tri mesece po tem obvestilu in pod pogojem, da ni prejela nikakršnega negativnega mnenja Komisije. (1) UL L 291, 29. 11. 1969, str. 9. 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 83 V slednjem primeru Komisija pred potekom navedenega roka začne postopek, predviden v členu 20(2), da bi ugotovila, ali je mogoče nameravane ukrepi izvesti, po potrebi z ustreznimi spremembami. Člen 24 Države članice zagotovijo, da Komisija prejme besedilo vseh najpomembnejših nacionalnih predpisov, ki jih sprejmejo na področju, urejenem s to direktivo. Člen 20 Člen 25 1. Komisiji pomaga Stalni odbor za živila (v nadaljevanju „odbor“). Ta direktiva velja tudi za francoske čezmorske departmaje. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek, veljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju člena 8 Sklepa. Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je določeno za tri mesece. 3. Odbor sprejme svoj poslovnik. Člen 26 1. Direktiva 79/112/EGS, kakor je bila spremenjena z v Prilogi IV, del A navedenimi direktivami, preneha veljati, kar ne vpliva na obveznosti držav članic glede skrajnih rokov za prenos, navede- nih v Prilogi IV, del B. 2. Sklici na razveljavljeno direktivo veljajo kot sklici na to direk- tivo in jih je treba brati v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge V. Člen 21 Če se izkaže, da so za lažjo uporabo te direktive potrebne prehodne določbe, se sprejmejo po postopku iz člena 20(2). Člen 27 Člen 22 Ta direktiva začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta direktiva ne vpliva na že 22. decembra 1978 veljavne predpise Skupnosti o označevanju in predstavljanju posameznih živil. Člen 28 O vseh spremembah, potrebnih za uskladitev teh predpisov s to direktivo, se odloči v skladu s postopkom, ki se uporabi za vsega od teh predpisov. Ta direktiva je naslovljena na države članice. Člen 23 Ta direktiva ne velja za izdelke za izvoz iz Skupnosti. V Bruslju, 20. marca 2000 Za Evropski parlament Predsednica N. FONTAINE Za Svet Predsednik J. GAMA 84 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 PRILOGA I KATEGORIJE SESTAVIN, PRI KATERIH SE LAHKO ZNAČILNO IME NADOMESTI Z NAVEDBO IMENA KATEGORIJE Opredelitev Oznaka Rafinirana olja razen olivnega olja Rafinirane maščobe Mešanice moke, dobljene iz dveh ali več vrst žit „Olje“, dopolnjeno z — pridevnikom „rastlinsko“ ali „živalsko“, kot ustreza, ali — navedbo značilnega rastlinskega ali živalskega izvora Pridevnik „hidrogenirano“ mora spremljati navedbo hidrogeniranega olja „Maščoba“, dopolnjeno z — pridevnikom „rastlinsko“ ali „živalsko“, kot ustreza, ali — navedbo značilnega rastlinskega ali živalskega izvora Pridevnik „hidrogenirana“ mora spremljati navedbo hidrogenirane maščobe „Moka“, čemur sledi naštevanje vrst žita, iz katerih je bila dobljena, v pada- jočem vrstnem redu glede na maso Škrobi modificirani škrobi, obdelani s fizikalnim postopkom ali z encimi „Škrob“ Vse vrste rib, kjer ribe predstavljajo sestavino drugega živila in pod pogo- jem, da se ime in predstavitev tega živila ne nanašajo na posebno vrsto rib Vse vrste sira, kjer sir ali mešanica sirov predstavlja sestavino drugega živila in pod pogojem, da se predstavitev takega živila ne nanaša na posebno vrsto sira „Ribe“ „Sir“ Vse začimbe, ki po masi ne presegajo 2 % mase živila „Začimba(-e)“ ali „mešane začimbe“ Vsa zelišča ali deli zelišča, ki po masi ne presegajo 2 % mase živila „Zelišče(-a)“ ali „mešana zelišča“ Vse vrste gumijevih pripravkov, ki se uporabljajo pri proizvodnji gumi- jeve baze za žvečilni gumi „Gumijeva baza“ Vse vrste drobljenih pekovski izdelkov „Drobtine“ ali „prepečenec“ kot ustreza Vse vrste sladkorjev Brezvodna dekstroza ali monohidrat dekstroze Glukozni sirup in brezvodni glukozni sirup Vse vrste mlečnih proteinov (kazeini, kazeinati in proteini sirotke) in nji- hove mešanice Stisnjeno, ekstrahirano ali rafinirano kakavovo maslo Vse kandirano sadje, ki ne presega 10 % mase živila Mešanice zelenjave, ki ne presegajo 10 % mase živila Vse vrste vina, kakor je opredeljeno z uredbo Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (1) „Sladkor“ „Dekstroza“ „Glukozni sirup“ „Mlečni proteini“ „Kakavovo maslo“ „Kandirano sadje“ „Zelenjava“ „Vino“ (1) UL L 179, 14. 7. 1999, str. 1. 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 85 PRILOGA II KATEGORIJE SESTAVIN, KI MORAJO BITI OZNAČENE Z IMENOM NJIHOVE KATEGORIJE, KI MU SLEDI ZNAČILNO IME ALI ES ŠTEVILKA Barvilo Konzervans Antioksidant Emulgator Sredstvo za zgostitev (gostilo) Želirno sredstvo Stabilizator Modificirani škrob (1) Sladilo Sredstvo za vzhajanje Sredstvo proti penjenju Glazirno sredstvo Emulgirne soli (2) Sredstvo za obdelavo moke Sredstvo za ojačanje arome (ojačevalec arome) Utrjevalec Kislina Regulator kislosti Sredstvo za ohranjanje vlage (humektant) Sredstvo za povečanje prostornine Sredstvo proti sprijemanju Potisni plin (1) Ni potrebno navesti značilnega imena ali ES številke. (2) Samo za topljene sire in izdelke na osnovi topljenih sirov. 86 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 PRILOGA III OZNAČEVANJE AROM NA SEZNAMU SESTAVIN Arome se označujejo na seznamu sestavin, in sicer: 1. 2. se označijo z besedo „aroma“ ali pa z bolj natančnim imenom ali opisom arome. Besedo „naravna“ ali kateri koli drug izraz bistveno enakega pomena se lahko uporabi le za arome, katerih aromatične komponente vsebujejo izključno aromatične snovi, kakor so opredeljene v členu 1(2)(b)(i) Direktive Sveta 88/388/EGS z dne 22. junija 1988 o približevanju zakonodaje držav članic o aromah v živilih in izhodnih surovinah za njihovo proizvodnjo (1), in aromatične pripravke, kakor so opredeljeni v členu 1(2)(c) navedene direktive. 3. Če ime arome vsebuje sklic na rastlinski ali živalski izvor oziroma značaj uporabljene snovi, se beseda „naravna“ ali druga beseda z bistveno enakim pomenom sme uporabiti le v primeru, ko je bila aromatična komponenta izolirana z ustreznim fizikalnim postopkom, encimatskim ali mikrobiološkim postopkom ali s tradicionalnim postopkom priprave živil izključno ali skoraj izključno iz živila ali nosilca arome. (1) UL L 184, 15. 7. 1988, str. 61. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 91/71/EGS (UL L 42, 15. 2. 1991, str. 25). 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 87 PRILOGA IV DEL A RAZVELJAVLJENA DIREKTIVA TER NJENE SPREMEMBE (navedena v členu 26) Direktiva Sveta 79/112/EGS (UL L 33, 8. 2. 1979, str. 1) Direktiva Sveta 85/7/EGS (UL L 2, 3. 1. 1985, str. 22), samo člen 1(9) Direktiva Sveta 86/197/EGS (UL L 144, 29. 5. 1986, str. 38) Direktiva Sveta 89/395/EGS (UL L 186, 30. 6. 1989, str. 17) Direktiva Sveta 91/72/EGS (UL L 42, 15. 2. 1991, str. 27) Direktiva Sveta 93/102/ES (UL L 291, 25. 11. 1993, str. 14) Direktiva Sveta 95/42/ES (UL L 182, 2. 8. 1995, str. 20) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/4/ES (UL L 43, 14. 2. 1997, str. 21) DEL B SKRAJNI ROKI ZA PRENOS V NACIONALNO ZAKONODAJO (navedeni v členu 26) Direktiva Skrajni rok za prenos Dovoljenje trženja izdelkov, ki ustrezajo tej direktivi Prepoved trženja izdelkov, ki niso v skladu s to direktivo 79/112/EGS 85/7/EGS 86/197/EGS 89/395/EGS 91/72/EGS 93/102/ES 30. december 1994 95/42/ES 97/4/ES 22. december 1980 22. december 1982 1. maj 1988 20. december 1990 30. junij 1992 1. januar 1995 1. maj 1989 20. junij 1992 1. januar 1994 30. junij 1996 14. avgust 1998 14. februar 2000 88 SL Uradni list Evropske unije 15/Zv. 5 PRILOGA V KORELACIJSKA TABELA Direktiva 79/112/EGS Ta direktiva člen 1 člen 2 člen 3(1), točka 1 člen 3(1), točka 2 člen 3(1), točka 2a člen 3(1), točka 3 člen 3(1), točka 4 člen 3(1), točka 5 člen 3(1), točka 6 člen 3(1), točka 7 člen 3(1), točka 8 člen 3(1), točka 9 člen 3(2) in (3) člen 4 člen 5 člen 6(1), (2) in (3) člen 6(4)(a) in (b) člen 6(4)(c)(i) člen 6(4)(c)(ii), prva alinea člen 6(4)(c)(ii), druga alinea člen 6(4)(d) člen 6(5)(a) člen 6(5)(b) člen 6(6) člen 6(7), prvi pododstavek člen 6(7), drugi pododstavek, prva in druga alinea člen 6(8) člen 7 člen 8(1) do (5) člen 8(6) člen 8(7) člen 9(1) do (4) člen 9(5) člen 9(6) člen 9a člen 10 člen 10a člen 11(1) in (2) člen 11(3)(a) člen 11(3)(b) člen 11(4) člen 11(5) člen 11(6) člen 11(7) člena 12 in 13 člen 13a člena 14 in 15 člen 16(1) člen 16(2) člen 17, prvi odstavek člen 17, drugi, tretji, četrti in peti odstavek člen 1 člen 2 člen 3(1), točka 1 člen 3(1), točka 2 člen 3(1), točka 3 člen 3(1), točka 4 člen 3(1), točka 5 člen 3(1), točka 6 člen 3(1), točka 7 člen 3(1), točka 8 člen 3(1), točka 9 člen 3(1), točka 10 člen 3(2) in (3) člen 4 člen 5 člen 6(1), (2) in (3) člen 6(4)(a) in (b) člen 6(4)(c)(i) člen 6(4)(c)(ii) člen 6(4)(c)(iii) člen 6(4)(d) člen 6(5) člen 6(6) člen 6(7) člen 6(8), prvi pododstavek člen 6(8), drugi pododstavek, točki (a) in (b) člen 6(9) člen 7 člen 8(1) do (5) – člen 8(6) člen 9(1) do (4) – člen 9(5) člen 10 člen 11 člen 12 člen 13(1) in (2) člen 13(3) – člen 13(4) – člen 13(5), prvi pododstavek člen 13(5), drugi pododstavek člena 14 in 15 člen 16 člena 17 in 18 – člen 19 člen 20(1) člen 20(2) 15/Zv. 5 SL Uradni list Evropske unije 89 člen 18 členi 19, 20 in 21 člen 22(1), (2) in (3) člen 22(4) člen 23 člen 24 člen 25 člen 26 – – – Priloga I Priloga II Priloga III – – – členi 21, 22 in 23 – člen 24 – člen 25 – – člen 26 člen 27 člen 28 Priloga I Priloga II Priloga III Priloga IV Priloga V