title: Delrapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet av gemenskapens åtgärdsprogram för främjande av och upplysning, undervisning och utbildning om hälsa inom ramen för verksamheten på folkhälsoområdet (1996-2000)

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 22. 03. 2000 KOM(2000)165 slutlig DELRAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om genomförandet av gemenskapens åtgärdsprogram för främjande av och upplysning, undervisning och utbildning om hälsa inom ramen för verksamheten på folkhälsoområdet (1996-2000) INNEHÅLLSFÖRTECKNING Inledning. 3 Överensstämmelse och komplementaritet. 3 Internationellt samarbete. 4 Uppföljning och anpassningar. 4 Programstyrning. 5 Medlemsstaternas redogörelser. 7 Effektivitet och förverkligande av målen. 8 Budgetanslag till gemenskapens åtgärdsprogram för främjande av hälsa. 11 2 Inledning Med anledning av Europaparlamentets och rådets antagande av gemenskapens program för hälsofrämjande åtgärder lägger kommissionen i enlighet med artikel 7 i beslut nr 645/96/EG1 fram nedanstående delrapport. I rapporten betonar kommissionen graden av överensstämmelse och komplementaritet som uppnåtts mellan detta program och andra relevanta gemenskapsstrategier, program och initiativ, ger en översikt över det internationella samarbetet på området för hälsofrämjande åtgärder samt rapporterar om de anpassningar som bedöms som nödvändiga mot bakgrund av den information som samlats in. På grundval av svaren i de frågeformulär som distribuerades till medlemsstaternas företrädare i programkommittén har kopplingarna till medlemsstaternas politik och effekterna på utvecklingen av hälsofrämjande åtgärder i dessa länder kartlagts. Dessutom lägger kommissionen fram de första resultaten av en utvärdering som genomfördes som på uppdrag av kommissionen analyserade av en grupp oberoende experter, beslutsförfarandena avseende projekt som erhållit finansiering och verksamhetsnivåerna på de olika prioriterade områdena under treårsperioden 1996-1998. Särskild uppmärksamhet ägnades här åt att studera hur effektiva de åtgärder som vidtagits har varit och om de har lett till ett förverkligande av målen. Överensstämmelse och komplementaritet Kommissionen sina hälsofrämjande åtgärder och gemenskapens övriga politik, program och initiativ genom en rad åtgärder på olika verksamhetsnivåer, främst: komplementaritet mellan överensstämmelse eftersträvade och Genomförandet av det fjärde ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1994–1998) följdes noggrant genom samråd mellan avdelningarna avseende offentliggöranden av inbjudningar att lämna förslag och antagande av projekt för finansiering. Utformningen av det femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998- 2002) följdes aktivt genom samråd mellan avdelningarna avseende utkasten till förslag och samråd om projektförslag i syfte att säkerställa överensstämmelse och komplementaritet. Vidare inbjöds tjänstemän från direktoratet för hälsa och säkerhet till samtliga möten i programkommittéerna för de specifika forskningsprogrammen. Likaså inbjöds tjänstemän från forskningsdirektoraten till programkommitténs möten. 1 EGT L 95, 16. 4. 1996. 3 Under genomförandet av programmen verkade det även som om de sökande bättre hade förstått skillnaden mellan å ena sidan forskning om hälsa och hälsofrämjande tjänster som omfattas av ramprogrammen för forskning och å andra sidan hälsofrämjande åtgärder som omfattas av detta åtgärdsprogram. Internationellt samarbete På grundval av en ömsesidig förståelse för hälsofrämjande åtgärder och deras effekter på folkhälsan och infrastrukturella och miljörelaterade förändringar har kommissionen redan från början synnerhet Världshälsoorganisationen (WHO). Följaktligen har ett antal konferenser och internationella seminarier om specifika frågor organiserats gemensamt och kommissionens avdelningar bidrog aktivt till den fjärde världshälsokonferensen om hälsofrämjande åtgärder i Jakarta. internationella samarbetat organ, andra nära med i Uppföljning och anpassningar Övervakningen av de specifika åtgärderna har huvudsakligen skett genom att kommissionens följt upp de avtalsreglerade åtagandena för de finansierade avdelningar kontinuerligt projekten. För att förbättra det europeiska mervärdet, vilket är ett viktigt övergripande mål, har i större kommissionens avdelningar inlett en strategi för att uppmana de sökande att utsträckning bilda nätverk i syfte att skapa ett bättre gränsöverskridande samarbete, t. ex. genom att sprida exempel på bästa metoder i Europa. För att täcka in områden av gemenskapsintresse som inte hade täckts in av de specifika åtgärder som hittills hade valts ut, antog kommissionen årliga arbetsplaner efter att ha gjort en genomgripande analys av den aktiva portföljen. De årliga arbetsplanerna bidrog i sin tur till att fastställa prioritetsområden för nästa inbjudan att lämna förslag samt för valet av de nyligen föreslagna åtgärderna. 4 För att ytterligare förbättra insynen och samtidigt förenkla spridningen har kommissionens avdelningar utarbetat årliga rapporter för 1996 21997 3och 1998 4vilket ger en allsidig bild av arbetet inom varje enhet vid kommissionens avdelningar. Med utgångspunkt från externa förslag och en intern översyn av brister har kopplingarna mellan de hälsofrämjande programmen och andra folkhälsoprogram förbättrats. Programstyrning Programstyrningen har hälsofrämjande programmet, men det finns utrymme för ytterligare förbättringar. sedan de första åren av genomförandet av det förbättrats Detta program trädde i kraft i slutet av mars 1996. Sålunda skapades en formell infrastruktur för programstyrning, vilket inbegrep programkommittén och dess arbetsordning och arbetsmetoder, först efter det att programmet formellt hade inletts. till utvecklingen av Från tiden före skapandet av det hälsofrämjande programmet styrningsmetoder för det nya programmet under de första åren av dess genomförande har det funnits kontinuitet i kommissionens styrning av åtgärder som främjar folkhälsan. På grund av det sena inrättandet av den formella programstyrningsstrukturen kan en riktig utvärdering av styrningen endast göras under den andra etappen av utvärderingen. Emellertid är det möjligt att göra några preliminära anmärkningar på detta genomförandestadium. En mer ske under den andra etappen av ingående utvärdering av styrningen kommer att utvärderingen. Ett antal projektansökningar kan förbättras ytterligare har tagits fram av en grupp oberoende experter: tidpunkten och förfarandena för behandling och val av förslag på hur – Kommissionens avdelningar bör sträva efter beslutsförfaranden och förbättra valet av tidpunkt meddelanden för programkommittén. att öka för att insynen sina lägga fram sina i – Extra åtgärder bör vidtas för att öka projektdeltagandet från medlemsstater i Sydeuropa. – Riktlinjerna bör omformuleras så att de anger följande: a) Projekt där samtliga 15 medlemsstater deltar kommer att ges högsta prioritet. b) Under normala omständigheter kommer projekt med färre än åtta medlemsstater inte att tas i 2 3 4 Direktoratet för hälsa och säkerhet, enhet V/F/3, Åtgärdsprogram för gemenskapen för främjande av upplysning, undervisning och utbildning om hälsa, projekt som erhållit finansiering under 1996, CE-V/3- 97-001-EN. Direktoratet för hälsa och säkerhet, enhet V/F/3, Åtgärdsprogram för gemenskapen för främjande av upplysning, undervisning och utbildning om hälsa, projekt som erhållit finansiering under 1997, CE-V/3-98-011-EN/FR/DE-C. Direktoratet för hälsa och säkerhet, enhet V/F/3, Åtgärdsprogram för gemenskapen för främjande av upplysning, undervisning och utbildning om hälsa, projekt som fått stöd under 1998 från Europeiska kommissionen, CE-V/3-99-003-EN/FR-C. 5 beaktande för finansiering. Pilotprojekt som studerar överföring av specifika, nyskapande metoder till andra medlemsstater kommer dock att erhålla stöd även om de omfattar färre än åtta deltagare. – Riktlinjerna skall ange att de sökande kommer att ombes uppvisa att utformningen och genomförandet av projekten uppfyller följande kriterier: • Hållbara vetenskapliga metoder. • Vad gäller kvantitativa målpopulationen, dvs. jämförbara mellan medlemsstaterna med avseende på socioekonomisk status. för tillräckligt stora för att ge meningsfulla resultat, och ålder, kön och representativa urvalen studier skall vara • Analyser av resultaten skall vara anpassade efter den insamlade informationen. • Utvärderingar skall utföras. • Spridning av resultaten skall organiseras. • Det måste kunna styrkas att det pågår ett regelrätt samarbete mellan medlemsstaterna. – Riktlinjerna skall innehålla tydliga instruktioner för del- och slutrapporternas struktur och längd i antal ord. – Del I i ansökningsformuläret skall innehålla ett avsnitt där de delar av budgeten som skall anslås till utvärdering och spridning specificeras. Del II bör ses över och utökas med specifika halvsidor för beskrivning av utformning, metoder, deltagare, analys, utvärdering och spridning av projekt. – Utvärderingen och spridningen av projekt måste förbättras avsevärt. Utvärderings- och spridningsaktiviteter skall tas med i de sökandes beskrivningar av uppgifter och skrivas in i kontrakten. Om en projektutvärdering inte har genomförts och/eller om tillräckliga ansträngningar för att sprida resultaten inte har uppvisats skall den sista utbetalningen till kontraktsparten hållas inne. För framtida åtgärder på det hälsofrämjande området rekommenderade experterna följande: – Genom ett beslut om framtida åtgärder bör en extern och oberoende rådgivande kommitté bestående av experter på hög nivå inom den hälsofrämjande sektorn i Europa inrättas. Den rådgivande vetenskapliga kommittén bör ge kommissionen råd angående programmets prioritetsområden och rekommendationer beträffande finansiering samt utvärdera slutrapporterna om de projekt som beviljats finansiering. Medlemmarna av den rådgivande kommittén bör erhålla arvoden som motsvarar deras ansvarsområden. Deras oberoende och opartiskhet skall garanteras. – För framtida åtgärder bör det vara möjligt för projekt att erhålla finansiering under två år eller mer utan att en ny ansökan behöver lämnas in. 6 – Framtida åtgärder bör ge större prioritet åt den roll som socioekonomiska faktorer såsom urbanisering, boende, arbetslöshet och social utslagning spelar när det gäller hälsofrämjande, i synnerhet för dem som bor i eftersatta områden. – Framtida åtgärder bör prioritera forskning om lekmäns uppfattningar om hälsa mot bakgrund av olika kulturer, utbildningsnivåer och socioekonomiska grupperingar, så att det hälsofrämjande arbetet i Europa kan göras mer effektivt och spridningen på ett lämpligt sätt kan riktas mot olika segment av befolkningen. Till följd av alla dessa förslag har kommissionen under genomförandet kontinuerligt försökt hålla sig informerad om brister i förfarandena. Kommissionen har anpassat förfaranden och metoder till de behov som klarlagts med hjälp av interna granskningar och förslag som lagts fram av sökande och externa experter. Medlemsstaternas redogörelser Ett frågeformulär som utarbetades och distribuerades till medlemsstaterna och EES-länderna gjorde det möjligt att erhålla följande resultat: Tretton medlemsstater och Island uppgav att programmet hade effekter på utvecklingen av det hälsofrämjande arbetet i deras länder. Åtta medlemsstater och Island uppgav att programmet på ett eller annat sätt hade bidragit till utvecklingen av den nationella hälsofrämjande politiken eller verksamheten (Österrike, Tyskland, Danmark, Grekland, Island, Irland, Finland, Portugal, Sverige). Endast tre länder (Danmark, Norge, Förenade kungariket) uppgav att programmet inte hade haft någon effekt på utvecklingen av det hälsofrämjande arbetet i deras länder. Två av dessa tre länder (Förenade kungariket och Norge) uppgav att deras nationella hälsofrämjande politik redan var väl förankrad. Två av de tre länderna (Danmark och Norge) uppgav att programmet inte hade någon effekt på deras nationella hälsofrämjande politik, men nämnde dock några positiva effekter inom specifika miljöer. Den största effekten rapporterades för projekt inom specifika miljöer (såsom skolor, arbetsplatser etc. ), varvid fjorton länder rapporterade att programmet hade givit effekt. Detta stöds av andra kommentarer i olika delar av frågeformuläret. Nio medlemsstater (Österrike, Belgien, Spanien, Tyskland, Danmark, Irland, Luxemburg, Nederländerna, Portugal), Island och Norge gjorde positiva utlåtanden om de europeiska hälsofrämjande nätverken. Utöver dessa elva länder nämnde två andra medlemsstater (Grekland och Finland) det transnationella samarbetet, vilket var ett (Frankrike och Förenade resultat av programmet. Två andra medlemsstater kungariket) uppgav att vissa projekt hade eller kunde ha haft positiva effekter i deras länder. Sålunda rapporterade totalt femton medlemsstater och länder att programmet hade medfört ett visst mervärde (även om det i ett fall var minimalt). Grekland, Tyskland och Italien uppgav att det är för tidigt och för svårt att i nuläget bedöma om programmet har haft någon effekt. Frankrike påpekade svårigheterna med att skapa nätverk och den dåliga spridningen av programmet. Denna senare punkt nämndes även av Sverige som dessutom hänvisade till språkproblem mellan yrkes- i medlemsstaterna. Sju länder gav ett positivt svar på frågan avseende metoder. Endast omständigheterna strukturerna lekmän olika och och och de 7 sex länder nämnde att hälsofrämjande åtgärder hade effekt. Tyskland menade att det inte finns tillräcklig många utvärderade åtgärder. Frankrike tog även upp problemet med bristen på utvärderade projekt. Dessutom uppgav Frankrike i en inledning till sitt svarsformulär att institutionaliserat hälsofrämjande arbete i framtiden borde använda sig av väl genomtänkta metoder. Det intryck som man får av rapporterna från medlemsstaterna och EES-länderna är att programmet redan har en begränsad men ändock positiv inverkan på den nationella politiken i många medlemsstater. Trots kulturella skillnader och även om utvecklingen av det hälsofrämjande arbetet befinner sig på olika nivåer i de olika medlemsstaterna och EES-länderna, rapporterar majoriteten av dessa att positiva influenser redan är ett faktum. Särskilt de europeiska hälsofrämjande nätverken har väckt medlemsstaternas intresse. i att för insynen kommissionens Aspekterna rörande genomförandet av programmet fick avsevärd kritik från medlemsstaterna. Majoriteten av de nationella företrädarna i programkommittén anser att kommittémedlemmarnas expertkunnande inte utnyttjats fullt ut och att kommittén lite inflytande på processen för val av projekt. Ett mindre antal haft medlemsstater rapporterade att förbättringar har skett nyligen. Det finns emellertid starka skäl att tro att kommittéförfarandena inte fungerar tillfredsställande och att det krävs vissa omstruktureringar av de nuvarande arrangemangen. Ytterligare åtgärder förbättra effektiviteten och ändamålsenligheten i måste också vidtas för att kommunikationen mellan kommissionens avdelningar och programkommittén. beslutsfattande bristfällig, varit Trots att en majoritet av medlemsstaterna rapporterade att programmet hade haft positiva effekter, rapporterade endast fyra av dem att det hade resulterat i nya verksamheter. Emellertid var ytterligare fem medlemsstater medvetna om nya verksamheter på specifika områden. Sju medlemsstater gav ett positivt svar på frågan om verksamheterna hade varit till någon nytta. Två medlemsstater rapporterade att programmet hade spridit intresse för hälsofrämjande arbete till aktörer på hälsoområdet. Frankrike kommenterade att det krävs strategier för att kartlägga och genomföra befintliga modeller samt förbättra spridningen. Effektivitet och förverkligande av målen DE FINANSIERADE PROJEKTENS TÄCKNING Med hänsyn till de mål som fastställs i detta program, angav de oberoende experterna att den aktuella täckningen av specifika åtgärder som ett resultat av den första inbjudan att lämna förslag under perioden 1996- 1997 uppvisade vissa brister: Fördelningen av ansökningar och utgifter varierade avsevärt mellan de fem verksamhetsområdena. Hittills har rubrikerna B, C och A erhållit mest och D och E minst finansiering. Om programmet skall kunna genomföras fullt ut på samtliga prioriterade områden och uppnå sina målsättningar på alla områden, kommer särskilda åtgärder att krävas för att fördela verksamhetsnivåerna mer jämnt över de fem prioritetsområdena. Rubrik E (Yrkesutbildning på området för folkhälsa och 8 hälsofrämjande) förefaller vara minst genomförd hittills med 15 småskaliga projekt som endast använder 1,26 miljoner ecu av de totala utgifterna för programmet. SUBSIDIARITET I GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER För att säkerställa subsidiaritet inbjöds medlemsstaterna att lägga fram sina synpunkter i en programkommitté i enlighet med vad som fastställs i åtgärdsprogrammet. Sålunda uppmuntrades medlemsstaterna att ge det stöd som krävdes för genomförandet av valda åtgärder i deras länder. Samtidigt garanterade programkommittén den för medlemsstaterna nödvändiga insynen i Europeiska kommissionens verksamhet. Europaparlamentets insyn säkerställdes genom att rapporter och dokument avsedda för programkommittén samt den årliga förteckningen över finansierade projekt först överlämnades till denna institution. MERVÄRDE FÖR GEMENSKAPEN Det fanns en reservation mot att det europeiska mervärdet hos projekten till en början i många fall var underutvecklat men tonvikt har lagts på att utveckla nätverksprojekt i syfte att komma rätta med denna brist. Detta har bekräftats av de oberoende experterna och till medlemsstaternas företrädare genom följande uttalande: Det europeiska mervärde som skapats har redan varit någorlunda högt jämfört med hur situationen hade sett ut om programmet inte hade inletts alls. Höga europeiska mervärden tilldelades ett antal projekt som erhöll finansiering 1996, i synnerhet inom rubrikerna A, B och C. De projektledare som erhöll finansiering var också ganska enhälliga i sin bedömning av det europeiska mervärdet hos de projekt de ansvarade för. En majoritet av medlemsstaterna rapporterade att programmet redan hade medfört mervärde för gemenskapen. KVALITETEN PÅ DE HÄLSOFRÄMJANDE ÅTGÄRDERNA I syfte att säkerställa högsta möjliga kvalitet på de valda åtgärderna fick kommittén inte endast möjlighet att avge ett gynnsamt yttrande om de årliga arbetsplanerna utan rådfrågades även om förberedandet av inbjudningarna att lämna förslag, valet av projekt och uppföljningen av deras genomförande. Sålunda har de oberoende experterna redan kartlagt projekt som erhöll finansiering under 1996, i synnerhet inom rubrikerna C, D och A, vilka "erhåller ett antal berömvärt höga betyg". EFFEKTERNA PÅ DET HÄLSOFRÄMJANDE ARBETET I MEDLEMSSTATERNA För att säkerställa största möjliga påverkan på det hälsofrämjande arbetet i medlemsstaterna, har kommissionen gradvis lagt mer och mer tonvikt på projekt som genomförts i samtliga medlemsstater och de tre EES-länderna. Därför stödde kommissionen utvecklingen av de europeiska nätverken med representanter från samtliga medlemsstater och EES-länderna. 9 Denna framgångsrika utveckling bekräftades av de oberoende experterna genom följande uttalande: "Framtida åtgärder bör prioritera behovet av fortsatt stöd till de europeiska för nätverken, hälsofrämjande åtgärdsprogrammet för perioden 1996-2000. " inom ramen framsteg vilka stora gjort Dessa nätverk har vidtagit åtgärder på specifika områden såsom psykisk hälsa och erfarenhetsbaserat hälsofrämjande arbete i specifika miljöer, som till exempel arbetsplatser och skolor, och till förmån för specifika målgrupper i befolkningen, som till exempel missgynnade personer och barn. De oberoende experterna och medlemsstaterna bekräftade dessa projekts effektivitet och den inverkan de har haft. 10 Budgetanslag till gemenskapens åtgärdsprogram för främjande av hälsa 1996 1997 1998 SUMMA Rubrik Antal projekt Budget Antal projekt Budget Antal projekt Budget Antal projekt Budget A- Hälsofrämjande strategier och strukturer B- Särskilda och hälsofrämjande åtgärder förebyggande 7 912 574,64 6 1 252 939,12 18 237 314,66 10 1 439 257,00 C- Hälsoupplysning 9 1 126 822,69 D- Hälsoundervisning 12 1 130 736,10 E- Yrkesutbildning området och hälsofrämjande för på folkhälsa 4 117 435,46 6 8 4 1 252 939,12 1 524 080,47 365 328,74 2 4 2 3 2 847 205,00 642 521,00 67 500,00 15 32 17 3 012 718,76 2 319 092,66 2 447 261,81 36 687,76 23 2 691 504,33 201 265,00 10 684 029,18 SUMMA 50 3 524 883,55 34 5 834 544,45 13 1 795 178,76 97 11 154 606,76 11


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0891/00 von Bart Staes (Verts/ALE) an die Kommission. Evaluierung der belgischen Dioxin-Krise.

eurovoc_concepts:
EC Decision
European Commission
domestic waste
legislative drafting
manufactured feedingstuffs

formats: html pdf print

text: 28. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 374 E/179 Antwort von Herrn Monti Im Namen der Kommission (10. Mai 2000) Die deutschen Beh(cid:246)rden haben der Kommission die vom Herrn Abgeordneten erw(cid:228)hnten Auslagerungs- pl(cid:228)ne der Commerical Hydraulics nicht gemeldet. Auch ist ihr aus anderen Quellen nicht bekannt, da(cid:223) die deutsche Regierung daf(cid:252)r Mittel zur Verf(cid:252)gung gestellt hat. Daher kann die Kommission nicht entscheiden, ob die EG-Vertragsvorschriften (cid:252)ber staatliche Beihilfen, falls anwendbar, eingehalten werden. Dar(cid:252)ber hinaus hat die Kommission selbst keine Mittel f(cid:252)r dieses Verlagerungsvorhaben bereitgestellt. Der Kommission ist nichts Genaues (cid:252)ber die von Ultra Hydraulic Ltd oder Commercial Hydraulics unternommenen Schritte zur Unterrichtung und Anh(cid:246)rung der Arbeitnehmervertreter hinsichtlich der Schlie(cid:223)ung des Werks Cheltenham und der sich daraus ergebenden Entlassungen bekannt. Aufgrund der Ratsrichtlinie 98/59/EG vom 20. Juli 1998 (cid:252)ber Massenentlassungen (1) und der einschl(cid:228)gigen britischen Durchf(cid:252)hrungsvorschriften ist Ultra Hydraulic Ltd eindeutig dazu verpflichtet, bevor sie Entlassungen vornimmt. Somit obliegt es in erster Linie den britischen Beh(cid:246)rden festzustellen, ob diese Verpflichtung eingehalten wurde. Betriebsverlagerungen oder (cid:141)schlie(cid:223)ungen unterliegen zur Zeit keiner ausdr(cid:252)cklichen, sich aus dem Gemeinschaftsrecht ergebenen Verpflichtung zur vorherigen Mitteilung und Anh(cid:246)rung. Eben um diese L(cid:252)cke zu schlie(cid:223)en, unterbreitete die Kommission im November 1998 einen Vorschlag zur Festlegung eines allgemeinen Rahmens f(cid:252)r die Information und Anh(cid:246)rung der Arbeitnehmer in der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaft (2), in dem die st(cid:228)ndige und regelm(cid:228)(cid:223)ige Beteiligung der Arbeitnehmer an den strategischen Pl(cid:228)nen sowie an der vorhersehbaren Besch(cid:228)ftigungsentwicklung des Unternehmens vorgesehen ist. Die Kommission wirkt tatkr(cid:228)ftig darauf hin, da(cid:223) dieser Vorschlag sobald wie m(cid:246)glich angenommen wird. (1) ABl. L 225 vom 12. 8. 1998. (2) ABl. C 2 vom 5. 1. 1999. (2000/C 374 E/211) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0891/00 von Bart Staes (Verts/ALE) an die Kommission (22. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Evaluierung der belgischen Dioxin-Krise Die belgische Dioxin-Krise hat erneut die Anf(cid:228)lligkeit der Nahrungsmittelkette und deren Kontrolle gezeigt. Eine Evaluierung, wie sie die sog. Dioxin-Kommission des Abgeordnetenhauses vorgenommen hat, kann zu Beseitigung von Problemen beitragen. Sowohl die Europ(cid:228)ische Union als auch die f(cid:252)nfzehn EU-Mitglied- staaten haben dabei eine wichtige Aufgabe zu erf(cid:252)llen. Die Abgeordneten behaupten u. a. , da(cid:223) in der Union Schlamm-Regelungen gelten, die sich je nach der verwendeten Sprache unterscheiden und die in irgendeiner Weise vervollst(cid:228)ndigt und besser definiert werden m(cid:252)ssen. Gelten nach Auffassung der Kommission Schlamm-Regelungen, die sich je nach der verwendeten Sprache unterscheiden, wie dies die sog. Dioxin-Kommission behauptet? a) Falls ja, wie gedenkt die Kommission daf(cid:252)r zu sorgen, da(cid:223) diese Unterschiede beseitigt werden? b) Falls nein, hat die Dioxin-Kommission unrecht, wenn sie behauptet, da(cid:223) die Schlamm-Regelungen in der Europ(cid:228)ischen Union sich je nach der verwendeten Sprache unterscheiden? C 374 E/180 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 28. 12. 2000 Antwort von Herrn Byrne im Namen der Kommission (2. Mai 2000) Zur Gew(cid:228)hrleistung des Gesundheits- und Verbraucherschutzes auf hohem Niveau ist nach Ziffer 5 des Anhangs zur Entscheidung 91/516/EWG der Kommission vom 9. September 1991 zur Festlegung des Verzeichnisses von Ausgangserzeugnissen, deren Verwendung in Mischfuttermitteln verboten ist (1), insbe- sondere untersagt, Schl(cid:228)mme aus Abwasserkl(cid:228)ranlagen zu verwenden. Diese Vorschrift unterscheidet sich in den verschiedenen Sprachversionen nicht substantiell. Um jedoch alle Zweifel hinsichtlich des Geltungsbereichs des Verbots zu beseitigen, wurde der Entwurf einer Entscheidung der Kommission zur ˜nderung der Entscheidung 91/516/EWG dem St(cid:228)ndigen Ausschu(cid:223) f(cid:252)r Futtermittel am 29. Februar 2000 zur Stellungnahme vorgelegt. Dieser Entwurf einer Entscheidung, zu dem der Ausschu(cid:223) eine positive Stellungnahme abgab, legt fest, da(cid:223) alle Abfallstoffe aus den verschieden Stufen der Behandlung von kommunalen, h(cid:228)uslichen und industriellen Abw(cid:228)ssern, unabh(cid:228)ngig davon, ob diese weiterverarbeitet werden und welchen Ursprungs diese Abw(cid:228)sser sind, f(cid:252)r Mischfuttermittel nicht ver- wendet werden d(cid:252)rfen. (1) ABl. L 281 vom 9. 10. 1991. (2000/C 374 E/212) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0895/00 von Bart Staes (Verts/ALE) an die Kommission (22. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Evaluierung der belgischen Dioxin-Krise Die belgische Dioxin-Krise hat erneut die Anf(cid:228)lligkeit der Nahrungsmittelkette und deren Kontrolle gezeigt. Eine Evaluierung, wie sie die sog. Dioxin-Kommission des Abgeordnetenhauses vorgenommen hat, kann zu Beseitigung von Problemen beitragen. Sowohl die Europ(cid:228)ische Union als auch die f(cid:252)nfzehn EU-Mitglied- staaten haben dabei eine wichtige Aufgabe zu erf(cid:252)llen. Die Abgeordneten sprechen sich an mehreren Stellen f(cid:252)r (cid:132)eindeutige, schl(cid:252)ssige Richtlinien f(cid:252)r eine verantwortungsbewu(cid:223)te Verwendung von Tierabf(cid:228)llen(cid:147) aus. Sind die geltenden Richtlinien nach Auffassung der Kommission ausreichend eindeutig und schl(cid:252)ssig f(cid:252)r eine verantwortungsbewu(cid:223)te Verwendung von Tierabf(cid:228)llen? a) b) Falls ja, mit welchen Argumenten gedenkt die Kommission das Vorliegen eindeutiger und schl(cid:252)ssiger Richtlinien f(cid:252)r eine verantwortungsbewu(cid:223)te Verwendung von Tierabf(cid:228)llen (cid:129) entgegen der Auffassung der sog. Dioxin-Kommission (cid:129) zu erh(cid:228)rten? Falls nein, wird die Kommission Vorschl(cid:228)ge f(cid:252)r ein schl(cid:252)ssiges und eindeutiges System f(cid:252)r eine verantwortungsbewu(cid:223)te Verwendung von Tierabf(cid:228)llen ausarbeiten? Antwort von Herrn Byrne im Namen der Kommission (12. Mai 2000) Die Kommission teilt die Auffassung des Dioxin-Ausschusses des belgischen Abgeordnetenhauses zum Thema tierische Abf(cid:228)lle. Der m(cid:246)gliche Ausschlu(cid:223) bestimmter tierischer Abf(cid:228)lle aus der Nahrungskette wird seit einiger Zeit auf politischer, technischer und wissenschaftlicher Ebene diskutiert. Als Ergebnis dieser Diskussionen gilt das Verbot der Wiederverwendung risikointensiver tierischer Abf(cid:228)lle in der Nahrungskette als gerechtfertigt. Hierzu wird zur Zeit ein Vorschlag f(cid:252)r eine Verordnung des Rates und des Parlaments mit neuen Vorschriften zur Beseitigung und Verarbeitung tierischer Abf(cid:228)lle erarbeitet und soll im Juni 2000 dem Rat und dem Parlament vorgelegt werden


title: 2000/236/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής, της 22ας Μαρτίου 2000, για την τροποποίηση της απόφασης 79/542/ΕΟΚ του Συμβουλίου περί καταρτίσεως καταλόγου τρίτων χωρών από τις οποίες τα κράτη μέλη επιτρέπουν τις εισαγωγές βοοειδών, χοιροειδών, νωπού κρέατος και προϊόντων κρέατος [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(2000) 815]

eurovoc_concepts:
fresh meat
import
live animal
meat product
originating product
third country

text: 23. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 74/19 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 22ας Μαρτίου 2000 για την τροποποίηση της απόφασης 79/542/ΕΟΚ του Συµβουλίου περί καταρτίσεως καταλόγου τρίτων χωρών από τις οποίες τα κράτη µέλη επιτρέπουν τις εισαγωγές βοοειδών, χοιροειδών, νωπού κρέατος και προϊόντων κρέατος [κοινοποιηθείσα υπό τον αριθµό Ε(2000) 815] (2000/236/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, την οδηγία 72/462/ΕΟΚ του Συµβουλίου, της 12ης ∆εκεµβρίου 1972, περί των υγειονοµικών προβληµάτων και των υγειονοµικών µέτρων κατά τις εισαγωγές ζώων του βοείου και χοιρείου είδους και νωπών κρεάτων προελεύσεως τρίτων χωρών (1), όπως τροποποι- ήθηκε τελευταία από την οδηγία 97/79/ΕΚ (2), και ιδίως το άρθρο 3 παράγραφος 1, την οδηγία 96/23/ΕΚ του Συµβουλίου, της 29ης Απριλίου 1996, περί της λήψης µέτρων ελέγχου για ορισµένες ουσίες και τα κατά- λοιπά τους σε ζώντα ζώα και στα προϊόντα τους και της κατάργησης των οδηγιών 85/358/ΕΟΚ και 86/469/ΕΟΚ και των αποφάσεων 89/187/ΕΟΚ και 91/664/ΕΟΚ (3), και ιδίως το άρθρο 29, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Τα κράτη µέλη δύναται να εισάγουν νωπό κρέας, συµπερι- λαµβανοµένων των παραπροϊόντων, µόνον από τρίτες χώρες ή από τµήµατα τρίτων χωρών που περιλαµβάνονται σ’ έναν κατάλογο που καταρτίσθηκε από το Συµβούλιο µετά από πρόταση της Επιτροπής. Ο κατάλογος αυτών των τρίτων χωρών ή τµηµάτων αυτών περιλαµβάνεται στην απόφαση 79/542/ΕΟΚ του Συµβου- λίου (4), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την απόφαση 2000/162/ΕΚ της Επιτροπής (5). Η καταχώριση και η διατήρηση µιας τρίτης χώρας στους καταλόγους των τρίτων χωρών που προβλέπονται στην κοι- νοτική νοµοθεσία, από τις οποίες επιτρέπεται στα κράτη µέλη να εισάγουν προϊόντα ζωικής προέλευσης που καλύ- πτονται από την οδηγία 96/23/ΕΚ, υπόκειται στην υποβολή από την τρίτη ενδιαφερόµενη χώρα ενός σχεδίου στο οποίο καθορίζονται οι εγγυήσεις τις οποίες παρέχει, όσον αφορά τον έλεγχο των οµάδων καταλοίπων και ουσιών που αναφέ- ρονται στο παράρτηµα Ι της σχετικής οδηγίας. Το σχέδιο αυτό πρέπει να ενηµερώνεται όταν το ζητά τη Επιτροπή, ιδίως όταν αυτό καταστεί αναγκαίο από τους ελέγχους που αναφέρονται στο άρθρο 29 παράγραφος 3 της προαναφερό- µενης οδηγίας. (1) ΕΕ L 302 της 31. 12. 1972, σ. 28. (2) ΕΕ L 24 της 30. 1. 1998, σ. 31. (3) ΕΕ L 125 της 23. 5. 1996, σ. 10. (4) ΕΕ L 146 της 14. 6. 1979, σ. 15. (5) ΕΕ L 51 της 24. 2. 2000, σ. 41. (4) (5) (6) (7) (8) (9) Αν οι απαιτήσεις του άρθρου 29 παράγραφος 1 της οδη- γίας 96/23/ΕΚ δεν πληρούνται, µπορεί να ανασταλεί η καταχώριση µιας τρίτης χώρας στου καταλόγους των τρίτων χωρών που καταρτίζονται από την κοινοτική νοµοθεσία, σύµφωνα µε τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 33 προαναφερόµενης της οδηγίας. Η εφαρµογή των σχεδίων ελέγχου των καταλοίπων και οι ενέργειες που ακολουθούν αποδείξεις για τη χρήση µη επι- τρεποµένων ουσιών ή επιπέδων καταλοίπων που υπερβαί- νουν τα ανώτατα κοινοτικά όρια καταλοίπων είναι αναγκαίες για την προστασία της δηµόσιας υγείας. Μετά από ελλείψεις στην εφαρµογή του προγράµµατος για τον έλεγχο των καταλοίπων που διαπιστώθηκαν από επιθεωρήσεις που πραγµατοποιήθηκαν στις Ηνωµένες Πολι- τείες της Αµερικής από την Επιτροπή τον Νοέµβριο του 1999 και τον Ιανουάριο/Φεβρουάριο του 2000, οι Ηνωµέ- νες Πολιτείες της Αµερικής έλαβαν διορθωτικά µέτρα για να καλύψουν τις αναφερθείσες ελλείψεις. Τα µέτρα αυτά κοινο- ποιήθηκαν στην Επιτροπή. Υπό το φως των κοινοποιηθέντων από τις Ηνωµένες Πολι- τείες της Αµερικής µέτρων, η Επιτροπή προέβη σε εκτίµηση της καταλληλότητας και της αποτελεσµατικότητας αυτών των µέτρων. Από την εκτίµηση της Επιτροπής για τις ενέργειες που πραγµατοποιήθκαν προέκυψε ότι τα διορθωτικά µέτρα που έλαβαν οι Ηνωµένες Πολιτείες της Αµερικής ήταν κατά κανόνα ικανοποιητικά. Ως εκ τούτου, δεν είναι πλέον αναγκαίο να συνεχισθεί η αναστολή της καταχώρισης των Ηνωµένων Πολιτειών της Αµερικής στον κατάλογο των τρίτων χωρών από τις οποίες επιτρέπεται στα κράτη µέλη να εισάγουν νωπό κρέας και προϊόντα µε βάση το κρέας για ανθρώπινη κατανάλωση, µε ισχύ από τις 15 Μαρτίου 2000. (10) Τα µέτρα που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της µόνιµης κτηνιατρικής επιτροπής, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 Το µέρος Ι του παραρτήµατος της απόφασης 79/542/ΕΟΚ τροπο- ποιείται ως εξής: L 74/20 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 23. 3. 2000 1. Η σειρά: «US Ηνωµένες Πολιτείας της Αµερικής x x x x x x x x x x # # #», αντικαθίσταται από: «US Ηνωµένες Πολιτείες της Αµερικής x x x x x x x x x x # # #». 2. ∆ιαγράφεται η υποσηµείωση «= αναστέλλεται για εξαγωγές νωπών κρεάτων και προϊόντων µε βάση το κρέας για ανθρώπινη κατανάλωση. » Άρθρο 2 Η παρούσα απόφαση εφαρµόζεται από τις 15 Μαρτίου 2000. Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη µέλη. Άρθρο 3 Βρυξέλλες, 22 Μαρτίου 2000. Για την Επιτροπή David BYRNE Μέλος της Επιτροπής


title: 2000/236/EY: Komission päätös, tehty 22 päivänä maaliskuuta 2000, luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat nautaeläinten, sikojen, hevoseläinten, lampaiden, vuohien, tuoreen lihan ja lihavalmisteiden tuonnin, tehdyn neuvoston päätöksen 79/542/ETY muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 815)

text: 23. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 74/19 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 22 päivänä maaliskuuta 2000, luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat nautaeläinten, sikojen, hevoseläinten, lampaiden, vuohien, tuoreen lihan ja lihavalmisteiden tuonnin, tehdyn neuvoston päätöksen 79/ 542/ETY muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 815) (2000/236/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, sikojen, ottaa huomioon terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongel- mista nautaeläinten, lampaiden ja vuohien sekä tuoreen lihan tai lihavalmisteiden tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY (2), ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/ 469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoami- sesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direk- tiivin 96/23/EY (3) ja erityisesti sen 29 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) saavat Jäsenvaltiot tuoda tuoretta lihaa, muut eläi- menosat mukaan luettuina, ainoastaan niistä kolmansista maista ja kolmansien maiden osista, jotka mainitaan neuvoston komission ehdotuksen perusteella laatimassa luettelossa. Luettelo näistä kolmansista maista ja niiden osista esite- tään neuvoston päätöksessä 79/542/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2000/162/EY (5). Jotta kolmas maa voitaisiin sisällyttää yhteisön lainsää- dännössä säädettyihin luetteloihin kolmansista maista, joista jäsenvaltiot voivat tuoda direktiivin 96/23/EY soveltamisalaan kuuluvia eläinperäisiä tuotteita, tai jotta kolmas maa voitaisiin säilyttää niissä, asianomaisen jolla kolmannen maan on esitettävä vahvistetaan mainitun direktiivin liitteessä I tarkoitet- tujen jäämä- ja aineryhmien valvonnan takeet. Suunni- telma on päivitettävä komission pyynnöstä erityisesti silloin, kun tämä on tarpeen edellä mainitun direktiivin suunnitelma, (1) EYVL L 302, 31. 12. 1972, s. 28. (2) EYVL L 24, 30. 1. 1998, s. 31. (3) EYVL L 125, 23. 5. 1996, s. 10. (4) EYVL L 146, 14. 6. 1979, s. 15. (5) EYVL L 51, 24. 2. 2000, s. 41. (4) (5) (6) (7) (8) (9) 29 artiklan 3 kohdassa vuoksi. tarkoitettujen tarkastusten Jos direktiivin 96/23/EY 29 artiklan 1 kohdan vaati- mukset eivät täyty, kolmas maa voidaan poistaa väliai- kaisesti yhteisön lainsäädännössä säädetystä kolmansista maista laaditusta luettelosta kyseisen direktiivin 33 artik- lassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jäämien valvontasuunnitelmien soveltaminen ja niiden todisteiden seuranta, jotka saadaan kiellettyjen aineiden käyttämisestä tai yhteisön jäämien enimmäismäärät ylit- tävistä jäämistä, ovat tarpeen kansanterveyden suojele- miseksi. komissio havaitsi Amerikan Koska yhdysvalloissa marraskuussa 1999 ja tammi — helmikuussa 2000 tehdyissä tarkastuksissa puutteita jäämien valvontaoh- jelman täytäntöönpanossa, Amerikan yhdysvallat toteutti toimenpiteitä ilmoitettujen puutteiden korjaamiseksi. Kyseiset toimenpiteet annettiin tiedoksi komissiolle. Amerikan yhdysvaltojen ilmoittamien toimenpiteiden perusteella komissio teki arvioinnin kyseisten toimenpi- teiden asianmukaisuudesta ja tehokkuudesta. Komission tekemä toteutettujen toimien arviointi osoitti, että Amerikan yhdysvaltojen toteuttamat korjaavat toimenpiteet olivat yleisesti tyydyttäviä. Tämän vuoksi Amerikan yhdysvaltojen väliaikainen poistaminen 15 päivästä maaliskuuta 2000 kolmansien maiden luettelosta, joista jäsenvaltiot saavat tuoda ihmis- ravinnoksi tarkoitettua tuoretta naudanlihaa, ei enää ole tarpeen. (10) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Muutetaan päätöksen 79/542/ETY liitteessä oleva 1 osa seuraa- vasti: L 74/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 3. 2000 1. Korvataan rivi ”US Amerikan yhdysvallat s s s s s s x x x x # # #” rivillä ”US Amerikan yhdysvallat x x x x x x x x x x # # #” 2. Poistetaan alaviite ”s = ihmisravinnoksi tarkoitetun tuoreen lihan ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen liha- tuotteiden vienti keskeytetty”. Tätä päätöstä sovelletaan 15 päivästä maaliskuuta 2000. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 3 artikla Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 2000. Komission puolesta David BYRNE Komission jäsen


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/00 esittäjä(t): Harlem Désir (PSE) komissiolle. Suunnitelma työpaikkojen lakkauttamiseksi ABB- ja Alstom-ryhmien fuusioiduttua.

eurovoc_concepts:
competence of the Member States
energy production
industrial restructuring
infringement of EU law
job cuts
merger

text: 28. 12. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 374 E/177 Tanskan valtio on 1. tammikuuta 1999 alkaen ostanut julkisia liikennepalveluja DSB:lt(cid:228). T(cid:228)ll(cid:246)in valtio antaa sopimuksen mukaan bruttotukea 2,9 miljardia kruunua. Kun Tanskan veroministeri(cid:246) vuonna 1999 p(cid:228)(cid:228)tti, ett(cid:228) Juutinrauman sillan k(cid:228)ytt(cid:246)maksusta perit(cid:228)(cid:228)n arvonlis(cid:228)vero, DSB:n sopimustukea nostettiin seuraavin perustein: (cid:148)Koska DSB:n on maksettava veroa rautatiemaksuista vuonna 1999, DSB:n nettotukea nostetaan 192,5 miljoonalla kruunulla. (cid:148) DSB toisin sanoen maksaa alv:n sillan k(cid:228)ytt(cid:246)maksusta, mutta t(cid:228)m(cid:228) alv palautuu DSB:lle valtion kanssa tehdyn sopimuksen kautta. Yksityisess(cid:228) omistuksessa oleva linja-autoyhti(cid:246) ei saa mit(cid:228)(cid:228)n julkista tukea ja maksaa alv:n, jota ei palauteta. Katsooko komissio, ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) DSB:n saama alv-palautus on yhteis(cid:246)n kilpailus(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen ja valtion tukea koskevien s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukainen? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (25. huhtikuuta 2000) Komissio ilmoittaa arvoisalle parlamentin j(cid:228)senelle, ett(cid:228) se on jo saanut tietoja kysymyksess(cid:228) mainitusta asiasta, ja tutkii kyseist(cid:228) j(cid:228)rjestely(cid:228) parhaillaan. T(cid:228)t(cid:228) varten komissio on pyyt(cid:228)nyt Tanskan viranomaisia toimittamaan sille kaikki asiaa koskevat tiedot, jotta se voisi arvioida j(cid:228)rjestelyn sovellettavien valtiontuki- s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen perusteella. (2000/C 374 E/209) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0881/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Harlem DØsir (PSE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Suunnitelma ty(cid:246)paikkojen lakkauttamiseksi ABB- ja Alstom-ryhmien fuusioiduttua Komissio hyv(cid:228)ksyi marraskuussa 1999 ABB- jonka seurauksena syntyi maailman suurin energia-alan tuottaja ABB Alstom Power. Nyt on k(cid:228)ynyt kuten palkansaajat ovat pel(cid:228)nneet eli yhti(cid:246) on ilmoittanut aikeista lakkauttaa 10 000 ty(cid:246)paikkaa, joista 5 460 on Euroopassa, l(cid:228)hinn(cid:228) Ranskassa ja Saksassa. ja Alstom-ryhmien fuusion, Komissio on pitk(cid:228)lti vastuussa asiasta. ABB- ja Alstom-ryhmien fuusiota hyv(cid:228)ksyess(cid:228)(cid:228)n komissio sitoutui takaamaan ty(cid:246)paikkojen s(cid:228)ilymisen ja valvomaan, ett(cid:228) yhteis(cid:246)n yritysten ja yritysryhmien ty(cid:246)ntekij(cid:246)ille tiedottamisesta ja heid(cid:228)n kuulemisestaan annettua direktiivi(cid:228) 94/45/EY (1) noudatetaan. Euroopan parla- mentti muistutti komissiota t(cid:228)st(cid:228) vaatimuksesta 17. helmikuuta 2000 antamassaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmassa, mutta asiaa ei ole otettu mill(cid:228)(cid:228)n tavoin huomioon eik(cid:228) yhti(cid:246) ole noudattanut velvoitetta ilmoittaa uudelleenj(cid:228)rjestelyist(cid:228) palkansaajille. Oliko yhti(cid:246)n johto ilmoittanut komissiolle ty(cid:246)paikkojen lakkauttamissuunnitelmista hakiessaan lupaa fuusioitumiselle ja jos oli, miksi komissio hyv(cid:228)ksyi asian? Eik(cid:246) komissiolla olisi oikeus k(cid:228)ynnist(cid:228)(cid:228) yhti(cid:246)t(cid:228) vastaan toimia fuusion sosiaalisten seurausten salaamisen perusteella, jos yhti(cid:246) ei ole ilmoittanut komis- siolle suunnitelmasta, joka on eitt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:228) ollut tiedossa jo marraskuussa 1999? Mit(cid:228) toimia komissio aikoo toteuttaa t(cid:228)m(cid:228)n yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n rikkomisen johdosta saadakseen yhti(cid:246)n luopumaan ty(cid:246)paikkojen lakkauttamisesta? (1) EYVL L 254, 30. 9. 1994, s. 64. C 374 E/178 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 28. 12. 2000 Anna Diamantopouloun komission puolesta antama vastaus (11. toukokuuta 2000) Komissio hyv(cid:228)ksyi kyseisen fuusion sille EY:n perustamissopimuksessa annetuin valtuuksin ja voimassa olevan yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n mukaisesti. N(cid:228)it(cid:228) erityisi(cid:228) valtuuksia k(cid:228)ytt(cid:228)ess(cid:228)(cid:228)n komission on asiaa koskevien m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten mukaisesti rajoituttava tarkastelemaan ainoastaan kilpailulains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n liittyvi(cid:228) n(cid:228)k(cid:246)kohtia. joissa todetaan, ett(cid:228) kilpailun Fuusioasetus perustuu osittain EY:n perustamissopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksiin, v(cid:228)(cid:228)ristyminen saattaa est(cid:228)(cid:228) yhteis(cid:246)n kansalaisia hy(cid:246)dynt(cid:228)m(cid:228)st(cid:228) Euroopan tavara- ja palvelumarkkinoitten tarjoamia etuja. Perustamissopimuksessa ajatus on toisin sanoen se, ett(cid:228) kilpailulle avoimet markkinat, joilla tavaroiden ja palvelujen ostajat ja myyj(cid:228)t voivat toimia avoimesti ja vapaasti, tarjoavat koko yhteis(cid:246)n tuotteen laadun, kansalaisille parhaat ty(cid:246)paikkojen kuin muidenkin seikkojen osalta. N(cid:228)in ollen komission on keskitytt(cid:228)v(cid:228) fuusioita tarkastelles- saan nimenomaan niiden oletettaviin kilpailuvaikutuksiin. Komissio tutki huolellisesti ABB:n ja Alstomin fuusion vaikutukset kilpailurakenteeseen Euroopan talousalueen markkinoilla tekem(cid:228)ll(cid:228) kirjallisen selvityk- sen kilpailijoiden, asiakkaitten ja tavarantoimittajien reaktioista. T(cid:228)lt(cid:228) pohjalta komissio p(cid:228)(cid:228)tyi toteamaan, fuusion ettei fuusioasetuksessa asetettujen kriteerien mukaisesti. fuusio aiheuttaisi vakavia riskej(cid:228) kilpailulle, mink(cid:228) perusteella komissio sitten hyv(cid:228)ksyi tehokkuuden, asiakkaitten valinnan, tulokset (cid:129) niin hintojen, Komission on kuitenkin EY:n perustamissopimuksen ja johdetun lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n valvojana tarkasteltava t(cid:228)m(cid:228)ntyyppisi(cid:228) toimia useista n(cid:228)k(cid:246)kulmista. Sen on my(cid:246)s kaikin perustamissopimuksessa tarkoitetuin keinoin valvottava ja taattava, ett(cid:228) my(cid:246)s muuta, muista tarkoitusperist(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)ntyyppisiin toimiin sovelletta- vaa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228) noudatetaan. Kyse on esimerkiksi ty(cid:246)ntekij(cid:246)ille suunnatusta tiedottamisesta ja heid(cid:228)n kuulemisestaan. joilla j(cid:228)senvaltiot saattavat M(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ykset pannaan t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n yhteis(cid:246)n direktiiveill(cid:228) ja niill(cid:228) s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksill(cid:228), direktiivit osaksi lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228)(cid:228)n. On siis ensisijaisesti j(cid:228)senvaltioiden omien viranomaisten asia arvioida niit(cid:228) rikkomisia, jotka tuodaan niiden k(cid:228)sitelt(cid:228)viksi kansallisten s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten mukaisia oikeusturvamenette- lyj(cid:228) k(cid:228)ytt(cid:228)en. Kun komissiolle ilmoitetaan s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten rikkomista koskevista ep(cid:228)ilyist(cid:228), se pyyt(cid:228)(cid:228) heti kyseisen j(cid:228)senval- tion viranomaisilta selvityst(cid:228) asiasta. Yleisemmin ottaen komissio on t(cid:228)ysin samaa mielt(cid:228) arvoisan kysyj(cid:228)n kanssa siit(cid:228), ett(cid:228) kaikkien yritysjoh- don p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)sten todenn(cid:228)k(cid:246)isist(cid:228) sosiaalisista vaikutuksista olisi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa tiedotettava ty(cid:246)ntekij(cid:246)itten edustajille ja kuultava heit(cid:228), jotta asianmukaisten ratkaisujen l(cid:246)yt(cid:228)minen ty(cid:246)paikkojen s(cid:228)ilytt(cid:228)miseen helpottuisi. T(cid:228)m(cid:228) on tavoitteena er(cid:228)iss(cid:228) hiljattain tehdyiss(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)n alan ehdotuksissa, joiden komissio toivoo pian johtavan tuloksiin. (2000/C 374 E/210) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0883/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Glyn Ford (PSE) komissiolle (22. maaliskuuta 2000) Aihe: Commercial Hydraulicsin toimintojen siirt(cid:228)minen Englannista Saksaan Commercial Hydraulicsiin kuuluva Ultra Hydraulic Ltd. ilmoitti (cid:228)skett(cid:228)in suunnitelmistaan siirt(cid:228)(cid:228) toimin- tonsa Yhdistyneest(cid:228) kuningaskunnasta (Cheltenham ja Gloucestershire) Saksaan. Ilmoitus julkaistiin tiedot- tamatta siit(cid:228) ensin ammattiliitoille, vaikka toimintojen siirt(cid:228)minen merkitsee esimerkiksi Cheltenhamille jopa 252:n ty(cid:246)paikan menetyst(cid:228). Onko komissio my(cid:246)nt(cid:228)nyt varoja Commercial Hydraulicsille toimintojen siirt(cid:228)mist(cid:228) varten? Onko komis- sio lis(cid:228)ksi tarkistanut, ett(cid:228) my(cid:246)nsik(cid:246) Saksan hallitus varoja kyseiselle yritykselle toimintojen siirt(cid:228)mist(cid:228) varten? Noudatettiinko t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) valtiontukia koskevaa yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:228)? Onko komissio sit(cid:228) mielt(cid:228), ett(cid:228) ammattiliittojen kuulematta j(cid:228)tt(cid:228)minen vastaa ty(cid:246)ntekij(cid:246)iden kuulemisesta annetun lain henke(cid:228) ja kirjainta?


title: Verordening (EG) nr. 615/2000 van de Commissie van 22 maart 2000 tot vaststelling van de minimumverkoopprijzen voor rundvlees, te koop aangeboden in het kader van de in Verordening (EG) nr. 397/2000 bedoelde openbare inschrijving

eurovoc_concepts:
EU Member State
award of contract
beef
intervention agency
minimum price
selling price

formats: pdf print

text: L 74/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 23. 3. 2000 VERORDENING (EG) Nr. 615/2000 VAN DE COMMISSIE van 22 maart 2000 tot vaststelling van de minimumverkoopprĳzen voor rundvlees, te koop aangeboden in het kader van de in Verordening (EG) nr. 397/2000 bedoelde openbare inschrĳving DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, (3) Gelet op Verordening (EG) nr. 1254/1999 van de Raad van 17 mei 1999 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector rundvlees (1), inzonderheid op artikel 28, lid 2, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Een openbare inschrĳving heeft plaatsgevonden voor de verkoop van bepaalde hoeveelheden rundvlees, vastge- steld bĳ Verordening (EG) nr. 397/2000 van de Commissie (2). Krachtens artikel 9 van Verordening (EEG) nr. 2173/79 van de Commissie (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verorde- ning (EG) nr. 2417/95 (4), moeten de minimumverkoop- prĳzen van het vlees dat bĳ openbare inschrĳving wordt verkocht, worden vastgesteld met inachtneming van de ontvangen aanbiedingen. De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor rundvlees, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De minimumverkoopprĳzen van rundvlees voor de openbare inschrĳving voorzien in Verordening (EG) nr. 397/2000 waar- voor tot uiterlĳk 13 maart 2000 aanbiedingen konden worden ingediend, zĳn vastgesteld in de bĳlage bĳ deze verordening. Deze verordening treedt in werking op 23 maart 2000. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 22 maart 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 160 van 26. 6. 1999, blz. 21. (2) PB L 50 van 23. 2. 2000, blz. 3. (3) PB L 251 van 5. 10. 1979, blz. 12. (4) PB L 248 van 14. 10. 1995, blz. 39. 23. 3. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 74/9 ANEXO — BILAG — ANHANG — ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ — ANNEX — ANNEXE — ALLEGATO — BĲLAGE — ANEXO — LIITE — BILAGA Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Κράτος µέλος Member State État membre Stato membro Lidstaat Estado-Membro Jäsenvaltio Medlemsstat Productos Produkter Erzeugnisse Προϊόντα Products Produits Prodotti Producten Produtos Tuotteet Produkter Precio mínimo expresado en euros por tonelada Mindstepriser i EUR/ton Mindestpreise ausgedrückt in EUR/Tonne Ελάχιστες πωλήσεις εκφραζόµενες σε Ευρώ ανά τόνο Minimum prices expressed in EUR per tonne Prix minimaux exprimés en euros par tonne Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata Minimumprijzen uitgedrukt in euro per ton Preço mínimo expresso em euros por tonelada Vähimmäishinnat euroina tonnia kohden ilmaistuna Minimipriser i euro per ton a) Carne con hueso — Kød, ikke udbenet — Fleisch mit Knochen — Κρέατα µε κόκαλα — Bone-in beef — Viande avec os — Carni non disossate — Vlees met been — Carne com osso — Luullinen naudanliha — Kött med ben DEUTSCHLAND — Vorderviertel I ESPAÑA PORTUGAL — Hinterviertel I — Vorderviertel II — Hinterviertel II — Cuartos traseros — Quasrtos dianteiros — Quartos traseiros 1 095 1 803 1 030 1 753 2 164 — — b) Carne deshuesada — Udbenet kød — Fleisch ohne Knochen — Κρέατα χωρίς κόκαλα — Boneless beef — Viande désossée — Carni senza osso — Vlees zonder been — Carne desossada — Luuton naudanliha — Benfritt kött IRELAND — Intervention fillet (INT 15) — Intervention striploin (INT 17) — Intervention rump (INT 16) — Intervention silverside (INT 14) — Intervention flank (INT 18) — Intervention forerib (INT 19) — Intervention shoulder (INT 22) — Intervention brisket (INT 23) — Intervention thick flank (INT 12) — Intervention forequarter (INT 24) — Intervention topside (INT 13) — Intervention shin (INT 21) — Intervention thank (INT 11) 14 755 8 401 4 380 3 539 1 211 3 917 1 913 1 337 3 205 1 827 3 334 1 721 1 721


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 612/2000 της Επιτροπής, της 22ας Μαρτίου 2000, για τον καθορισμό των αντιπροσωπευτικών τιμών και των ποσών των πρόσθετων δασμών κατά την εισαγωγή μελάσσας στον τομέα της ζάχαρης

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 23. 3. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 74/3 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 612/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 22ας Μαρτίου 2000 για τον καθορισµό των αντιπροσωπευτικών τιµών και των ποσών των πρόσθετων δασµών κατά την εισαγωγή µελάσσας στον τοµέα της ζάχαρης Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2038/1999 του Συµβουλίου, της 13ης Σεπτεµβρίου 1999, για κοινή οργάνωση αγοράς στον τοµέα της ζάχαρης (1), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1422/95 της Επιτροπής, της 23ης Ιου- νίου 1995, για καθορισµό των λεπτοµερειών εφαρµογής για την εισαγωγή µελάσσας στον τοµέα της ζάχαρης και για τροποποίηση του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 785/68 (2), και ιδίως το άρθρο 1 παράγραφος 2 και το άρθρο 3 παράγραφος 1, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 1422/95 προβλέπει ότι η τιµή cif κατά την εισαγωγή µελάσσας, αποκαλούµενη στο εξής «αντι- προσωπευτική τιµή», καθορίζεται σύµφωνα µε τον κανονι- σµό (ΕΟΚ) αριθ. 785/68 της Επιτροπής (3). Η τιµή αυτή εννοείται ότι καθορίζεται για τον ποιοτικό τύπο που ορίζε- ται στο άρθρο 1 του προαναφερόµενου κανονισµού. Η αντιπροσωπευτική τιµή της µελάσσας υπολογίζεται για ένα τόπο διέλευσης των κοινοτικών συνόρων, ο οποίος είναι το Άµστερνταµ· η τιµή αυτή πρέπει να υπολογίζεται µε βάση τις πλέον ευνοϊκές δυνατότητες αγοράς στη διεθνή αγορά, οι οποίες διατυπώνονται βάσει των τιµών αυτής της αγοράς προσαρµοζόµενων σε συνάρτηση µε τις ενδεχόµενες διαφο- ρές ποιότητας σε σχέση µε τον ποιοτικό τύπο. Ο ποιοτικός τύπος της µελάσσας καθορίζεται από τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 785/68. Για τη διαπίστωση των πλέον ευνοϊκών δυνατοτήτων αγοράς στη διεθνή αγορά, πρέπει να λαµβάνονται υπόψη όλες οι πληροφορίες σχετικά µε τις προσφορές που έγιναν στη διεθνή αγορά, οι τιµές που διαπιστώθηκαν σε σηµαντικές αγορές στις τρίτες χώρες και οι πράξεις πώλησης που συνή- φθησαν στο πλαίσιο των διεθνών συναλλαγών, στοιχεία τα οποία η Επιτροπή πληροφορείται είτε µέσω των κρατών µελών είτε µε τα δικά της µέσα. Για τη διαπίστωση αυτή, σύµφωνα µε το άρθρο 7 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 785/ 68, µπορεί να βασιστεί κανείς σε ένα µέσο όρο πολλών τιµών, µε την προϋπόθεση ότι αυτός ο µέσος όρος µπορεί να θεωρηθεί αντιπροσωπευτικός της πραγµατικής τάσης της αγοράς. (4) ∆εν λαµβάνονται υπόψη πληροφορίες όταν το εµπόρευµα δεν είναι υγιές, ανόθευτο και σύµφωνο µε τα συναλλακτικά ήθη ή όταν η τιµή που αναφέρεται στην προσφορά δεν αφορά παρά µόνο µία µικρή και µη αντιπροσωπευτική ποσότητα της αγοράς· επίσης, πρέπει να αποκλεισθούν οι τιµές προσφοράς που µπορούν να θεωρηθούν µη αντι- προσωπευτικές της πραγµατικής τάσης της αγοράς. Για να ληφθούν συγκρίσιµα στοιχεία µε τη µελάσσα του ποιοτικού τύπου, πρέπει οι τιµές, ανάλογα µε την ποιότητα της προσφερόµενης µελάσσας, να αυξάνονται ή να µειώνο- νται σε συνάρτηση µε τα αποτελέσµατα της εφαρµογής του άρθρου 6 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 785/68. Μια αντιπροσωπευτική τιµή µπορεί να διατηρηθεί κατ’ εξαί- ρεσην αµετάβλητη κατά τη διάρκεια µιας περιορισµένης περιόδου, εφόσον η τιµή προσφοράς που αποτέλεσε βάση για τον προηγούµενο καθορισµό της αντιπροσωπευτικής τιµής δεν υπέπεσε στην αντίληψη της Επιτροπής και εφόσον οι διαθέσιµες τιµές προσφοράς, οι οποίες δεν φαίνεται να είναι αρκούντως αντιπροσωπευτικές της πραγµατικής τάσης της αγοράς, θα οδηγούσαν σε απότοµες και σηµαντικές µεταβολές της αντιπροσωπευτικής τιµής. Εφόσον υπάρχει διαφορά µεταξύ της τιµής ενεργοποίησης για το εν λόγω προϊόν και της αντιπροσωπευτικής τιµής, πρέπει να καθοριστούν πρόσθετοι δασµοί κατά την εισαγωγή µε τους όρους που προβλέπονται στο άρθρο 3 του κανονι- σµού (ΕΚ) αριθ. 1422/95. Σε περίπτωση αναστολής των δασµών κατά την εισαγωγή, σε εφαρµογή του άρθρου 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1422/95, πρέπει να καθορισθούν ιδιαίτερα ποσά γι’ αυτούς τους δασµούς. Η εφαρµογή αυτών των διατάξεων συνεπάγεται τον καθορι- σµό των αντιπροσωπευτικών τιµών και των πρόσθετων δασµών κατά την εν λόγω προϊόντων εισαγωγή των σύµφωνα µε το παράρτηµα του παρόντος κανονισµού. Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης ζάχαρης, (5) (6) (7) (8) (9) ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι αντιπροσωπευτικές τιµές και οι πρόσθετοι δασµοί που εφαρµό- ζονται κατά την εισαγωγή των προϊόντων που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1422/95 καθορίζονται σύµφωνα µε το παράρτηµα. (1) ΕΕ L 252 της 25. 9. 1999, σ. 1. (2) ΕΕ L 141 της 24. 6. 1995, σ. 12. (3) ΕΕ L 145 της 27. 6. 1968, σ. 12. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 23 Μαρτίου 2000. L 74/4 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 23. 3. 2000 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 22 Μαρτίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής του κανονισµού για τον καθορισµό των αντιπροσωπευτικών τιµών και των ποσών των πρόσθετων δασµών που εφαρµόζονται κατά την εισαγωγή µελάσσας στον τοµέα της ζάχαρης ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Κωδικός ΣΟ Ποσό της αντιπροσωπευτικής τιµής για 100 kg καθαρού βάρους του εν λόγω προϊόντος Ποσό του πρόσθετου δασµού για 100 kg καθαρού βάρους του εν λόγω προϊόντος (σε EUR) Ποσό του δασµού που πρέπει να εφαρµόζεται λόγω της εισαγωγής σε περίπτωση αναστολής, η οποία προβλέπεται στο άρθρο 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1422/95 για 100 kg καθαρού βάρους του εν λόγω προϊόντος (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,76 7,94 0,00 — — 0,27 (1) Καθορισµός για τον ποιοτικό τύπο όπως καθορίζεται στο άρθρο 1 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 785/68, όπως τροποποιήθηκε. (2) Το ποσό αυτό, σύµφωνα µε το άρθρο 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1422/95, αντικαθιστά το δασµό του κοινού τελωνειακού δασµολογίου που αφορά τα προϊόντα αυτά


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-0884/00 di Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) alla Commissione. Necessità di un'ispezione comunitaria per la certificazione del Porto di Laxe (Galizia) quale posto di ispezione frontaliero.

eurovoc_concepts:
Galicia
Spain
application of EU law
customs
veterinary inspection

text: 3. 4. 2001 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 103 E/5 Risposta (10 novembre 2000) Le misure a cui fa riferimento l(cid:146)Onorevole Parlamentare sono state esposte in una dichiarazione rilasciata dal Primo Ministro portoghese a nome dei Governi di quattordici Stati membri. La dichiarazione non Ł vincolante per il Consiglio. Il Consiglio non ha espresso alcuna opinione al riguardo e non Ł pertanto in grado di rispondere a nessuno dei punti sollevati dall(cid:146)Onorevole Parlamentare. (2001/C 103 E/005) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0884/00 di Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) alla Commissione (22 marzo 2000) Oggetto: Necessit(cid:224) di un(cid:146)ispezione comunitaria per la certificazione del Porto di Laxe (Galizia) quale posto di ispezione frontaliero La direttiva 90/675/CEE (1) del Consiglio, del 10 dicembre 1990, che fissa i principi relativi all(cid:146)organizza- zione dei controlli veterinari per i prodotti che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunit(cid:224), dispone all(cid:146)articolo 9, paragrafo 3 che gli Stati membri debbono sottoporre alla Commissione l(cid:146)elenco dei posti di ispezione frontalieri (P. I. F. ). Prima della scadenza fissata al 31 marzo 1991, lo Stato spagnolo ha presentato il suo elenco in cui non figurava il Porto di Laxe (Galizia), pur essendo conforme a uno dei tipi di PIF portuali. Questo porto, specializzato nello scarico dei tonnidi, ha compiuto particolari sforzi per soddisfare i requisiti e i criteri stabiliti dalla direttiva per poter figurare tra i posti di ispezione frontalieri portuali. Tra le prime misure per adeguare questo porto ai requisiti richiesti dalla normativa comunitaria, nel settembre 1994 Ł stata ultimata la costruzione di un locale di ispezione adibito alle funzioni enunciate nella direttiva. Nel frattempo, sia la Commissione che le competenti autorit(cid:224) spagnole hanno disatteso l(cid:146)articolo 9, paragrafo 4 della direttiva summenzionata non effettuando le ispezioni al fine di verificare se i requisiti erano stati rispettati per inserire il Porto di Laxe tra i posti di ispezione frontalieri. Le conseguenze di questa inazione e negligenza da parte di entrambe le amministrazioni stanno recando gravi pregiudizi economici, soprattutto per quanto riguarda le navi frigorifere. E(cid:146) consapevole la Commissione del fatto che le autorit(cid:224) spagnole e essa stessa non hanno agito con la tempestivit(cid:224) necessaria? Intende essa adottare quanto prima le misure atte a garantire il rispetto della normativa comunitaria, affinchØ il Porto di Laxe sia inserito nell(cid:146)elenco dei posti di ispezione frontalieri? (1) GU L 373 del 31. 12. 1990, pag. 1. Risposta data dal sig. Byrne in nome della Commissione (12 maggio 2000) Attualmente, i posti di ispezione frontalieri sono approvati a norma della direttiva 97/78/CE del Consiglio, del 18 dicembre 1997, che fissa i principi relativi all(cid:146)organizzazione dei controlli veterinari per i prodotti che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunit(cid:224) (1), che ha abrogato e sostituito la direttiva 90/675/CE (2). Gli Stati membri erano tenuti ad approvare le norme necessarie per l(cid:146)applicazione della direttiva entro il 1o luglio 1999. L(cid:146)articolo 6 della direttiva 97/78/CE stabilisce che, per figurare nell(cid:146)elenco, «un posto di ispezione frontaliero deve essere proposto dallo Stato membro dopo che l(cid:146)autorit(cid:224) competente abbia accertato il rispetto delle condizioni previste dall(cid:146)allegato II della presente direttiva e dalla decisione 92/525/CEE della Commissione, del 3 novembre 1992, che fissa le condizioni relative al riconoscimento dei posti di ispezione frontalieri della Comunit(cid:224) incaricati dei controlli veterinari all(cid:146)atto dell(cid:146)introduzione di prodotti provenienti da paesi terzi (3) Esso deve essere poi ispezionato dalla Commis- sione, in collaborazione con l(cid:146)autorit(cid:224) competente dello Stato membro. » C 103 E/6 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 3. 4. 2001 Il porto di Laxe non Ł stato oggetto di un(cid:146)ispezione da parte della Commissione in quanto le autorit(cid:224) spagnole non ne hanno proposto il riconoscimento come posto di ispezione frontaliero indipendente. Per sapere se dette autorit(cid:224) hanno effettuato o meno un(cid:146)ispezione, sarebbe piø opportuno porre ad esse tale quesito. (1) GU L 24 del 30. 1. 1998. (2) GU L 373 del 31. 12. 1990. (3) GU L 331 del 17. 11. 1992. (2001/C 103 E/006) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1182/00 di Cristiana Muscardini (UEN) alla Commissione (12 aprile 2000) Oggetto: Ampliamento e sicurezza nucleare incidenti nelle Secondo i dati dell(cid:146)Agenzia internazionale per l(cid:146)energia atomica, dal 1993 ad oggi gli centrali sono stati 508, piø di uno a testa per ognuno dei 434 impianti attivi nel mondo, dove il 16 % dell(cid:146)energia usata Ł ormai di origine nucleare. In Europa la percentuale Ł piø elevata proprio nei Paesi in cui gli impianti sono piø obsoleti (cid:129) in Ucraina il 45 %, in Lituania addirittura il 77 %, (cid:129) e gran parte dell(cid:146)energia Ł prodotta da centrali «potenzialmente pericolose», come quelle di Ignalina o di Kola in Russia, di Bouhunice in Slovacchia, di Kozloduy in Bulgaria, di Metsamor in Armenia. Ancora oggi nell(cid:146)ex Unione sovietica 15 dei 58 impianti ancora attivi, sono del tipo «Rbmk», identici a quello di Cernobyl, costruiti senza i «gusci di sicurezza» che circondano il reattore. Nel corso dei negoziati di adesione con i Paesi candidati e delle relazioni commerciali con gli altri Paesi, 1. Quali garanzie si sono avute in ordine alle azioni da intraprendere per smantellare queste centrali? 2. A quali condizioni i Paesi candidati sarebbero disposti ad accogliere le richieste dell(cid:146)Unione in questo settore? 3. Entro quale data lo smantellamento dovrebbe avere luogo? Risposta data dal sig. Verheugen a nome della Commissione (5 giugno 2000) Gli accordi per lo smantellamento delle centrali conclusi nell(cid:146)autunno 1999 con la Slovacchia, la Lituania e la Bulgaria si basano sulle decisioni citate in appresso delle autorit(cid:224) nazionali di questi tre paesi candidati e prevedono le seguenti date di chiusura: termine di un dialogo approfondito con la Commissione, Al il governo slovacco ha deciso il 14 settembre 1999 (con risoluzione n. 801/1999) la chiusura della centrale nucleare di Bohunice V1. Il blocco del reattore 1 sar(cid:224) chiuso nel 2006, mentre il numero 2 verr(cid:224) chiuso nel 2008. Allo stesso modo, il 5 ottobre 1999 il Parlamento lituano ha approvato (risoluzione del Parlamento n. VIII- 1348) la strategia nazionale per il settore dell(cid:146)energia presentata dal governo, la quale prevede l(cid:146)impegno di chiudere l(cid:146)impianto nucleare di Ignalina. L(cid:146)unit(cid:224) del reattore 1 deve essere chiusa prima del 2005. La decisione finale relativa alla chiusura dell(cid:146)unit(cid:224) del reattore 2 sar(cid:224) adottata al momento della revisione della strategia nazionale per il settore energetico prevista per il 2004. L(cid:146)unit(cid:224) 2 dovrebbe essere chiusa entro il 2009, dato che la summenzionata risoluzione del Parlamento invita il governo lituano a definire un piano d(cid:146)azione per sostituire entro tale termine i reattori di Ignalina del tipo RBMK (reattore ad uranio- grafite a canali)


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0931/00 von Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) an die Kommission. Beteiligung von Forschungspartnern aus Entwicklungsländern an durch die Gemeinschaft finanzierten Umweltforschungsprogrammen.

eurovoc_concepts:
EU research policy
developing countries
environmental cooperation
environmental research
research staff

text: C 374 E/188 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 28. 12. 2000 Auch in Deutschland ist per Gesetz vorgeschrieben, da(cid:223) ein Privatunternehmen oder ein Konsortium seine Konten ver(cid:246)ffentlicht und wenn es das unterl(cid:228)(cid:223)t, wird ein geringes Bu(cid:223)geld erhoben. Es hat sich gezeigt, da(cid:223) viele deutsche Unternehmen lieber das Bu(cid:223)geld zahlen und nicht ihre Konten ver(cid:246)ffentlichen, weil sie ihren Mitwettbewerbern keine gesch(cid:228)ftlichen Vorteile verschaffen m(cid:246)chten. Daher bitten wir um folgende Ausk(cid:252)nfte: 1. 2. Ist die Kommission der Auffassung, da(cid:223) diese Unterschiede im einzelstaatlichen Recht den Prinzipien den Binnenmarktes widersprechen, weil sie bestimmten Arten von Unternehmen einen unangemes- senen Wettbewerbsvorteil verschaffen? Ist der Kommission bekannt, ob der Wettbewerbsnachteil f(cid:252)r britische Privatunternehmen au(cid:223)er in Deutschland auch in anderen L(cid:228)ndern auftritt? 3. Welche Ma(cid:223)nahmen zur L(cid:246)sung des Problems schl(cid:228)gt die Kommission vor, wenn sie Frage 1 bejaht? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (14. April 2000) Die Kommission betrachtet es als eine Verletzung der Binnenmarktgrunds(cid:228)tze, wenn die einzelstaatlichen Beh(cid:246)rden nicht gew(cid:228)hrleisten, da(cid:223) die Kapitalgesellschaften ihre Jahresabschl(cid:252)sse offenlegen (wie in der Ersten Richtlinie 68/151/EWG des Rates vom 9. M(cid:228)rz 1968 zur Koordinierung der Schutzbestimmungen, die in den Mitgliedstaaten den Gesellschaften im Sinne des Artikels 58 Absatz 2 des Vertrages im Interesse der Gesellschafter sowie Dritter vorgeschrieben sind, um diese Bestimmungen gleichwertig zu gestalten (1), und in der Vierten Richtlinie 78/660/EWG des Rates vom 25. Juli 1968 aufgrund von Artikel 54 Absatz 3 Buchstabe g) des Vertrages (cid:252)ber den Jahresabschlu(cid:223) von Gesellschaften bestimmter Rechtsformen (2) vorgesehen). Deshalb wurden Vertragsverletzungsverfahren gegen Deutschland eingeleitet, weil es vers(cid:228)umt hatte, geeignete Sanktionen gegen Unternehmen zu verh(cid:228)ngen, die ihre Jahresabschl(cid:252)sse nicht nach Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe f), 3 und 6 der Richtlinie 68/151/EWG und nach Artikel 47 Absatz 1 der Richtlinie 78/660/EWG erstellen. Der Gerichtshof unterst(cid:252)tzte in seinem Urteil vom 28. September 1998 (Rechtssache C-191/95) die Auffassung der Kommission und stellte fest: (cid:132)Die Bundesrepublik Deutschland hat dadurch, da(cid:223) sie keine geeigneten Sanktionen f(cid:252)r den Fall vorgesehen hat, da(cid:223) Kapitalgesellschaften die ihnen insbesondere aufgrund der Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe f), 3 und 6 der Ersten Richtlinie (cid:133). in Verbindung mit Artikel 47 Absatz 1 der Vierten Richtlinie (cid:133) obliegende Offenlegung des Jahresabschlusses unterlassen, gegen ihre Verpflichtungen aus diesen Richtlinien versto(cid:223)en. (cid:147) Demnach wird in Deutschland zur Zeit durch entsprechende Rechtsvorschriften hier Abhilfe geschaffen. Der Kommission ist nicht bekannt, da(cid:223) dieses Problem in anderen Mitgliedstaaten besteht. (1) ABl. L 65 vom 14. 3. 1968. (2) ABl. L 222 vom 14. 8. 1978. (2000/C 374 E/221) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0931/00 von Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) an die Kommission (22. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Beteiligung von Forschungspartnern aus Entwicklungsl(cid:228)ndern an durch die Gemeinschaft finan- zierten Umweltforschungsprogrammen Schl(cid:252)ssel f(cid:252)r den Fortschritt in den Entwicklungsl(cid:228)ndern ist die M(cid:246)glichkeit, sich selbst an der Entwick- lungsarbeit sowohl bei der Ermittlung des Problems als auch bei der Suche nach L(cid:246)sungen zu beteiligen. Bisher ist auf Gemeinschaftsebene bei Wissenschafts- und Technologieprojekten f(cid:252)r Entwicklungsl(cid:228)nder dieser Gesichtspunkt schlecht ber(cid:252)cksichtigt worden. 28. 12. 2000 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 374 E/189 Die gemeinschaftlichen Rahmenprogramme erstrecken sich nicht auf die Entwicklungsl(cid:228)nder. Das bedeutet, da(cid:223) beispielsweise nordafrikanische Partner sich an wissenschaftlichen und technologischen Umweltpro- jekten nicht beteiligen k(cid:246)nnen. Es gibt zwar keine Hindernisse f(cid:252)r ihre Forschungst(cid:228)tigkeit, jedoch gibt es keine Finanzierungsm(cid:246)glichkeiten, und die Entwicklungsl(cid:228)nder werden ohne die M(cid:246)glichkeit, Mittel zu beschaffen, in die Konsortien nicht als Partner aufgenommen. Weshalb ist das nicht m(cid:246)glich, w(cid:228)hrend beispielsweise auch die Beteiligungsm(cid:246)glichkeiten Ru(cid:223)lands ausgeweitet worden sind? Ist diese Frage u. a. unter dem Gesichtspunkt betrachtet worden, welche Auswirkungen beispielsweise die Probleme der W(cid:252)stenbildung in Nordafrika oder die Probleme des Mittelmeers auf die EU haben? Ist die EU bereit, (cid:252)ber die Bereitstellung finanzieller Mittel den lokalen Wissenschaftlern mehr Verant- wortung zu (cid:252)bertragen, damit auch nach dem Weggang der finanzierenden Partner die Arbeit weiter- gef(cid:252)hrt wird? Ist die EU ferner bereit zu gew(cid:228)hrleisten, da(cid:223) Projekte nicht ohne Beteiligung lokaler Wissenschaftler umgesetzt werden? Antwort von Herrn Busquin im Namen der Kommission (14. April 2000) Die Kommission teilt die Meinung der Frau Abgeordneten (cid:252)ber die Bedeutung der Forschung f(cid:252)r die Entwicklung der Entwicklungsl(cid:228)nder sowie (cid:252)ber die Notwendigkeit, da(cid:223) die Forschung von der Nachfrage bestimmt und auf die Entwicklungsproblematik dieser L(cid:228)nder ausgerichtet sein mu(cid:223). Die Teilnahme der Entwicklungsl(cid:228)nder an den thematischen Programmen des F(cid:252)nften Rahmenprogramms erfolgt zwar ohne Finanzierungsm(cid:246)glichkeit durch die Gemeinschaft (was auch f(cid:252)r Ru(cid:223)land gilt), aber diese (cid:214)ffnung ist bereits ein Fortschritt gegen(cid:252)ber dem Vierten Rahmenprogramm, das den Entwicklungsl(cid:228)ndern nur teilweise offenstand. Im Rahmen des horizontalen Programms Sicherung der internationalen Stellung der Gemeinschaftsfor- schung (INCO) sind hingegen zwei M(cid:246)glichkeiten eigens den Entwicklungsl(cid:228)ndern vorbehalten: die Aktion INCO-DEV, die insbesondere die wissenschaftliche und technische Zusammenarbeit zwischen der Gemein- schaft und allen Entwicklungsl(cid:228)ndern f(cid:246)rdern soll, und die Aktion INCO-MED, die nur die assoziierten Mittelmeerl(cid:228)nder betrifft und f(cid:252)r diese Region typischen Themengebieten gewidmet ist. Die Problematik Wasser in ihrer gesamten Tragweite, einschlie(cid:223)lich der W(cid:252)stenbildung, ist eins der zentralen Themen von INCO-MED. Durch diese beiden Aktionen werden die betreffenden Regionen dank eines st(cid:228)ndigen Dialogs mit ihren Vertretern nicht nur bei der Festlegung der zu f(cid:246)rdernden Gebiete der Zusammenarbeit einbezogen, sondern auch in den Auswahlproze(cid:223) der Vorschl(cid:228)ge eingebunden, in dessen Rahmen die Vorhaben insbesondere auf ihre Bedeutung f(cid:252)r die Entwicklung der Region hin gepr(cid:252)ft werden. Au(cid:223)erdem lassen die Durchf(cid:252)hrungsmodalit(cid:228)ten der Programme INCO-DEV und INCO-MED Initiativen aus Entwicklungsl(cid:228)ndern nicht nur zu, sondern f(cid:246)rdern sie aktiv. ist die Beteiligung von Wissenschaftlern aus diesen L(cid:228)ndern auf einer ausgewogenen Grundlage eine Bedingung f(cid:252)r die F(cid:246)rderf(cid:228)- higkeit der im Zuge dieser Programme eingereichten Vorschl(cid:228)ge. In jedem Fall Eins der Ziele ist n(cid:228)mlich der Ausbau der Forschungskapazit(cid:228)ten dieser Drittl(cid:228)nder durch von ihnen und der Gemeinschaft gemeinsam durchgef(cid:252)hrte Forschung, um sie (cid:252)ber das Vorhaben hinaus in den Stand zu versetzen, immer mehr Verantwortung f(cid:252)r ihre Entwicklung zu (cid:252)bernehmen. (2000/C 374 E/222) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0939/00 von Antonio Di Pietro (ELDR) an die Kommission (29. M(cid:228)rz 2000) Betrifft: Belgische Rechtsvorschriften hinsichtlich der Laboratorien f(cid:252)r klinische Biologie In Belgien untersagt die K(cid:246)nigliche Verordnung Nr. 143 vom 30. Dezember 1982 jede Art von Kontrolle hinsichtlich der Laboratorien f(cid:252)r klinische Biologie durch alle Personen, die nicht gleichzeitig zur Vornahme von medizinischen Analysen befugt sind


title: WRITTEN QUESTION E-0887/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission. Assessment of the dioxin crisis in Belgium.

eurovoc_concepts:
Belgium
European social policy
animal feedingstuffs
food safety
toxic substance

text: C 46 E/70 Official Journal of the European Communities EN 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/073) WRITTEN QUESTION E-0882/00 by Jonas Sj(cid:246)stedt (GUE/NGL) to the Commission (22 March 2000) Subject: Fraud investigation at the Stockholm office is happening in the investigation into the allegations of What the European Parliament information office in Stockholm? How is the investigation progressing? Will the case or the evidence be handed over to the Swedish police and the Public Prosecutor(cid:146)s Office for further proceedings within the Swedish judicial system? fraud at Answer given by Ms Schreyer on behalf of the Commission (16 May 2000) The Honourable Member is referred to the answer which the Commission gave to Oral Question H-712/99 by Mr Schori during question time at Parliament(cid:146)s part session in December 1999 (1). With regard to the Commission Office in Stockholm (Sweden), the Commission does not yet have a report, drawn up in accordance with Article 9(1) of Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (2), on the action to be taken within the meaning of Article 9(4) of the Regulation. (1) Debates of the European Parliament (December 1999). (2) OJ L 136, 31. 5. 1999. (2001/C 46 E/074) WRITTEN QUESTION E-0887/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission (22 March 2000) Subject: Assessment of the dioxin crisis in Belgium The dioxin crisis in Belgium once again demonstrated how vulnerable the food chain, and checks on it, are. An assessment such as that made by the Dioxin Committee of the Chamber of Representatives can help to eliminate problems. Both the European Union and the fifteen Member States have an important role to play in this. The 14-page final conclusion of the Dioxin Committee contains a number of references to the conduct of the European Union during the dioxin crisis in the Belgian Federation: (cid:145)As regards the composition of feedingstuffs and of contaminants, the European Union does not have a sufficiently effective regulatory framework. The rules on compulsory notification of the EU authorities are inadequate. The EU added to the chaos which marked the development of the crisis. (cid:146) Does the Commission accept that (cid:145)as regards the composition of feedingstuffs and of contaminants, the European Union does not have a sufficiently effective regulatory framework(cid:146), as claimed in the report of the Dioxin Committee? (a) (b) If not, what arguments are there to show that, contrary to the statement by the Dioxin Committee, the EU(cid:146)s regulatory framework for the composition of feedingstuffs and contaminants is effective? If so, will the Commission amend the regulatory framework for the composition of feedingstuffs and contaminants in order to make it more effective? 13. 2. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 46 E/71 Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (23 May 2000) The current Community regulatory framework for feedingstuffs contains in general sufficient requirements to guarantee the safety of feed materials. The Commission would like to inform the Honourable Member that strict rules are established regarding the marketing and labelling of feed materials and feedingstuffs, the presence in feed of undesirable substances and products, the conditions to be met by feed manufacturers and the controls to be carried out to ensure that the feedingstuffs are safe. It goes without saying that these requirements have to be properly implemented to be effective, and also that legislation, unless properly implemented, will never prevent all incidents or fraudulent activities affecting the safety of the feed and food chain. Lack of internal controls (good manufacturing practice, own-checks, contingency plans) and lack of mechanisms for traceability allow contamination to develop and expand throughout the whole food chain. It is therefore necessary to set up appropriate requirements and controls allowing for early detection of problems and speedy corrective action. It has become clear that the feed manufacturing and supplying industry should be subjected to more rigorous requirements and controls, including official approval of all feed producing plants. Also the provisions concerning the official controls at national and Community level, the requirements concerning feed materials which can be used in animal nutrition and the limits and controls for undesirable substances need to be reinforced. This non-exhaustive list of possibilities for improvement of the current legislative framework is now being addressed in the context of the follow-up to the white paper on food safety (1). (1) COM(1999) 719 final. (2001/C 46 E/075) WRITTEN QUESTION E-0889/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission (22 March 2000) Subject: Assessment of the dioxin crisis in Belgium The dioxin crisis in Belgium once again demonstrated how vulnerable the food chain, and checks on it, are. An assessment such as that made by the Dioxin Committee of the Chamber of Representatives can help to eliminate problems. Both the European Union and the fifteen Member States have an important role to play in this. In the nine pages concerning the shortcomings, the most striking sentence is this: notification system for Member States of feedingstuffs is not clear(cid:146). (cid:145)the compulsory the European Union in the event of contamination of Does the Commission agree with the Dioxin Committee that the rules on compulsory notification of the EU authorities are inadequate? (a) If not, what arguments are there to suggest that, contrary to the statement by the Dioxin Committee, the rules on compulsory notification are adequate? (b) If so, will the Commission amend the rules on compulsory notification in order to improve crisis prevention and/or management?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0864/00 af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen. Moms på bemyndigelse til at udføre transaktioner.

eurovoc_concepts:
EU law
VAT
interpretation of the law
payable service

text: C 374 E/174 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/204) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0864/00 af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen Om: Moms p(cid:229) bemyndigelse til at udfłre transaktioner (22. marts 2000) I de belgiske lovbestemmelser om merv(cid:230)rdiafgift (moms) hedder det i artikel 18, pkt. 1, stk. 2, 3. afsnit, at gennemfłrelsen af en kontrakt, hvis form(cid:229)l er »give bemyndigelse til at udfłre en transaktion«, betragtes som en tjenesteydelse. Den belgiske momsforvaltning udleder heraf, at en transaktioner udfłrt af en mellemmand altid er momspligtige, ogs(cid:229) selv om mellemmandens inddragelse sker som led i transaktioner, der efter artikel 13 i R(cid:229)dets sjette direktiv nr. 77/388/EF (1) af 17. maj 1977 ellers er fritaget for moms. I artikel 6 i det sjette direktiv defineres »bemyndigelse til at udfłre transaktioner« imidlertid som en afgiftsfritaget tjenesteydelse. Det fremg(cid:229)r tv(cid:230)rtimod klart og tydeligt af EF-Domstolens retspraksis og n(cid:230)rmere bestemt Domstolens dom af 5. juni 1997 i sagen Sparekassernes Datacenter (SDC) mod Skatteministeriet (sag C-2/95), at en transaktion udfłrt af en mellemmand er fritaget, n(cid:229)r mellemmanden selv udfłrer den efter artikel 13 i det sjette direktiv momsfritagne transaktion, P(cid:229) den anden side fremg(cid:229)r det af Domstolens dom af 25. februar 1999 i Card Protection-sagen (sag C-349/96), at fritagelsen ikke afh(cid:230)nger af mellemmandens beskaffenhed, men udelukkende af den udfłrte tjenesteydelses art. Hvad er Kommissionens fortolkning af dette anliggende? Er transaktioner udfłrt af en mellemmand i princippet altid afgiftspligtige, og er de det ogs(cid:229), n(cid:229)r inddragelsen af en mellemmand sker som led i transaktioner, der efter artikel 13 i det sjette momsdirektiv ellers er fritaget for moms? (1) EFT L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (26. april 2000) En afgiftspligtig persons udłvelse af en bemyndigelse mod vederlag er uden tvivl en afgiftspligtig transaktion i henhold til artikel 2 i 6. momsdirektiv 77/388/E(cid:216)F. N(cid:229)r en s(cid:229)dan aktivitet ikke er udtryk- keligt n(cid:230)vnt i artikel 6 i 6. momsdirektiv, skyldes det, at tjenesteydelser her er defineret gennem en udelukkelse af det, de ikke er: »Ved tjenesteydelse forst(cid:229)s enhver transaktion, der ikke er en levering af et gode«. Generelt forholder det sig s(cid:229)ledes med de transaktioner, der g(cid:229)r forud for de omhandlede transaktioner, at de ikke er omfattet af en s(cid:229)dan fritagelse, og at de derfor skal beskattes (dom af 12. juli 1985 i sag 107/84, Kommissionen mod Tyskland). Derimod kan det forekomme, at den bemyndigede person ogs(cid:229) udfłrer fritagne transaktioner, i tilf(cid:230)lde af, at modtageren af ydelsen ikke er den fritagne aftager, men en aftager, til fordel for hvem der er fastsat bestemmelse om fritagelse. Kommissionen er dog af den opfattelse, at det her drejer sig om en undersłgelse, der m(cid:229) foretages i hvert enkelt tilf(cid:230)lde under hensyntagen til, at fritagelser udgłr undtagelser fra den generelle regel om beskatning, og at de derfor błr fortolkes restriktivt, og at man ikke ud fra dommen af 7. juni 1997 (sag C-2/95 SDC) kan udlede et generelt princip om, at alle bemyndigede personer, der er inddraget i fritagne transaktioner, nyder godt af en fritagelse for moms. (2000/C 374 E/205) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-0868/00 af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen (22. marts 2000) Om: Bruxelles-taxichauffłrernes boykot af łstrigske kunder »Union des Taxis de Bruxelles« har erkl(cid:230)ret, at der med virkning fra onsdag den 8. marts 2000 ikke vil blive befordret łstrigske statsborgere. Denne boykot rammer is(cid:230)r personalet i den łstrigske ambassade, EU-repr(cid:230)sentationen og de enkelte delstatskontorer samt personer, der henvender sig her. Som begrun- delse anfłres det, at hovedparten af taxichauffłrerne er indvandrere


title: 2000/236/EG: Kommissionens beslut av den 22 mars 2000 om ändring av rådets beslut 79/542/EEG om upprättande av en förteckning över de tredje länder från vilka medlemsstaterna tillåter import av nötkreatur, svin, hästdjur, får, getter, färskt kött och köttprodukter [delgivet med nr K(2000) 815]

text: 23. 3. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 74/19 KOMMISSIONENS BESLUT av den 22 mars 2000 om ändring av rådets beslut 79/542/EEG om upprättande av en förteckning över de tredje länder från vilka medlemsstaterna tillåter import av nötkreatur, svin, hästdjur, får, getter, färskt kött och köttprodukter [delgivet med nr K(2000) 815] (2000/236/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veteri- närbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, får, getter och svin samt av färskt kött eller färska köttvaror (1), senast ändrat genom direktiv 97/79/EG (2), särskilt artikel 3. 1 i detta, med beaktande av rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter fram- ställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (3), särskilt artikel 29 i detta, och av följande skäl: (1) (2) (3) Medlemsstaterna får endast importera färskt kött och slaktbiprodukter från de tredje länder eller delar av tredje länder som är upptagna i en förteckning som upprättas av rådet på förslag av kommissionen. Förteckningen över dessa tredje länder eller delar därav rådets beslut 79/542/EEG (4), ingår senast ändrat genom kommissionens beslut 2000/162/EG (5). i För att ett tredje land skall upptas eller få kvarstå i de som genom gemenskapslagstiftning förteckningar upprättas över tredje länder från vilka medlemsstaterna får importera de produkter av animaliskt ursprung som omfattas av direktiv 96/23/EG måste det berörda tredje landet lägga fram en plan i vilken det anges vilka garan- tier som erbjuds i fråga om kontroll av de grupper av restsubstanser och ämnen som anges i bilaga I till det direktivet. Denna plan skall uppdateras på begäran av kommissionen, särskilt när det krävs för kontroller enligt artikel 29. 3 i ovan nämnda direktiv. (1) EGT L 302, 31. 12. 1972, s. 28. (2) EGT L 24, 30. 1. 1998, s. 31. (3) EGT L 125, 23. 5. 1996, s. 10. (4) EGT L 146, 14. 6. 1979, s. 15. (5) EGT L 51, 24. 2. 2000, s. 41. (4) (5) (6) (7) (8) (9) Om kraven i artikel 29. 1 i direktiv 96/23/EG inte uppfylls, kan upptagandet av ett tredje land i de förteck- ningar över tredje länder som fastställs enligt gemen- skapslagstiftningen uppskjutas i enlighet med förfarandet i artikel 33 i det angivna direktivet. För att skydda folkhälsan är det nödvändigt att planerna för kontroll av restsubstanser tillämpas och att belägg för att otillåtna ämnen använts eller på att gemen- skapens gränsvärden för restsubstanser överskridits följs upp. Under kontrollbesök i Förenta staterna i november 1999 och januari/februari 2000 påpekade kommissionen brister i fråga om genomförandet av planen för kontroll av restsubstanser och till följd därav vidtog Förenta staterna korrigerande åtgärder för att avhjälpa de brister som rapporterats. Kommissionen har underrättats om dessa åtgärder. Mot bakgrund av de åtgärder som Förenta staterna meddelade att de vidtagit, gjorde kommissionen en utvärdering av huruvida dessa åtgärder var lämpliga och effektiva. Kommissionens utvärdering av åtgärderna visade att korrigerande åtgärder som Förenta staterna vidtagit i allmänhet var tillfredsställande. Från och med den 15 mars 2000 är det därför inte längre nödvändigt att utesluta Förenta staterna från förteckningen över tredje länder från vilka medlemssta- terna tillåts importera färsk kött och köttprodukter avsedda att användas som livsmedel. (10) De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Del I i bilagan till beslut 79/542/EEG skall ändras på följande sätt: L 74/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 23. 3. 2000 1. Raden ”US Förenta staterna s s s s s s x x x x # # #” skall ersättas med ”US Förenta staterna x x x x x x x x x x # # #” 2. Fotnot ”s = tillfälligt förbud mot export av färskt kött och köttprodukter avsedda att användas som livsmedel. ” skall strykas. Detta beslut skall tillämpas från och med den 15 mars 2000. Artikel 2 Artikel 3 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 22 mars 2000. På kommissionens vägnar David BYRNE Ledamot av kommissionen


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0887/00 υποβολή: Bart Staes (Verts/ALE) προς την Επιτροπή. Αξιολόγηση της κρίσης διοξίνης στο Βέλγιο.

text: C 46 E/70 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των EL 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/073) GRAPTH ERVTHSH E-0882/00 ypobolh·: Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) prow thn Epitroph· (22 Marti·oy 2000) Ue·ma: Έρευνα σχετικα΄ µε τις απα΄τες στο Γραφει΄ο Πληροφοριω΄ν της Στοκχο΄λµης Μπορει΄ να αναφε΄ρει η Επιτροπη΄ σε ποιο σηµει΄ο βρι΄σκεται η ε΄ρευνα σχετικα΄ µε τις εικαζο΄µενες απα΄τες στο Γραφει΄ο Πληροφοριω΄ν του Ευρωπαι¤κου΄ Κοινοβουλι΄ου στη Στοκχο΄λµη; Πω΄ς εξελι΄σσεται η ε΄ρευνα; Θα παραπεµφθει΄ η υπο΄θεση και το σχετικο΄ αποδεικτικο΄ υλικο΄ στη σουηδικη΄ αστυνοµι΄α και την εισαγγελικη΄ αρχη΄, ω΄στε να µπορε΄σουν τα σουηδικα΄ δικαστη΄ρια να τη διερευνη΄σουν περαιτε΄ρω; Apa·nthsh thw kaw. Schreyer Ej ono·matow thw Epitroph·w (16 Mai(cid:138)oy 2000) Το Αξιο΄τιµο Με΄λος του Κοινοβουλι΄ου παραπε΄µπεται στην απα΄ντηση που η Επιτροπη΄ ε΄δωσε στην προφορικη΄ ερω΄τηση Η-712/99 του κ. Schori κατα΄ την ω΄ρα των ερωτη΄σεων της συνο΄δου του Κοινοβουλι΄ου τον ∆εκε΄µβριο του 1999 (1). Η Επιτροπη΄ δεν διαθε΄τει µε΄χρι ση΄µερα, ο΄σον αφορα΄ την αντιπροσωπει΄α στην Σουηδι΄α (Στοκχο΄λµη), µι΄α ε΄κθεση η οποι΄α συνετα΄χθη συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 9, παρα΄γραφος 1 του κανονισµου΄ (ΕΚ) αριθ. 1073/1999 του Κοινοβουλι΄ου και του Συµβουλι΄ου της 25ης Μαι΅ου 1999 σχετικα΄ µε τις ε΄ρευνες οι οποι΄ες διεξη΄χθησαν απο΄ την Ευρωπαι¤κη΄ Υπηρεσι΄α για την Καταπολε΄µηση της Απα΄της (2), σχετικα΄ µε τα µε΄τρα που θα ληφθου΄ν κατα΄ την ε΄ννοια του α΄ρθρου 9, παρα΄γραφος 4 του κανονισµου΄ αυτου΄. (1) Συζητη΄σεις του Ευρωπαι¤κου΄ Κοινοβουλι΄ου (∆εκε΄µβριος 1999). (2) ΕΕ L 136 της 31. 5. 1999. (2001/C 46 E/074) GRAPTH ERVTHSH E-0887/00 ypobolh·: Bart Staes (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (22 Marti·oy 2000) Ue·ma: Αξιολο΄γηση της κρι΄σης διοξι΄νης στο Βε΄λγιο Η κρι΄ση της διοξι΄νης που ε΄πληξε το Βε΄λγιο κατε΄στησε για α΄λλη µια φορα΄ σαφε΄ς πο΄σο ευπαθη΄ς ει΄ναι η τροφικη΄ αλυσι΄δα και ο σχετικο΄ς ε΄λεγχος. Μια αξιολο΄γηση, ο΄πως αυτη΄ που πραγµατοποι΄ησε η αποκαλου΄µενη επιτροπη΄ διοξι΄νης της Βουλη΄ς των Αντιπροσω΄πων, ενδε΄χεται να συµβα΄λει στην εξα΄λειψη ορισµε΄νων προβληµα΄των. Το΄σο η Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση ο΄σο και τα 15 κρα΄τη µε΄λη της µπορου΄ν να διαδραµατι΄σουν σχετικω΄ς σηµαντικο΄ ρο΄λο. Στην τελικη΄ απο΄φαση που απαριθµει΄ 14 σελι΄δες, η επιτροπη΄ διοξι΄νης παραπε΄µπει ενι΄οτε σε ενε΄ργειες της Ευρωπαι¤κη΄ς Ένωσης κατα΄ τη δια΄ρκεια της κρι΄σης διοξι΄νης στο Βε΄λγιο. «Όσον αφορα΄ την συ΄σταση των ζωοτροφω΄ν και τους ενδεχο΄µενους φορει΄ς µολυ΄νσεω΄ς τους, η Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση δεν παρε΄χει πλη΄ρως αποτελεσµατικο΄ κανονιστικο΄ πλαι΄σιο. Οι κανονισµοι΄ για την υποχρε΄ωση ειδοποιη΄σεως των κοινοτικω΄ν αρχω΄ν δεν επαρκου΄ν. Η Ε Ε ο΄ξυνε περαιτε΄ρω τη χαοτικη΄ κατα΄σταση που δηµιου΄ργησε η κρι΄ση». Αναγνωρι΄ζει η Επιτροπη΄ ο΄τι η Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση «δεν παρε΄χει αρκου΄ντως αποτελεσµατικο΄ κανονιστικο΄ πλαι΄σιο ο΄σον αφορα΄ τα συστατικα΄ των ζωοτροφω΄ν και τους ενδεχο΄µενους φορει΄ς µολυ΄νσεω΄ς τους», ο΄πως επισηµαι΄νει η ε΄κθεση της επιτροπη΄ς διοξι΄νης; α) Σε περι΄πτωση αρνητικη΄ς απαντη΄σεως, ποια΄ επιχειρη΄µατα προβα΄λει η Επιτροπη΄ προασπιζο΄µενη την αποτελε- σµατικο΄τητα του κανονιστικου΄ πλαισι΄ου για τα συστατικα΄ των ζωοτροφω΄ν και τους ενδεχο΄µενους φορει΄ς µολυ΄νσεω΄ν τους, ε΄ναντι των ισχυρισµω΄ν της επιτροπη΄ς διοξι΄νης; β) Σε περι΄πτωση καταφατικη΄ς απαντη΄σεως, ει΄ναι διατεθειµε΄νη η Επιτροπη΄ να επιφε΄ρει τροποποιη΄σεις στο κανονιστικο΄ πλαι΄σιο για τα συστατικα΄ των ζωοτροφω΄ν και των ενδεχοµε΄νων φορε΄ων µολυ΄νσεω΄ς τους προκειµε΄νου να καταστει΄ αποτελεσµατικο΄τερο; 13. 2. 2001 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των C 46 E/71 Apa·nthsh toy k. Byrne ej ono·matow thw Epitroph·w (23 Mai(cid:138)oy 2000) Το τρε΄χον κοινοτικο΄ κανονιστικο΄ πλαι΄σιο για τα τρο΄φιµα περιλαµβα΄νει, γενικα΄, επαρκει΄ς απαιτη΄σεις ο΄σον αφορα΄ την εγγυ΄ηση της ασφα΄λειας των ζωοτροφω΄ν. Η Επιτροπη΄ πληροφορει΄ τον αξιο΄τιµο βουλευτη΄ ο΄τι ε΄χουν ορισθει΄ αυστηροι΄ κανο΄νες για τη δια΄θεση στην αγορα΄ και τη ση΄µανση των ζωοτροφω΄ν, για την παρουσι΄α ανεπιθυ΄µητων ουσιω΄ν και προι¤ο΄ντων στις ζωοτροφε΄ς, για τις συνθη΄κες που πρε΄πει να πληρου΄ν οι µονα΄δες παρασκευη΄ς ζωοτροφω΄ν και για τους ελε΄γχους που πρε΄πει να πραγµατοποιου΄νται για την εγγυ΄ηση της ασφα΄λειας των ζωοτροφω΄ν. Χωρι΄ς αµφιβολι΄α, οι απαιτη΄σεις αυτε΄ς πρε΄πει να εφαρµο΄ζονται ορθα΄ προκειµε΄νου να ει΄ναι αποτελεσµατικε΄ς και η νοµοθεσι΄α, αν δεν εφαρµοστει΄ σωστα΄, δεν µπορει΄ να προλαµβα΄νει ο΄λα τα περιστατικα΄ η΄ τις παρα΄νοµες δραστηριο΄τητες που θι΄γουν την ασφα΄λεια των ζωοτροφω΄ν και της διατροφικη΄ς αλυσι΄δας. Η ε΄λλειψη εσωτερικω΄ν ελε΄γχων (καλε΄ς πρακτικε΄ς κατα΄ την παρασκευη΄, ι΄διοι ε΄λεγχοι, σχε΄δια ε΄κτακτης ανα΄γκης) και η ε΄λλειψη µηχανισµω΄ν ανι΄χνευσης επιτρε΄πουν την ανα΄πτυξη µολυ΄νσεων και την εξα΄πλωση΄ τους σε ολο΄κληρη τη διατροφικη΄ αλυσι΄δα. Για τον λο΄γο αυτο΄, ει΄ναι αναγκαι΄ο να ορισθου΄ν οι δε΄ουσες απαιτη΄σεις και ε΄λεγχοι που θα επιτρε΄πουν τον ε΄γκαιρο εντοπισµο΄ των προβληµα΄των και την ταχει΄α δρα΄ση αποκατα΄σταση΄ς τους. Έχει καταστει΄ σαφε΄ς ο΄τι η βιοµηχανι΄α παρασκευη΄ς και προµη΄θειας ζωοτροφω΄ν πρε΄πει να υπο΄κειται σε αυστηρο΄τερες απαιτη΄σεις και ελε΄γχους, συµπερι- λαµβανοµε΄νης της επι΄σηµης αναγνω΄ρισης ο΄λων των µονα΄δων παραγωγη΄ς ζωοτροφω΄ν. Επι΄σης, οι διατα΄ξεις σχετικα΄ µε τους επι΄σηµους ελε΄γχους σε εθνικο΄ και κοινοτικο΄ επι΄πεδο, οι απαιτη΄σεις ο΄σον αφορα΄ τις τροφε΄ς που µπορου΄ν να χρησιµοποιου΄νται για τη διατροφη΄ των ζω΄ων, τα ο΄ρια και οι ε΄λεγχοι για ανεπιθυ΄µητες ουσι΄ες πρε΄πει να ενισχυθου΄ν. Επι΄ του παρο΄ντος εξετα΄ζεται αυτο΄ς ο µη πλη΄ρης κατα΄λογος δυνατοτη΄των βελτι΄ωσης του τρε΄χοντος κανονιστικου΄ πλαισι΄ου. Η εξε΄ταση΄ του εντα΄σσεται στην παρακολου΄θηση του λευκου΄ βιβλι΄ου για την ασφα΄λεια των τροφι΄µων (1). (1) COM(1999)719 τελικο΄. (2001/C 46 E/075) GRAPTH ERVTHSH E-0889/00 ypobolh·: Bart Staes (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (22 Marti·oy 2000) Ue·ma: Αξιολο΄γηση της κρι΄σης διοξι΄νης στο Βε΄λγιο Η Η κρι΄ση της διοξι΄νης που ε΄πληξε το Βε΄λγιο κατε΄στησε για α΄λλη µια φορα΄ σαφε΄ς πο΄σο ευπαθη΄ς ει΄ναι η τροφικη΄ αλυσι΄δα και ο σχετικο΄ς ε΄λεγχος. Μια αξιολο΄γηση, ο΄πως αυτη΄ που πραγµατοποι΄ησε η αποκαλου΄µενη επιτροπη΄ διοξι΄νης της Βουλη΄ς των Αντιπροσω΄πων, ενδε΄χεται να συµβα΄λει στην εξα΄λειψη ορισµε΄νων προβληµα΄των. Το΄σο η Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση ο΄σο και τα 15 κρα΄τη µε΄λη της µπορου΄ν να διαδραµατι΄σουν σχετικω΄ς σηµαντικο΄ ρο΄λο. Οι ελλει΄ψεις που απαριθµου΄νται σε 9 σελι΄δες περιλαµβα΄νουν την αξιοπρο΄σεκτη προ΄ταση συ΄µφωνα µε την οποι΄α: «Τα συστη΄µατα για την υποχρε΄ωση ειδοποιη΄σεως των κρατω΄ν µελω΄ν της Ευρωπαι¤κη΄ Ένωσης σε περι΄πτωση µολυ΄νσεως των ζωοτροφω΄ν δεν ει΄ναι ταυτο΄σηµα». Φρονει΄ α΄ραγε η Επιτροπη΄, ο΄πως και η επιτροπη΄ διοξι΄νης, ο΄τι το κανονιστικο΄ πλαι΄σιο για την υποχρε΄ωση ειδοποιη΄σεως των αρχω΄ν της Ευρωπαι¤κη΄ Ένωση δεν επαρκει΄; α) Σε περι΄πτωση αρνητικη΄ς απαντη΄σεως, ποια΄ επιχειρη΄µατα προβα΄λει η Επιτροπη΄ προασπιζο΄µενη την αποτελε- σµατικο΄τητα του κανονιστικου΄ πλαισι΄ου για την υποχρε΄ωση ειδοποιη΄σεως, ε΄ναντι των ισχυρισµω΄ν της επιτροπη΄ς διοξι΄νης; β) Σε περι΄πτωση καταφατικη΄ς απαντη΄σεως, ει΄ναι διατεθειµε΄νη η Επιτροπη΄ να επιφε΄ρει τροποποιη΄σεις στο κανονιστικο΄ πλαι΄σιο για την υποχρε΄ωση ειδοποιη΄σεως προκειµε΄νου να καταστει΄ δυνατη΄ η προ΄ληψη και/η΄ η αντιµετω΄πιση της κρι΄σης;