title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy

text: 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 75 32000L0013 L 109/29 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 6. 5. 2000 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1), v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy (2), vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) (5) (6) Směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému jejich obchodní úpravy a související rekla- spotřebiteli, my (3) byla často a podstatně měněna (4). Z důvodu srozu- mitelnosti a přehlednosti by tedy uvedená směrnice měla být kodifikována. Rozdíly mezi právními a správními předpisy členských států o označování potravin mohou bránit volnému pohybu těchto výrobků a mohou vést k vytvoření nerov- ných podmínek pro hospodářskou soutěž. Je proto nezbytné, aby došlo ke sblížení těchto právních předpisů s cílem přispět k hladkému fungování vnitřního trhu. Účelem této směrnice musí být stanovení obecných pravi- del Společenství použitelných horizontálně pro všechny potraviny uváděné na trh. Pravidla specifické povahy, která se vztahují vertikálně pouze na některé potraviny, musí být naopak stanovena v rámci právních předpisů upravujících tyto výrobky. Prvotním zřetelem jakékoli právní úpravy označování chránit potravin musí být potřeba spotřebitele. informovat a (1) Úř. věst. C 258, 10. 9. 1999, s. 12. (2) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. ledna 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 13. března 2000. (3) Úř. věst. L 33, 8. 2. 1979, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí Evropského parlamentu a Rady 97/4/ES (Úř. věst. L 43, 14. 2. 1997, s. 21). (4) Viz příloha IV část B. (7) (8) Tato potřeba znamená, že členské státy mohou v souladu s pravidly Smlouvy stanovit požadavky jazykového cha- rakteru. Nejvhodnější je používat podrobné označování, zejména uvádění přesných údajů o povaze a charakteristických znacích výrobků, které umožní spotřebiteli vybírat výrobky se znalostí věci, neboť vytváří nejméně překážek volnému obchodu. (9) Je proto nezbytné vypracovat seznam všech údajů, které by v zásadě měly být uváděny na etiketách všech potravin. (10) Horizontální povaha této směrnice však v počáteční fázi neumožňuje zařadit mezi povinné údaje všechny údaje, které musí být doplněny do seznamu použitelného v zásadě na všechny potraviny. V pozdější fázi je však třeba přijmout předpisy Společenství, které stávající pravidla doplní. (11) Pokud neexistují zvláštní pravidla Společenství, členské státy si kromě toho musí ponechat právo stanovit některé vnitrostátní předpisy, které lze připojit k obecným ustano- vením této směrnice. Uvedené předpisy však musí pod- léhat postupu Společenství. (12) Pokud chce členský stát přijmout nový právní předpis, dotyčný postup Společenství musí mít formu rozhodnutí Společenství. (13) Normotvůrci Společenství je kromě toho třeba umožnit, aby ve výjimečných případech stanovil odchylky od někte- rých obecně stanovených povinností. (14) (15) (16) Pravidla pro označování musí rovněž zakázat používání údajů, které by kupujícího uváděly v omyl nebo které připisují potravinám léčebné vlastnosti. Má-li tento zákaz být účinný, musí se vztahovat také na obchodní úpravu potravin a na související reklamu. S cílem usnadnit obchod mezi členskými státy může být stanoveno, že ve fázi předcházející prodeji konečnému spotřebiteli mají být na vnějším obalu uvedeny pouze údaje o podstatných znacích a že některé povinné údaje, které musí být uvedeny na balených potravinách, mají být uvedeny pouze v příslušných obchodních dokladech. S ohledem na místní podmínky a praktické záležitosti si členské státy musí ponechat právo stanovit pravidla pro označování nebalené; v takovém případě je však třeba zajistit informovanost spotřebitele. prodávaných potravin jako 76 (17) CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 S cílem zjednodušit a urychlit postup je nutné pověřit Komisi, aby přijala prováděcí opatření technického charak- teru. iii) vyvoláváním dojmu, že dotyčná potravina má zvláštní charakteristiky, pokud všechny podobné potraviny mají tyto stejné charakteristiky; (18) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pra- vomocí svěřených Komisi (1). (19) Touto směrnicí nesmí být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy IV, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: b) s výhradou předpisů Společenství, které se vztahují na přírodní minerální vody a na potraviny určené pro zvláštní výživu, připisovat potravině vlastnosti umožňující předcházet určité lidské nemoci, léčit ji nebo ji vyléčit, nebo tyto vlastnosti uvádět. 2. Rada postupem podle článku 95 Smlouvy vypracuje nevyčer- pávající seznam tvrzení ve smyslu odstavce 1, jejichž použití musí být v každém případě zakázáno nebo omezeno. 3. Zákazy a omezení stanovená v odstavcích 1 a 2 se rovněž pou- žijí na a) obchodní úpravu potravin a zejména na tvar nebo vzhled potravin nebo jejich obalu, na použitý obalový materiál, na způsob, jakým jsou aranžovány, jakož i na prostředí, v němž jsou vystavovány; Článek 1 b) související reklamu. 1. Tato směrnice se týká označování potravin určených k tomu, aby byly v nezměněném stavu dodány konečnému spotřebiteli, jakož i některých aspektů týkajících se jejich obchodní úpravy a související reklamy. Článek 3 1. V souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsa- žených se při označování potravin uvádějí pouze tyto povinné údaje: 2. Tato směrnice se rovněž použije pro potraviny určené k záso- bování restaurací, nemocnic, jídelen a dalších podobných zařízení společného stravování (dále jen „zařízení společného stravování“). 1) název, pod nímž je výrobek prodáván; 2) seznam složek; 3. Pro účely této směrnice se rozumí 3) množství určitých složek nebo skupin složek podle článku 7; a) slova, údaje, ochranné známky, obchodní „označením“ značky, vyobrazení nebo symboly, které se vztahují k určité potravině a které jsou uvedeny na kterémkoli obalu, dokladu, nápisu, etiketě, krčkové nebo rukávové etiketě, jimiž je potra- vina opatřena nebo jež se k potravině vztahují; b) „balenou potravinou“ prodejní jednotka v obchodní úpravě v nezměněném stavu určená konečnému spotřebiteli a zařízením společného stravování, která se skládá z potraviny a obalu, do něhož byla potravina vložena před uvedením do prodeje, a to bez ohledu na to, zda je potravina v obalu uzavřena zcela nebo pouze zčásti, avšak v každém případě takovým způsobem, že bez otevření nebo výměny obalu nelze vyměnit jeho obsah. Článek 2 1. Použité způsoby označování nesmějí: a) uvádět kupujícího v omyl, zejména i) pokud jde o charakteristiky potraviny a zvláště o její povahu, identitu, vlastnosti, složení, množství, trvanlivost, původ nebo provenienci, způsob výroby nebo získání; ii) připisováním účinků nebo vlastností, které dotyčná potra- vina nemá; (1) Úř. věst. L 184, 17. 7. 1999, s. 23. 4) 5) 6) 7) u balených potravin jejich čisté množství; datum minimální trvanlivosti nebo v případě potravin, které z mikrobiologického hlediska snadno podléhají zkáze, slova „spotřebujte do“ a příslušné datum; zvláštní podmínky uchování a použití; jméno nebo obchodní jméno a sídlo výrobce nebo balírny nebo prodejce usazeného ve Společenství. Členské státy však mají nadále právo požadovat u másla vyráběného na jejich území pouze údaj o výrobci, balírně nebo prodejci. Aniž je dotčeny informace stanovené v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle druhého pododstavce; 8) místo původu nebo provenience v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny; 9) návod k použití v případě potraviny, kterou by bez tohoto návodu nebylo možné vhodným způsobem použít; 10) u nápojů s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % (obj. ) se uvede skutečný obsah alkoholu (% obj. ). 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 77 2. Odchylně od odstavce 1 si členské státy mohou ponechat vni- trostátní předpisy, které ve vztahu k vnitrostátní výrobě požadují, aby byl uveden výrobní podnik nebo balírna. 3. Ustanovení tohoto článku jsou použitelná, aniž jsou dotčeny přesnější nebo rozsáhlejší předpisy o hmotnostech a mírách. Článek 4 1. Předpisy Společenství, které jsou použitelné pro určité potra- viny, a nikoli pro potraviny obecně, se mohou ve výjimečných případech odchylovat od požadavků stanovených v čl. 3 odst. 1 bodech 2 a 5, pokud by to nebylo na úkor informovanosti kupujícího. 2. Předpisy Společenství, které jsou použitelné pro určité potra- viny, a nikoli pro potraviny obecně, mohou stanovit další povinné údaje kromě údajů uvedených v článku 3. že by ustanovení písmene b) nezajistila v členském státu pro- deje správné informování spotřebitelů. 2. Název, pod nímž je výrobek prodáván, nesmí být nahrazen ochrannou známkou, obchodní značkou nebo vymyšleným náz- vem. 3. Název, pod nímž je výrobek prodáván, musí obsahovat údaje o fyzikálním stavu potraviny nebo o určitém způsobu úpravy (na- př. v prášku, lyofilizovaný, zmrazený, koncentrovaný, uzený), nebo musí být těmito údaji doplněn, a to ve všech případech, kdy by opomenutí těchto údajů mohlo uvést kupujícího v omyl. Na všech potravinách, které byly ošetřeny ionizujícím zářením, musí být uveden tento údaj: — ve španělštině: „irradiado“ nebo „tratado con radiación ionizante“, — v dánštině: „bestrålet/…“ nebo „strålekonserveret“ nebo „behandlet med ioniserende stråling“ nebo „konserveret med ioniserende strå- ling“, Pokud takové předpisy neexistují, mohou členské státy tyto údaje stanovit postupem podle článku 19. — v němčině: „bestrahlt“ nebo „mit ionisierenden Strahlen behandelt“, 3. Předpisy Společenství uvedené v odstavcích 1 a 2 se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. — v řečtině: „επεξεργασμένο „ακτινοβολημένο“, — v angličtině: με ιονίζουσα ακτινοβολία“ nebo Článek 5 „irradiated“ nebo „treated with ionising radiation“, 1. Názvem, pod kterým je potravina prodávána, je název stano- vený pro tuto potravinu v právních předpisech Společenství, které se na ni vztahují. a) Neexistují-li předpisy Společenství, pak názvem, pod kterým je potravina prodávána, je název stanovený v platných právních a správních předpisech členského státu, v němž je výrobek prodáván konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování. Pokud takový název chybí, pak názvem, pod kterým je výro- bek prodáván, je název, který je vžitý v členském státě, v němž je výrobek prodáván konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování, nebo popis potraviny, popřípadě rov- něž popis jejího použití, který musí být dostatečně přesný, aby kupujícímu umožnil poznat skutečnou podstatu potraviny a odlišit potravinu od jiných výrobků, se kterými by mohla být zaměněna. b) Použití prodejního názvu, pod kterým je výrobek legálně vyráběn a uváděn na trh v členském státě výroby, je v člen- ském státě prodeje rovněž povoleno. Neumožňuje-li však použití jiných ustanovení této směrnice, zejména ustanovení článku 3, aby spotřebitelé v členském státě prodeje zjistili skutečnou povahu potraviny a odlišili ji od potravin, s nimiž by mohla být zaměněna, k prodejnímu názvu se připojí další popisné informace, které musí být uve- deny v blízkosti prodejního názvu. c) Ve výjimečných případech se prodejní název používaný v člen- ském státu výroby nepoužije v členském státu prodeje, pokud se potravina, kterou označuje, liší svým složením nebo výro- bou od potraviny známé pod dotyčným názvem do té míry, — ve francouzštině: „traité par rayonnements ionisants“ nebo „traité par ionisa- tion“, — v italštině: „irradiato“ nebo „trattato con radiazioni ionizzanti“, — v nizozemštině: „doorstraald“ nebo „door bestraling behandeld“ nebo „met ioniserende stralen behandeld“, — v portugalštině: „irradiado“ nebo „tratado por irradiação“ nebo „tratado por radiação ionizante“, — ve finštině: „säteilytetty“ nebo „käsitelty ionisoivalla säteilyllä“, — ve švédštině: „bestrålad“ nebo „behandlad med joniserande strålning“. Článek 6 1. Seznam složek se uvádí podle tohoto článku a podle příloh I, II a III. 2. Složky nemusí být uvedeny v případě a) — čerstvého ovoce a zeleniny včetně brambor, kromě lou- paných, krájených nebo podobně upravených, 78 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 — sycených vod, v jejichž označení je uvedeno, že jsou sycené, při výrobě potraviny. Před tímto seznamem musí být uveden patřičný údaj obsahující slovo „složení“. — kvasných octů, pokud pocházejí výhradně z jediné základní suroviny a pokud do nich nebyly přidány žádné jiné složky, b) — sýrů, — másla, — kysaného mléka a smetany, Avšak: — přidaná voda a těkavé látky se v seznamu uvádějí v pořadí podle jejich hmotnosti v konečném výrobku; množství vody přidané do potraviny jako složka se vypočítá odečtením cel- kového množství ostatních použitých složek od celkového množství konečného výrobku. Toto množství vody se nemusí brát v úvahu, pokud jí není v konečném výrobku více než 5 % hmotnostních; pokud do nich nebyly přidány žádné jiné složky kromě mléč- ných výrobků, enzymů a mikrobiálních kultur nezbytných k výrobě nebo jedlé soli potřebné k výrobě sýrů, s výjimkou čerstvých a tavených sýrů, — složky používané v koncentrované nebo sušené formě a rekonstituované během výroby smějí být uvedeny v sez- namu v pořadí podle jejich hmotnosti stanovené před kon- centrací nebo sušením; c) výrobků sestávajících z jediné složky, pokud — je obchodní název totožný s názvem složky, nebo — obchodní název umožňuje určit povahu složky bez rizika záměny. 3. V případě nápojů obsahujících více než 1,2 % (obj. ) alkoholu stanoví Rada na návrh Komise do 22. prosince 1982 pravidla pro označování složek. 4. a) „Složkou“ se rozumí jakákoli látka, včetně přídatných látek, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je i když případně v konečném výrobku stále přítomná, ve změněné formě. b) Pokud byla složka potraviny sama vyrobena z několika slo- žek, musí být tyto složky považovány za složky dotyčné potraviny. c) Za složky se nepovažují i) součásti složky, které jsou během výroby přechodně odděleny a poté jsou do potraviny opět přidány v množství nepřekračující původní podíl; ii) přídatné látky, — které se dostaly do potraviny pouze proto, že byly obsaženy v jedné nebo více složkách této potraviny, pokud v konečném výrobku již neplní technologic- kou funkci, — které se používají jako pomocné látky při zpraco- vání; iii) látky používané v nezbytně nutných množstvích jako rozpouštědla nebo nosiče přídatných látek nebo látek určených k aromatizaci potravin. d) V některých případech může být postupem podle čl. 20 odst. 2 rozhodnuto, zda jsou plněny podmínky uvedené v písm. c), bodech ii) a iii). 5. Seznam složek obsahuje všechny složky potraviny seřazené sestupně podle hmotnosti, stanovené v okamžiku jejich použití — v případě koncentrovaných nebo sušených potravin, do nichž je třeba přidat vodu, mohou být složky uvedeny v pořadí podle jejich poměru v rekonstituovaném výrobku, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz „složky rekon- stituovaného výrobku“ nebo „složky výrobku připraveného ke spotřebě“; — v případě směsí ovoce nebo zeleniny, ve kterých výrazně nepřevládá hmotnostní podíl žádného určitého ovoce nebo zeleniny, smějí být tyto složky uvedeny v jiném pořadí, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz „v proměn- livých hmotnostních podílech“; — v případě směsí koření nebo bylin, ve kterých hmotnostní podíl žádného z nich výrazně nepřevládá, smějí být tyto složky uvedeny v jiném pořadí, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz „v proměnlivých hmotnostních podílech“. 6. Složky se označují svým specifickým názvem, popřípadě podle pravidel stanovených v článku 5. Avšak: — složky, které náleží do jedné ze skupin uvedených v příloze I a které jsou součástí jiné potraviny, mohou být označeny pouze názvem této skupiny. Změny seznamu skupin v příloze I mohou být provedeny postupem podle čl. 20 odst. 2. Označení „škrob“ uvedené v příloze I však musí být doplněno údajem o jeho specifickém rostlinném původu, pokud tato složka může obsahovat lepek; — složky náležející do jedné ze skupin uvedených v příloze II musí být povinně označeny názvem této skupiny, po kterém následuje jejich specifický název nebo jejich číslo ES; pokud určitá složka náleží do více skupin, uvede se skupina, která odpovídá její hlavní funkci v dotyčné potravině. Změny této přílohy vycházející z vývoje vědeckých a technic- kých poznatků se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. Označení „modifikovaný škrob“ uvedené v příloze II však musí být doplněno údajem o jeho specifickém rostlinném původu, pokud tato složka může obsahovat lepek; 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 79 — látky určené k aromatizaci musí být označeny v souladu 3. Odstavec 2 se nepoužije: s přílohou III, — zvláštní ustanovení Společenství týkající se uvádění údajů o ošetření složek ionizujícím zářením se následně přijmou postupem podle článku 95 Smlouvy. 7. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vni- trostátní právní předpisy mohou pro některé potraviny stanovit, že spolu s názvem, pod nímž jsou tyto potraviny prodávány, musí být uveden údaj o určité složce nebo určitých složkách. U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19. Právní předpisy Společenství uvedené v tomto odstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. 8. V případě uvedeném v odst. 4 písm. b) může být směsná složka zařazena do seznamu složek pod vlastním pojmenováním, pokud tak stanoví právní předpisy nebo pokud je dlouhodobě užívané, podle složek a za předpokladu, že bezprostředně následuje výčet jejích vlastních složek. celkové hmotnosti Tento výčet však není povinný, a) pokud směsná složka tvoří méně než 25 % konečného výrobku; toto ustanovení se však nepoužije pro přídatné látky, s výhradou ustanovení odst. 4 písm. c); b) pokud je směsná složka potravinou, u níž právní předpisy Společenství nepožadují uvedení seznamu složek. 9. Odchylně od odstavce 5 nemusí být obsah vody uveden, a) pokud se voda během výrobního procesu používá výhradně k tomu, aby složka použitá v koncentrovaném nebo sušeném stavu byla rekonstituována do svého původního stavu; b) v případě nálevu, který se běžně nekonzumuje. Článek 7 a) pro složku nebo skupinu složek, — jejichž čistá hmotnost po odkapání je uvedena v souladu s čl. 8 odst. 4, nebo — jejichž množství musí být na etiketě uvedeno již podle právních předpisů Společenství, nebo — jež jsou použity v malém množstvím pro účely aromati- zování, nebo — které nejsou takové povahy, aby jejich uvedení v názvu, pod kterým je potravina prodávána, mělo vliv na volbu spotřebitele v zemi prodeje, neboť rozdílné množství není podstatné pro charakterizaci potraviny nebo potravinu neodlišuje od podobných potravin. V případě pochybností o tom, zda podmínky stanovené v této odrážce jsou spl- něny, se rozhodne postupem podle čl. 20 odst. 2; b) pokud zvláštní předpisy Společenství přesně stanoví množství složky nebo skupiny složek, aniž by upravovaly jeho uvádění na etiketě; c) v případech uvedených ve čtvrté a páté odrážce čl. 6 odst. 5; d) v případech stanovených postupem podle čl. 20 odst. 2. 4. Uvedené množství, vyjádřené v procentech, musí odpovídat množství složky nebo skupiny složek v okamžiku jejich zpraco- vání. V právních předpisech Společenství však mohou být pro některé potraviny stanoveny odchylky od této zásady. Tyto předpisy se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. 5. Údaj uvedený v odstavci 1 se uvádí buď v názvu, pod kterým je potravina prodávána, nebo bezprostředně vedle tohoto názvu, nebo v seznamu složek společně s dotyčnou složkou nebo sku- pinou složek. 6. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena pravidla Společen- ství o nutričním označování potravin. 1. Množství složky nebo skupiny složek použité při výrobě nebo přípravě potraviny musí být uvedeno v souladu s tímto článkem. Článek 8 2. Údaj uvedený v odstavci 1 je povinný, 1. Čisté množství potravin v hotovém balení musí být vyjádřeno: a) pokud dotyčná složka nebo skupina složek je uvedena v názvu, pod kterým je potravina prodávána nebo s nímž ji spotřebitelé obvykle spojují, nebo — u tekutin v jednotkách objemu, — u ostatních výrobků v jednotkách hmotnosti, b) pokud dotyčná složka nebo skupina složek je na etiketě zdů- razněna slovy, vyobrazením nebo grafickým znázorněním, nebo c) dotyčná složka nebo skupina složek je důležitá pro charakteri- zaci potraviny a pro její odlišení od výrobků, s nimiž by mohla být zaměněna z důvodu svého názvu nebo vzhledu, nebo podle vhodnosti v litrech, centilitrech, mililitrech, kilogramech nebo gramech. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vni- trostátní právní předpisy mohou pro některé vymezené potraviny stanovit odchylku od tohoto pravidla. d) v případech stanovených postupem podle čl. 20 odst. 2. U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19. 80 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 2. a) Pokud právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost uvádět určitý typ množství (např. nominální množství, minimální množství, průměrné množství), pak pro účely této směrnice je tímto množstvím čisté množství. roztoky potravinářských kyselin, ocet, vodné roztoky cukrů, vodné roztoky jiných látek se sladivým účinkem, ovocné nebo zeleninové šťávy v případě ovoce či zeleniny. Tento seznam může být doplněn postupem podle čl. 20 odst. 2. Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto bodu. Kontrolní metody pro stanovení čisté hmotnosti po odkapání se stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2. b) Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy mohou u některých vyme- zených potravin, které jsou řazeny do tříd podle množství, stanovit povinnost uvádět jiné údaje o množství. U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19. c) Pokud se jednotka v hotovém balení skládá ze dvou nebo více jednotlivých jednotek v hotovém balení, které obsahují stejné množství téhož výrobku, pak uvedení čistého množ- ství se skládá z údaje o čistém množství, které je obsaženo v každém jednotlivém balení, a z údaje o celkovém počtu těchto balení. Uvedení těchto údajů však není povinné, pokud je celkový počet jednotlivých balení zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný a pokud je zvnějšku jasně viditelné alespoň jedno označení čistého množství, které je obsaženo v každém jednotlivém balení. d) Pokud se jednotka v hotovém balení skládá ze dvou nebo více jednotlivých balení, která nejsou považována za pro- dejní jednotky, pak uvedení čistého množství se skládá z údaje o celkovém čistém množství a údaje o celkovém počtu jednotlivých balení. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy nemusí pro některé potraviny stanovit povinnost uvádět celkový počet jednotlivých balení. Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto bodu. 3. V případě potravin, které se obvykle prodávají na kusy, nemusí členské státy vyžadovat uvedení čistého množství, pokud je počet jednotek zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný nebo, není-li tomu tak, pokud je tento počet uveden na etiketě. Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto odstavce. 4. U pevných potravin v nálevu se při označování uvádí též čistá hmotnost této potraviny po odkapání. Pro účely tohoto odstavce se „nálevem“ rozumí následující výrobky, popřípadě jejich směsi a rovněž tyto výrobky ve zmra- zeném a hluboce zmrazeném stavu, pokud je kapalina při této úpravě pouze doplňkem základních složek, a není tedy rozho- dujícím faktorem pro koupi: voda, vodné roztoky solí, lák, vodné 5. Uvádění čistého množství není povinné u potravin: a) se značnými úbytky objemu nebo hmotnosti, které jsou pro- dávány po kusech nebo váženy v přítomnosti kupujícího; b) jejichž čisté množství je menší než 5 g nebo 5 ml; toto usta- novení se však nepoužije pro koření a byliny. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vni- trostátní právní předpisy, které se týkají některých specifických potravin, mohou ve výjimečných případech stanovit prahové hodnoty vyšší než 5 g nebo 5 ml, pokud tím nebude ohrožena informovanost kupujícího. Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto odstavce. 6. Právní předpisy Společenství uvedené v odst. 1 druhém pod- odstavci, odst. 2 písm. b) a d) a odst. 5 druhém pododstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. Článek 9 1. Datum minimální trvanlivosti potraviny je datum, do kterého si potravina uchovává své specifické vlastnosti při správném způ- sobu skladování. Datum se uvádí podle ustanovení odstavců 2 až 5. 2. Toto datum se uvádí slovy: — „minimální trvanlivost do…“, obsahuje-li datum uvedení dne, — „minimální trvanlivost do konce…“ v ostatních případech. 3. Ke slovům uvedeným v odstavci 2 se připojí — buď vlastní datum, nebo — odkaz na místo, kde je datum uvedeno na etiketě. V případě potřeby se tyto údaje doplní údajem o podmínkách uchování, jejichž dodržení umožní zajistit uvedenou trvanlivost. 4. Datum se skládá z nekódovaného tvaru v pořadí den, měsíc a rok. Avšak v případě potravin: — s trvanlivostí nepřekračující tři měsíce postačí uvedení dne a měsíce, 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 81 — s trvanlivostí delší než tři měsíce, avšak nejvýše v délce 18 — ve finštině: „viimeinen käyttöajankohta“, měsíců postačí uvedení měsíce a roku, — s trvanlivostí delší než 18 měsíců postačí uvedení roku. — ve švédštině: „sista förbrukningsdag“. Způsob uvedení data může být stanoven postupem podle čl. 20 odst. 2. Za těmito výrazy musí následovat: — buď vlastní datum, nebo 5. S výhradou předpisů Společenství, které ukládají jiné způsoby uvedení data, nemusí být datum minimální trvanlivosti uvedeno v případě — čerstvého ovoce a zeleniny včetně brambor, kromě lou- paných, krájených nebo podobně upravených. Tato odchylka se nevztahuje na naklíčená semena a podobné produkty, jako jsou klíčky luštěnin, — vín, likérových vín, šumivých vín, aromatizovaných vín a podobných výrobků získaných z jiného ovoce než z hroznů, jakož i v případě nápojů kódů KN 2206 00 91, 2206 00 93 a 2206 00 99 vyrobených z hroznů nebo hroznového moštu, — nápojů obsahujících nejméně 10 % (obj. ) alkoholu, — osvěžujících nealkoholických nápojů, ovocných šťáv, ovoc- ných nektarů a alkoholických nápojů v jednotlivých nádobách o více než pěti litrech, určených k zásobování zařízení spo- lečného stravování, — výrobků pekárenského odvětví, které jsou vzhledem ke své povaze obvykle spotřebovány do 24 hodin od výroby, — octa, — jedlé soli, — cukru v pevné formě, — cukrovinek sestávajících téměř výhradně z ochucených a/nebo přibarvených cukrů, — žvýkaček a podobných výrobků ke žvýkání, — balení jednotlivých porcí zmrzliny. Článek 10 1. V případě potravin, které z mikrobiologického hlediska snadno podléhají zkáze, a mohou tedy po krátké době představovat bezprostřední nebezpečí pro lidské zdraví, musí být datum minimální trvanlivosti nahrazeno slovy „spotřebujte do“ s příslušným datem. 2. Před datem musí být uvedeny výrazy: — ve španělštině: „fecha de caducidad“, — v dánštině: „sidste anvendelsesdato“, — v němčině: „verbrauchen bis“, — v řečtině: „ανάλωση μέχρι“, — v angličtině: „use by“, — ve francouzštině: „à consommer jusqu’au“, — v italštině: „da consumare entro“, — v nizozemštině: „te gebruiken tot“, — v portugalštině: „a consumir até“, — odkaz na místo, kde je datum uvedeno na etiketě. Za těmito údaji následuje popis podmínek uchování, které musí být dodrženy. 3. Datum se skládá z nekódovaného tvaru v pořadí den, měsíc a popřípadě rok. 4. V některých případech lze postupem podle čl. 20 odst. 2 roz- hodnout o tom, zda jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 1. Článek 11 1. Návod k použití potraviny musí být uveden takovým způso- bem, aby umožnil její vhodné použití. 2. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vni- trostátní právní předpisy mohou u některých potravin stanovit způsob, jakým má být návod k použití uváděn. U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19. Právní předpisy Společenství uvedené v tomto odstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2. Článek 12 Pravidla týkající se údajů o obsahu alkoholu v % (obj. ) jsou v případě výrobků čísel 22. 04 a 22. 05 stanovena ve specifických předpisech Společenství, které se na tyto výrobky vztahují. V případě jiných nápojů obsahujících více než 1,2 % (obj. ) alkoholu se tato pravidla stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2. Článek 13 1. a) Pokud jsou potraviny v hotovém balení, údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 se uvádějí na obalu nebo na eti- ketě připevněné k obalu. b) Odchylně od písmene a) a aniž jsou dotčeny předpisy Spo- lečenství o nominálních množstvích, pokud jsou potraviny v hotovém balení: — určené konečnému spotřebiteli, avšak uváděné na trh ve fázi, která předchází prodeji konečnému uživateli a při které nedochází k prodeji zařízením společného stravování, — určené pro dodání zařízením společného stravování za účelem přípravy, zpracování, dělení nebo porcování, 82 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 mohou být uve- deny pouze v obchodní dokumentaci příslušných potravin, pokud je zajištěno, že tyto dokumenty obsahující všechny vyznačované údaje jsou buď přiloženy k příslušným potra- vinám, nebo byly zaslány před dodáním zásilky nebo sou- časně s ní. c) V případech uvedených v písmeni b) se údaje stanovené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 5 a 7, popřípadě rovněž údaje sta- novené v článku 10, uvádějí také na vnějším obalu, v němž jsou potraviny uváděny na trh. 2. Údaje stanovené v článku 3 a v čl. 4 odst. 2 musí být snadno srozumitelné a vyznačené na dobře viditelném místě tak, aby byly dobře viditelné, snadno čitelné a nesmazatelné. Nesmějí být žádným způsobem skryty, zastřeny nebo přerušeny jiným textem nebo vyobrazením. 3. Údaje uvedené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 4, 5 a 10 se uvádějí ve stejném zorném poli. Tento požadavek může být rozšířen na údaje stanovené v čl. 4 odst. 2. 4. V případě skleněných lahví určených k opakovanému použití, které jsou nesmazatelně označeny a které z tohoto důvodu nej- sou opatřeny etiketou, krčkovou nebo rukávovou etiketou, jakož i v případě obalů nebo nádob, jejichž největší plocha měří méně než 10 cm2, musí být uvedeny pouze údaje stanovené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 4 a 5. Odstavec 3 se v tomto případě nepoužije. 5. Irsko, Nizozemsko a Spojené království mohou v případě mléka a mléčných výrobků plněných do lahví určených k opako- vanému použití stanovit odchylky od čl. 3 odst. 1 a od odstavce 3 tohoto článku. Sdělí Komisi všechna opatření přijatá podle prvního pododstavce. Článek 14 Pokud potraviny nabízené k prodeji konečnému spotřebiteli a zařízením společného stravování nejsou v hotovém balení nebo pokud jsou potraviny baleny v místě prodeje na požádání spotřebitele nebo baleny do hotového balení pro přímý prodej, stanoví členské státy pravidla pro uvádění údajů stanovených v článku 3 a v čl. 4 odst. 2. Členské státy mohou stanovit, že uvádění těchto údajů nebo některých z nich není povinné, pokud je zajištěna dostatečná informovanost spotřebitele. Článek 15 Tato směrnice nemá vliv na ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které při neexistenci právních předpisů Společenství stanovují méně přísné požadavky na označování některých potravin nabízených k prodeji v nestandardních obalech, jako jsou figurky nebo upomínkové předměty. Článek 16 1. Členské státy zajistí na svém území zákaz prodeje potravin, u nichž nejsou údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 uvedeny v jazyce snadno srozumitelném pro spotřebitele, pokud není informovanost spotřebitele účinně zajištěna jinými opatřeními, která se stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2 a která se týkají jed- noho nebo více údajů na etiketě. 2. Členský stát, v němž je výrobek uváděn na trh, může na svém území v souladu s pravidly Smlouvy stanovit, že tyto údaje musí být na etiketě uvedeny nejméně v jednom nebo více jazycích, které zvolí z úředních jazyků Společenství. 3. Ustanovení odstavců 1 a 2 nebrání tomu, aby údaje na etiketě byly uvedeny v několika jazycích. Článek 17 Členské státy upustí od stanovování požadavků podrobnějších, než jsou požadavky stanovené v článcích 3 až 13 týkající se způsobu vyznačování údajů uvedených v článku 3 a čl. 4 odst. 2. Článek 18 1. Členské státy nesmějí zakazovat obchod s potravinami, které jsou v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici, zaváděním neharmonizovaných vnitrostátních předpisů upravujících ozna- čování a obchodní úpravu některých potravin nebo potravin obe- cně. 2. Odstavec 1 se nepoužije pro neharmonizované vnitrostátní předpisy, které jsou oprávněné z důvodu — ochrany veřejného zdraví, — předcházení podvodům, pokud by ovšem takové předpisy nemohly znesnadnit používání definic a pravidel stanovených touto směrnicí, — ochrany práv průmyslového a obchodního vlastnictví, uvá- dění provenience, označení místa původu a předcházení nekalé soutěži. Článek 19 Odkazuje-li se na tento článek, použije se následující postup v případě, že členský stát považuje za nezbytné přijmout nové právní předpisy. Členský stát sdělí Komisi a ostatním členským státům zamýšlená opatření a jejich odůvodnění. Komise konzultuje s členskými státy v rámci Stálého výboru pro potraviny zřízeného rozhodnutím Rady 69/414/EHS (1), pokud považuje tyto konzultace za užitečné nebo pokud to požaduje členský stát. Členský stát může přijmout zamýšlená opatření až po uplynutí tří měsíců od sdělení, a za předpokladu, že neobdržel záporné stanovisko Komise. (1) Úř. věst. L 291, 29. 11. 1969, s. 9. 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 83 Při splnění této podmínky a před uplynutím výše uvedené lhůty zahájí Komise postup podle čl. 20 odst. 2 s cílem stanovit, zda zamýšlená opatření mohou být provedena, včetně případných vhodných změn. Článek 24 Členské státy zajistí, aby Komise obdržela znění všech důležitých ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 20 1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen „vý- bor“). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 roz- hodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhod- nutí. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 25 Tato směrnice se použije rovněž pro francouzské zámořské departementy. Článek 26 1. Směrnice 79/112/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze IV části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států, pokud jde o lhůty pro provedení uvedené v příloze IV části B. Článek 21 2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V. Jsou-li pro usnadnění použití této směrnice nezbytná dočasná opatření, přijmou se postupem podle čl. 20 odst. 2. Článek 27 Článek 22 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Touto směrnicí nejsou dotčeny předpisy Společenství přijaté již 22. prosince 1978 týkající se označování a obchodní úpravy některých potravin. Změny nezbytné pro dosažení souladu těchto předpisů s pravidly stanovenými touto směrnicí se přijmou postupem platným pro každý z příslušných předpisů. Článek 28 Tato směrnice je určena členským státům. Článek 23 Tato směrnice se nevztahuje na výrobky určené k vývozu ze Společenství. V Bruselu dne 20. března 2000. Za Evropský parlament předseda N. FONTAINE Za Radu předseda J. GAMA 84 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 PŘÍLOHA I SKUPINY SLOŽEK, JEJICHŽ SPECIFICKÝ NÁZEV LZE NAHRADIT NÁZVEM SKUPINY Definice Pojmenování Rafinované oleje kromě olivového oleje Rafinované tuky Směsi mouky ze dvou nebo více druhů obilí „Olej“ spolu s — přídavným jménem „rostlinný“, popřípadě „živočišný“, nebo — uvedením jeho specifického rostlinného nebo živočišného původu, Přídavné jméno „ztužený“ musí být připojeno k údaji o ztuženém oleji „Tuk“ spolu s — přídavným jménem „rostlinný“, popřípadě „živočišný“, nebo — uvedením jeho specifického rostlinného nebo živočišného původu Přídavné jméno „ztužený“ musí být připojeno k údaji o ztuženém oleji „Mouka“ s následným výčtem druhů obilí, ze kterých byla vyrobena, uve- dených v sestupném pořadí podle hmotnosti Škroby a škroby modifikované fyzikálním způsobem nebo enzymy Všechny druhy ryb, kde ryba tvoří složku jiné potraviny, a pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na specifický druh ryby Všechny druhy sýrů, kde sýr nebo směs sýrů tvoří složku jiné potraviny, a pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na speci- fický druh sýra „Škrob“ „Ryby“ „Sýr“ Všechna koření obsahující nejvýše 2 % hmotnostní potraviny „Koření“ nebo „směs koření“ Všechny byliny nebo části bylin obsahujících nejvýše 2 % hmotnostní potraviny „Byliny“ nebo „směs bylin“ Všechny druhy klovatinových přípravků používaných při výrobě gumo- vého základu pro žvýkačky „Gumový základ“ Všechny druhy strouhanky z pečených obilných výrobků „Strouhanka“ Všechny druhy sacharózy Bezvodá dextróza a monohydrát dextrózy Škrobový sirup a sušený škrobový sirup Všechny druhy mléčných bílkovin (kaseiny, kaseináty a syrovátkové bíl- koviny) a jejich směsi „Cukr“ „Dextróza“ „Škrobový sirup“ „Mléčné bílkoviny“ Lisované, expelerované nebo rafinované kakaové máslo „Kakaové máslo“ Veškeré kandované ovoce, které netvoří více než 10 % hmotnostních potraviny „Kandované ovoce“ Zeleninové směsi, které netvoří více než 10 % hmotnostích potraviny „Zelenina“ Všechny druhy vín, jak jsou definovány v nařízení Rady č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (1) „Víno“ (1) Úř. věst. 179, 14. 7. 1999, s. 1. 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 85 PŘÍLOHA II SKUPINY SLOŽEK, KTERÉ MUSÍ BÝT POJMENOVÁNY NÁZVEM SKUPINY, DO KTERÉ SLOŽKY PATŘÍ, S NÁSLEDNÝM UVEDENÍM JEJICH SPECIFICKÉHO NÁZVU NEBO ČÍSLA ES Barvivo Konzervant Antioxidant Emulgátor Zahušťovadlo Želírující látka Stabilizátor Látka zvýrazňující chuť a vůni Kyselina Regulátor kyselosti Protispékavá látka Modifikovaný škrob (1) Náhradní sladidlo Kypřicí látka Odpěňovač Lešticí látka Tavicí soli (2) Látka zlepšující mouku Zpevňující látka Zvlhčující látka Plnidlo Balicí plyn (1) Nevyžaduje se uvedení specifického názvu nebo čísla ES. (2) Pouze pro tavené sýry a výrobky z tavených sýrů. 86 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 PŘÍLOHA III POJMENOVÁNÍ LÁTEK URČENÝCH K AROMATIZACI V SEZNAMU SLOŽEK 1. 2. 3. Látky určené k aromatizaci musí být pojmenovány slovy „látka určená k aromatizaci (látky určené k aromatizaci)“ nebo přesnějším názvem nebo popisem látky určené k aromatizaci. Slovo „přírodní“ nebo jiné slovo mající v podstatě stejný význam může být použito pouze pro látky určené k aromatizaci, jejichž aromatická složka obsahuje výhradně aromatické látky, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 písm. b) bodě i) směrnice Rady 88/388/EHS ze dne 22. června 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se látek určených k aromatizaci pro použití v potravinách a výchozích materiálů pro jejich výrobu (1) nebo aromatické přípravky, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2) písm. c) uvedené směrnice. Pokud název látky určené k aromatizaci obsahuje odkaz na rostlinný nebo živočišný charakter nebo původ látek, které obsahuje, pak slovo „přírodní“ nebo jakékoli jiné slovo mající v podstatě stejný význam nesmí být použito, pokud nebyla aromatická složka izolována vhodnými fyzikálními postupy, enzymovými nebo mikrobiálními postupy nebo tradičními způsoby přípravy potravin výhradně nebo téměř výhradně z dotyčné potraviny nebo dotyčného zdroje aromatu. (1) Úř. věst. L 184, 15. 7. 1988, s. 61. Směrnice ve znění směrnice Komise 91/71/EHS (Úř. věst. L 42, 15. 2. 1991, s. 25). 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 87 PŘÍLOHA IV ČÁST A ZRUŠENÁ SMĚRNICE S NÁSLEDNÝMI ZMĚNAMI (podle článku 26) Směrnice Rady 79/112/EHS (Úř. věst. L 33, 8. 2. 1979, s. 1) Směrnice Rady 85/7/EHS (Úř. věst. L 2, 3. 1. 1985, s. 22), pouze čl. 1 odst. 9 Směrnice Rady 86/197/EHS (Úř. věst. L 144, 29. 5. 1986, s. 38) Směrnice Rady 89/395/EHS (Úř. věst. L 186, 30. 6. 1989, s. 17) Směrnice Komise 91/72/EHS (Úř. věst. L 42, 15. 2. 1991, s. 27) Směrnice Komise 93/102/ES (Úř. věst. L 291, 25. 11. 1993, s. 14) Směrnice Komise 95/42/ES (Úř. věst. L 182, 2. 8. 1995, s. 20) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/4/ES (Úř. věst. L 43, 14. 2. 1997, s. 21) ČÁST B LHŮTY PRO PROVEDENÍ VE VNITROSTÁTNÍM PRÁVU (podle článku 26) Směrnice Lhůta pro provedení Povolení obchodu s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí Zákaz obchodu s výrobky, které nej- sou v souladu s toto směrnicí 79/112/EHS 85/7/EHS 86/197/EHS 89/395/EHS 91/72/EHS 93/102/EHS 30. prosince 1994 95/42/ES 97/4/ES 22. prosince 1980 22. prosince 1982 1. května 1988 20. prosince 1990 30. června 1992 1. ledna 1995 1. května 1989 20. června 1990 1. ledna 1994 30. června 1996 14. srpna 1998 14. února 2000 88 CS Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 PŘÍLOHA V SROVNÁVACÍ TABULKA Směrnice 79/112/EHS Článek 1 Článek 2 Čl. 3 odst. 1 bod 1 Čl. 3 odst. 1 bod 2 Čl. 3 odst. 1 bod 2a Čl. 3 odst. 1 bod 3 Čl. 3 odst. 1 bod 4 Čl. 3 odst. 1 bod 5 Čl. 3 odst. 1 bod 6 Čl. 3 odst. 1 bod 7 Čl. 3 odst. 1 bod 8 Čl. 3 odst. 1 bod 9 Čl. 3 odst. 2 a 3 Článek 4 Článek 5 Čl. 6 odst. 1 2 a 3 Čl. 6 odst. 4 písm. a) a b) Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod i) Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) první odrážka Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) druhá odrážka Čl. 6 odst. 4 písm. d) Čl. 6 odst. 5 písm. a) Čl. 6 odst. 5 písm. b) Čl. 6 odst. 6 Čl. 6 odst. 7 první pododstavec Čl. 6 odst. 7 druhý pododstavec první a druhá odrážka Čl. 6 odst. 8 Článek 7 Čl. 8 odst. 1 až 5 Čl. 8 odst. 6 Čl. 8 odst. 7 Čl. 9 odst. 1 až 4 Čl. 9 odst. 5 Čl. 9 odst. 6 Článek 9a Článek 10 Článek 10a Článek 11 odst. 1 a 2 Čl. 11 odst. 3 písm. a) Čl. 11 odst. 3 písm. b) Čl. 11 odst. 4 Čl. 11 odst. 5 Čl. 11 odst. 6 Čl. 11 odst. 7 Články 12 a 13 Článek 13a Články 14 a 15 Čl. 16 odst. 1 Čl. 16 odst. 2 Čl. 17 první pododstavec Čl. 17 druhý, třetí, čtvrtý a pátý pododstavec Tato směrnice Článek 1 Článek 2 Čl. 3 odst. 1 bod 1 Čl. 3 odst. 1 bod 2 Čl. 3 odst. 1 bod 3 Čl. 3 odst. 1 bod 4 Čl. 3 odst. 1 bod 5 Čl. 3 odst. 1 bod 6 Čl. 3 odst. 1 bod 7 Čl. 3 odst. 1 bod 8 Čl. 3 odst. 1 bod 9 Čl. 3 odst. 1 bod 10 Čl. 3 odst. 2 a 3 Článek 4 Článek 5 Čl. 6 odst. 1 2 a 3 Čl. 6 odst. 4 písm. a) a b) Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod i) Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod iii) Čl. 6 odst. 4 písm. d) Čl. 6 odst. 5 Čl. 6 odst. 6 Čl. 6 odst. 7 Čl. 6 odst. 8 první pododstavec Čl. 6 odst. 8 druhý pododstavec písm. a) a b) Čl. 6 odst. 9 Článek 7 Čl. 8 odst. 1 až 5 — Čl. 8 odst. 6 Čl. 9 odst. 1 až 4 — Čl. 9 odst. 5 Článek 10 Článek 11 Článek 12 Čl. 13 odst. 1 a 2 Čl. 13 odst. 3 — Čl. 13 odst. 4 — Čl. 13 odst. 5 první pododstavec Čl. 13 odst. 5 druhý pododstavec Články 14 a 15 Článek 16 Články 17 a 18 — Článek 19 Čl. 20 odst. 1 Čl. 20 odst. 2 15/sv. 5 CS Úřední věstník Evropské unie 89 Článek 18 Články 19, 20 a 21 Čl. 22 odst. 1, 2 a 3 Čl. 22 odst. 4 Článek 23 Článek 24 Článek 25 Článek 26 — — — Příloha I Příloha II Příloha III — — — Články 21, 22 a 23 — Článek 24 — Článek 25 — — Článek 26 Článek 27 Článek 28 Příloha I Příloha II Příloha III Příloha IV Příloha V


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 616/2000, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen annetun asetuksen (ETY) N:o 737/90 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
USSR
agricultural product
import
nuclear accident
public health
radioactive pollution

formats: html pdf print

text: 24. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 75/1 I (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 616/2000, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tšernobylin ydinvoi- malaonnettomuuden jälkeen annetun asetuksen (ETY) N:o 737/90 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: Asetuksessa (ETY) N:o 737/90 (1) vahvistetaan kolman- sista maista peräisin olevien ja ihmisravinnoksi tarkoitet- tujen maataloustuotteiden tuontia varten radioaktiivi- suuden enimmäistasot, joiden noudattamista jäsenval- tioiden on valvottava. Kyseistä asetusta sovelletaan ai- noastaan 31 päivään maaliskuuta 2000. jotka johtivat asetuksen antamiseen ja Syyt, sen voimassaoloajan pidentämiseen, ovat yhä olemassa, koska onnettomuuden pahiten koettelemista kolmansista maista peräisin olevien tiettyjen maataloustuotteiden radioaktiivinen saastuminen on edelleen suurempi kuin kyseisessä asetuksessa vahvistettu enimmäistaso. osoittanut, että mainitun asetuksen 3 artiklassa tarkoi- tetut sallitut enimmäistasot on yhtenäisyyden vuoksi laskettava kaikista tiivistetyistä tai kuivatuista tuotteista ennalleen palautetun kulutusvalmiin tuotteen perusteella. Neuvoston asetuksessa (Euratom) N:o 3954/87 (4) vahvistetaan elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen sastumisen sallitut enimmäistasot ydinonnettomuuden tai muun säteilyhätätilan jälkeen. Tällaisissa tilanteissa on varmistettava kaikkien toteutettavien toimenpiteiden yhdenmukaisuus. On suositeltavaa pidentää toisen kerran asetuksessa (ETY) N:o 737/90 voimassaoloaikaa. Asetuksen (ETY) N:o 737/90 täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 neuvoston kesäkuuta päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti, päivänä tehdyn 1999 (6) (7) (8) Komission asetuksessa (EY) N:o 1661/1999 (2), jolla tarkistettiin komission asetusta (ETY) N:o 1983/88 (3), otetaan muun muassa käyttöön erityisehdot, joilla tiukennetaan viljelemättömien sienten tuonnin valvontaa tietyistä kolmansista maista. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (ETY) N:o 737/90 seuraavasti: Nyt on saatu tieteellistä näyttöä siitä, että useiden metsissä ja metsäalueilla elävistä lajeista peräisin olevien tuotteiden cesium-137-saastumisen kesto on olennaisesti yhteydessä kyseisen radionuklidin fysikaaliseen puoliin- tumisaikaan, joka on noin 30 vuotta. a) Korvataan 3 artikla seuraavasti: ”3 artikla Asetuksessa (ETY) N:o 737/90 olevassa 4 artiklassa erityisesti tarkoitettujen tarkastusten toteuttamisesta kuivattujen sienien tuonnin osalta saatu kokemus on Edellä 2 artiklassa tarkoitetut enimmäistasot ovat seuraavat: suurin radioaktiivisuuskertymä isotooppeina cesium-134 tai cesium-137 (7): (1) EYVL L 82, 29. 3. 1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 686/95 (EYVL L 71, 31. 3. 1995, s. 15). (2) EYVL L 197, 29. 7. 1999, s. 17. (3) EYVL L 174, 6. 7. 1988, s. 32. (4) EYVL L 371, 30. 12. 1987, muutettuna 27. 7. 1989, s. 1). asetuksella (5) EYVL L 184, 17. 7. 1999, p. 23. s. 11, asetus sellaisena kuin se on (Euratom) N:o 2218/89 (EYVL L 211, (1) (2) (3) (4) (5) L 75/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24. 3. 2000 — 370 becquereliä kilogrammassa liitteessä II lueteltujen maidon ja maitotuotteiden sekä 4—6 kuukauden ikäisten vauvojen erityisravinnoksi tarkoitettujen, sellai- senaan ravitsemustarpeita henkilöryhmän vastaavien ja selvästi tunnistettavissa ja merkinnöin ”äidinmaidonkorvike” varustetuissa vähittäismyyntipak- kauksissa olevien elintarvikkeiden osalta, kyseisen — 600 becquereliä kilogrammassa muiden kyseisten tuot- teiden osalta. ”. b) Korvataan 7 artikla seuraavasti: ”7 artikla 1. Komissiota avustaa komitea. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. ”. c) Korvataan 8 artiklan toinen kohta seuraavasti: ”Sen voimassaolo päättyy: 1. 31 päivänä maaliskuuta 2010, jollei neuvosto ennen kyseistä päivämäärää toisin päätä, erityisesti jos 6 artik- lassa tarkoitettu soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen tuotteiden luettelo kattaa kaikki ihmisravinnoksi sovel- tuvat tuotteet, joihin tätä asetusta sovelletaan, 2. heti asetuksessa (Euratom) N:o 3954/87 olevan 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komission asetuksen tullessa voimaan, jos tämä voimaantulo tapahtuu ennen 31 päivää maaliskuuta 2010. ”. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 2. 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä. 2 artikla Päätöksen 1999/468/EY 5 artikla 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. Tämä asetus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2000. Neuvoston puolesta J. GAMA Puheenjohtaja


title: Komission asetus (EY) N:o 605/2000, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, Israelista peräisin olevien suurikukkaisten neilikoiden (vakiotyyppi) tuonnin etuustullin suspendoimisesta ja yhteisen tullitariffin tullin uudelleen käyttöön ottamisesta

eurovoc_concepts:
CCT duties
Israel
floriculture
import
restoration of customs duties

formats: pdf print

text: 21. 3. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 72/13 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 605/2000, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, Israelista peräisin olevien suurikukkaisten neilikoiden (vakiotyyppi) tuonnin etuustullin suspendoi- misesta ja yhteisen tullitariffin tullin uudelleen käyttöön ottamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka 2062/97 (7), määritellään kyseisen järjestelmän sovelta- mista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, (5) ottaa huomioon etuustullien soveltamisedellytyksistä tiettyjen Kyproksesta, Israelista, Jordaniasta ja Marokosta sekä Länsiran- nalta ja Gazan alueelta peräisin olevien kukkaviljelytuotteiden tuontiin 21 päivänä joulukuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4088/87 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1300/97 (2), ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan, sekä katsoo, että (1) (2) (3) asetuksessa (ETY) N:o 4088/87 määritetään suurikuk- kaisten ruusujen, pienikukkaisten ruusujen, suurikuk- kaisten neilikoiden (spraytyyppi) ja terttuneilikoiden (spraytyyppi) etuustullien soveltamisedellytykset vuosit- tain vahvistettavien tariffikiintiöiden rajoissa tuoreiden leikkokukkien yhteisöön tuontia varten, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1981/94 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 563/2000 (4), säädetään yhteisön tariffikiintiön käyttöön ottamisesta Kyproksesta, Egyptistä, Israelista, Maltasta, Marokosta, Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin oleville tuoreille leikkokukille ja kukannupuille sekä sen hallinnosta, asetuksessa komission 604/2000 (5) vahvistetaan yhteisön tuottaja- ja tuontihinnat neilikoille ja ruusuille järjestelmän soveltamiseksi, (EY) N:o asetusten (ETY) N:o 4088/87 ja (ETY) N:o 700/88 sään- nösten mukaisesti toteutettujen hintanoteerausten perus- teella olisi todettava, että asetuksen (ETY) N:o 4088/87 2 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät etuus- tullin suspendoimiseksi Israelista peräisin olevilta suuri- kukkaisilta neilikoilta tämän vuoksi yhteisen tullitariffin tulli olisi otettava uudelleen käyt- töön, (vakiotyyppi); ja (6) (7) kyseisten tuotteiden kiintiö on vahvistettu jaksolle 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta 2000; tämän vuoksi etuustullin suspendoimista ja yhteisen tullitariffin tulli uudelleen käyttöön ottamista sovelletaan enintään tämän jakson päättymiseen asti, ja Komission on toteutettava nämä toimenpiteet elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden hallintokomitean koko- usten välisenä aikana, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Israelista peräisin olevien suurikukkaisten neilikoiden (vakio- tyyppi) (CN-koodi ex 0603 10 20) tuonnille asetuksessa (EY) N:o 1981/94 vahvistettu etuustulli suspendoidaan ja yhteisen tullitariffin mukainen tulli otetaan uudelleen käyttöön. (4) komission asetuksessa (ETY) N:o 700/88 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2 artikla (1) EYVL L 382, 31. 12. 1987, s. 22. (2) EYVL L 177, 5. 7. 1997, s. 1. (3) EYVL L 199, 2. 8. 1994, s. 1. (4) EYVL L 68, 16. 3. 2000, s. 46. (5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 11. (6) EYVL L 72, 18. 3. 1988, s. 16. Tämä asetus tulee voimaan 22 päivänä maaliskuuta 2000. (7) EYVL L 289, 22. 10. 1997, s. 1. L 72/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 21. 3. 2000 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen


title: Règlement (CE) n° 600/2000 de la Commission du 20 mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 21. 3. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 72/1 I (Actes dont la publication est une condition de leur applicabilité) RÈGLEMENT (CE) No 600/2000 DE LA COMMISSION du 20 mars 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (2) les valeurs forfai- En application des critères susvisés, taires à l'importation doivent être fixées aux niveaux repris à l'annexe du présent règlement, vu le traité instituant la Communauté européenne, (CE) no 3223/94 de la Commission du vu le règlement 21 décembre 1994 portant modalités d'application du régime à l'importation des fruits et légumes (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1498/98 (2), et notamment son article 4, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) Le règlement (CE) no 3223/94 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilaté- rales du cycle d'Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l'importation des pays tiers, pour les produits et les périodes qu'il précise dans son annexe. A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires à l'importation visées à l'article 4 du règlement (CE) no 3223/94 sont fixées comme indiqué dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 21 mars 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 20 mars 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 72/2 FR Journal officiel des Communautés européennes 21. 3. 2000 du règlement de la Commission, du 20 mars 2000, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire à l'importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 068 628 999 220 999 052 204 999 052 204 212 220 600 624 999 052 220 600 999 039 388 400 404 508 512 528 720 728 999 052 388 400 512 528 999 154,0 107,0 165,4 142,1 114,9 128,9 146,6 130,1 309,8 309,8 96,9 41,3 69,1 75,4 35,2 43,2 31,0 41,1 53,7 46,6 33,7 71,3 74,1 59,7 90,1 98,4 89,0 85,5 84,5 87,2 93,6 99,0 97,0 91,6 77,4 70,4 106,6 68,6 72,5 79,1 (1) Nomenclature des pays fixée par le règlement (CE) no 2543/1999 de la Commission (JO L 307 du 2. 12. 1999, p. 46). Le code «999» représente «autres origines»