title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1140/00 υποβολή: Bart Staes (Verts/ALE) προς την Επιτροπή. Το λευκό βιβλίο για την ασφάλεια των τροφίμων και η Ευρωπαϊκή Υπηρεσία Τροφίμων.

eurovoc_concepts:
amendment of a law
drafting of EU law
food safety

formats: html pdf print

text: 20. 2. 2001 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 53 E/81 Ofei·loyn oi nomoue·tew, en prokeime·nv, oi epitrope·w me ekprosv·poyw tvn kratv·n melv·n na apologoy·ntai se peri·ptvsh poy h apo·fash· toyw apokli·nei apo· thn episthmonikh· gnv·mh; a) ea·n nai me poio tro·po ua pre·pei na pragmatopoiei·tai h en lo·gv apologi·a; b) Ea·n o·xi gia poio lo·go kri·nei h Epitroph· o·ti den ei·nai anagkai·o na dikaiologoy·n oi nomouetike·w epitrope·w tiw apokli·noysew apofa·seiw; (2001/C 53 E/098) GRAPTH ERVTHSH E-1128/00 ypobolh·: Bart Staes (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (11 Aprili·oy 2000) Ue·ma: To leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn kai h Eyrvpai¤kh· Yphresi·a Trofi·mvn Ton Ianoya·rio toy 2000 dhmosiey·uhke to leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn (COM(1999)719). To kefa·laio 4 anafe·retai sth sy·stash miaw Eyrvpai¤kh·w Yphresi·aw Trofi·mvn (EYT), env· to kefa·laio 5 afora· to nomouetiko· plai·sio gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn. To leyko· bibli·a anafe·rei toyw lo·goyw gia toyw opoi·oyw h diaxei·rish tvn kindy·nvn den empi·ptei stiw armodio·thtew thw Yphresi·aw Trofi·mvn (para·grafow 33). Ypodeikny·etai e·mmesa o·ti h isxy·oysa diadikasi·a lh·chw apofa·sevn prosfe·rei ychlo· baumo· dhmokratikh·w eyuy·nhw kai diafa·neiaw. H diapi·stvsh ayth· den antapokri·netai sthn pragmatiko·thta. Sa perisso·tera kra·th me·lh askei·tai ela·xistow dhmokratiko·w e·legxow epi· thw diadikasi·aw lh·chw apofa·sevn stiw nomouetike·w epitrope·w. Tiw perisso·terew fore·w den ypa·rxoyn oy·te hmerh·siew diata·jeiw, oy·te praktika· tvn synedria·sevn tvn nomouetikv·n epitropv·n. Vw ek toy·toy h shmerinh· diadikasi·a lh·chw apofa·sevn ei·nai adiafanh·w. Proti·uetai h Epitroph· na anala·bei prvtoboyli·ew prokeime·noy na ayjhuei· o dhmokratiko·w e·legxow epi· tvn nomouetikv·n epitropv·n; a) Ea·n nai poie·w; b) ea·n o·xi, gia poio·n lo·go antiti·uetai h Epitroph· ston dhmokratiko· e·legxo leitoyrgi·aw tvn nomouetikv·n epitropv·n; (2001/C 53 E/099) GRAPTH ERVTHSH E-1140/00 ypobolh·: Bart Staes (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (11 Aprili·oy 2000) Ue·ma: To leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn kai h Eyrvpai¤kh· Yphresi·a Trofi·mvn Ton Ianoya·rio toy 2000 dhmosiey·uhke to leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn (COM(1999)719). To kefa·laio 4 anafe·retai sth sy·stash miaw Eyrvpai¤kh·w Yphresi·aw Trofi·mvn (EYT), env· to kefa·laio 5 afora· to nomouetiko· plai·sio gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn. H isxy·oysa nomouesi·a xarakthri·zetai apo· e·lleich synoxh·w. Sy·mfvna me thn Epitroph· xreia·zetai anauev·rhsh thw nomouesi·aw sxetika· me ta tro·fima (para·grafow 64). (cid:211)pvw diapistv·noyn dia·foroi parathrhte·w h isxy·oysa nomouesi·a gia ta tro·fima katarti·suhke kyri·vw vw anti·drash sthn eniai·a agora·. H anauev·rhsh thw nomouesi·a ua pre·pei na basisuei· se safei·w kai mh diforoy·menew arxe·w. Ei·nai diateueime·nh h Epitroph· na ekponh·sei geniko· no·mo thw EE gia ta tro·fima, o opoi·ow na kaly·ptei olo·klhrh thn trofikh· alysi·da; Ea·n o·xi gia poio lo·go kai me poia epixeirh·mata aporri·ptei h Epitroph· thn ide·a eno·w genikoy· no·moy thw EE gia ta tro·fima; Ea·n nai ento·w poiaw prouesmi·aw ua mporoy·se na ekponhuei· e·naw te·toiow no·mow thw EE gia ta tro·fima; (2001/C 53 E/100) GRAPTH ERVTHSH E-1141/00 ypobolh·: Bart Staes (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (11 Aprili·oy 2000) Ue·ma: To leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn kai h Eyrvpai¤kh· Yphresi·a Trofi·mvn Ton Ianoya·rio toy 2000 dhmosiey·uhke to leyko· bibli·o gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn (COM(1999)719). To kefa·laio 4 anafe·retai sth sy·stash miaw Eyrvpai¤kh·w Yphresi·aw Trofi·mvn (EYT), env· to kefa·laio 5 afora· to nomouetiko· plai·sio gia thn asfa·leia tvn trofi·mvn


title: 2001/274/EF: Kommissionens beslutning af 11. april 2000 om en foranstaltning iværksat af EDF til fordel for en række virksomheder i papirindustrien (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2000) 1061)

eurovoc_concepts:
France
aid system
application of EU law
electrical industry
pulp and paper industry
tariff preference

text: L 95/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 2001 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. april 2000 om en foranstaltning iværksat af EDF til fordel for en række virksomheder i papirindustrien (meddelt under nummer K(2000) 1061) (Kun den franske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2001/274/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til EØS-aftalen, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og ud fra følgende betragtninger: 1. SAGSFORLØB (1) (2) Kommissionen modtog ved brev af 13. juni 1996, indgået den 14. juni 1996, en klage over de favørbetin- gelser, på hvilke Electricité de France (i det følgende benævnt »EDF«) skulle levere el til de papirfabrikker, som accepterer at anvende tørremaskiner, der virker ved elge- nereret infrarød stråling. I henhold til klageren drager EDF fordel af sin absolutte kontrol over det franske elmarked ved at forsøge at presse papirfabrikkerne til at vælge infrarød teknologi ved at tilbyde favørpriser på el til skade for andre systemer, der virker ved andre energi- kilder, navnlig naturgas. Ved brev af 10. juli 1996, 24. juli 1996, 4. november 1997, 4. december 1997 og 12. januar 1998 anmodede Kommissionen de franske myndigheder om yderligere oplysninger. Kommissionen modtog oplysninger den 18. juli 1996, 28. august 1996, 25. november 1997 og 22. januar 1998. Kommissionen meddelte klageren et resume af disse oplysninger ved brev af 10. juli 1996, (1) EFT C 70 af 13. 3. 1999, s. 10. 29. oktober 1996, 14. november 1996 og 13. fra november 1997. Kommissionen modtog svar klageren den 31. oktober 1996, 21. november 1996, 10. december 1996, 25. februar 1997, 22. maj 1997 og 12. september 1997. (3) (4) Kommissionen besluttede den 20. maj 1998 at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for foranstaltningen. Den franske regering blev underrettet om beslutningen ved brev SG(98) D/5741 af 14. juli 1998, hvor de franske myndigheder blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger inden en måned, dvs. inden den 14. august 1998. De franske myndigheder anmodede ved brev af 28. juli september 1998, 7. oktober 1998, 24. 1998, 11. december 1998 og 19. januar 1999 Kommissionen om ikke at offentliggøre visse af oplysningerne i beslut- ningen om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Kommissionen svarede herpå ved brev af 10. august 1998, 6. oktober 1998, 22. oktober 1998, 14. december 1998, 12. januar 1999 og 19. februar 1999. De franske myndigheder gentog deres anmodning om tilbageholdelse af oplysningerne på møder afholdt den 21. september 1998 og den 1. december 1998, men anmodningen blev delvis afvist på grund af de pågæl- dende oplysningers offentlige karakter. (5) EDF anmodede ved brev af 2. september 1998, indgået den 7. september 1998, om aktindsigt. Anmodningen blev afvist ved brev af 17. september 1999, idet de pågældende sagsakter er omfattet af de undtagelsesbe- stemmelser, der gælder for aktindsigten. 5. 4. 2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 95/19 (6) (7) (8) De franske myndigheder anmodede den 31. juli 1998 om en yderligere svarfrist på en måned. Kommissionen godtog denne anmodning den 5. august 1998. De franske myndigheder fremsatte deres bemærkninger i brev af 4. september 1998, indgået den 7. september 1998. grillelementer, membranprocesser, dampkompressions- varme, elektrolyse, højtydende motorer med elektronisk hastighedsregulering strømrør (samtlige (kemisk industri), ohmsk opvarmning (kemisk industri, landbrugsfødevareindustri og glasindustri), induktion infrarød og (metalindustri og kemisk industri) samt andre strålingsteknikker (papir-, tekstil- og landbrugsfø- devareindustri). sektorer), (13) Kommissionens meddelelse med opfordring til andre interesserede parter om at fremsætte deres bemærk- ninger blev offentliggjort den 13. marts 1999 i De Euro- pæiske Fællesskabers Tidende (2). Da fristen herfor udløb den 13. april 1999 havde to interesserede parter fremsat deres bemærkninger. Bemærkningerne blev videresendt ved brev af 4. juni 1999 og 9. juni 1999 til de franske myndigheder, som har haft mulighed for at fremsætte deres bemærkninger herom, Kommissionen anmodede i samme brev tillige om yderligere oplysninger. undersøger […]. Kommissionen I […] sektoren (*) og den […] industri har denne praksis udmøntet sig i elforsyningskontrakter med navnlig virk- somhederne for øjeblikket disse kontrakter. I papirindustrien har EDF's salgspolitik mellem 1990 og 1996 udmøntet sig i en halv snes projekter for »kommercielle tilskud« for at fremme installering af anlæg til infrarød tørring. Papirfa- brikkerne Condat, Cascades, Lancey, Gromelle og Sibille Stenay (i det følgende benævnt »Sibille«) har på denne måde fået tilskud fra EDF. (9) De franske myndigheder tilvejebragte på et møde afholdt den 28. maj 1999 og i et brev af 28. juni 1999, indgået den 29. juni 1999, disse yderligere oplysninger. 2. DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 2. 1. Indledning 2. 2. Modtagervirksomhederne og nærmere beskri- velse af foranstaltningerne (14) De pågældende papirfabrikker modtager ved køb af tørreapparaterne et forskud fra EDF, som svarer til en rabat på den mængde el, som tørreapparaterne efter papirfabrikkernes egne udregninger forventes at forbruge i forsyningskontraktens løbetid, normalt seks år. EDF udregner således tilskuddet som en samlet rabat på det forventede årlige merforbrug af el, som fremkommer ved driften af de nævnte tørreapparater gennem forsy- ningskontrakternes løbetid. En sådan udregning tager dog ikke højde for renter på det pågældende forskud eller på forbruget. Nedenstående rabatter er udtrykt i nutidsværdien for 1999 (4). (10) (11) (12) EDF, som er 100 % ejet af den franske stat, er den dominerende elproducent i Frankrig, hvor virksom- heden, de jure (3) og de facto, nyder en vertikal integreret monopolstilling. Elpriserne efter godkendelse af finansministeren. fastsættes af EDF EDF påstår at have haft en betydelig overkapacitet i mere end ti år. Virksomheden havde vurderet, at overkapaci- teten ville være absorberet i 1997 eller 1998. EDF har imidlertid for nyligt ændret egne estimater og vurderer nu på grundlag af den franske økonomis mindre dyna- miske udvikling end forventet, at den påståede overkapa- citet vil vare ved mindst indtil år 2010. For at udnytte sin overkapacitet tilbyder EDF sine kunder i en række industrier kommercielle tilskud i tilknytning til det merforbrug, der karakteriserer visse såkaldte »effektive og nyskabende« anvendelser af elektricitet. Den elteknologi og de industrier, der kan komme på tale til luftkonditionering, tilskuddene, er følgende: reversibel (2) Se fodnote 1. (3) Før lov nr. 2000-108 af 10. februar 2000 om modernisering og Journal Officiel de la Répu- udvikling af den offentlige elforsyning, blique Française af 11. februar 2000, s. 2143. (15) Condat: Denne papirfabrik erhvervede i henholdsvis juni 1989, oktober 1990 og april 1995 tre tørreappa- rater, der virker ved elgenereret infrarød stråling, med et merforbrug på henholdsvis 9, 21 og 18 GWh/år (5). Papirfabrikken modtog således fra EDF et samlet tilskud på 15,8 mio. FRF (2,41 mio. EUR) for merforbruget af elektricitet 10,5 mio. FRF år, (1,6 mio. EUR) forskud og 5,3 mio. FRF (0,81 mio. EUR) i form af et driftstilskud, der udbetales en gang om året. Den faktiske rabat beløber sig til 6,2 FRF-c/kWh 27 % af (0,95 EUR-c/kWh) gennemsnitsprisen på 22,8 FRF-c/kWh (3,48 EUR- c/kWh). Nutidsværdien af sig til 22,6 mio. FRF (3,45 mio. EUR). rabatten beløber seks form af over i heraf eller (16) Cascades: EDF gav i tilskud på 250 000 FRF (38 112 EUR) til udvikling af en ny membranteknologi til genbrug af spildevand fra papirbe- lægningerne for et årligt merforbrug på 0, 75 GWh april 1992 et (*) Forretningshemmelighed. (4) Den referencesats, som Kommissionen anvender for at måle støtte- elementet i tilskuddene beløb sig pr. 1. august 1999 til 4,76 %. (5) På grundlag af oplysninger tilvejebragt af de franske myndigheder januar 1998 inddrog Kommissionen i beslutningen om at den 21. indlede proceduren også et kommercielt tilskud på 6,6 mio. FRF (1,01 mio. EUR) for installering af et fjerde tørreapparat. De franske myndigheder har imidlertid i deres brev af 28. juni 1999 dokumen- teret, at dette tørreapparat aldrig er blevet installeret. Kommissionen har derfor fjernet tilskuddet til dette tørreapparat i udregningen af gennemsnitsrabatten. L 95/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 2001 over tre år. Rabattens faktiske værdi beløber sig til 11,6 FRF-c/kWh (1,77 EUR-c/kWh) eller 59 % af gennemsnitsprisen på 19,6 FRF-c/kWh (2,99 EUR- c/kWh). Nutidsværdien af sig til 346 185 FRF (52 775 EUR). rabatten beløber (22) Kommissionen begrundede sin beslutning om at indlede proceduren efter artikel 88, stk. 2, i a) en formodet tilstedeværelse af støtte i tilknytning til favørpriserne til en række papirfabrikker og b) den kommercielle logik bag EDF's lån til IRS. (17) Lancey: Denne papirfabrik erhvervede i marts 1996 to tørremaskiner, der virker ved elgenereret infrarød strå- ling, og et spildevandsanlæg. Virksomheden modtog derfor et kommercielt tilskud fra EDF på 2,25 mio. FRF (0,34 mio. EUR) for et årligt merforbrug på 15 GWh til en faktisk rabat på over 2,7 FRF-c/kWh 15 % af (0,41 EUR-c/kWh) gennemsnitsprisen på 17,8 FRF-c/kWh (2,71 EUR- sig til c/kWh). Nutidsværdien af 2,87 mio. FRF (0,44 mio. EUR). seks år. Dette svarer rabatten beløber eller (18) Gromelle: Virksomheden fik i marts 1993 af EDF et tilskud på 130 000 FRF (19 818 EUR) for en tørrema- skine, der virker ved elgenereret infrarød stråling, og som medfører et årligt merforbrug på 0,8 GWh over seks år. Den faktiske gennemsnitsrabat er på 3,0 FRF- c/kWh (0,46 EUR-c/kWh), svarende til 8 % af gennem- snitsprisen på 37,8 FRF-c/kWh (5,76 EUR-c/kWh). Nutidsværdien af rabatten beløber sig til 171 840 FRF (26 196 EUR). (19) ii) 1996 endnu Sibille: Med henblik på installering af en elektrisk tørre- maskine fik virksomheden i) i juli 1992 et tilskud på 1,35 mio. FRF (0,21 mio. EUR) for et årligt merfor- brug på 7 GWh, i april 1996, 283 000 FRF (EUR 43 143) til vedligeholdelse af maskinen og iii) i april på 230 000 FRF (6) (35 063 EUR) for et yderligere merfor- brug på 1,2 GWh over en periode på seks år. Den faktiske gennemsnitsrabat beløber sig til 4,6 FRF-c/kWh (0,70 EUR-c/kWh) eller 19 % af gennemsnitsprisen på 24,2 FRF-c/kWh (3,69 EUR-c/kWh) for et årligt merfor- brug på 8,2 GWh. Nutidsværdien af rabatten beløber sig til 2,72 mio. FRF (0,41 mio. EUR). kommercielt tilskud et (20) IRS: For at bidrage til finansieringen af udviklingen af infrarød tørreteknik tildelte EDF i 1996 selskabet Infra- RougeSystem (i det følgende benævnt »IRS«) et lån på 3 mio. FRF (0,46 mio. EUR). Lånet skulle tilbagebe- tales over fem år som en andel af selskabets omsætning i Frankrig og i udlandet. Nutidsværdien af rabatten beløber sig til 3,45 mio. FRF (0,53 mio. EUR). (21) Nutidsværdien af rabatten og lånet beløber sig til 32,2 mio. FRF (4,9 mio. EUR). 3. 1. Favørpriser til en række papirfabrikker (23) Kommissionen mener, at en favørpris er omfattet af forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når den opfylder følgende tre kriterier: a) den tildeles af staten eller ved hjælp af statsmidler, b) den begunstiger visse virksomheder og/eller visse produktioner, og c) den fordrejer konkurrencevilkårene mellem de begunstigede virksomheder og virksomheder og/eller produktioner i andre medlemsstater, når de pågældende produkter er genstand for samhandel inden for Fællesskabet. (24) Der var især tvivl om, hvorvidt det andet kriterium var opfyldt, nemlig om tilstedeværelsen af en favørpris på el til visse papirfabrikker svarede til at begunstige disse virksomheder. (25) (26) EDF syntes ikke umiddelbart at få dækket sine marginale sine faste omkostninger og heller omkostninger. Når en elforsyningsvirksomhed indgår langtidskontrakter om elforsyning, bør den, også når der er tale om overkapacitet, sørge for dækning af en bety- delig del af sine faste omkostninger. ikke bare delvis Endvidere syntes EDF ikke nødsaget til at give sådanne prisnedslag for at bekæmpe konkurrencen, som for øjeblikket ikke er til stede på det franske elmarked, eller for at opretholde en kundekreds, som virksomheden ellers ville risikere at miste uden den pågældende rabat (7). (27) Endelig syntes favørpriserne til de pågældende papirfa- brikker at give anledning til forskelsbehandling i forhold til andre elforbrugere i en lignende situation. 3. 2. EDF's lån til IRS (28) Da der ikke forelå nærmere oplysninger, var der på baggrund af IRS' vanskelige økonomiske situation tvivl om den kommercielle logik bag EDF's lån. 3. BESKRIVELSE AF DE VIGTIGSTE BEGRUNDELSER FOR PROCEDURENS INDLEDNING (6) I brevet af 4. september 1998 fastholder de franske myndigheder, at EDF havde krævet tilbagebetaling af de pågældende beløb for papir- maskinen og den infrarøde installation, der medfører et merforbrug på 1,2 GWh, og som var sat ud af drift siden udgangen af 1997. Da de franske myndigheder imidlertid i deres brev af 28. juni 1999 erkender, at det pågældende tilskud ikke er blevet tilbagebetalt, har Kommissionen indregnet dette beløb på 230 000 FRF (35 063 EUR) i det samlede beløb. 4. BEMÆRKNINGER FRA DE INTERESSEREDE PARTER (29) Kommissionen modtog efter offentliggørelsen af dens beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens for den pågældende støtte artikel 88, stk. 2, over bemærkninger fra to interesserede parter: en støttemod- tager, Cascades, og EDF. (7) Domstolens dom af 2. februar 1988 i forenede sager 67, 68 og 70/85, Van der Kooy, Sml. 1988, s. 219. 5. 4. 2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 95/21 4. 1. Bemærkninger fra Cascades til udvikling af kommerciel kommunikation og et beløb på 2,5 mio. FRF, som skal tilbagebetales over fem år i forhold til IRS' årsomsætning. (30) (31) (32) (33) Cascades forsikrer udelukkende at være udstyret med gasgenereret infrarød teknologi fra selskabet Solaronics og ikke at være i besiddelse af noget elgenereret infra- rødt udstyr. EDF har således ikke haft indflydelse på valget. Derimod har EDF ydet et tilskud på 250 000 FRF til udvikling af en ny membranteknologi til genbrug af spildevand fra papirbelægningerne. Den pågældende rabat skulle således ikke være spredt over tre år. Endvi- dere skulle elforbruget svare til motoren i anlæggets pumpesystem, som i henhold til Cascades ikke ville kunne drives foruden, hvorfor der under ingen omstæn- digheder ville være tale om at skade eller forskelsbe- handle enten en anden udstyrsleverandør eller en leve- randør af en anden energikilde. (35) (36) 4. 2. Bemærkninger fra EDF indeholder kontrakten med EDF mener ikke, at hverken rabatten til papirfabrikkerne eller statsstøtte- IRS elementer, og at Kommissionens fortolkning af artikel 87 og 88 i nærværende tilfælde kan have en diskrimine- rende virkning over for offentlige elforsyningsvirksom- heder i forhold til private elselskaber ved at fratage de offentlige virksomheder den kommercielle frihed, som enhver virksomhed nyder med hjemmel i traktaten. dækker samtlige virksomhedens EDF fastholder først og fremmest, at de pågældende rabatter variable omkostninger og en del af de faste. I henhold til en konsulentvirksomheden af undersøgelse Hagler-Bailly dækker EDF's priser for papirfabrikkernes merforbrug i forbindelse med det nye udstyr samtlige variable omkostninger og gennemsnitligt 57 % af de faste omkostninger. foretaget gennemsnitsprisen for For at måle rabattens faktiske virkning for konkurrencen og samhandelen inden for Fællesskabet mener EDF endvidere, at det er nødvendigt at beregne rabatten i en papirfabriks forhold til samlede forbrug på anlægget. I henhold til EDF udgør rabatten i forhold til det samlede forbrug på anlægget (i 1996) for Condats, Lanceys og Sibilles vedkommende henholdsvis 0,8 %, 3,4 % og 1,3 %. I betragtning af, at elomkostningernes samlede andel af papirets kostpris varierer mellem 5 og 10 % alt efter papirkvaliteten, vil den »fordel«, som følger af den pågældende rabat udtrykt i andel af elomkostningerne i henhold til EDF beløbe sig til mellem 0,04 og 0,08 % for Condat, mellem 0,17 og 0,34 % for Lancey og mellem 0,065 og 0,13 % for Sibille. (34) EDF forsikrer dernæst, at den aftale, der i 1996 blev indgået med IRS, ikke blot udgør et almindeligt lån, men at det drejer sig om et partnerskab sui generis. I henhold til aftalen har IRS forpligtet sig til navnlig at udvikle elgeneret infrarød teknik. Til gengæld har EDF stillet et beløb på 500 000 FRF til rådighed for IRS som bidrag I henhold til aftalen skal IRS årligt tilbagebetale EDF 4 % af omsætningen fra salg af udstyr, der virker ved elgene- IRS har imidlertid afbrudt sine reret infrarød teknik. sædvanlige aktiviteter og har ikke overholdt denne forpligtelse. På anmodning fra EDF har Handelsretten i Paris den 11. februar 1999 afsagt en foreløbig kendelse over for IRS. IRS har en frist på tre måneder til at afvikle sin depositum på indbetale 870 769,39 FRF. I modsat fald forfalder hele gælden øjeblikkeligt. gæld ved at et Endelig har EDF gjort gældende, at Kommissionen fortolker traktatens artikel 87 og 88 på en måde, der begrænser kommercielle frihed i forhold til private elselskaber. Hvis EDF havde været en privat virksomhed, ville den påtalte markedsad- færd være helt og holdent tilladt. elvirksomheders offentlige 5. KOMMENTARER FRA FRANKRIG (37) De franske myndigheder har to breve svaret på Kommissionens beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Nedenfor følger et resumé af hvert af disse breve, nemlig a) brevet af 4. september 1998 og b) brevet af 29. juni 1999. i 5. 1. Brevet af 4. september 1998 (38) I deres svar af 4. september 1998 vedrørende procedu- rens indledning bemærker de franske myndigheder, at de af proceduren omfattede rabatter til virksomhederne i papirindustrien ikke er omfattet af begrebet statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, af følgende årsager: (39) Den kommercielle strategi, som proceduren omhandler, er et valg, som virksomheden i henhold til de franske myndigheder træffer på egen hånd, og som ikke er dikteret af nogen foranstaltning, beslutning eller tiltag fra de offentlige franske myndigheders side. Det forhold, at den franske stat ejer 100 % af EDF's kapital, er ikke tilstrækkeligt til i sig selv at give staten ansvaret for kommercielle tiltag af begrænset omfang som den her omhandlede. (40) De franske myndigheder mener, at EDF, som enhver anden elvirksomhed, offentlig eller privat, har en legitim kommerciel interesse i at fremme udviklingen af tekno- logi og udstyr, der kan fremme efterspørgslen efter el og for virksomhedens skabe nye afsætningsmuligheder produktion. Rabatten på merforbruget kan ikke betragtes som en favørpris. I henhold til de franske myndigheder er rabatten udtryk for en udbredt og legitim kommerciel praksis, der er baseret på objektive og ikke-diskriminerende kriterier. L 95/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 2001 (41) i Endelig gør de franske myndigheder opmærksom på, at priserne for det samlede forbrug på de pågældende indu- strianlæg beregnes med henblik på at dække samtlige de forbindelse med omkostninger pågældende kontrakter, hvilket tilfældet. Kom- faktisk også er missionen begrænser sig imidlertid til at beregne rabat- tens virkning udelukkende på merforbruget. I henhold til de franske myndigheder synes denne fremgangsmåde ikke at være i overensstemmelse med princippet om en beslutningstagers adfærd under markedsøkonomiske vilkår. De mener, at Kommissionen ikke vil kunne påvise, at en beslutningstager under markedsøkono- miske vilkår, i en stilling som EDF's, sikrer sig rentabi- litet i samtlige sider af et givent forretningsforhold til en industriforbruger. For så vidt angår prisen på merfor- bruget fastholder de franske myndigheder under alle omstændigheder, at rabatterne beregnes således, at der fastsættes en pris, samtlige som dækker variable omkostninger, men også 50 % af de faste omkostninger. ikke blot (42) Endvidere anfører de franske myndigheder, at selv om løber den pågældende kommercielle praksis normalt over seks år, vil de positive virkninger for elforbruget strække langt videre end tilskyndelsesperioden, faktisk gennem hele udstyrets levetid, hvilket vil sige 12 til 15 år. Det følger heraf, at det yderligere elforbrug og den indtjening, der således genereres, kan beregnes over en betydeligt længere periode end rabatperioden. (43) Med hensyn til overkapaciteten forsikrer de franske myndigheder, at EDF har en overkapacitet af energi fra atomkraft. De hævder endvidere, at det fremgår af NERA-undersøgelsen, at EDF ikke bevidst har frempro- vokeret denne overkapacitet, og at virksomhedens salgs- politik over for kunder, der kan aftage denne overkapa- citet, er udformet så priserne dækker samtlige variable omkostninger og en betydelig del af de faste omkost- ninger. (44) De understreger i øvrigt, at rabatten ikke ydes på diskri- minerende vis. De franske myndigheder erindrer i denne henseende om, at de prisbetingelser, der gælder for […], er afstedkommet af ganske anderledes forhold og navnlig skyldes de pågældende industriers elintensive aktiviteter med en elandel på over 50 %. Da energian- delen i de samlede omkostninger til fremstilling af papir kun tegner sig for mellem 5 og 10 %, er papirindustrien således ikke særlig elintensiv. (46) (47) (48) (49) Endelig afslutter de franske myndigheder deres brev med at forklare, at EDF under kontraktforhandlingerne med IRS i 1996 derimod kunne have forventninger om et større elforbrug som følge af udbredelsen af infrarød teknologi i mange industrier, hvor virksomheden IRS var aktiv. IRS' salg af elektrisk udstyr med infrarød teknik i løbet af 1996 og 1997 beløb sig til 18 mio. FRF. I henhold til de franske myndigheder skulle dette stille yderligere indtægter i udsigt. i fransk industri i 1996 til 300 MW. I henhold til de franske myndigheder anslår EDF den samlede kraft til elektrisk udstyr med infrarød teknik installeret I henhold til EDF er det årlige elforbrug, der genereres af dette udstyr, større end 720 GWh, svarende til en årlig indtægt på 200 mio. FRF. I papirindustrien alene gene- rerer infrarød teknologi et I betragtning af den maskinpark, der endnu ikke er udstyret med teknologien, anslår EDF, at der er et afsæt- ningspotentiale for elektrisk infrarød stråling på 125 GWh, svarende til et anslået årligt indtægtspotentiale på 30 mio. FRF. forbrug på 120 GWh. 5. 2. Brevet af 29. juni 1999 Kommissionen anmodede ved brev af 4. juni 1999 de franske myndigheder om at svare på de endnu ubesva- rede spørgsmål indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren samt at svare på en række spørgsmål foran- lediget af tredjemands bemærkninger. Som svar på denne sidste anmodning har de franske myndigheder vedrørende tilvejebragt udregningerne dækningen af de faste omkostninger i forbindelse med merforbruget som følge af opførelsen af elektriske tørre- anlæg, der virker med infrarød teknologi. I henhold til de franske myndigheder er udregningerne foretaget og valideret af det uafhængige konsulentfirma Hagler-Bailly. Udregningerne viser, at for det merforbrug, der genereres af de infrarøde installationer, dækker de pågældende salgsbetingelser samtlige variable omkostninger og i gennemsnit 57 % af de faste omkostninger. (50) De understreger i denne henseende, at kommercielle tilskud til nye former for forbrug ikke kommer til udtryk i lavere priser, men det større salg muliggør en bedre dækning af de faste omkostninger i forbindelse med EDF's produktionsanlæg, hvilket direkte kommer samt- lige kunder til gode. (45) De franske myndigheder mener, at Kommissionen over- vurderer rabattens virkning for EDF's industrikunders konkurrencemæssige stilling. De franske myndigheder mener, at virkningen for papirfabrikkernes gennemsnits- pris er minimal. De franske myndigheder understreger ligeledes, at det ikke kan underbygges, at EDF's salgs- praksis med kommercielle tilskud skulle have »drejet« markedet bort fra en naturlig anvendelse af gas, idet det elektriske udstyr er mere fordelagtigt. (51) Med hensyn til sammenligningen mellem de i sagen omhandlede prisbetingelser og […] og […] prisbetin- gelser anfører de franske myndigheder, at de to situati- oner faktisk ikke kan sammenlignes. I den […] industri og […] udgør elandelen i produktionsomkostningerne for de færdige produkter mere end 50 %, men i papirin- dustrien mindre end 50 %. I henhold til en statistisk undersøgelse fra VDEW foretaget på grundlag af oplys- ninger fra det tyske Statistisches Bundesamt, DIW og 5. 4. 2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 95/23 Unipede, udgør elandelen i produktionsomkostningerne til papir 2,4 %. En undersøgelse i forbindelse med 1997- rapporten fra SESSI (Service des statistiques industrielles du ministere de l'economie) viser ligeledes, at den tilsva- rende andel beløber sig til 4,3 %. De faktiske satser, der udtrykker elintensiviteten for fremstilling af papir, er således ti gange lavere end de tal, som klagere fremfører i nærværende sag. (52) Med hensyn til det faktiske merforbrug i tilknytning til tørremaskinernes funktion forklarer de franske myndig- heder, at dette ikke er blevet særskilt kvantificeret. Rabatterne er således beregnet og ydet i forhold til det af udstyret genererede merforbrug som forudset i de dertil knyttede aftaler. (53) De franske myndigheder bekræfter endvidere i deres brev, at virksomheden Sibille ikke har tilbagebetalt det yderligere kommercielle tilskud på 230 000 FRF. (54) Med hensyn til til lånet IRS fastholder de franske myndigheder, at aftalen af 29. marts 1996 indgået mellem EDF og IRS faktisk er en tjenesteydelsekontrakt og ikke en låneaftale. De anfører, at IRS på tidspunktet for kontraktens undertegnelse faktisk var den eneste producent, der kunne fremstille et innoverende elektrisk udstyr til I overensstemmelse med EDF's markedsføringsstrategi blev IRS derfor valgt, fordi virksomheden sandsynligvis ville kunne præstere de tjenester og den service, som EDF forventede på markedssegmentet for elektrisk infrarød tørring. infrarød tørring. (55) (56) For så vidt angår Condat, en af støttemodtagerne, forsikrer de franske myndigheder, at virksomheden kun har opført tre elektriske infrarøde anlæg, og at det fjerde, som på et tidspunkt var planlagt, aldrig er blevet opført, idet virksomheden i sidste ende valgte et anlæg til infrarød stråling, der virker ved gas. forskellen Endelig forklarer de franske myndigheder mellem Kommissionens beregninger og EDF's bereg- ninger med det forhold, at NERA-undersøgelsen langt overvurderer de variable omkostninger for en ener- gienhed på EDF's nukleare produktionsanlæg. På de franske atomkraftanlæg udgør drifts- og vedligeholdel- sesomkostningerne, som i næsten samtlige andre lande, faste omkostninger. Det følger heraf, at variable omkost- ninger forbindelse med atomkraft hovedsageligt udgøres af omkostninger til brændstof, som i samme rapport fra OECD for Frankrigs vedkommende anslås til mellem 0,83 og 0,92 USD-c/kWh pr. 1. juli 1991, svarende til ca. 5 til 6 FRF-c/kWh midt i 1990'erne. i (57) I henhold til de franske myndigheder er denne forskel mellem de variable omkostninger i NERA-undersøgelsen […] og de faktiske variable omkostninger på de franske atomkraftværker i OECD-rapporten fra 1992 […] tilstrækkelig til at påvise, at de kortsigtede som anslået fortløbende forsyning i for marginale omkostninger betragtning af den franske produktionsstruktur faktisk beløber sig til […]. 6. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN 6. 1. Favørpriser for visse papirfabrikker 6. 1. 1. De minimis-reglen (58) De franske myndigheder har gjort gældende, at de rabatter, der i henholdsvis 1992 og 1993 blev ydet til Cascades og Gromelle, er omfattet af de minimis-reglen. indledningsvis (59) Det skal i denne henseende præciseres, at den beløbstær- skel, der finder anvendelse på nærværende sag, er den i Fællesskabets rammebestem- tærskel, der er fastsat melser for statsstøtte til små og mellemstore virksom- følgende benævnt heder »rammebestemmelserne«), dvs. 50 000 ECU, de eneste regler, som Frankrig kunne påberåbe sig i 1992 og 1993. fra 1992 (8) (i det (SMV) (60) (61) at på op endvidere, »engangsstøtte I rammebestemmelserne er det anført, at i henhold til de minimis-reglen, »kan støtte under et bestemt beløb, antages ikke at falde ind under artikel 92, stk. 1«. Det hedder til 50 000 ECU til en given udgiftskategori således ikke længere skal anmeldes i henhold til artikel 93, stk. 3. Det samme gælder støtteordninger, hvorved den støtte, en til en given udgiftstype, virksomhed kan få udbetalt begrænses til 50 000 ECU over en treårig periode. Det er dog en forudsætning, at der til den pågældende støtte eller støtteordning er knyttet den udtrykkelige betingelse, at yderligere støtte til samme virksomhed for samme udgiftstype fra andre ordninger ikke bringer den samlede støtte til virksomheden op over 50 000 ECU«. Værdien af Cascades' rabat på tidspunktet for ydelsen i april 1992, beløb sig til 250 000 FRF (36 000 ECU), og Gromelles i marts 1993 beløb sig til 130 000 FRF (18 700 ECU). De franske myndigheder har bekræftet, at papirfabrikkerne Cascades og Gromelle ikke under henvisning til de minimis-reglen har modtaget anden støtte, hvorfor tærsklen faktisk er blevet overholdt. Når der ses bort fra rabatternes eventuelle karakter af støtte, overskrider de ikke den gældende tærskel i forbindelse med de minimis-reglen. Artikel 87, stk. 1, finder således ikke anvendelse. 6. 1. 2. Statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (62) Spørgsmålet er, om rabatterne til Condat, Lancey og Sibille udgør favørpriser, som er omfattet af forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. (8) EFT C 213 af 19. 8. 1992, s. 2. L 95/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 2001 (63) I henhold til denne artikel er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksom- heder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmar- kedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. (64) En favørpris er derfor omfattet af forbuddet i EF-trakta- tens artikel 87, stk. 1, når følgende elementer er til stede: 1) Den ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler. 2) Den begunstiger visse virksomheder og/eller visse produktioner. 3) Den fordrejer konkurrence mellem de begunstigede virksomheder og/eller lignende produktioner, og de pågældende produkter er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. (68) (69) (70) 6. 1. 2. 1. Y d e s a f s t a t e n e l l e r v e d h j æ l p a f s t a t s - m i d l e r (65) For så vidt angår det første punkt, nemlig om støtten ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler, ejer den franske stat 100 % af EDF's kapital. Elpriserne fastsættes af EDF efter godkendelse af finansministeren. Selv om virksomheden har en vis forhandlingsmargen i sin rabat- politik, kan det imidlertid konkluderes, at det er staten, der via EDF i sidste ende øver en afgørende indflydelse på, hvor meget de pågældende papirfabrikker skal begunstiges. (66) De franske myndigheder påstår, at de kommercielle tilskud er af »begrænset omfang« (9), hvilket må afvises. De franske myndigheder har selv bekræftet, at tilskud- dene er led i »en salgspolitik, som sigter på at tilskynde industriforbrugerne til at udvikle og anvende teknologi, der sikrer en innoverende, rentabel og rationel anven- delse af el« (10). Når de pågældende kommercielle tilskud således indgår i en »salgspolitik«, kan de næppe betragtes som værende af »begrænset omfang«. (67) Da favørprisen ydes af EDF, og således indirekte af den franske stat, til visse papirfabrikker, udgør den en statslig foranstaltning og opfylder således det første kriterium i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. 6. 1. 2. 2. B e g u n s t i g e r v i s s e p a p i r f a b r i k k e r For så vidt angår det andet punkt, nemlig om støtten begunstiger visse virksomheder eller produktioner, fører eksistensen af en favørpris på el for visse papirfabrikker til en fordel for disse virksomheder. I dette tilfælde består fordelen for de pågældende papirfabrikker i følgende rabatter: Condat: faktiske 16,6 FRF-c/kWh (2,5 EUR-c/kWh) eller 22,6 mio. FRF (3,45 mio. EUR), Lancy 15,1 FRF-c/kWh (2,3 EUR- c/kWh) eller 2,87 mio. FRF (0,44 mio. EUR) og Sibille 19,6 FRF-c/kWh (3,0 EUR-c/kWh) eller 2,72 mio. FRF (0,41 mio. EUR). Samlet beløber fordelene i form af rabatter sig til 28,2 mio. FRF (4,3 mio. EUR). gennemsnitspriser og En privat eller offentlig virksomhed kan i princippet i sin prispolitik praktisere forskellige priser alt efter de solgte varers anvendelse. Sådanne forskelle bør imidlertid være kommercielt berettigede, dvs. dække marginalomkost- ningen og en del af de faste omkostninger. Ifølge estimater fra eksperter, som Kommissionen har pålagt at analysere EDF's overkapacitet og prissystem (11), skulle EDF's marginalomkostning ved fremstilling af en yderligere enhed el fra atomkraft være ca. […], hvor- imod den fra fossilt brændstof (kul og olie) skulle ligge mellem […]. I forbindelse med langfristede elforsynings- kontrakter bør et elselskab, selv når det har overkapa- citet, sørge for dækning af en betydelig del af de faste omkostninger. Dette medfører en salgspris over for industrielle storforbrugere på gennemsnitlig ca. […]. Denne pris synes i øvrigt at svare til den pris, som EDF fakturerer sine største kunder efter de gældende priser. (71) Med henvisning til OECD-rapporten fra 1992, som anslår EDF's variable omkostninger i forbindelse med atomkraft til 5-6 FRF-c/kWh (1 EUR-c/kWh), har de franske myndigheder imidlertid påvist, at NERA-under- søgelsen overvurderede den variable omkostning i forbindelse med fremstilling af en enhed på EDF's atom- kraftværker. På grundlag af denne oplysning bekræfter de franske myndigheder, at den kortfristede marginale omkostning for sig til […]. forsyning beløber fortløbende (72) Med udgangspunkt i en kortfristet marginal omkostning på […] har de franske myndigheder beregnet, at EDF's pris for merforbruget dækker virksomhedens variable omkostninger og mindst 35 % og i gennemsnit 57 % af virksomhedens faste omkostninger. Den gennemsnitlige dækningsgrad for de faste omkostninger er for Condat 50 %, for Lancey 66 % og for Sibille 62 %. (9) De franske myndigheders brev af 4. september 1998, s. 3. (10) Se fodnote 9. (11) Undersøgelse IV/96/1178/ETD/01 »Tariffs and costs consequences fra NERA (National Economic Research of the EDF monopoly« Associates), februar 1997. 5. 4. 2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 95/25 lovbestemt monopol, (73) De franske myndigheder forsikrer, at EDF har overkapa- citet for så vidt angår energi fra atomkraft (12). Det skal i denne henseende erindres, at denne overkapacitet er fremkommet under et før den igangværende liberalisering af elmarkedet. Kommissio- nens analyse fokuserer derfor på de nærmere omstæn- digheder i denne sag. Nærværende beslutning foregriber således som Kommissionen under åbne markedsvilkår ville kunne drage efter en undersøgelse af de problemer, som EDF tidligere har måttet foranledige som følge af overkapaci- teten. ingen måde konklusioner, på de (74) Kommerciel logik siger, at en beslutningstager i en situa- tion med overkapacitet under markedsvilkår helt natur- ligt vil søge at maksimere sit udbytte i forbindelse med salg af yderligere mængder af varerne uden at dække samtlige de omkostninger, der er forbundet med frem- stillingen af denne yderligere mængde. Hvis ikke ville de pågældende mængder, som er fremstillet og ikke kan oplagres, forblive usolgte. Det fremgår endvidere ikke af sagen, at EDF ville kunne have fået en bedre pris andre steder. Alternativet ville derimod være, at de pågældende papirfabrikker lod opføre gasdrevne tørreanlæg. På dette grundlag bør det anses for en acceptabel kommerciel adfærd, når der for merforbrug som følge af valg af en yderligere eldrevet tørremaskine kan opnås en pris, der dækker de variable omkostninger og mindst 35 % og i gennemsnit 57 % af de faste omkostninger. (79) (80) uforenelig med fællesmarkedet påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. i det omfang, den Som påvist i betragtning 58 til 77 vedrørende favørpri- serne er det lån, som EDF har ydet IRS, kun omfattet af forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvis det begunstiger visse virksomheder, og hvis en sådan fordel ikke har en kommerciel berettigelse, forudsat at de øvrige kriterier er opfyldt. Kommissionen erindrer om, at det i henhold til det markedsøkonomiske investorprincip, som der redegøres for i meddelelsen fra Kommissionen til medlemsstaterne om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 og af artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (13) (i det følgende benævnt »meddelelsen«), »kun er, når ydelsen angår projekter, hvor Kommissionen finder, at der ikke forelå objektive grunde eller grund til i god tro med rimelighed at forvente en passende forrentning i en tilsvarende privat virksomhed på tidspunktet for beslut- ningen om investering/finansiering, at ydelsen kan behandles som statsstøtte« (betragtning 28). (81) For så vidt angår EDF's beslutning fra 1996 om at investere i IRS, kan forrentningen beregnes på to måder: (75) De særlige omstændigheder i nærværende sag medfører således, at de favørpriser, som EDF har tilbudt Condat, Lancey og Sibille må anses for kommercielt berettigede. (82) 6. 1. 2. 3. F o r d r e j e r k o n k u r r e n c e v i l k å r e n e o g p å - s a m h a n d e l e n m e l l e m m e d l e m s - v i r k e r s t a t e r n e (76) Da en foranstaltning kun anses som statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvis de tre kriterier er opfyldt, og da det andet kriterium, nemlig om støtten begunstiger visse virksomheder, ikke er opfyldt, tjener det ikke noget formål at undersøge det tredje kriterium. (77) Det kan konkluderes, at de favørpriser på el, som EDF har praktiseret over for papirfabrikkerne Condat, Lancey og Sibille, ikke udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. 6. 2. EDF's lån til IRS (78) Kommissionen har i lyset af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, undersøgt EDF's lån til IRS. I henhold til denne artikel er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af stats- midler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, Først og fremmest kommer den til udtryk i tilbagebeta- lingen af investeringen i form af 4 % af IRS' omsætning fra salg af udstyr, der virker ved elgenereret infrarød teknik. I henhold til EDF beløb denne omsætning sig i 1996 til 18 mio. FRF. Da IRS kom i økonomiske tidspunkt, hvor investe- vanskeligheder netop på det ringsbeslutningen blev truffet, ville kun en meget høj forrentning kunne have tiltrukket en privat investor. Kommissionen anvender i overensstemmelse med sin sædvanlige praksis en rentesats på 12 % for projekter med høj risiko. Nutidsværdien af 4 % af 18 mio. FRF i løbet af fem år — omsætningen er korrigeret for inflati- onen i Frankrig i 1996, dvs. 2 % — beløber sig til 3 012 024 FRF. (83) (84) Endvidere mener EDF, at udviklingen af eldrevet infrarød teknologi og den industrielle anvendelse alene i papirin- dustrien ville kunne medføre et forbrug på 125 GWh, svarende til en mulig årlig indtægt, der anslås til 30 mio. FRF. Idet EDF, da virksomheden traf sin beslutning om at investere i IRS, forventede ikke blot at genvinde det investerede beløb til en rente på 12 %, men også forven- tede at kunne indføre infrarød teknologi i papirindu- strien, hvilket ville betyde en mulig årlig indtægt på 30 mio. FRF, kan det antages, at virksomheden har handlet som en privat investor, og at lånet således ikke kan betragtes som statsstøtte. (12) Se betragtning 43. (13) EFT C 307 af 13. 11. 1993, s. 3. L 95/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 4. 2001 (85) Med hensyn til den faktiske forrentning hedder det i meddelelsen, at »der ikke er tale om, at Kommissionen efterfølgende vil fastslå, at ydelsen af offentlige midler udgjorde statsstøtte ene og alene af den grund, at den opnåede forrentning ikke var tilstrækkelig« (betragtning 28). (86) Det forhold, at IRS afbrød sine sædvanlige aktiviteter og ikke overholdt sine forpligtelser, ændrer således ikke noget ved investeringens karakter på tidspunktet for fremgår af de tilgængelige beslutningen i 1996. Det oplysninger, at der i 1996, hvor EDF tildelte det omtalte lån, ikke forelå oplysninger, som kunne have sat en velinformeret analytiker i stand til at forudse, at IRS måske ville afbryde sine aktiviteter, således at forventnin- gerne ikke ville blive indfriet. (87) Som en privat investor, der søger at beskytte sin investe- ring, har EDF indledt et søgsmål over for IRS, hvorefter Handelsretten i Paris den 11. februar 1999 har afsagt en foreløbig kendelse over for IRS. IRS fik tre måneder til at indbetale et depositum på afvikle sin gæld ved at 870 769,39 FRF. fald ville gælden forfalde øjeblikkeligt. I modsat (88) Det kan konkluderes, at EDF's lån til IRS ikke udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. 2) favørpriserne på el over for papirfabrikkerne Condat, Lancey og Sibille var kommercielt berettigede på grund af EDF's overkapacitet af energi fra atomkraft og det forhold, at EDF for det pågældende merfor- brug dækker sine variable omkostninger og gennem- snitligt 57 % af sine faste omkostninger, og 3) EDF's lån til IRS på tidspunktet for EDF's investe- ringsbeslutning var kommercielt berettiget, konstaterer Kommissionen, at hverken favørpriserne på el over for papirfabrikkerne Cascades, Gromelle, Condat, Lancey og Sibille eller lånet til IRS udgør støtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1 — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 De favørpriser på el, som EDF, og dermed indirekte Frankrig, har praktiseret over for papirfabrikkerne Condat, Cascades, Lancey, Gromelle og Sibille, og det lån, som EDF har ydet til IRS, 32,2 mio. FRF (4,9 mio. EUR) udgør ikke støtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. nutidsværdi samlet på en til Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik. Artikel 2 7. KONKLUSIONER (89) I lyset af ovenstående og navnlig i betragtning af, at: Udfærdiget i Bruxelles, den 11. april 2000. 1) favørpriserne på for papirfabrikkerne Cascades og Gromelle er omfattet af de minimis- reglen el over På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen


title: Proposta di regolamento del Consiglio che modifica il regolamento n. 2505/96 recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari comunitari autonomi per taluni prodotti agricoli e industriali

eurovoc_concepts:
agricultural product
chemical product
industrial product
tariff quota

formats: html pdf

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE Bruxelles, 11. 04. 2000 COM(2000) 201 definitivo Proposta di REGOLAMENTO DEL CONSIGLIO che modifica il regolamento n. 2505/96 recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari comunitari autonomi per taluni prodotti agricoli e industriali (presentata dalla Commissione) RELAZIONE 1. 2. A seguito di richieste formulate da vari Stati membri, i servizi della Commissione in collaborazione con gli esperti governativi sono stati portati ad esaminare, taluni prodotti tariffari per interessati, industriali. l’opportunità di aprire dei contingenti Questo esame, effettuato nella riunione del gruppo “Economia tariffaria”, ha permesso di constatare che una soluzione che preveda l’apertura dei contingenti tariffari per i prodotti di cui alla presente proposta di regolamento, potrebbe essere accolta dagli Stati membri, senza, peraltro, compromettere l’equilibrio dei mercati di tali prodotti. La proposta di regolamento di cui in allegato si propone tale obiettivo. 2 Proposta di REGOLAMENTO DEL CONSIGLIO che modifica il regolamento n. 2505/96 recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari comunitari autonomi per taluni prodotti agricoli e industriali IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 26, vista la proposta della Commissione1, considerando quanto segue: (1) (2) Con il regolamento (CE) n. 2505/962 il Consiglio ha aperto dei contingenti tariffari comunitari per taluni prodotti agricoli e industriali; è opportuno provvedere a soddisfare il fabbisogno della Comunità per i prodotti in questione alle condizioni più favorevoli; che occorre pertanto aprire contingenti tariffari comunitari a dazio nullo per volumi adeguati, senza perturbare i mercati di tali prodotti. Vista l'importanza economica del suddetto regolamento per l'industria europea e l'obbligo che esso sia applicato il 1° luglio 2000, è necessario invocare l'urgenza di cui al paragrafo I, punto 3 del protocollo allegato al trattato di Amsterdam sul ruolo dei Parlamenti nazionali nell'Unione europea. (3) É opportuno pertanto modificare il regolamento (CE) n. 2505/96. HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per il periodo contingentale che va dal 1° gennaio al 31 dicembre 2000 l’allegato I del regolamento (CE) n. 2505/96 è modificato come segue: – il volume contingentale del contingente tariffario il cui numero d’ordine è 09. 2950 passa a 5. 000 t. La tabella dell’allegato I del regolamento (CE) n. 2505/96 è modificata dalla tabella contenuta nell’allegato del presente regolamento. Articolo 2 1 2 GU L GU L 345 del 31. 12. 1996, pag. 1. Regolamento modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2745/1999 (GU L 331 del 23. 12. 1999, pag. 17). 3 Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso si applica a decorrere dal 1° luglio 2000. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il Per il Consiglio Il Presidente 4 Numero d'ordine Codice NC Sub- divisione Taric 09. 2986 ex 3824 90 95 74 09. 2987 ex 3905 91 00 09. 2988 ex 4823 90 50 ex 4823 90 90 93 30 13 ALLEGATO Designazione delle merci Miscuglio di ammine terziarie, contenente, in peso: - 60% o più di dodecildimetilammina - 20% o più di dimetil(tetradecil)ammina - 0,5% o più di esadecildimetilammina Copolimero di etilene e di alcole vinilico (EVOH) del per tipo utilizzato Carta la fabbricazione di condensatori elettrolitici (carta per condensatori), prodotta a partire da materiali diversi dallo sparto, contenente 5 mg/kg o meno di solfato e 1 mg/kg o meno di cloruro, con spessore di 25 µm o più ma non superiore a 80 µm e larghezza non superiore a 800 mm Volume del contingente Dazio contingentale (in %) Periodo contingentale 4. 000 t 1. 000 t 705 t 0 0 0 1. 7. - 31. 12. 2000 1. 7. - 31. 12. 2000 1. 7. - 31. 12. 2000 5 SCHEDA FINANZIARIA 1. DENOMINAZIONE DELL'AZIONE Proposta di regolamento (CE) del Consiglio che modifica il regolamento (CE) n. 2505/96 recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari comunitari autonomi per taluni prodotti agricoli e industriali. 2. LINEA/E DI BILANCIO INTERESSATA/E Cap. 12, Art. 120 (1210 + 1060) 3. BASE GIURIDICA Art. 26 del trattato 4. 4. 1 5. 5. 1 DESCRIZIONE DELL'AZIONE Obiettivo generale dell'azione Garantire e soddisfare, alle condizioni più favorevoli, il fabbisogno dell’industria di trasformazione comunitaria. INCIDENZA FINANZIARIA Metodo di calcolo del costo totale dell'azione (nesso fra costi unitari e costo totale) Designazion e dei prodotti Variazione del volume contingentale (unità/t) Variazione del prezzo valutato /unità) € ( Variazione del dazio normale (in %) (TDC: 2000) Variazione del dazio contingentale (in %) Variazione prevista delle perdite di entrate rispetto al periodo contingentale precedente € ) (in Miscuglio 09. 2986 Copolime ro 09. 2987 Carta 09. 2988 + 4. 000 t 0 0 (volume iniziale: (prezzo iniziale: (dazio iniziale: 0 t) + 1. 000 t 1. 470) 0 6,5) 0 (volume iniziale: (prezzo iniziale: (dazio iniziale: 0 t) + 705 t 5. 378) 0 8,9) 0 (volume iniziale: (prezzo iniziale: (dazio iniziale: 0 t) 6. 153) 4,6 (dazio medio) 0 0 0 + 382. 200 + 478. 642 + 199. 541 Totale delle perdite di entrate rispetto al periodo contingentale precedente: + 1. 060. 383 €. 6 6. DISPOSIZIONI ANTIFRODE PREVISTE Talune disposizioni relative alla gestione dei contingenti necessarie misure di prevenzione e di protezione contro le frodi e le irregolarità. tariffari prevedono le 7


title: WRITTEN QUESTION E-1134/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission. White Paper on Food Safety and the European Food Authority.

eurovoc_concepts:
food safety
scientific committee (EU)
transparency in decision-making

text: C 46 E/134 Official Journal of the European Communities EN 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/153) WRITTEN QUESTION E-1134/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission (11 April 2000) Subject: White Paper on Food Safety and the European Food Authority The White Paper on Food Safety (COM(1999) 719 final) was published in January 2000. Chapter 4 is concerned with establishing a European Food Authority (EFA). Chapter 5 considers legislation on food safety. The Commission wants the process leading to recommendations etc. to be as open as possible. Will the Commission publish the reports of the scientific committees from now on? If not, why not, and is this attitude not a violation of the Commission(cid:146)s intention to be (cid:145)as open as possible(cid:146)? Joint answer to Written Questions E-1125/00, E-1133/00 and E-1134/00 given by Mr Byrne on behalf of the Commission (21 June 2000) The Honourable Member has raised a series of questions in response to the Commission(cid:146)s proposal to establish a European food authority (EFA) as set out in the white paper on food safety. As part of the consultation process, the Commission invited comments on the EFA proposal with a deadline for comments of 30 April 2000. The Commission is currently evaluating these comments in preparation for the legislative proposal announced in the white paper. The white paper emphasises the importance of networking with Member States and the need to work in close collaboration with their national agencies. It also stresses the important role that the EFA will have in gathering and analysing information that would allow it to take a pro-active approach to the identification of emerging hazards and, where possible, the avoidance of crisis. Scientific co-operation is the common used term for the procedure established under Council Directive 93/5/EEC of 25 February 1993 on assistance to the Commission and cooperation by the Member States in the scientific examination of questions relating to food (1). It is one of a number of networks that have been established under Community legislation to gather information or to provide assistance to the Commission on matters related to food safety. The Commission is reflecting on the future organisation and resourcing of these networks in the EFA context to ensure their optimum efficiency. The Commission has attached great importance to the independence of the scientific committees and their members. Article 6(1) of Commission Decision 97/579/EC of 23 July 1997 setting up scientific committees in the field of consumer health and food safety (2) stipulates that the members of the committees (cid:145)shall act independently of all external influence(cid:146). In order to ensure such independence, members make three separate declarations of all their interests that could be considered prejudicial to their independence: a declaration of interest as part of the original expression of interest (application) to become a member of a scientific committee; an annual declaration of interest, and a declaration of any particular interest which could be regarded as prejudicial to the expert(cid:146)s independence in respect of an item on the agenda of a meeting of the committee. As the Commission has indicated in its communication (cid:145)Towards a European Research Area(cid:146) (3), the Community(cid:146)s investments in research & development, both public and private, are lagging behind those of its major competitors. The question of setting ceilings on any component of research expenditure does therefore not arise. In any case, the Commission considers that they would not the provisions mentioned above are such that should conflicts of interest arise, 13. 2. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 46 E/135 compromise the objectivity of the committees. In practice the committee decides on a case by case basis on the extent of a member(cid:146)s participation in the work. A member who is not able to act independently is not invited to be rapporteur or chairman and may not seek to influence conclusions. Declarations of interest are recorded. Since November 1997, when the Commission(cid:146)s scientific committees were reorganised under common internal management, the opinions expressed by the committees have been made publicly available on the internet, generally within three working days of the scientific committees issued since that time can be found on the Commission(cid:146)s Europa server: their adoption. All the opinions of http://www. europa. eu. int/comm/dg24/health/sc/index_en. html. (1) OJ L 52, 4. 3. 1993. (2) OJ L 237, 28. 8. 1997. (3) COM(2000) 6 final. (2001/C 46 E/154) WRITTEN QUESTION E-1154/00 by Bart Staes (Verts/ALE) to the Commission (11 April 2000) Subject: White Paper on Food Safety and the European Food Authority The White Paper on Food Safety (COM(1999) 719 final) was published in January 2000. Chapter 4 is concerned with establishing a European Food Authority (EFA). Chapter 5 considers legislation on food safety. The existing procedures for adapting legislation to technical and scientific progress are not always satisfactory (sections 82 and 83). The procedures are often cumbersome, different committees are involved, different modalities apply and official support is limited and fragmented. Better coordination is needed to ensure that food safety issues are adequately tackled. This could be done by having a single regulatory procedure for delegated legislation, a single management procedure for adopting individual decisions and a single emergency procedure for all urgent matters of food safety. With a view to improving coordination of food safety, will the Commission concentrate responsibilities for the management procedure and the emergency procedure in the Health and delegated legislation, Consumer Protection DG? If not, why not? If so, (a) in what way and by what date will the Commission achieve this concentration and (b) in what respect will the recent decision on commitology change the division of powers between the Commission and the Member States? Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (8 June 2000) In October 1999 and March 2000 the Commission undertook a two-stage restructuring of its departments in order to concentrate all responsibilities relating to food safety into a single Directorate-General. As a result, the Directorate General for Health and Consumer Protection is now responsible for all aspects of safety in food production, covering all sectors from the farm to the dinner table. Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (1), also referred to as commitology, modified certain aspects of the procedure for adopting decisions under the delegation of powers. However it did not alter the division of powers between the Commission and the Member States. (1) OJ L 184, 17. 7. 1999


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1113/00 von Lord Inglewood (PPE-DE) an die Kommission. Erweiterte Geltung des britischen Mehrwertsteuergesetzes von 1994.

eurovoc_concepts:
United Kingdom
VAT
application of EU law
competence of the Member States
museum
public institution

text: C 53 E/76 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 20. 2. 2001 (cid:129) Beabsichtigt die Kommission die H(cid:246)he der Beihilfen beispielsweise im Vergleich gegen(cid:252)ber Beihilfen f(cid:252)r K(cid:252)he zu (cid:252)berpr(cid:252)fen? (cid:129) Wenn noch keine Entscheidungen getroffen worden sind, nach welchem Zeitplan sollen gegebenenfalls Entscheidungen getroffen werden? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (22. Mai 2000) Gem(cid:228)(cid:223) der Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 (cid:252)ber die F(cid:246)rderung der Entwicklung des l(cid:228)ndlichen Raums durch den Europ(cid:228)ischen Ausrichtungs- und Garantiefonds f(cid:252)r die Landwirtschaft (EAGFL) (1) kann insbesondere im Rahmen der Umweltma(cid:223)nahmen f(cid:252)r die Landwirtschaft zur F(cid:246)rderung der genetischen Vielfalt eine Finanzhilfe der Gemeinschaft gew(cid:228)hrt werden. Die Mitglied- staaten entscheiden je nach (cid:246)rtlichen Gegebenheiten und den von ihnen gesetzten Priorit(cid:228)ten dar(cid:252)ber, ob sie diese M(cid:246)glichkeit in Anspruch nehmen wollen. Was die F(cid:246)rderh(cid:246)he anbelangt, so bestimmen Mitgliedstaaten, wie es f(cid:252)r Agrarumweltma(cid:223)nahmen generell (cid:252)blich ist, (cid:132)anhand objektiver Kriterien die Notwendigkeit eines Anreizes(cid:147) (Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 1750/1999 der Kommission vom 23. Juli 1999 mit Durchf(cid:252)hrungsvorschriften zur Verordnung Nr. 1257/1999 des Rates (2)). Auf dieser Grundlage haben die finnischen Beh(cid:246)rden unter Angabe der betreffenden Best(cid:228)nde und der in Aussicht genommenen Betr(cid:228)ge verschiedene lokale Tierrassen (Pferde, K(cid:252)he, Schafe usw. ) f(cid:252)r eine F(cid:246)rderung vorgeschlagen. Die Kommission pr(cid:252)ft z. Z. das von Finnland vorgelegte Programm und wird nach dem Verfahren des Artikels 50 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1260/1999 des Rates vom 21. Juni 1999 mit allgemeinen Bestimmungen (cid:252)ber die Strukturfonds (3) so bald wie m(cid:246)glich eine Entscheidung treffen. (1) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999. (2) ABl. L 214 vom 13. 8. 1999. (3) ABl. L 161 vom 26. 6. 1999. (2001/C 53 E/092) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1113/00 von Lord Inglewood (PPE-DE) an die Kommission (11. April 2000) Betrifft: Erweiterte Geltung des britischen Mehrwertsteuergesetzes von 1994 H(cid:228)tte die Europ(cid:228)ische Kommission etwas dagegen einzuwenden, da(cid:223) Paragraph 33 des britischen Mehr- wertsteuergesetzes von 1994 auf staatlich unterhaltene Museen und Galerien angewendet wird, deren Kuratoren von der britischen Regierung ernannt werden? Antwort von Herrn Bolkestein im Namen der Kommission (19. Mai 2000) Mit Paragraph 33 des britischen Mehrwertsteuergesetzes von 1994 wurde eine Erstattungsregelung eingef(cid:252)hrt, derzufolge Mehrwertsteuer-Vorbelastungen, deren R(cid:252)ckforderung im Rahmen des (cid:252)blichen Mehrwertsteuerverfahrens nicht m(cid:246)glich ist, bestimmten Gebietsk(cid:246)rperschaften und Beh(cid:246)rden erstattet werden. Diese Erstattungsregelung stellt eine finanzielle Regelung zwischen verschiedenen (cid:246)ffentlichen Einrichtungen dar, die dem gemeinsamen europ(cid:228)ischen Mehrwertsteuersystem nicht entgegenstehen und als eine Art Subvention betrachtet werden k(cid:246)nnten, die bestimmten Gebietsk(cid:246)rperschaften und Beh(cid:246)rden gew(cid:228)hrt wird. Die Entscheidung, welche dieser Einrichtungen in den Anwendungsbereich des Paragraphen 33 des britischen Mehrwertsteuergesetzes von 1994 aufgenommen werden k(cid:246)nnen, f(cid:228)llt ausschlie(cid:223)lich in den nationalstaatlichen Zust(cid:228)ndigkeitsbereich und mu(cid:223) somit von den britischen Beh(cid:246)rden getroffen werden


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1159/00 van Bart Staes (Verts/ALE) aan de Commissie. Witboek inzake Voedselveiligheid en de Europese Voedselautoriteit.

eurovoc_concepts:
extra-EU trade
food safety
foodstuff
labelling

text: C 72 E/20 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 6. 3. 2001 De toepassing van de communautaire wetgeving valt onder de bevoegdheid van de lidstaten. Deskundigen van de Commissie voeren echter van tijd tot tijd ter plaatse controles uit om na te gaan of de richtlijn op dezelfde wijze wordt uitgevoerd en om te controleren of de bevoegde instanties van de lidstaten toezicht houden op de naleving van de bepalingen die daarin zijn vastgesteld. Goedkeuring van onjuiste routeplannen door de autoriteiten en gebruik van voertuigen die niet voldoen aan Verordening (EG) nr. 411/98 van de Raad van 16 februari 1998 tot vaststelling van aanvullende normen betreffende de bescherming van dieren voor wegvoertuigen die worden gebruikt voor het vervoer van dieren bij reizen van meer dan 8 uur (3), zijn overtredingen die bij controlebezoeken van het Voedsel- en Veterinair Bureau (VVB) van de Commissie zijn vastgesteld. Er zijn al enkele procedures tegen Griekenland ingeleid met betrekking tot de bescherming van dieren tijdens het vervoer en momenteel worden enkele procedures tegen andere lidstaten voorbereid. Intussen heeft de Commissie recentelijk verscheidene bijkomende maatregelen getroffen om de verschil- lende aspecten ten aanzien van de bescherming van dieren tijdens het vervoer te verbeteren. Artikel 13 van Richtlijn 91/628/EEG van de Raad, gewijzigd bij Richtlijn 95/29/EG, bepaalt dat de Commissie bij de Raad een verslag moet indienen, eventueel vergezeld van voorstellen, betreffende de ervaringen van de lidstaten sinds de tenuitvoerlegging van de richtlijn. Het verslag wordt nog v(cid:243)(cid:243)r juni 2000 aan de Raad voorgelegd. Daarin wordt alle beschikbare informatie verwerkt en met name de door het geachte parlementslid genoemde bevindingen van de VVB-controlebezoeken. De Commissie zal voor- stellen indienen om de huidige wetgeving te wijzigen met het oog op een betere rechtshandhaving in het licht van de conclusies van het bovengenoemde verslag. (1) PB L 340 van 11. 12. 1991. (2) PB L 148 van 30. 6. 1995. (3) PB L 52 van 21. 2. 1998. (2001/C 72 E/023) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1159/00 van Bart Staes (Verts/ALE) aan de Commissie (11 april 2000) Betreft: Witboek inzake Voedselveiligheid en de Europese Voedselautoriteit In januari 2000 verscheen het Witboek inzake voedselveiligheid (COM(1999) 719). Hoofdstuk 4 behandelt de oprichting van een Europese Voedselautoriteit (EVA). Hoofdstuk 5 gaat in op de wetgeving inzake voedselveiligheid. Etikettering is op verschillende terreinen, ook op het terrein van de voedselveiligheid, een thema geworden van de handelspolitiek. De Commissie streeft multilaterale richtlijnen voor etikettering na (onderdeel 99). Het is evident voor ge(cid:239)mporteerde levensmiddelen dezelfde etiketteringsregels toe te passen als voor levensmiddelen die geproduceerd zijn in de EU. Zal de Commissie ernaar streven dat multilaterale etiketteringsrichtlijnen op zijn minst gelijkwaardig zijn aan EU-richtlijnen? Zo ja, werden reeds stappen in die richting gezet op de internationale fora? Zo neen, waarom staat de Commissie afkerig tegenover gelijkwaardige multilaterale etiketteringsrichtlijnen en over welke alternatieven beschikt de Commissie om voor ge(cid:239)mporteerde levensmiddelen dezelfde etiketterings- regels toe te passen als voor levensmiddelen die geproduceerd zijn in de EU? Antwoord van de heer Lamy namens de Commissie (16 juni 2000) Het beleid van de Commissie is erop gericht dat verplichte etikettering op gelijke wijze moet worden toegepast op communautaire producten en ingevoerde producten uit derde landen. De huidige commu- nautaire wetgeving inzake de voedseletikettering bevat reeds algemene en specifieke regels die van toepassing zijn op zowel communautaire als ingevoerde producten. Tot op heden staan deze eisen niet ter discussie. Desondanks zijn er belangrijke factoren waarmee rekening gehouden moet worden in het kader van de internationale handel. 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/21 informatie voor de Etikettering is een algemene term en kan om diverse redenen worden toegepast: consument over inhoud, productiemethoden en ingrediºnten, waarschuwingen voor potentiºle gezond- heidsrisico(cid:146)s (mogelijke aanwezigheid van allergenen). Etikettering valt onder de sanitaire en fytosanitaire overeenkomst van de Wereldhandelsorganisatie (WTO), waar het rechtstreeks in verband wordt gebracht met voedselveiligheid. Het valt ook onder de WTO-overeenkomst inzake technische handelsbarriŁres, of zelfs onder de Algemene Overeenkomst betreffende Tarieven en Handel (GATT). De overeenkomst inzake technische handelsbarriŁres moet ervoor zorgen dat technische maatregelen geen belemmering vormen voor de internationale handel. Handelsbeperkende maatregelen zijn alleen toegestaan indien zij een legitiem doel dienen. Consumenteninformatie wordt tot dusver niet expliciet genoemd in de lijst van technische handelsbarriŁres bij de overeenkomst, maar gezondheidsaspecten en de preventie van mislei- dende praktijken worden wel expliciet genoemd. Dit betekent niet dat consumenteninformatie niet beschouwd kan worden als een legitiem doel in het kader van de overeenkomst inzake technische handelsbelemmeringen, aangezien ten eerste de overeenkomst etikettering toestaat wanneer het wordt gebruikt om misleidende praktijken te voorkomen, en ten tweede, omdat deze lijst van legitieme doel- stellingen niet uitputtend is. De Commissie streeft naar multilaterale besprekingen om internationale overeenstemming over deze kwesties te bereiken. De Codex Alimentarius heeft algemene en specifieke normen voor enkele productca- tegorieºn ingesteld. De Commissie neemt deel aan de Codex-bijeenkomsten en zal, samen met de lidstaten, haar best blijven doen om een overeenkomst te bereiken die voldoet aan de eisen van de Gemeenschap op het gebied van de bescherming van de volksgezondheid en van consumenteninformatie. (2001/C 72 E/024) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1169/00 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie (10 april 2000) Betreft: Gemuteerde katoenzaden De invoer en teelt van zaden die genetische modificatie hebben ondergaan zijn in de Europese Unie op grond van de communautaire richtlijnen 90/220 (1) en 98/95 (2) verboden. Naar verluidt zijn in Grieken- land zaden ingevoerd van conventionele variºteiten die ook gemuteerde zaden bevatten. Volgens informa- tie van de Vereniging van officiºle instanties voor de certificering van zaden (AOSCA), de bevoegde internationale instantie voor certificering van zaden, verstrekken de VS geen certificaat dat de uit dit land ingevoerde zaken vrij zijn van genetisch gemodificeerd materiaal. Kan de Commissie, overwegende dat de Europese wetgeving de handel in en het gebruik van gemuteerde zaden verbiedt de volgende vragen beantwoorden? 1. Is zij voornemens de invoer in de EU uit de VS en andere landen van katoen- en andere zaden waarvan niet officieel is vastgesteld dat zij geen genetisch gemodificeerd materiaal bevatten te verbieden? 2. Kunnen de lidstaten op grond van de geldende communautaire wetgeving eenzijdig de invoer van deze zaden verbieden? (1) PB L 117 van 8. 5. 1990, blz. 15. (2) PB L 25 van 1. 2. 1999, blz. 1. Antwoord van de heer Byrne namens de Commissie (15 juni 2000) Tot nu toe is geen toestemming gegeven om op grond van Deel C van Richtlijn 90/220/EEG van de 1. Raad van 23 april 1990 inzake de doelbewuste introductie van genetisch gemodificeerde organismen in in de Gemeenschap genetisch gemodificeerde katoenvariºteiten op de markt te brengen. het milieu, Momenteel loopt voor twee aanvragen met betrekking tot het op de markt brengen van katoen die resistent is tegen insecten en tegen onkruidbestrijdingsmiddelen de goedkeuringsprocedure krachtens de richtlijn


title: Decisión del Comité Mixto del EEE nº 39/2000, de 11 de abril de 2000, por la que se modifica el Protocolo 31 del Acuerdo EEE sobre la cooperación en sectores específicos no incluidos en las cuatro libertades

eurovoc_concepts:
EU action
action programme
child
violence
woman
young person

text: 15. 6. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 141/67 DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE No 39/2000 de 11 de abril de 2000 por la que se modifica el Protocolo 31 del Acuerdo EEE sobre la cooperación en sectores específicos no incluidos en las cuatro libertades EL COMITÉ MIXTO DEL EEE, Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, adaptado por el Protocolo por el que se adapta el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en adelante denominado «el Acuerdo» y, en particular, sus artículos 86 y 98, Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) El Protocolo 31 del Acuerdo EEE fue modificado por la Decisión del Comité Mixto del EEE no 55/96, de 28 de octubre de 1996 (1). Conviene ampliar la cooperación de las Partes contratantes del Acuerdo EEE a fin de incluir un programa de acción comunitario (programa Daphne) (2000-2003) sobre medidas preventivas desti- nadas a combatir la violencia ejercida sobre los niños, los adolescentes y las mujeres [Decisión no 293/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2)]. Debe modificarse en consecuencia el Protocolo 31 del Acuerdo EEE para que esta cooperación ampliada tenga lugar desde el 1 de enero de 2000. DECIDE: El artículo 5 del Protocolo 31 del Acuerdo EEE se modificará como sigue: 1) Se añadirá el guión siguiente en el apartado 8: Artículo 1 «— 32000 D 0293: Decisión no 293/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de enero de 2000, por la que se aprueba un programa de acción comunitario (programa Daphne) (2000- 2003) sobre medidas preventivas destinadas a combatir la violencia ejercida sobre los niños, los adolescentes y las mujeres (DO L 34 de 9. 2. 2000, p. 1). ». 2) El apartado 5 se sustituirá por el texto siguiente: «5. Los Estados de la AELC participarán en los programas y acciones comunitarios mencionados en los primeros dos guiones del párrafo 8 a partir del 1 de enero de 1996 y en el programa mencionado en el tercer guión a partir del 1 de enero de 2000. ». La presente Decisión entrará en vigor el día después a la última notificación al Comité Mixto del EEE en virtud del apartado 1 del artículo 103 del Acuerdo. Será aplicable a partir del 1 de enero de 2000. Artículo 2 La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el Suplemento EEE del Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Artículo 3 Hecho en Bruselas, el 11 de abril de 2000. Por el Comité Mixto del EEE El Presidente F. BARBASO (1) DO L 85 de 27. 3. 1997, p. 64. (2) DO L 34 de 9. 2. 2000, p. 1


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1113/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen. Udvidelse af anvendelsesområdet for den britiske lov af 1994 om moms.

text: C 53 E/76 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 20. 2. 2001 (cid:129) om Kommissionen agter at vurdere omfanget af stłtten f. eks. i forhold til den stłtte, der betales til kłer, (cid:129) s(cid:229)fremt der endnu ikke er truffet en beslutning, hvorn(cid:229)r en s(cid:229)dan tr(cid:230)ffes i sagen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. maj 2000) I forbindelse med foranstaltninger til miljłvenligt landbrug gives der ifłlge R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 1257/1999 (1) af 17. maj 1999 vedrłrende stłtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europ(cid:230)iske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) mulighed for at yde f(cid:230)llesskabsstłtte til fremme af genetisk diversitet. Det er op til medlemsstaterne at głre brug af denne form for foranstaltning afh(cid:230)ngigt af de lokale forhold og medlemsstaternes prioriteter. Hvad ang(cid:229)r pr(cid:230)miernes stłrrelse, g(cid:230)lder det som for alle andre foranstaltninger til at drive miljłvenligt landbrug, at til gennemfłrelsen af foranstaltningen p(cid:229) grundlag af objektive kriterier« (artikel 18 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1750/ 1999 af 23. juli 1999, om gennemfłrelsesbestemmelser til R(cid:229)dets forordning nr. 1257/1999 (2)). »medlemsstaterne fasts(cid:230)tter behovet for at skabe et incitament I den forbindelse har de finske myndigheder fremsat forslag om at yde EF-stłtte til forskellige lokale dyreracer (heste, kłer, f(cid:229)r, (cid:133)), og har anfłrt antallet af dyr og de belłb, det drejer sig om. Kommissionen undersłger i łjeblikket det program, Finland har forelagt, og tr(cid:230)ffer s(cid:229) hurtigt som muligt en beslutning ifłlge proceduren i artikel 50, stk. 2, i R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (3). (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999. (2) EFT L 214 af 13. 8. 1999. (3) EFT L 161 af 26. 6. 1999. (2001/C 53 E/092) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1113/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen (11. april 2000) Om: Udvidelse af anvendelsesomr(cid:229)det for den britiske lov af 1994 om moms Har Kommissionen indvendinger mod, at § 33 i den britiske lov af 1994 om moms udvides til at omfatte statsstłttede museer og gallerier, hvis formueforvaltere udpeges af den britiske regering? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (19. maj 2000) Med § 33 i den britiske lov af 1994 om moms blev der indfłrt en refusionsordning, hvorefter indg(cid:229)ende moms, som ikke kan refunderes efter den normale momsprocedure, bliver refunderet til visse kommuner og statslige organer. Denne refusionsordning g(cid:230)lder for finanstransaktioner mellem diverse offentlige instanser, og er ikke i strid med det f(cid:230)lles momssystem i EU, idet den kan betragtes som en slags tilskud til visse kommuner og statslige organer. Spłrgsm(cid:229)let om, hvilke af disse instanser der kan v(cid:230)re omfattet af § 33 i den britiske momslov, er et helt igennem nationalt anliggende, som afgłres af de britiske myndigheder