title: Kommissionens yttrande enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg, med ändring av kommissionens förslag enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

eurovoc_concepts:
harbour installation
marine pollution
prevention of pollution
vessel
waste management

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 19. 04. 2000 KOM(2000) 236 slutlig 1998/0249 (COD) KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251. 2 c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250. 2 i EG-fördraget MOTIVERING Enligt artikel 251. 2 c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslagit vid den andra behandlingen. Nedan presenteras kommissionens synpunkter på ändringar som parlamentet föreslagit. I enlighet med artikel 250. 2 i EG-fördraget bifogas även kommissionens ändrade förslag, i vilket parlamentets ändringsförslag införts helt eller delvis. 1. a) b) c) d) e) f) g) BAKGRUND Kommissionen överlämnade sitt förslag till direktiv till rådet och Europaparlamentet den 20 juli 1998 (KOM(1998) 452 slutlig - KOD 1998/0249 av den 17 juli 1998). Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 24 mars 1999. Regionkommittén avgav sitt yttrande den 11 mars 1999. Europaparlamentet antog kommissionens förslag vid den första behandlingen den 11 februari 1999 och föreslog 18 ändringar. Detta bekräftades av det nyvalda parlamentet den 16 september 1999. Kommissionen antog ett ändrat förslag till direktiv den 19 april 1999 i enlighet med artikel 250. 2 i fördraget. I förslaget har 8 av parlamentets 18 ändringsförslag införts helt eller delvis (KOM(1999) 149 slutlig). Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 8 november 1999. Europaparlamentet antog en lagstiftningsresolution vid den andra behandlingen den 14 mars 2000 och föreslog 15 ändringar av den gemensamma ståndpunkten. 2. SYFTET MED FÖRSLAGET Syftet med detta förslag är att uppnå en omfattande minskning av utsläppen i haven genom att tillhandahålla tillräcklig kapacitet i mottagningsanordningarna i all EU-hamnar, även innehåller även bestämmelser för att se till att alla fartyg, även småbåtshamnar. Det de fiskefartyg mottagningsanordningar som finns. som anlöper fritidsbåtar, använder hamnar dessa och sig av Förslaget innehåller bland annat följande: – – – Krav på att samtliga hamnar, även hamnar för fiskefartyg och fritidsbåtar, skall tillhandahålla tillräcklig kapacitet i mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg, Krav på att en plan för mottagande och hantering av avfall utarbetas för varje hamn. Planen skall av medlemsstaternas myndigheter. följas upp och godkännas regelbundet Krav på att fartyg innan de anlöper hamnen skall anmäla om de har för avsikt att använda anordningarna och hur mycket avfall de har för avsikt att lämna. 2 – – – – för att se till att Åtgärder till mottagningsanordningarna om det inte finns tillräcklig lagringskapacitet ombord för avfall som kommer att ackumuleras under nästa etapp av deras resa. fartygen lämnar allt avfall och alla rester Åtgärder för att se till att de avgiftssystem som används i hamnarna uppmuntrar till användning av anordningarna, så att fartygen inte släpper ut sitt avfall till sjöss. Krav på att medlemsstaterna skall övervaka att direktivet efterlevs och vidta lämpliga straffåtgärder om så inte är fallet. Krav på att myndigheterna skall vidarebefordra information om överträdelser till andra EU-hamnar som sådana fartyg kan komma att anlöpa. 3. KOMMISSIONENS SYNPUNKTER PÅ EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG 3. 1. Ändringsförslag som godkänts av kommissionen De flesta av Europaparlamentets ändringsförslag kan godkännas med oförändrad eller ändrad ordalydelse. I kommissionens ändrade förslag kan därför 13 av de 15 ändringsförslagen föras in. Följande ändringsförslag kan godkännas med oförändrad ordalydelse: • Ändringsförslagen 1 och 4 syftar till att begränsa det undantag som gäller för fiskefartyg och fritidsbåtar avseende kravet på föranmälan. Kommissionen anser generellt att man bör vara försiktig med att utvidga anmälningsplikten till att gälla fiskefartyg och fritidsbåtar. En sådan utvidgning skulle lätt kunna leda till allt för mycket administrativt arbete som inte står i proportion till de begränsade miljöförbättringarna. Mängden avfall från fiskefartyg och fritidsbåtar kan normalt sett uppskattas av hamnmyndigheter och ansvariga för avfallshanteringen utan föranmälan. Parlamentet föreslår dock att bestämmelserna skall gälla fartyg som registrerats för högst 12 passagerare, vilket motsvarar definitionen av ett passagerarfartyg enligt konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS) och kan därför godkännas av kommissionen. • Ändringsförslag 2 gäller ett nytt skäl om förmånligare avgiftssystem för fartyg som alstrar mindre mängder avfall. Detta återspeglar bestämmelserna i artiklarna 8. 3 och 12. 4 och överensstämmer således med direktivets grundläggande syfte. • I ändringsförslagen 8 och 10 behandlas återigen undantagen för fiskefartyg och fritidsbåtar, denna gång när det gäller förfaranden för att kontrollera att direktivet efterlevs. En viss försiktighet är även här på sin plats eftersom dessa båda fartygskategorier inte omfattas av hamnstatskontrollen. Parlamentet föreslår dock att bestämmelserna skall gälla för fartyg som registrerats för högst 12 passagerare, vilket motsvarar definitionen av ett passagerarfartyg enligt konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS). Ändringsförslaget kan därför godkännas. • Genom ändringsförslag 9 preciseras den vaga formuleringen "tillräckligt antal" i artikeln om kontroll av efterlevnad genom att man inför krav på att 25 % av alla fartyg som anlöper en EU-hamn och som omfattas artikel 11. 2 skall kontrolleras. Eftersom artikel 11. 2 enligt den gemensamma ståndpunkten endast omfattar handelsfartyg kan kommissionen godkänna att kontrollerna närmar sig systemet för hamnstatskontroller och att man använder sig av samma antal kontroller. 3 • I ändringsförslag 13 behandlas samarbete för att ta fram kriterier för "miljövänliga" fartyg. Texten överensstämmer med rådets och kommissionens uttalande i rådets protokoll. • Genom ändringsförslag 15 minskas tidsfristen för genomförande av detta direktiv från 24 till 18 månader, vilket överensstämmer med kommissionens ursprungliga förslag. Ändringsförslaget godkänns således, framför allt med tanke på att medlemsstaterna enligt internationell lämpliga mottagningsanordningar i sina hamnar sedan 1983 då Marpol-konventionen trädde i kraft. tillhandahålla lagstiftning skyldiga varit har att tydliga och stämmer överens med andra bestämmelser Fem andra ändringsförslag kan godkännas i princip, men ordalydelsen måste ändras så att de blir i direktivet och andra gemenskapsbestämmelser och internationella styrmedel som berör detta område. Detta gäller särskilt ändringsförslag 7, 11, 12 och 14, som sammanfattas nedan: • Ändringsförslag 3 innebär att även fartyg som åtnjuter suverän immunitet och som därför undantas från detta direktivs tillämpningsområde, skall lämna avfall och lastrester på ett sätt som är rimligt och praktiskt genomförbart och som överensstämmer med detta direktiv. Detta godkänns helt. • Genom ändringsförslag 7 upprättas en översynsordning för att säkerställa att de avgiftssystem om vilka det stadgas i artikel 8 inte kommer att ha ogynnsamma effekter på miljön, konkurrensen eller avfallsströmmarna. Kommissionen håller visserligen med om att det är viktigt att kontrollera detta och förhindra ogynnsamma effekter, men anser att den föreslagna ordalydelsen vållar vissa problem. Om verkliga konkurrensproblem uppstår kan kommissionen utnyttja sin behörighet enligt fördraget. Ordet "konkurrens" bör därför undvikas. Frågan behandlas i det bifogade ändrade förslaget men med ändrad ordalydelse. • Genom ändringsförslag 11 återinför parlamentet möjligheten för fartyg att erhålla tillräcklig ersättning om de blir försenade till följd av otillräcklig kapacitet i hamnarnas mottagningsanordningar. Kommissionens ursprungliga förslag innehöll en punkt där detta mål fastställdes, men den togs bort av rådet eftersom den ansågs onödig. Tanken bakom parlamentets ändringsförslag kan godkännas, men den föreslagna ordalydelsen skapar problem eftersom det skulle innebära att fartygsägare har en oinskränkt rätt att erhålla ersättning, utan hänsyn till vad som orsakat förseningen eller andra bedömningar av uppgifterna i de enskilda fallen. Ändringsförslaget har införts i det ändrade förslaget men med annan ordalydelse. • Genom ändringsförslag 12 specificeras syftet med det föreslagna systemet för information och övervakning. Kommissionen godkänner inte den föreslagna ordalydelsen i ändringsförslaget, eftersom den anser att de frågor som de nya strecksatserna behandlar omfattas antingen av den ursprungliga ordalydelsen eller av artikel 17 i direktivet. Eftersom kommissionen instämmer i vissa av de tankar som ligger till grund för förslaget har en kortare och ändrad version av texten införts i det bifogade ändrade förslaget. • Ändringsförslag 14 gäller det nya kommittéförfarandet. Det är lämpligast att använda den ordalydelse som har utarbetats av de tre institutionerna tillsammans. 3. 2. Ändringsförslag som inte godkänns av kommissionen • Ändringsförslag 5 är något oklart, men verkar behandla en fråga som inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Det verkar som man i ändringsförslaget utgår från att direktivet innehåller krav på att traditionella segelfartyg skall vara utrustade på ett visst 4 sett, vilket inte är fallet. Det problem som ändringsförslaget tar upp bör lösas genom Marpol-konventionen (bilaga IV) snarare än genom det här direktivet. tillvägagångssätt bör tillämpas, dock utan att • Genom ändringsförslag 6 äventyras avgiftssystemets flexibilitet. Den gemensamma ståndpunkten speglar en svår avvägning mellan medlemsstaternas olika åsikter. Samtidigt uppmuntras utnyttjandet av anordningarna i ännu högre grad. Parlamentet däremot stödjer i själva verket endast systemet "utan särskilda avgifter". Kommissionen anser att ett mer flexibelt riskera de grundläggande principerna för artikeln om avgiftssystem. Systemet skall omfatta olika lösningar för olika typer av hamnar i hela Europa. Det är därför inte tillrådligt att ha en artikel med ett mycket strikt avgiftssystem. Nackdelen med systemet utan särskilda avgifter är dessutom att det inte uppmuntrar fartygsägarna att införa renare teknik, t. ex. "rena maskinrum", som alstrar mindre mängd avfall. Det skulle också innebära att fartyg som ofta anlöper hamnar, exempelvis inom närsjöfarten, kommer att få betala en oproportionellt stor del av kostnaderna. Det finns inte någon "bästa" lösning för ett avgiftssystem som omfattar hela Europa, eftersom man inte har några erfarenheter av gemensamma bestämmelser på det här området. Kommissionen menar att den bästa metoden för att se till att arbetet med gemensamma avgiftsbestämmelser går framåt är att på det här stadiet inta en mer flexibel hålling än den som parlamentet föreslår. De långsiktiga konsekvenserna måste emellertid övervakas och kommissionen kommer om det anses nödvändigt att föreslå ytterligare åtgärder för att förebygga eventuella oönskade effekter i bestämmelserna om en översyn (ny artikel 8. 4). 5 1998/0249 (COD) KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251. 2 c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80. 2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, med beaktande av Regionkommitténs yttrande3, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget4, och av följande skäl: (1) (2) (3) 1 2 3 4 till en hög skyddsnivå. Den är grundad på Gemenskapens miljöpolitik syftar försiktighetsprincipen samt på principen om att förorenaren bör betala och att förebyggande åtgärder bör vidtas. Ett viktigt område för gemenskapens åtgärder när det gäller sjötransport är att minska föroreningen av haven. Detta kan uppnås genom att internationella konventioner, koder och resolutioner iakttas samtidigt som friheten för sjöfarten i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention bibehålls tillsammans med friheten att tillhandahålla tjänster i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Gemenskapen är allvarligt oroad över den förorening av medlemsstaternas hav och kuster som orsakas av utsläpp av avfall och lastrester från fartyg, och särskilt över tillämpningen av 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll till konventionen (Marpol 73/78), i vilket det regleras vilket avfall som kan släppas ut från fartyg i den marina miljön och enligt vilket de stater som är parter i EGT C 271, 31. 8. 1998, s. 79. EGT C 138, 18. 5. 1999, s. 12. EGT C 198, 14. 7. 1999, s. 27. Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 1999 (EGT C 150, 28. 5. 1999, s. 432), rådets gemensamma ståndpunkt av den. (ännu ej offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut av den. (ännu ej offentliggjort i EGT). 6 konventionen skall sörja för att adekvata mottagningsanordningar tillhandahålls i hamnarna. Samtliga medlemsstater har ratificerat Marpol 73/78. Skyddet av den marina miljön kan förbättras genom att minska utsläppen i haven av fartygsgenererat avfall och lastrester. Detta kan uppnås genom att öka tillgången till och förbättra kontrollen av användningen av mottagningsanordningar efterlevnaden. I sin resolution av den 8 juni 1993 om en gemensam politik för säkerhet till sjöss5 inkluderade rådet bland sina prioriterade åtgärder ökad tillgång till och användning av mottagningsanordningar inom gemenskapen. samt genom att I rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord i medlemsstaternas på territorialvatten (hamnstatskontroll)6 föreskrivs att fartyg som utgör ett oacceptabelt hot mot den marina miljön inte får fortsätta resan. fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs Förorening av haven har av naturliga skäl gränsöverskridande konsekvenser. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen är åtgärder på gemenskapsnivå det effektivaste sättet att säkerställa gemensamma miljöstandarder för fartyg och hamnar i gemenskapen. Ett direktiv är med hänsyn till proportionalitetsprincipen ett lämpligt rättsligt styrmedel eftersom det utgör en ram för medlemsstaternas enhetliga och obligatoriska tillämpning av miljöstandarder samtidigt som det ger varje medlemsstat rätt att besluta om vilka verktyg för genomförandet som bäst passar medlemsstatens nationella system. Överensstämmelse med befintliga regionala avtal, till exempel 1974/1992 års konvention om skydd av Östersjöområdets marina miljö bör säkerställas. För att bättre förhindra förorening och undvika snedvridning av konkurrensen bör miljökraven adekvata och mottagningsanordningar bör finnas tillgängliga i samtliga hamnar i gemenskapen. oavsett fartyg, viken flagg gälla alla för de (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) Genom adekvata mottagningsanordningar i hamn bör användarnas behov, från största handelsfartyg till minsta fritidsbåt, och miljökraven tillgodoses utan att orsaka onödig försening för de fartyg som använder dem. Skyldigheten att se till att adekvata mottagningsanordningar i hamn finns tillgängliga ger medlemsstaterna en hög grad av frihet att ordna avfallsmottagningen på det sätt som passar dem bäst och ger dem bland annat möjlighet att tillhandahålla fasta mottagningsanläggningar eller att utse tjänsteleverantörer som vid behov transporterar rörliga enheter för mottagning av avfall till hamnarna. Denna skyldighet tillhandahålla alla tjänster och/eller andra kompletterande åtgärder som krävs för en korrekt och lämplig användning av dessa anordningar. innebär även en skyldighet att (11) Tillgången till adekvata anordningar kan förbättras genom aktuella planer för mottagande och hantering av avfall vilka fastställs i samråd med berörda parter. (12) Mottagningsanordningarna i hamn kan göras effektivare genom att kräva att fartygen skall anmäla sina behov av att utnyttja mottagningsanordningarna. Genom denna anmälan tillhandahålls även uppgifter för att effektivt planera avfallshantering. Avfall från fiskefartyg 5 6 EGT C 271, 7. 10. 1993, s. 1. EGT L 157, 7. 7. 1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/42/EG (EGT L 184, 27. 6. 1998, s. 40). 7 och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare får hanteras av mottagningsanordningarna utan föranmälan. (13) Fartygsgenererat avfall som släpps ut till sjöss kan minskas genom att alla fartyg åläggs att avlämna sitt avfall i mottagningsanordningar innan de lämnar hamnen. För att kunna förena intresset av smidiga sjötransporter och skyddet av miljön bör undantag från detta krav vara möjliga med hänsyn till tillräcklig särskild lagringskapacitet ombord, möjligheten att avlämna vid en annan hamn utan risk för utsläpp till sjöss och särskilda krav för avlämning som antagits i enlighet med internationell rätt. (14) Med hänsyn till principen om att förorenaren betalar bör kostnaderna för hamnars mottagningsanordningar, inbegripet behandlingen och bortskaffandet av fartygsgenererat avfall, betalas av fartygen. För att skydda miljön bör man genom avgiftssystemet uppmuntra till att fartygsgenererat avfall avlämnas i hamnar i stället för att släppas ut till sjöss. Detta kan underlättas genom att man ser till att alla fartyg bidrar till kostnaderna för mottagning och hantering av fartygsgenererat avfall för att minska det ekonomiska incitamentet att släppa ut det till sjöss. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen bör medlemsstaterna enligt nationell lagstiftning och nuvarande praxis behålla befogenheten att fastställa om och i vilken utsträckning de avgifter som är relaterade till de kvantiteter som faktiskt avlämnats av fartygen skall inkluderas i systemet för kostnadstäckning för användningen av hamnens mottagningsanordningar. Avgifterna för att använda dessa anordningar bör vara rättvisa och icke-diskriminerande samt medge insyn. (15) (16) (17) Fartyg som alstrar mindre mängder fartygsgenererat avfall bör behandlas förmånligare inom kostnadstäckningssystemen. Gemensamma kriterier skulle göra det lättare att identifiera sådana fartyg. För att undvika en onödig börda för de berörda parterna kan fartyg som används i reguljär trafik med täta och regelbundna hamnanlöp undantas från vissa skyldigheter enligt detta direktiv, om det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att avfall avlämnas samt avgifter betalas. Lastrester bör avlämnas till mottagningsanordningar i hamn i enlighet med Marpol 73/78. Enligt Marpol 73/78 krävs det att lastrester från fartyg avlämnas till mottagningsanordning i den utsträckning som är nödvändig för att uppfylla kraven för tankrengöring. Användaren av för sådan avlämning eftersom mottagningsanordningen bör betala eventuella avgifter användaren vanligtvis anges i avtalen mellan berörda parter eller i andra lokala överenskommelser. (18) Det är nödvändigt att genomföra riktade inspektioner för att kontrollera att detta direktiv efterlevs. Såväl antalet sådana inspektioner som de påföljder som påförs bör vara tillräckliga för och kostnadseffektivitetsskäl får sådana inspektioner ske inom ramen för direktiv 95/21/EG, när så är tillämpligt. efterlevs. Av effektivitets- förhindra direktiv detta inte att att (19) Medlemsstaterna bör se till att det finns en ordentlig administrativ ram så att mottagningsanordningarna i hamn kan fungera på ett tillfredsställande sätt. Enligt Marpol 73/78 bör påståenden om brister hos mottagningsanordningar lämnas till Internationella sjörfartsorganisationen (IMO). Samma information kan samtidigt tillställas kommissionen för kännedom. (20) Ett informationssystem för identifiering av förorenande eller potentiellt förorenande fartyg skulle underlätta kontrollen av efterlevnaden av detta direktiv och vara värdefullt för att 8 utvärdera hur detta direktiv genomförs. Informationssystemet Sirenac som upprättades enligt samförståndsavtalet om hamnstatskontroll (Paris MoU) erbjuder en stor del av den ytterligare information som behövs för detta ändamål. (21) Det är nödvändigt att en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna biträder kommissionen vid den faktiska tillämpningen av detta direktiv. Eftersom de åtgärder som behövs för att genomföra detta direktiv är åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter7 bör beslut om dessa åtgärder fattas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut. (22) Vissa bestämmelser i detta direktiv får utan att dess räckvidd utvidgas ändras enligt det förfarandet för att ta hänsyn till gemenskapsinstrument och IMO-instrument som träder i kraft i framtiden, för att säkerställa att de genomförs på ett harmoniserat sätt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte Syftet med detta direktiv är att minska utsläppen till sjöss av fartygsgenererat avfall och lastrester, särskilt olagliga utsläpp, från fartyg som anlöper hamnar i gemenskapen, genom att öka tillgången till och användningen av mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall och lastrester och därigenom förbättra skyddet av den marina miljön. I detta direktiv avses med Artikel 2 Definitioner (a) (b) (c) (d) (e) fartyg: alla typer av havsgående fartyg som framförs i marin miljö, inklusive bärplansbåtar, svävare, undervattensfarkoster och flytande farkoster, Marpol 73/78: 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll, i den lydelse den har den dag då detta direktiv antas, fartygsgenererat avfall: allt avfall, även toalettavfall och andra rester än lastrester, som uppstår under ett fartygs drift och som omfattas av bilagorna I, IV och V till Marpol 73/78, samt lastrelaterat avfall enligt definitionen i riktlinjerna för genomförandet av bilaga V till Marpol 73/78. lastrester: sådana rester av lastmaterial ombord, i lastrum eller tankar som finns kvar efter avslutad lossning och rengöring, och även överskott och spill som uppkommer i samband med lastning och lossning. mottagningsanordningar i hamn: alla fasta, flytande eller rörliga anordningar som kan ta emot fartygsgenererat avfall eller lastrester, 7 EGT L 184, 17. 7. 1999, s. 23. 9 (f) (g) (h) fiskefartyg: alla fartyg som är utrustade eller i kommersiellt syfte används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet, fritidsbåt: alla fartyg, oavsett fritidsändamål, typ och framdrivningssätt, avsedda för sport- eller en plats hamn: som tillskapats genom sådana förbättringsarbeten och med sådan utrustning att främst mottagande av fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, möjliggörs. geografiskt område eller ett Utan att det påverkar tillämpningen av definitionerna i punkterna c och d skall fartygsgenererat avfall och lastrester betraktas som avfall i den mening som avses i artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall8. 1. Detta direktiv skall tillämpas på Artikel 3 Räckvidd (a) alla fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, oberoende av deras flagg, som anlöper eller framförs i en medlemsstats hamn, med undantag av örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av staten och som för närvarande endast används i statlig, icke-kommersiell tjänst, (b) alla hamnar i medlemsstaterna som normalt anlöps av fartyg som omfattas av punkt a. Trots vad som sägs i punkt a ovan skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att se till att örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av staten och som för närvarande endast används i statlig, icke-kommersiell tjänst, skall avlämna sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester på ett sätt som i den utsträckning det är rimligt och praktiskt genomförbart överensstämmer med detta direktiv. Artikel 4 Mottagningsanordningar i hamn Medlemsstaterna skall se till att det finns tillgång till mottagningsanordningar som är adekvata för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödiga dröjsmål. För att mottagningsanordningarna skall vara adekvata skall de kunna ta emot de typer och mängder av fartygsgenererat avfall och lastrester från de fartyg som normalt använder den hamnen, med beaktande av hamnanvändarnas operativa krav, hamnens storlek och geografiska belägenhet, den typ av fartyg som anlöper hamnen och de undantag som medges i artikel 9. EGT L 194, 25. 7. 1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6. 6. 1996, s. 32). 10 2. 1. 2. 8 3. 1. 2. 3. 1. 2. 1. Medlemsstaterna skall fastställa förfaranden, i enlighet med vad som överenskommits inom Internationella sjöfartsorganisationen, för rapportering till hamnstaten om påstådda brister hos mottagningsanordningar. Artikel 5 Planer för mottagande och hantering av avfall En lämplig plan för mottagande och hantering av avfall skall utarbetas och genomföras för varje hamn efter samråd med de berörda parterna, särskilt hamnanvändarna eller deras företrädare, med hänsyn till kraven i artiklarna 4, 6, 7, 10 och 12. Utförliga krav för utarbetandet av sådana planer anges i bilaga I. De planer för mottagande och hantering av avfall som avses i punkt 1 får, då så erfordras av effektivitetsskäl, utarbetas på regional nivå med lämplig medverkan från varje hamn, under förutsättning att behovet av och tillgången på mottagningsanordningar specificeras för varje enskild hamn. Medlemsstaterna skall utvärdera och godkänna planen för mottagande och hantering av avfall, övervaka dess genomförande och säkerställa att den godkänns ånyo åtminstone vart tredje år och efter det att hamnens verksamhet förändrats på ett betydande sätt. Artikel 6 Anmälan Befälhavaren på alla fartyg, utom fiskefartyg eller fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare och som är på väg till en hamn i gemenskapen, skall sanningsenligt och noggrant fylla i formuläret i bilaga II och anmäla denna information till den myndighet eller det organ som utsetts för detta ändamål av den medlemsstat där hamnen är belägen (a) minst 24 timmar före ankomsten om anlöpshamnen är känd, (b) så snart anlöpshamnen är känd, om denna information är tillgänglig mindre än 24 timmar före ankomsten, (c) senast när fartyget lämnar föregående hamn, om resan varar mindre än 24 timmar. Medlemsstaterna får besluta att informationen skall anmälas till den som driver hamnens mottagningsanordning, som skall vidarebefordra den till den berörda myndigheten. Den information som avses i punkt 1 skall förvaras ombord åtminstone till nästa anlöpshamn och skall på begäran tillhandahållas myndigheterna i medlemsstaterna. Artikel 7 Avlämning av fartygsgenererat avfall Befälhavaren på ett fartyg som anlöper en hamn i gemenskapen skall, innan fartyget till en mottagningsanordning i fartygsgenererat avfall lämnar hamnen, avlämna allt hamnen. 11 2. 3. 1. 2. 3. 4. Trots vad som sägs i punkt 1 får ett fartyg fortsätta till nästa hamn utan att ha avlämnat sitt fartygsgenererade avfall om det av den information som lämnats i enlighet med artikel 6 och bilaga II tillräcklig lagringskapacitet avsedd för allt fartygsgenererat avfall som har ackumulerats ock kommer att ackumuleras under fartygets planerade resa till avlämningshamnen. framgår att det finns Om det finns goda skäl att tro att adekvata mottagningsanordningar inte är tillgängliga i den hamn där avlämningen är avsedd att äga rum, eller om denna hamn är okänd, och det därför finns risk för att avfallet kommer att släppas ut till sjöss skall medlemsstaten vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra marin förorening, om nödvändigt genom att kräva att fartyget avlämnar sitt avfall innan det lämnar hamnen. Punkt 2 skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av strängare avlämningskrav för fartyg vilka har antagits i enlighet med internationell rätt. Artikel 8 Avgifter för fartygsgenererat avfall Medlemsstaterna skall fartygsgenererat avfall, genom en avgift som tas ut från fartygen. till att kostnaderna se inbegripet behandlingen och bortskaffandet av avfallet, för mottagningsanordningarna för täcks Kostnadstäckningssystemen för användning av mottagningsanordningar i hamn får inte utgöra ett incitament för fartyg att släppa ut avfallet i havet. För att uppnå detta skall följande principer tillämpas: (a) Alla fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat skall bidra till de kostnader som avses i punkt 1, oavsett om fartyget i fråga faktiskt använder anordningarna. Detta kan innebära att avgiften inkluderas att en separat schablonavgift tas ut för avfall. Avgifterna får differentieras med hänsyn till bl. a. fartygets kategori, typ och storlek. i hamnavgiften eller (b) Den del av kostnaderna som inte täcks av den avgift som avses i punkt a skall i förekommande fall täckas på grundval av de typer och mängder av fartygsgenererat avfall som faktiskt lämnas av fartyget. (c) Avgifterna får nedsättas om fartygets miljöledning, utförande, utrustning och drift är fartyget alstrar minskade mängder sådan att dess befälhavare kan påvisa att fartygsgenererat avfall. icke-diskriminerande, medger insyn och För att säkerställa att avgifterna är rättvisa, i speglar kostnaderna för de anordningar och tjänster förekommande fall, används, bör de som använder hamnen informeras om avgifternas belopp och grunden för beräkningen av dem. som tillhandahålls och, Om det skulle visa sig att olikheterna i kostnadstäckningssystemen som avses i punkt 2 hindrar uppfyllandet av de mål som fastställs i artikel 1 i detta direktiv skall kommissionen lägga fram ett förslag till ändring av detta direktiv för att minska olikheterna i kostnadstäckningssystemen så mycket att ovannämnda ogynnsamma effekter kan undvikas. 12 Artikel 9 Undantag 1. 2. När fartyg används i reguljär trafik med täta och regelbundna hamnanlöp och det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en av hamnarna längs fartygets rutt, får medlemsstaterna i de berörda hamnarna undanta dessa fartyg från förpliktelserna i artikel 6, artikel 7. 1 och artikel 8. Medlemsstaterna skall kommissionen om undantag som beviljas i enlighet med punkt 1. regelbundet och åtminstone en gång om året underrätta Artikel 10 Avlämning av lastrester Befälhavaren på ett fartyg som anlöper en hamn i gemenskapen skall se till att lastrester avlämnas till en mottagningsanordning i hamnen i enlighet med bestämmelserna i Marpol 73/78. Avgiften för avlämning av lastrester skall erläggas av den som använder mottagningsanordningen. Artikel 11 Kontroll av efterlevnad 1. 2. Medlemsstaterna skall se till att alla fartyg kan underkastas en inspektion för att kontrollera att de uppfyller bestämmelserna i artiklarna 7 och 10 och att ett tillräckligt antal sådana inspektioner utförs. Beträffande inspektioner av alla fartyg utom fiskefartyg och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare skall följande gälla: (a) När medlemsstaterna väljer ut vilka fartyg som skall inspekteras skall särskild uppmärksamhet ägnas – – fartyg som inte har fullgjort anmälningsplikten enligt artikel 6, fartyg för vilka man vid granskningen av den information som lämnats av befälhavaren i enlighet med artikel 6 konstaterat andra skäl för att tro att fartyget inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. (b) En sådan inspektion får skall ske inom ramen för direktiv 95/21/EG, när så är tillämpligt, och direktivets krav på att 25 % av fartygen skall inspekteras skall gälla. (c) Om den berörda myndigheten inte är nöjd med resultatet av denna inspektion skall den se till att sitt fartygsgenererade avfall och lastrester till en mottagningsanordning i hamn i enlighet med artiklarna 7 och 10. inte lämnar hamnen förrän det har avlämnat fartyget (d) När det finns tydliga bevis för att ett fartyg har lämnat hamnen utan att ha fullgjort sina skyldigheter enligt artiklarna 7 eller 10 skall den behöriga myndigheten i nästa anlöpshamn informeras om detta och ett sådant fartyg skall, utan att detta påverkar tillämpningen av de påföljder som avses i artikel 13, inte tillåtas lämna den hamnen förrän en mer ingående bedömning av de faktorer som gäller fartygets efterlevnad av 13 detta direktiv har ägt rum, såsom riktigheten hos den information som lämnats enligt artikel 6. 3. Medlemsstaterna skall, i den mån det behövs, fastställa kontrollförfaranden för fiskefartyg och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare för att se till att de uppfyller tillämpliga krav i detta direktiv. Artikel 12 Kompletterande åtgärder 1. Medlemsstaterna skall (a) vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att befälhavare och de som tillhandahåller mottagningsanordningar i hamn samt andra berörda personer erhåller tillräcklig information om vilka skyldigheter som åligger dem enligt detta direktiv, och att de fullgör dem, (b) utse lämpliga myndigheter eller organ för att utföra uppgifterna enligt detta direktiv, (c) (d) (e) (f) (g) (h) åstadkomma handelsorganisationer för att se till att direktivet genomförs effektivt, samarbete mellan berörda myndigheter sina ett och se till att den information som anmäls av befälhavare i enlighet med artikel 6 blir föremål för en lämplig granskning, se till att formaliteterna i samband med användningen av mottagningsanordningar i hamn är enkla och snabba så att man därigenom skapar ett incitament för befälhavare att använda dessa anordningar och undviker onödiga dröjsmål för fartygen, se till att kommissionen erhåller en kopia av de påståenden om brister hos mottagningsanordningar i hamn som avses i artikel 4. 3, sker se till att behandling, återvinning och bortskaffande av fartygsgenererat avfall och lastrester i enlighet med direktiv 75/442/EEG och annan tillämplig gemenskapslagstiftning rörande avfall, särskilt rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor9 och rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall10, utarbeta och upprätthålla lämpliga förfaranden i enlighet med den nationella lagstiftningen för tillräcklig ersättning till fartyg som drabbas av onödiga dröjsmål eller följd av avfallshantering inte har tillräcklig kapacitet. hamnarnas mottagningsanordningar att till 2. 9 10 Avlämning av fartygsgenererat avfall och lastrester skall betraktas som övergång till fri omsättning enligt artikel 79 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 EGT L 194, 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31. 12. 1991, s. 48). EGT L 377, 31. 12. 1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/31/EEG (EGT L 168, 2. 7. 1994, s. 28). 14 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen11. Tullmyndigheterna skall avstå från att kräva en summarisk deklaration i enlighet med artikel 45 i gemenskapens tullkodex. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att inrätta ett lämpligt system för information och övervakning, som åtminstone täcker hela gemenskapen, för att – – förbättra identifiering av fartyg som inte har lämnat sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester i enlighet med detta direktiv, utvärdera om målsättningarna i artikel 1 i direktivet har uppnåtts. - Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att ta fram gemensamma kriterier för att identifiera de fartyg som avses i artikel 8. 2 c. 3. 4. Artikel 13 Påföljder Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Artikel 14 Föreskrivande kommitté 1. 2. 3. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 12. 1 i direktiv 93/75/EEG12. I de fall som det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 7. 3 och 8 i nämnda beslut. Den period som avses i artikel 5. 6 i beslut 1999/468/EG skall vara fastställas till tre månader. Artikel 15 Ändringsförfarande till detta direktiv, Bilagorna till gemenskapsinstrument och IMO-instrument får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 14. 2 för att bringa dem i överensstämmelse med sådana åtgärder från gemenskapens eller IMO:s sida som har trätt i kraft, under förutsättning att sådana ändringar inte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas. hänvisningarna definitionen artikel samt 2 b i Bilagorna till detta direktiv får vidare ändras i enlighet med samma förfarande när detta är nödvändigt för att förbättra den ordning som inrättas genom detta direktiv, under förutsättning att sådana ändringar inte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas. 11 12 EGT L 302, 19. 10. 1992. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 955/99 (EGT L 119, 7. 5. 1999, s. 1). EGT L 247, 5. 10. 1993, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13. 10. 1998, s. 7). 15 1. 2. 1. 2. Artikel 16 Genomförande Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den. De skall genast underrätta kommissionen om detta. Såvitt gäller toalettavfall, som avses i artikel 2 c, skall emellertid genomförandet av detta direktiv skjutas upp till 12 månader efter det att bilaga IV till Marpol 73/78 har trätt i kraft. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda. Artikel 17 Utvärdering Medlemsstaterna skall vart tredje år överlämna en lägesrapport till kommissionen om direktivets genomförande. Kommissionen skall, på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 1, överlämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet om hur det system som föreskrivs i detta direktiv fungerar, och om nödvändigt lägga fram förslag beträffande genomförandet av detta direktiv. Artikel 18 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 19 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i. På Europaparlamentets vägnar Ordförande På rådets vägnar Ordförande 24 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 16 * * BILAGA I KRAV PÅ PLANER FÖR MOTTAGANDE OCH HANTERING AV AVFALL I HAMNAR (enligt artikel 5) Planerna skall omfatta alla typer av fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg som normalt anlöper hamnen och skall utarbetas med hänsyn till hamnens storlek och med hänsyn till den typ av fartyg som anlöper hamnen. Följande punkter skall ingå i planerna: – – – – – – – En bedömning av behovet av mottagningsanordningar mot bakgrund av behoven hos de fartyg som normalt anlöper hamnen. En beskrivning av mottagningsanordningarnas typ och kapacitet. En ingående beskrivning av förfarandena för mottagande och uppsamling av fartygsgenererat avfall och lastrester. Beskrivning av avgiftssystemet. Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar. Förfaranden för fortlöpande samråd med användare av hamnen, avfallshanterare, terminaloperatörer och andra berörda parter. Typ och mängd av fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot och hanteras. Planerna bör dessutom omfatta följande information: – – – – – – En sammanfattning av gällande lagstiftning och formaliteter avlämning. i samband med Angivande av den eller de personer som ansvarar för planens genomförande. En beskrivning av utrustning och processer för förbehandling i hamnen, om sådana finns. En beskrivning av metoder som används för att registrera den faktiska användningen av anordningarna. En beskrivning av metoder som används för att fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot. registrera de mängder av En beskrivning av hur det fartygsgenererade avfallet och lastresterna bortskaffas. i alla Förfarandena för mottagning, uppsamling, avseenden överensstämma med ett miljöledningssystem som utformats så att verksamhetens inverkan på miljön successivt minskar. Sådan överensstämmelse anses föreligga om förfarandena är lagring, behandling och bortskaffande bör 17 förenliga med rådets förordning (EEG) nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning13. Information som skall lämnas till alla som använder hamnen: – – – – – – – Kort omnämnande av hur viktigt det är att fartygsgenererat avfall och lastrester avlämnas på korrekt sätt. Beskrivning av var de anordningar som hör till varje kaj- eller ankarplats är belägna samt en skiss eller karta. Förteckning över den typ av fartygsgenererat avfall och lastrester som normalt hanteras. Förteckning över kontaktställen, operatörer och tjänster som erbjuds. Beskrivning av avlämningsförfaranden. Beskrivning av avgiftssystemet. Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar. _______________ 13 EGT L 168, 10. 7. 1993, s. 1. 18 INFORMATION SOM SKALL ANMÄLAS FÖRE ANKOMSTEN TILL HAMNEN I. BILAGA II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. (destinationshamn enligt artikel 6 i direktiv 2000/. /EG) Fartygets namn, anropssignal och, i förekommande fall, IMO-identifieringsnummer: Flaggstat: Beräknad ankomsttid: Beräknad avgångstid: Föregående anlöpshamn: Nästa anlöpshamn: Senaste hamn där fartygsgenererat avfall avlämnats samt avlämningsdatum: Avlämnar ni allt = en del inget * avfall i mottagningsanordningar i hamnen? * Kryssa i lämplig ruta. 19 9. Typ och mängd av avfall och rester som skall avlämnas och/eller som lagras ombord samt procentuell andel av den totala lagringskapaciteten Om ni avlämnar allt avfall, fyll då endast i den andra kolumnen. Om ni avlämnar en del eller inget avfall, fyll då i samtliga kolumner. DÄR HAMN ÅTERSTÅENDE AVFALL KOMMER AVLÄMNAS ATT UPPSKATTAD MÄNGD AVFALL SOM KOMMER ATT GENERERAS MELLAN ANMÄLAN OCH NÄSTA ANLÖPSHAMN m3 TYP SOM AVFALL SKALL AVLÄMNAS m3 MAXIMAL LAGRINGS- KAPACITET FÖR m3 AVFALL MÄNGD AVFALL SOM BEHÅLLS OMBORD m3 1. Spilloljor Slam Slagvatten Andra vilka) (ange 2. Fast avfall Matavfall Plast Annat 3. relaterat avfall* vilket) Last- (ange 4. Lastrester* (ange vilka) Får vara uppskattningar. 20 * * * * Anmärkningar: 1. 2. 3. Denna information inspektionsändamål. får användas vid hamnstatskontroll och för andra Medlemsstaterna kommer att besluta om vilka organ som skall få kopior av denna anmälan. Denna blankett skall fyllas i, utom i de fall då fartyget omfattas av undantag enligt artikel 9 i direktiv 2000/. /EG. Jag försäkrar att - ovanstående uppgifter är riktiga, - det ombord finns tillräcklig lagringskapacitet för att förvara allt avfall som genereras mellan anmälan och nästa anlöpshamn där avfallet skall lämnas. Datum. Klockan. Underskrift. 21


title: Verordnung (EG) Nr. 810/2000 der Kommission vom 18. April 2000 zur Bestimmung des Prozentsatzes, zu dem den im April 2000 gestellten Anträgen auf Erteilung von Lizenzen für die Einfuhr von Rindfleisch aus der Republik Polen, der Republik Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, der Republik Bulgarien und der Republik Rumänien im Rahmen der Zollkontingente gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1279/98 stattgegeben wird

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
beef
import licence
tariff quota

formats: pdf print

text: L 97/12 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 19. 4. 2000 VERORDNUNG (EG) Nr. 810/2000 DER KOMMISSION vom 18. April 2000 zur Bestimmung des Prozentsatzes, zu dem den im April 2000 gestellten Anträgen auf Erteilung von Lizenzen für die Einfuhr von Rindfleisch aus der Republik Polen, der Republik Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, der Republik Bulgarien und der Republik Rumänien im Rahmen der Zollkontingente gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1279/98 stattgegeben wird DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1279/98 der Kommission vom 19. Juni 1998 mit Durchführungsbestimmungen zu den gemäß der Verordnung (EG) Nr. 3066/95 des Rates für die Republik Polen, die Republik Ungarn, die Tschechische Repu- blik, die Slowakische Republik, die Republik Bulgarien und die Republik Rumänien vorgesehenen Zollkontingenten für Rind- fleisch (1), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 4, in Erwägung nachstehenden Grundes: Mit Artikel 1 und Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1279/98 wurde festgelegt, wieviel frisches, gekühltes oder gefrorenes Rindfleisch mit Ursprung in Polen, Ungarn, der Tschechischen Republik, der Slowakischen Republik, Bulgarien und Rumänien sowie von dem Äquivalent der für Polen in Tonnen ausge- drückten Fleischmenge zwischen dem 1. April und 30. Juni 2000 zu Sonderbedingungen eingeführt werden dürfen. Ange- sichts der Mengen frischen, gekühlten oder gefrorenen Rind- fleischs mit Ursprung in Ungarn, der Tschechischen Republik für welche Einfuhrlizenzen beantragt und der Slowakei, wurden, kann den betreffenden Anträgen vollständig stattge- geben werden. Die für Rindfleisch mit Ursprung in Polen und Verarbeitungserzeugnisse mit Ursprung in Polen gestellten Anträge müssen jedoch gemäß Artikel 4 Absatz 4 der genannten Verordnung verringert werden. Lizenzen für die Einfuhr von Rindfleisch mit Ursprung in Rumänien und Bulgarien wurden nicht beantragt — anteilsmäßig HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Juni 2000 gestellten Den zwischen dem 1. April und 30. Anträgen auf Erteilung von Lizenzen für die Einfuhr im Rahmen der in der Verordnung (EG) Nr. 1279/98 genannten Kontingente wird stattgegeben zu: a) 100 % der beantragten Mengen im Fall der Erzeugnisse der KN-Codes 0201 und 0202 mit Ursprung in Ungarn, der Tschechischen Republik und der Slowakei; b) 0,523 % der beantragten Mengen im Fall der Erzeugnisse der KN-Codes 0201, 0202, 1602 50 31 und 1602 50 39 mit Ursprung in Polen. Diese Verordnung tritt am 19. April 2000 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 18. April 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 176 vom 20. 6. 1998, S. 12


title: QUESTION ÉCRITE E-1276/00 posée par Jan Andersson (PSE) à la Commission. Projets de la Commission visant à promouvoir la conclusion d'accords sur la formation tout au long de la vie.

eurovoc_concepts:
EU employment policy
adult education
social dialogue (EU)

formats: html pdf print

text: 13. 2. 2001 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 46 E/161 (2001/C 46 E/185) QUESTION (cid:201)CRITE P-1265/00 posØe par Hugues Martin (PPE-DE) (cid:224) la Commission (11 avril 2000) Objet: PrØcisions sur la compatibilitØ d(cid:146)une aide exceptionnelle (cid:224) l(cid:146)exportation avec le droit communautaire La tempŒte qui s(cid:146)est abattue dans l(cid:146)Ouest de l(cid:146)Europe en dØcembre 1999 a provoquØ des ravages sans prØcØdent pour la filiŁre sylvicole. Les institutions de l(cid:146)Union semblent ne pas avoir mesurØ l(cid:146)impact Øconomique, social et culturel des dØvastations causØes, ni les risques aggravØs d(cid:146)incendies (cid:224) l(cid:146)approche de la saison estivale, malgrØ les dØbats qui se sont dØroulØs dans l(cid:146)enceinte du Parlement europØen. Pour faire face (cid:224) l(cid:146)urgence, le gouvernement fran(cid:231)ais a notamment dØcidØ d(cid:146)allouer une somme de FRF 50 par tonne pour le transport de bois destinØ (cid:224) l(cid:146)exportation dans les (cid:201)tats membres de l(cid:146)Union europØenne ainsi que dans les pays tiers. Les rŁgles de concurrence de la CommunautØ, et en particulier l(cid:146)obligation de prØfØrence communautaire, interdisent (cid:224) juste titre de telles aides, sauf quand elles visent (cid:224) remØdier (cid:224) une situation exceptionnelle, comme le prØvoit l(cid:146)article 87, paragraphe 2. b) du TUE, libellØ comme suit: «Sont compatibles avec le marchØ commun: [(cid:133). ] les aides destinØes (cid:224) remØdier aux dommages causØs par les calamitØs naturelles ou par d(cid:146)autres ØvØnements extraordinaires». La Commission prendra-t-elle en compte ce caractŁre exceptionnel, comme elle l(cid:146)a fait notamment aprŁs la grande sØcheresse qu(cid:146)a connu le Portugal en 1993-1994 et autorisera-t-elle les aides mises en place par la France? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (3 mai 2000) Les aides notifiØes par les autoritØs fran(cid:231)aises sont, (cid:224) prØsent, examinØes par la Commission (cid:224) la lumiŁre de l(cid:146)article 87 (ex article 92, paragraphe 2, point b), du traitØ CE. La Commission met tout en (cid:156)uvre afin qu(cid:146)une dØcision rapide puisse Œtre adoptØe dans le cas d(cid:146)espŁce. (2001/C 46 E/186) QUESTION (cid:201)CRITE E-1276/00 posØe par Jan Andersson (PSE) (cid:224) la Commission (19 avril 2000) Objet: Projets de la Commission visant (cid:224) promouvoir la conclusion d(cid:146)accords sur la formation tout au long de la vie (cid:192) plusieurs reprises, le Parlement europØen a invitØ la Commission (cid:224) promouvoir la conclusion, entre les partenaires sociaux europØens, d(cid:146)accords sur la formation tout au long de la vie. Les conclusions du Conseil europØen de Lisbonne ont recommandØ qu(cid:146)une plus large prioritØ soit accordØe (cid:224) «la formation tout au long de la vie, composante essentielle du modŁle social europØen, notamment en encourageant les partenaires sociaux (cid:224) conclure des accords sur l(cid:146)innovation et sur la formation tout au long de la vie» (conclusion 29). Dans le cadre des efforts consentis par la Commission afin de promouvoir la conclusion d(cid:146)accords entre les partenaires sociaux, celle-ci pourrait indiquer quelles initiatives lØgislatives elle compte mettre en (cid:156)uvre afin de favoriser la formation tout au long de la vie. Quelles initiatives la Commission a-t-elle prises ou envisage-t-elle de prendre en vue de promouvoir la conclusion, entre les partenaires sociaux europØens, d(cid:146)accords concernant la formation tout au long de la vie? C 46 E/162 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 13. 2. 2001 RØponse donnØe par Mme Diamantopoulou au nom de la Commission (23 juin 2000) La dØcision 2000/228/CE du Conseil, du 13 mars 2000, sur les lignes directrices pour les politiques de l(cid:146)emploi des (cid:201)tats membres en 2000 (1) fournit le cadre politique pour la promotion de l(cid:146)Øducation et de la formation tout au long de la vie dans le contexte des objectifs de la stratØgie pour l(cid:146)emploi, et notamment les lignes directrices no 5 et 6 pour l(cid:146)amØlioration de l(cid:146)employabilitØ et la ligne directrice no 15 pour la modernisation de l(cid:146)organisation du travail. La mise en (cid:156)uvre des lignes directrices fait l(cid:146)objet d(cid:146)un suivi dans le cadre du processus de Luxembourg et est ØvaluØe dans le rapport conjoint sur l(cid:146)emploi ØlaborØ par la Commission et le Conseil. les partenaires sociaux sont Dans ce contexte, invitØs (cid:224) conclure des accords afin de promouvoir l(cid:146)Øducation et la formation tout au long de la vie, les (cid:201)tats membres ayant la responsabilitØ de dØfinir les conditions juridiques et institutionnelles permettant de faciliter ces activitØs sur la base d(cid:146)une approche axØe sur le partenariat. Dans les lignes directrices pour l(cid:146)emploi en 2001, la dimension de l(cid:146)Øducation et de la formation tout au long de la vie sera renforcØe, et les partenaires sociaux seront davantage encouragØs (cid:224) conclure des accords. (cid:192) cet Øgard, il y a lieu de noter qu(cid:146)au niveau europØen, les partenaires sociaux intersectoriels ont accØlØrØ leurs activitØs dans le domaine de l(cid:146)Øducation et la formation tout au long de la vie ainsi que dans celui de la modernisation du travail. La ConfØdØration europØenne des syndicats (CES), le Conseil europØen des entreprises publiques (CEEP) et l(cid:146)Union des confØdØrations de l(cid:146)industrie et des employeurs d(cid:146)Europe/Union europØenne de l(cid:146)artisanat et des petites et moyennes entreprises (UNICE/UEAPME) sont en train d(cid:146)instituer un groupe de travail chargØ d(cid:146)identifier les possibilitØs de promouvoir l(cid:146)accŁs (cid:224) l(cid:146)Øducation et (cid:224) la formation tout au long de la vie et le dØveloppement des compØtences et d(cid:146)Ølaborer un rapport conjoint sur les bonnes pratiques dans les domaines de l(cid:146)adaptabilitØ et de l(cid:146)organisation du travail. Les accords-cadres sur le travail (cid:224) temps partiel (1997) et sur les contrats (cid:224) durØe dØterminØe (1999) contiennent Øgalement des clauses relatives (cid:224) la promotion de l(cid:146)accŁs (cid:224) la formation. Au niveau sectoriel, de nombreux secteurs ont uni leurs efforts pour prØsenter une contribution conjointe au Conseil europØen de Lisbonne en soulignant la nØcessitØ de dØvelopper la formation et les compØtences. En outre, des initiatives visant (cid:224) promouvoir l(cid:146)Øducation et la formation tout au long de la vie sont lancØes dans plusieurs secteurs, comme par exemple, des ateliers sur les besoins en formation et en qualifications, les compØtences multiples, la certification des compØtences (cid:224) l(cid:146)Øchelle europØenne, l(cid:146)accŁs (cid:224) l(cid:146)information et la formation dans le domaine des technologies de la communication. la Commission Ølabore actuellement une communication sur le thŁme «L(cid:146)Øducation et la En outre, formation tout au long de la vie pour une citoyennetØ active dans une Europe de la connaissance», qui identifiera des actions concrŁtes sur des thŁmes essentiels de la formation tout au long de la vie, y compris la promotion d(cid:146)une approche basØe sur le partenariat afin d(cid:146)investir dans les ressources humaines et une organisation flexible du travail. La Commission prØpare Øgalement un nouvel agenda social, dans lequel s(cid:146)insØreront des initiatives visant (cid:224) promouvoir l(cid:146)Øducation et la formation tout au long de la vie ainsi que la modernisation du travail. (1) JO L 72 du 21. 3. 2000. (2001/C 46 E/187) QUESTION (cid:201)CRITE P-1281/00 posØe par Bart Staes (Verts/ALE) (cid:224) la Commission (12 avril 2000) Objet: Exportation de dØchets vers des pays tiers/convention de B(cid:226)le En dØpit des traitØs internationaux, les exportations de dØchets (toxiques) (cid:224) destination de pays du tiers monde augmentent sans cesse. Ces flux de dØchets transfrontaliers sont rØglementØs par la convention de B(cid:226)le et le rŁglement 259/93/CEE (1). Selon le PNUE, les pays de l(cid:146)OCDE ont exportØ un cinquiŁme de leurs dØchets en 1989. Mme Fatma-Zohra Ksentini, rapporteur de l(cid:146)ONU, classe l(cid:146)Australie, les (cid:201)tats-Unis et, au sein de l(cid:146)Union europØenne, les plus gros l(cid:146)Allemagne et exportateurs de dØchets. Elle se dit surtout prØoccupØe par la tendance croissante (cid:224) expØdier des dØchets toxiques vers des pays en voie de dØveloppement et (cid:224) les y mettre en dØcharge sans la moindre prØcaution. la Grande-Bretagne, parmi les Pays-Bas,


title: PERGUNTA ESCRITA E-1258/00 apresentada por Erik Meijer (GUE/NGL) à Comissão. Doentes influenciados pela indústria farmacêutica através de publicidade ilícita a medicamentos fornecidos mediante receita.

eurovoc_concepts:
Netherlands
advertising malpractice
application of EU law
competence of the Member States
medicinal product

text: 20. 2. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 53 E/113 ConvØm nªo antecipar o resultado final dos estudos acima referidos. A Comissªo apoiou, todavia, a realiza(cid:231)ªo desses estudos e dos trabalhos que lhes estªo associados convicta da grande viabilidade s(cid:243)cio- -econ(cid:243)mica do projecto e do seu forte contributo para o reequil(cid:237)brio da distribui(cid:231)ªo do trÆfego alpino entre os diferentes modos de transporte. Paralelamente, este reequil(cid:237)brio deverÆ ajudar a reduzir os problemas de seguran(cid:231)a, ambientais e de congestionamento colocados pelo trÆfego transalpino. No que diz respeito (cid:224) evolu(cid:231)ªo da situa(cid:231)ªo do lado italiano, a Comissªo manifesta a sua satisfa(cid:231)ªo pelo compromisso assumido pelas autoridades italianas relativamente (cid:224) execu(cid:231)ªo dos tro(cid:231)os principais. Assim, no que diz respeito ao tro(cid:231)o Turim-Trieste (460 km de novas linhas, aumentando o eixo para 4 vias), os trabalhos tiveram in(cid:237)cio em determinados n(cid:243)s principais e respectivas linhas de acesso. No que se refere aos tro(cid:231)os Turim-Milªo e PÆdua-Mestre, os trabalhos deverªo ter in(cid:237)cio em 2000/2001, com inaugura(cid:231)ªo prevista por volta de 2006. A Comissªo estÆ disposta a desempenhar um papel activo na anima(cid:231)ªo e coordena(cid:231)ªo dos debates sobre o planeamento e o financiamento dos projectos em causa, a partir do momento em que as decisıes pol(cid:237)ticas ainda pendentes tenham sido tomadas, quer esses debates sejam de (cid:226)mbito internacional, quer entre autoridades nacionais e autoridades regionais ou locais. No que se refere ao financiamento do tro(cid:231)o internacional, a Comissªo estÆ plenamente consciente da necessidade de aceitar as sugestıes apresentadas por determinadas regiıes relativamente ao recurso a parcerias pœblicas-privadas e de ter em conta o impacto da pol(cid:237)tica de tarifa(cid:231)ªo das infra-estruturas nas eventuais fontes de rendimento. (2001/C 53 E/143) PERGUNTA ESCRITA E-1258/00 apresentada por Erik Meijer (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo (19 de Abril de 2000) Objecto: Doentes influenciados pela indœstria farmacŒutica atravØs de publicidade il(cid:237)cita a medicamentos fornecidos mediante receita 1. Tem a Comissªo conhecimento de um artigo publicado na imprensa neerlandesa (quotidiano Trouwd de 31. 3. 2000), segundo o qual, com base em informa(cid:231)ıes da inspec(cid:231)ªo da publicidade, a indœstria farmacŒutica dos Pa(cid:237)ses Baixos viola em grande escala a regulamenta(cid:231)ªo europeia relativa (cid:224) publicidade a medicamentos fornecidos mediante receita mØdica? 2. Neste artigo Ø feita referŒncia a «enormes abusos», nomeadamente a viola(cid:231)ªo das regras aplicÆveis aos medicamentos fornecidos mediante receita mØdica que se destinam directamente aos consumidores. Nªo considera a Comissªo que esta forma de publicidade deve ser vigorosamente proibida e combatida? 3. O referido artigo apresenta, como exemplo concreto, o medicamento Xenical fabricado pela empresa farmacŒutica Roche. EstÆ a Comissªo disposta a abrir um inquØrito sobre a campanha publicitÆria conduzida por esta empresa e dirigida aos doentes? 4. EstÆ a Comissªo disposta a promover a aplica(cid:231)ªo e o cumprimento efectivos da regulamenta(cid:231)ªo da Uniªo Europeia que pro(cid:237)be a publicidade dirigida directamente aos doentes e prevŒ possibilidades de interpelar as empresas sobre esta questªo? Resposta dada pelo ComissÆrio Liikanen em nome da Comissªo (14 de Junho de 2000) A Comissªo nªo teve directamente conhecimento das informa(cid:231)ıes publicadas na imprensa neerlandesa. A Directiva 92/28/CEE relativa (cid:224) publicidade dos medicamentos para uso humano (1) estipula no seu Cap(cid:237)tulo II sobre a publicidade junto do pœblico em geral que esta deve ser proibida relativamente a medicamentos que s(cid:243) podem ser fornecidos mediante receita mØdica. Compete aos Estados-membros assegurar o controlo do mercado no que se refere (cid:224) publicidade, de acordo com as disposi(cid:231)ıes da referida directiva. Compete igualmente aos Estados-membros fixar as san(cid:231)ıes aplicÆveis em caso de infrac(cid:231)ªo. C 53 E/114 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 20. 2. 2001 Relativamente ao exemplo concreto do medicamento Xenical dos Laborat(cid:243)rios Roche, uma vez que se trata de um medicamento cuja autoriza(cid:231)ªo de coloca(cid:231)ªo no mercado foi concedida pelo processo centralizado, ou seja, pela Comissªo, ap(cid:243)s parecer do ComitØ Cient(cid:237)fico da AgŒncia Europeia de Avalia(cid:231)ªo dos Medicamentos, a Comissªo vai analisar o problema apresentado com o titular da autoriza(cid:231)ªo de coloca(cid:231)ªo no mercado e com as autoridades neerlandesas encarregadas do controlo da publicidade no seu territ(cid:243)rio nacional. O titular da autoriza(cid:231)ªo de coloca(cid:231)ªo no mercado Ø, efectivamente, responsÆvel pela publicidade de medicamentos relativamente aos quais obteve a autoriza(cid:231)ªo de coloca(cid:231)ªo no mercado. A Comissªo adoptarÆ as medidas necessÆrias, caso de verifique que as disposi(cid:231)ıes previstas na Directiva 92/28/CEE nªo foram respeitadas. (1) Directiva 92/28/CEE do Conselho, de 13 de Mar(cid:231)o de 1992, relativa (cid:224) publicidade dos medicamentos para uso humano, JO L 113 de 30. 4. 1992. (2001/C 53 E/144) PERGUNTA ESCRITA E-1260/00 apresentada por Alexander de Roo (Verts/ALE) e Marie Isler BØguin (Verts/ALE) (cid:224) Comissªo (19 de Abril de 2000) Objecto: Expulsªo de ursos dos PirinØus franceses O Parlamento francŒs decidiu, no fim de Mar(cid:231)o de 2000, que os ursos castanhos dos PirinØus (franceses) devem obrigatoriamente abandonar esta regiªo. Em 1996, uma sØrie de ursos castanhos da EslovØnia foi especialmente importada para refor(cid:231)ar e dar um novo f(cid:244)lego (cid:224) popula(cid:231)ªo de ursos castanhos dos PirinØus que se encontrava amea(cid:231)ada de extin(cid:231)ªo. Nªo considera a Comissªo que a captura destes ursos castanhos e a sua desloca(cid:231)ªo for(cid:231)ada para a EslovØnia ou para jardins zool(cid:243)gicos Ø incompat(cid:237)vel com a directiva relativa aos habitats? Caso esta seja a opiniªo da Comissªo, que medidas tenciona tomar para levar as autoridades francesas a renunciar a esta desloca(cid:231)ªo for(cid:231)ada dos ursos? Resposta dada pela ComissÆria Margot Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (9 de Junho de 2000) Os Senhores Deputados fazem referŒncia a uma altera(cid:231)ªo aprovada, em primeira leitura, pela Assembleia Nacional Francesa. Nesta data, a Comissªo ainda nªo foi informada sobre qualquer decisªo definitiva das autoridades francesas no sentido da captura dos ursos reintroduzidos nos PirenØus Centrais ou das suas crias. No caso de a Fran(cid:231)a decidir, in fine, proceder a essas capturas, estas deveriam respeitar as disposi(cid:231)ıes do artigo 16o da Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa (cid:224) preserva(cid:231)ªo dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens (1) (cid:129) Directiva Habitats. A Comissªo nªo tem, de resto, conhecimento da inten(cid:231)ªo da EslovØnia em receber os ursos de volta dos PirenØus. A Comissªo espera que o projecto LIFE-Natureza, em curso nos PirenØus, possa manter-se com base nos ursos reintroduzidos ou nascidos nessas montanhas, sua Ærea recente de reparti(cid:231)ªo natural. (1) JO L 206 de 22. 7. 1992. (2001/C 53 E/145) PERGUNTA ESCRITA P-1263/00 apresentada por Lord Inglewood (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (11 de Abril de 2000) Objecto: Adesªo da China (cid:224) OMC PoderÆ a Comissªo indicar qual serÆ, com base na sua actual posi(cid:231)ªo negocial, a provÆvel incidŒncia or(cid:231)amental da adesªo da China (cid:224) Organiza(cid:231)ªo Mundial do ComØrcio, por uma lado, no que diz respeito (cid:224)s


title: Advies van de Commissie overeenkomstig artikel 251, lid 2, onder c), van het EG-verdrag, over de amendementen van het Europees Parlement op het gemeenschappelijk standpunt van de Raad inzake het voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende een regeling voor technische controles aan de wegkant van in de Europese Gemeenschap aan het wegverkeer deelnemende bedrijfsvoertuigen

eurovoc_concepts:
commercial vehicle
road safety
roadworthiness tests
transport regulations

formats: html pdf

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 19. 04. 2000 COM(2000) 243 definitief 1998/0097 (COD) ADVIES VAN DE COMMISSIE overeenkomstig artikel 251, lid 2, onder c) van het EG-verdrag, over de amendementen van het Europees Parlement op het gemeenschappelijk standpunt van de Raad inzake het voorstel voor een RICHTLIJN VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD betreffende een regeling voor technische controles aan de wegkant van in de Europese Gemeenschap aan het wegverkeer deelnemende bedrijfsvoertuigen HOUDENDE WIJZIGING VAN HET VOORSTEL VAN DE COMMISSIE overeenkomstig artikel 250, lid 2 van het EG-verdrag ADVIES VAN DE COMMISSIE overeenkomstig artikel 251, lid 2, onder c) van het EG-verdrag, over de amendementen van het Europees Parlement op het gemeenschappelijk standpunt van de Raad inzake het voorstel voor een RICHTLIJN VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD betreffende een regeling voor technische controles aan de wegkant van in de Europese Gemeenschap aan het wegverkeer deelnemende bedrijfsvoertuigen 1. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 1 2 3 4 5 ACHTERGROND Op 11 maart 1998 diende de Commissie een voorstel voor een richtlijn in betreffende een regeling voor technische controles aan de wegkant van in de Gemeenschap aan het wegverkeer deelnemende bedrijfsvoertuigen (COM(1998)117-C4-0346/98- 1998/0097(COD))1. Op 29 juli 1998 gaf het Economisch en Sociaal Comité een gunstig advies2. Op 9 februari 19993 verstrekte het Europees Parlement een advies over het voorstel in eerste lezing. Het Comité van de Regio's gaf zijn advies over het voorstel op 22 september 1999. Het geamendeerde voorstel van de Commissie werd op 15 oktober 1999 aan de Commissie toegezonden. De Raad keurde op 2 december 19994 een gemeenschappelijk standpunt goed. Op 14 maart 20005 werd het voorstel door het Europees Parlement in tweede lezing behandeld. PB C 190 van 18. 6. 1998, blz. 10. PB C 407 van 28. 12. 1998, blz. 112 PB C 150 van 28. 5. 1999, blz. 27. PB C 29 van 1. 2. 2000, blz. 1 … 2 2. BEDOELING VAN HET VOORSTEL VAN DE COMMISSIE Dit voorstel is een aanvulling op Richtlijn 96/96/EG waarin bepaald is dat bedrijfsvoertuigen in een controlecentrum jaarlijks aan een technische inspectie moeten worden onderworpen. Het doel van dit voorstel is om onaangekondigde technische controles in te voeren, ten dele op grond van het aantal kilometers dat door dat soort voertuigen ieder jaar wordt afgelegd, en ten dele omdat op deze wijze bepaalde mankementen kunnen worden opgespoord die bij de jaarlijkse technische controles kunnen worden weggemoffeld. Dankzij dit voorstel zal de algehele conditie van de zware bedrijfsvoertuigen die van de wegen in de Gemeenschap gebruikmaken verbeteren en zal het bijdragen tot een grotere verkeersveiligheid en een betere bescherming van het milieu. 3. COMMENTAAR OP HET AMENDEMENT VAN HET PARLEMENT IN EEN TWEEDE LEZING 3. 1 Algemene opmerkingen De Commissie is van mening dat de amendementen welke door het Parlement zijn aangebracht op het gemeenschappelijk standpunt van de Raad in overeenstemming zijn met de doelstellingen van haar voorstel. 3. 2 De amendementen welke door het Parlement worden voorgesteld Amendement 1 Tweede overweging Overwegende dat het in het belang van de verkeersveiligheid, milieubescherming en eerlijke concurrentie is dat bedrijfsvoertuigen slechts worden gebruikt indien zij zodanig worden onderhouden dat de technische staat ervan van hoog niveau is. Overwegende dat het in het belang van de verkeersveiligheid, milieubescherming en eerlijke concurrentie is dat bedrijfsvoertuigen slechts worden gebruikt indien de technische staat ervan wordt onderhouden. Amendement 2 Nieuw Artikel 9A De lidstaten stellen een regeling voor sancties vast die wordt toegepast wanneer de bestuurder of de betrokken onderneming de technische voorschriften die op grond van deze richtlijn worden gecontroleerd, niet eerbiedigt. De lidstaten zullen alle nodige maatregelen nemen om de uitvoering van deze sancties te waarborgen. De te nemen sancties dienen doeltreffend te zijn, in verhouding te staan tot de overtreding en een afschrikkende werking te hebben. 3 3. 3 Commentaar van de Commissie met betrekking tot de amendementen kan zich De Commissie aangezien amendement 1 een redactionele verbetering betekent van de tweede overweging, terwijl zij in amendement 2 weer bepaalde zaken terugvindt die door de Raad uit het oorspronkelijke voorstel geschrapt waren. verenigen met amendementen, deze 4. ALGEMENE CONCLUSIES De Commissie is van oordeel dat het gemeenschappelijk standpunt van de Raad, samen met het amendement van het Parlement in tweede lezing, in overeenstemming zijn met de doelstellingen van haar voorstel. Bijgevolg aanvaardt de Commissie de wijziging welke met het amendement van het Parlement gemaakt is op het gemeenschappelijk standpunt van de Raad. 4


title: WRITTEN QUESTION E-1272/00 by Dirk Sterckx (ELDR) to the Commission. Criteria for visual acuity in Directive 91/439 on driving licences.

eurovoc_concepts:
European driving licence
drivers
occupational health

text: C 53 E/118 Official Journal of the European Communities EN 20. 2. 2001 criteria stipulated for rural areas by Article 4 of Council Regulation (EC) No 1260/1999 of 21 June 1999 laying down general provisions on the Structural Funds (1) certainly cover the difficulties facing a number of mountain areas: a population density of less than 100 people per km2, a percentage share of agricultural employment in total employment which is higher than the Community average, a decline in population since 1985, ageing or decline of the agricultural working population. Other aspects of the resolution will be progressively taken into account during the 2000-2006 implemen- tation period of the Structural Funds. Since Community Initiatives may operate in areas not eligible under Objectives 1 and 2, new Community support options are available to mountain areas (cid:129) including under the Leader+ Initiative. The guidelines for the Community(cid:146)s Interreg III Initiative, which the Commission adopted on 28 April 2000 (2), also make specific reference to mountain areas. The new common agricultural policy (CAP) will likewise enable better account to be taken of mountain areas(cid:146) needs, in terms both of the market (extensification premium under the market organisation for beef and veal) and of support for rural development, the new guidelines for which offer such areas attractive opportunities (agro-environmental measures, compensatory allowances for less-favoured areas, support for adapting and developing rural areas). In order to describe all the Community measures relating to mountain areas, the Commission drew up a special booklet which it presented at the Second European Mountain Convention in Trento in March 2000. A copy of that booklet has been sent directly to the Honourable Member and to Parliament(cid:146)s Secretariat. This represents a step towards the comprehensive approach which the action plan aims to promote. The process will progressively involve the various Commission departments, other Community institutions and a number of bodies specialised in promoting mountain interests with regard to the international year of the mountain in 2002. In principle, this will apply to each new Member State joining the Union. The Instrument for Structural Policies for Pre-Accession (ISPA), the action plan for coordinated aid to Poland and Hungary (PHARE), and particularly the special accession programme for agriculture and rural development (Sapard) already provide scope for trying out measures which are specifically targeted at mountain areas or which benefit them indirectly. (1) OJ L 161, 26. 6. 1999. (2) COM(1999) 479 final. (2001/C 53 E/150) WRITTEN QUESTION E-1272/00 by Dirk Sterckx (ELDR) to the Commission (19 April 2000) Subject: Criteria for visual acuity in Directive 91/439 on driving licences By way of implementation of Directive 91/439 (1) on driving licences, Belgian legislation on lorry drivers lays down a criterion for visual acuity of at least 8/10 for the better eye and 5/10 for the weaker eye, if necessary using corrective lenses (e. g. spectacles or contact lenses). The result of this new standard on visual acuity is that people with a (cid:145)lazy eye(cid:146) can no longer become lorry drivers. Furthermore, a number of lorry drivers who have been regarded as medically capable for years may suddenly fail to obtain a new driving aptitude certificate. Is the Commission aware of this situation? Is it not possible to revise the Directive to take account of the specific case of lorry drivers with a (cid:145)lazy eye(cid:146)? Is it not at least possible to make an exception for lorry drivers who obtained their licences at a time when less stringent standards applied? (1) OJ L 237, 24. 8. 1991, p. 1. 20. 2. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 53 E/119 Answer given by Mrs de Palacio on behalf of the Commission (6 June 2000) Annex III of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences (1) lays down minimum health criteria for driving power-driven vehicles, including eyesight criteria. Current scientific evidence suggests that the criteria laid down for health in general, and for eyesight in particular, are not stringent enough in view of the requirements of road safety, in their present form. However, the Commission is also aware that Annex III does not allow less stringent health criteria to be maintained on a national level for those drivers who obtained their licence before the coming into force of the Directive. The Commission proposal for the Directive contained a clause allowing this, but it was not adopted by the Council. The committee on the driving licence discussed the practical and social implications, notably for professional bus and lorry drivers, on several occasions in 1998 and 1999. The Commission is currently considering amending Directive 91/439/EEC and, within the limits of road safety requirements, any proposal could once again allow for less stringent health criteria to be maintained on a national level for professional drivers who obtained their licences before it comes into force. (1) OJ L 237, 24. 8. 1991. (2001/C 53 E/151) WRITTEN QUESTION E-1275/00 by Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) to the Commission (19 April 2000) Subject: Spanish Government holding back 12 % of the additional milk quota for Galicia The Spanish Ministry of Agriculture, Mr Jesus Posada, recently announced in Santiago de Compostela that the central administration was going to hold back 12 % of the 207 000 tonnes of the additional milk quota for Galicia, which should be being allocated in full in April, explaining that this step was necessary in order to deal with possible claims or unexpected developments. Does the Spanish Government actually have the power to take such a decision? Will the Commission ensure that the Spanish Government respects the granting of the additional milk quota to the farmers of Galicia, who actually require a substantial increase in their permitted production levels? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (25 May 2000) The allocation of the individual reference quantities, and in particular the additional quantities available thanks to the specific increase decided by the Council under Agenda 2000, is, in accordance with Council Regulation (EEC) No 3950/92 of 28 December 1992 establishing an additional levy in the milk and milk products sector (1), a matter for the Member States using objective criteria. The Member States are, however, required to notify the Commission of the measures adopted for this allocation. In its memorandum to the Commission of 21 March 2000, Spain stated that it had reached agreement on quota distribution with the authorities of the Autonomous Communities. The Commission has no more detailed information at the moment but would certainly not take a negative view of any retention in a national reserve of a certain percentage of the additional milk quota, as reported by the Honourable Member, in order to cope with specific needs. (1) OJ L 405, 31. 12. 1992


title: QUESTION ÉCRITE E-1285/00 posée par Hiltrud Breyer (Verts/ALE) à la Commission. Subventions pour le charbon et l'énergie atomique.

eurovoc_concepts:
EU financing
coal industry
common commercial policy
control of State aid
nuclear industry

text: C 72 E/36 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 6. 3. 2001 Quel est le nombre des infractions constatØes en matiŁre d(cid:146)exportation de dØchets de l(cid:146)UE vers des 4. pays tiers depuis l(cid:146)entrØe en vigueur de la convention de B(cid:226)le et du rŁglement 259/93/CEE, et plus prØcisØment: a) b) c) d) dans quels (cid:201)tats membres ces infractions ont-elles ØtØ constatØes, quel Øtait le pays de destination des dØchets, quelles Øtaient les entreprises impliquØes dans ces exportations, quelles Øtaient les substances et les quantitØs concernØes par les exportations contestØes (aper(cid:231)u dØtaillØ du type et du poids), e) quand ces infractions ont-elles ØtØ constatØes (aper(cid:231)u chronologique)? (1) JO L 30 du 6. 2. 1993, p. 1. RØponse (18/19 septembre 2000) La question posØe par l(cid:146)Honorable Parlementaire ne relŁve pas de la compØtence du Conseil. Les questions relatives (cid:224) l(cid:146)application de la Convention de B(cid:226)le et du rŁglement 259/93/CEE relŁvent soit des (cid:201)tats membres soit de la Commission dans le cadre de leurs compØtences respectives. (2001/C 72 E/040) QUESTION (cid:201)CRITE E-1285/00 posØe par Hiltrud Breyer (Verts/ALE) (cid:224) la Commission Objet: Subventions pour le charbon et l(cid:146)Ønergie atomique (19 avril 2000) Des subventions directes et indirectes reprØsentant des montants considØrables sont accordØes aux secteurs de l(cid:146)Ønergie nuclØaire et du charbon au sein de la CommunautØ europØenne, et ce tant par l(cid:146)Union europØenne que par diffØrents (cid:201)tats membres. La Commission a fourni une rØponse tout (cid:224) fait insuffisante (cid:224) une question (cid:224) ce sujet qui lui a ØtØ adressØe le 13 dØcembre 1999. La Commission porte en outre largement atteinte (cid:224) sa propre crØdibilitØ lorsqu(cid:146)elle affirme qu(cid:146)il n(cid:146)a pas ØtØ possible jusqu(cid:146)(cid:224) prØsent de dØmontrer que des subventions publiques sont accordØes au secteur de l(cid:146)Ønergie nuclØaire au sein de la CommunautØ europØenne. 1. Convient-il par consØquent de considØrer que la Commission ou certains de ses services n(cid:146)ont pas une connaissance suffisante des programmes d(cid:146)aide et des subventions prØvus par l(cid:146)Union europØenne et les (cid:201)tats membres? Doit-on dŁs lors tabler sur l(cid:146)ignorance de la Commission en la matiŁre? 2. L(cid:146)Ønergie nuclØaire bØnØficie de subventions indirectes, par exemple sous la forme: (cid:129) d(cid:146)aides de l(cid:146)Union europØenne pour la recherche sur la fusion nuclØaire ainsi que pour la sØcuritØ des rØacteurs et la protection contre les rayonnements; (cid:129) d(cid:146)aides nationales pour la recherche sur la fusion nuclØaire ainsi que pour la sØcuritØ des rØacteurs et la protection contre les rayonnements. L(cid:146)Ønergie nuclØaire bØnØficie de subventions directes, par exemple sous la forme: (cid:129) de limitations de responsabilitØ, assorties de plafonds de garantie, prØvues au sein de la CommunautØ europØenne pour les exploitants de centrale nuclØaire; (cid:129) de financements accordØs pour les essais de sØcuritØ des centrales nuclØaires conformØment aux dispositions du traitØ de l(cid:146)Euratom; (cid:129) de possibilitØs de constitution de provisions offertes aux exploitants de centrale nuclØaire par la lØgislation de la RØpublique fØdØrale d(cid:146)Allemagne (une question ad hoc suivra). 6. 3. 2001 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 72 E/37 Quelles mesures la Commission a-t-elle prises et prØvoit-elle de prendre contre ces subventions directes et indirectes? Si aucune mesure n(cid:146)a ØtØ prise, la Commission peut-elle indiquer dans quel dØlai des dØmarches concrŁtes seront entreprises? RØponse donnØe par Mme de Palacio au nom de la Commission (15 juin 2000) 1. (cid:192) propos de subventions (cid:224) l(cid:146)Ønergie nuclØaire, la Commission confirme que lorsque des allØgations ont ØtØ avancØes concernant l(cid:146)attribution d(cid:146)aides d(cid:146)(cid:201)tat (cid:224) la production d(cid:146)ØlectricitØ nuclØaire, sur le la matØrialitØ des faits n(cid:146)a jamais pu Œtre Øtablie par les plaignants. Par territoire de la CommunautØ, ailleurs, certaines dispositions du traitØ CE permettent l(cid:146)attribution d(cid:146)aides ou l(cid:146)adoption de mesures ayant un effet Øquivalent. En cas de plainte, il est nØcessaire d(cid:146)effectuer dans chaque cas un examen prØcis pour dØterminer la compatibilitØ des aides. Les exemples avancØs par l(cid:146)Honorable Parlementaire rØpondent aux critŁres Øtablis par la Commission 2. dans son encadrement des aides (cid:224) la recherche, notamment pour les aides d(cid:146)(cid:201)tat. Les rŁgles applicables au plan international en matiŁre de responsabilitØ civile nuclØaire ont ØtØ fixØes dans les Conventions de Paris, de Bruxelles et de Vienne sur la responsabilitØ civile nuclØaire. Tous les (cid:201)tats membres n(cid:146)en sont pas signataires; il ne peut dŁs lors pas y avoir de limitations prØvues au sein de la CommunautØ. La Commission ne peut identifier quels tests de sØcuritØ seraient financØs en vertu des dispositions du traitØ Euratom. L(cid:146)obligation pesant sur les exploitants de centrales nuclØaires de constituer des rØserves financiŁres afin de pouvoir financer ultØrieurement l(cid:146)aval du cycle du combustible et le dØmantŁlement des installations, reprØsente une mØthode largement utilisØe d(cid:146)internalisation des coßts externes de l(cid:146)Ønergie nuclØaire. Il s(cid:146)agit de provisions pour charges futures qui, en principe, ne constituent pas des subventions. La Commission est toutefois en train d(cid:146)examiner une plainte (cid:224) ce sujet. Par ailleurs, le marchØ intØrieur bØnØficierait des efforts d(cid:146)harmonisation dans ce domaine. Vu les informations dont elle dispose, la Commission ne voit pas quelles mesures spØcifiques au secteur du nuclØaire pourraient Œtre lancØes autres que l(cid:146)application du droit communautaire tel qu(cid:146)il dØcoule des traitØs. En ce qui concerne le charbon, la Commission ne peut que rØaffirmer le fait que les aides directes et indirectes (cid:224) l(cid:146)industrie houillŁre sont examinØes dans le cadre de la dØcision no 3632/93/CECA de la Commission, du 28 dØcembre 1993, relative au rØgime communautaire des interventions des (cid:201)tats membres en faveur de l(cid:146)industrie houillŁre (1); dØcision qui est basØe sur des principes de transparence. Il convient Øgalement de rappeler que les aides de nature rØgionale, visant (cid:224) la reconversion des bassins charbonniers affectØs par les restructurations, ne sont pas analysØes dans ce contexte, mais dans celui de l(cid:146)article 87 (ex-article 92), paragraphe a) et c) du traitØ CE. (1) JO L 329 du 30. 12. 1993. (2001/C 72 E/041) QUESTION (cid:201)CRITE E-1289/00 posØe par Pasqualina Napoletano (PSE) au Conseil (27 avril 2000) Objet: EnlŁvements d(cid:146)enfants somaliens confiØs (cid:224) des familles italiennes Ces derniŁres annØes ont ØtØ enregistrØs de nombreux cas d(cid:146)enlŁvements d(cid:146)enfants, surtout de nationalitØ somalienne, qui ont ØtØ confiØs (cid:224) des familles italiennes par des «parents», vrais ou prØsumØs, et emmenØs illØgalement vers d(cid:146)autres pays, dont certains pays membres de l(cid:146)Union europØenne