title: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 744/2000 ta’ l-10 ta’ April 2000 li jirretifika r-Regolament (KEE) Nru 32/82 li jistabbilixxi l-kondizzjonijiet għall-għoti ta’ rifużjonijiet speċjali fuq l-esportazzjoni taċ-ċanga u l-vitella

eurovoc_concepts:
beef
export refund
packaging

text: 03/Vol. 29 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 32000R0744 11. 4. 2000 li IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ IR-REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (KEE) Nru 744/2000 ta’ l-10 ta’ April 2000 jirretifika r-Regolament (KEE) Nru 32/82 li jistabbilixxi l-kondizzjonijiet għall-għoti rifużjonijiet speċjali fuq l-esportazzjoni taċ-ċanga u l-vitella 3 L 89/3 ta’ IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, (3) li kkunsidrat Wara Ewropea, it-Trattat li jistabbilixxi il-Komunità Il-miżuri previsti ma' l-opinjoni Vitella, f'dan ir-Regolament huma konformi taċ-Ċanga u l- tal-Ġestjoni tal-Kumitat li kkunsidrat ir-Regolament Wara 1254/1999 tas-17 ta’ Mejju 1999 dwar komuni Artikolu 33(12) tiegħu, tas-suq taċ-ċanga u l-vitella (1), u partikolarment (KE) Nru l-organizzazzjoni l- tal-Kunsill Billi: (1) (2) Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 32/82 (2), kif l-aħħar emendat bir-Regolament (KE) Nru 2326/97 (3), l-kondizzjonijiet għall-għoti tar-rifużjonijiet jistabbilixxi fuq l-esportazzjoni għaċ-ċanga u l-vitella. Minħabba żball fl-abbozz, meta r-Regolament (KEE) Nru 32/82 kien l-aħħar emendat, bir-Regolament (KE) Nru 2326/97, l- tħassret. Din is-sentenza għandha għal- Artikolu 2(2) hekk tiddaħħal mill-ġdid fit-test b’effett mit-3 ta' Diċembru 1997, id-data li fiha r-Regolament (KE) Nru 2326/97 daħal fis-seħħ. l-aħħar sentenza tat-tieni subparagrafu ta' ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT: Artikolu 1 Is-sentenza li ġejja qed tiżdied mat-tieni subparagrafu ta’ Artikolu 2(2) tar-Regolament (KEE) Nru 32/82: l- “Madankollu, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jawtorizzaw it-tgeżwir l- identifikazzjoni jew is-siġill fuq kull prodott, imsemmija fl- Artikolu 3(2), jibqgħu jidhru. ” tal-prodotti bil-kondizzjoni l-marka ta' li Artikolu 2 Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fil-jum tal-pubblikaz- zjoni tiegħu fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Għandu japplika mit-3 ta' Diċembru 1997. Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha. Magħmul fi Brussel, fl-10 ta' April 2000. Għall-Kummissjoni Franz FISCHLER Membru tal-Kummissjoni (1) ĠU L 160, tas-26. 6. 1999, p. 21. (2) ĠU L 4, tat-8. 1. 1982, p. 11. (3) ĠU L 323, tas-26. 11. 1997, p. 1


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-1221/00 υποβολή: Robert Evans (PSE) προς την Επιτροπή. Μεταφορά ζώντων ζώων- χρήση εγκεκριμένων σημείων στάσης στην Ιταλία.

eurovoc_concepts:
European social policy
Greece
Italy
transport of animals

formats: html pdf print

text: C 374 E/210 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των EL 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/248) GRAPTH ERVTHSH P-1221/00 ypobolh·: Robert Evans (PSE) prow thn Epitroph· (10 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Μεταφορα΄ ζω΄ντων ζω΄ων- χρη΄ση εγκεκριµε΄νων σηµει΄ων στα΄σης στην Ιταλι΄α Η Οδηγι΄α του Συµβουλι΄ου 91/628/ΕΟΚ (1)(ο΄πως τροποποιη΄θηκε απο΄ την οδηγι΄α του Συµβουλι΄ου 95/29/ΕΚ) (2) σχετικα΄ µε την προστασι΄α των ζω΄ων κατα΄ τη µεταφορα΄ ορι΄ζει ο΄τι τα ζω΄α θα πρε΄πει να εκφορτω΄νονται και να αναπαυ΄ονται για 24 ω΄ρες, να ται΅ζονται και να ποτι΄ζονται µετα΄ απο΄ ταξι΄δι δια΄ρκειας 29 ωρω΄ν στην περι΄πτωση των προβα΄των και 24 ωρω΄ν στην περι΄πτωση των χοι΄ρων. Αυτη΄ η υποχρε΄ωση εκφο΄ρτωσης, σι΄τισης, ποτι΄σµατος και ανα΄παυσης πρε΄πει να πραγµατοποιει΄ται σε σηµει΄α στα΄σης που ε΄χουν εγκριθει΄ απο΄ τα κρα΄τη µε΄λη στα πλαι΄σια του κανονισµου΄ αριθ. 1255/97 (3). Πολλοι΄ χοι΄ροι, προ΄βατα και βοοειδη΄ µεταφε΄ρονται µετα΄ απο΄ µακρινα΄ ταξι΄δια στην Ιταλι΄α απο΄ α΄λλα κρα΄τη µε΄λη. Ποια εγκεκριµε΄να σηµει΄α στα΄σης στην Ιταλι΄α χρησιµοποιου΄νται στην πρα΄ξη για την εκφο΄ρτωση, τη σι΄τιση, το πο΄τισµα και την ανα΄παυση των ζω΄ων που εισε΄ρχονται στην Βο΄ρειο Ιταλι΄α απο΄ α΄λλα κρα΄τη µε΄λη και µεταφε΄ρονται στη συνε΄χεια στη Νο΄τια Ιταλι΄α η΄ την Ελλα΄δα; (1) (2) (3) ΕΕ L 340 της 11. 12. 1991, σελ. 17. ΕΕ L 148 της 30. 6. 1995, σελ. 52. ΕΕ L 174 της 2. 7. 1997, σελ. 1. Apa·nthsh toy k. Byrne ej ono·matow thw Epitroph·w (4 Mai(cid:138)oy 2000) Ο κανονισµο΄ς (ΕΚ) 1255/97 του Συµβουλι΄ου της 25ης Ιουνι΄ου 1997 για τα κοινοτικα΄ κριτη΄ρια που απαιτου΄νται για τα σηµει΄α στα΄σης και για την τροποποι΄ηση του σχεδι΄ου δροµολογι΄ου που αναφε΄ρεται στο παρα΄ρτηµα της οδηγι΄ας 91/628/ΕΟΚ ο΄πως τροποποιη΄θηκε απο΄ την οδηγι΄α 95/29/ΕΚ του Συµβουλι΄ου της 29ης Ιουνι΄ου 1995 για την προστασι΄α των ζω΄ων κατα΄ τη µεταφορα΄, ορι΄ζει ο΄τι (α΄ρθρο 3(1)) «Τα κρα΄τη µε΄λη µεριµνου΄ν ω΄στε τα σηµει΄α στα΄σης να εγκρι΄νονται απο΄ την αρµο΄δια αρχη΄ του κρα΄τους µε΄λους στην επικρα΄τεια του οποι΄ου ευρι΄σκονται. » Η αρµοδιο΄τητα της Επιτροπη΄ς ορι΄ζεται στην παρα΄γραφο 3 του ιδι΄ου α΄ρθρου που αναφε΄ρει ο΄τι «Η αρµο΄δια αρχη΄ κοινοποιει΄ στην Επιτροπη΄ τον κατα΄λογο των εγκεκριµε΄νων σηµει΄ων στα΄σης καθω΄ς και τις τυχο΄ν αναπροσαρµογε΄ς του. Η Επιτροπη΄ κοινοποιει΄ τα στοιχει΄α αυτα΄ στα κρα΄τη µε΄λη στο πλαι΄σιο της µο΄νιµης κτηνιατρικη΄ς επιτροπη΄ς». Επιπλε΄ον για να ενισχυ΄σει την κυκλοφορι΄α του καταλο΄γου αυτου΄ στο κοινο΄ και ιδι΄ως προς τους µη κυβερνητικου΄ς οργανισµου΄ς, ο΄πως π. χ οι οργανω΄σεις µεταφορε΄ων και οι οργανω΄σεις προστασι΄ας των ζω΄ων, η Επιτροπη΄ δηµοσι΄ευσε τη λι΄στα των σηµει΄ων στα΄σης στην εξη΄ς διευ΄θυνση στο διαδι΄κτυο: http://forum. europa. eu. int/Public/irc/dg6/vets/info/data/stagpt/stagpt. htm Όσον αφορα΄ τη µεταφορα΄ ζω΄ων προς την Ελλα΄δα η΄ τη νο΄τια Ιταλι΄α η τελευται΄α ενηµε΄ρωση του καταλο΄γου στις 31 Μαρτι΄ου 2000 ανε΄φερε επτα΄ σηµει΄α στα΄σης στην Ιταλι΄α. Το τελευται΄ο σηµει΄ο στα΄σης που δηλω΄θηκε απο΄ τις ιταλικε΄ς αρχε΄ς βρι΄σκεται στην επαρχι΄α του Μπα΄ρι (περιφε΄ρεια Puglia) το οποι΄ο αντιστοιχει΄ στην κυ΄ρια διαδροµη΄ που ακολουθει΄ται για τη µεταφορα΄ προβα΄των στην Ελλα΄δα. Ένα ακο΄µα σηµει΄ο στα΄σης στην Ιταλι΄α βρι΄σκεται στην επαρχι΄α της Ρω΄µης(περιφε΄ρεια Laziο) σε µι΄α απο΄ τις κυ΄ριες διαδροµε΄ς προς τη νο΄τια Ιταλι΄α. Η Επιτροπη΄ παρακολουθει΄ µε ιδιαι΄τερη προσοχη΄ την ανα΄πτυξη του δικτυ΄ου των σηµει΄ων στα΄σης στην επικρα΄τεια της Κοινο΄τητας. (2000/C 374 E/249) GRAPTH ERVTHSH E-1223/00 ypobolh·: Jannis Sakellariou (PSE) prow thn Epitroph· (14 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Αναγνω΄ριση των γα΄λλων εκπαιδευτικω΄ν στα βαυαρικα΄ σχολει΄α Μια Γαλλι΄δα µε επα΄ρκεια CAPES για τη διδασκαλι΄α γερµανικω΄ν και γαλλικω΄ν στο λυ΄κειο και δεκαετη΄ πει΄ρα σε γαλλικο΄ σχολει΄ο πρε΄πει να πα΄ρει πρω΄τα το «Gro(cid:223)es Deutsches Sprachdiplom» µε «Λι΄αν Καλω΄ς» και στη συνε΄χεια


title: Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om genomförandet och effekterna av direktiv 91/250/EEG om rättsligt skydd för datorprogram

eurovoc_concepts:
approximation of laws
computer piracy
copyright
data-processing law
software

formats: html pdf

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 10. 04. 2000 KOM(2000) 199 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om genomförandet och effekterna av direktiv 91/250/EEG om rättsligt skydd för datorprogram RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om genomförandet och effekterna av direktiv 91/250/EEG om rättsligt skydd för datorprogram SAMMANFATTNING I samband med att man antog den gemensamma ståndpunkten om rådets direktiv 91/250/EEG (13 december 1990) gjorde kommissionen ett politiskt åtagande att lägga fram en rapport om genomförandet och effekterna av direktivet. Eftersom detta var det första direktivet som rörde upphovsrätt och närstående rättigheter, var det ännu inte praxis att det skulle finnas en översynsklausul i själva direktivet. Denna rapport bygger i huvudsak på en studie som genomfördes av externa konsulter 1997 samt kommissionens egna slutsatser, vilket även inbegriper synpunkter från berörda parter. De övergripande resultaten visar att direktivets syften har uppnåtts och att direktivet har fått tillfredsställande effekter på programvaruindustrin (vilket framgår av bl. a. industrins tillväxt och den minskade piratkopieringen av programvara). Mot bakgrund av detta tycks det inte finnas något behov att ändra direktivet. En del brister har däremot konstaterats när det gäller genomförandet i medlemsstaterna. Alla dessa behöver inte behandlas av kommissionen, men en del kan behöva undersökas ytterligare för eventuella överträdelseförfaranden. Här behandlas också en rad olika frågor som har tagits upp av programvaruindustrin (spridningsrätt och överföring till allmänheten, säkerhetskopior, skyddsåtgärder samt tekniska anordningar). Kommissionen slår visserligen fast att direktivet för närvarande inte behöver ändras inom dessa områden, men detta utesluter inte att det kan bli aktuellt med ändringar längre fram till följd av händelseutvecklingen. Slutligen diskuteras andra gemenskapsinitiativ inom det här området, i synnerhet dator- programvaras patenterbarhet (vilket skulle kunna komplettera det nuvarande upphovsrättsliga skyddet) samt grönboken "Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden", som skulle bli en lämplig utgångspunkt fortsatta åtgärder mot privatkopiering av programvara. Medlemsstaterna uppmärksammas också på hur viktigt det är att regeringarna driver en aktiv politik för legal programvara. för 2 INNEHÅLLSFÖRTECKNING I. II. Rapportens syfte. 5 Bakgrund. 5 III. Direktivets innehåll. 6 IV. Genomförande av direktivet – lägesrapport. 7 V. Genomförandet i medlemsstaterna. 8 1. a) b) c) d) e) f) 2. 3. 4. a) b) c) d) 5. a) b) c) d) 6. 7. 8. 9. Skyddsobjekt (Artikel 1). 8 Skydd av datorprogram som litterära verk. 9 Inbegripande av förberedande designmaterial. 9 Skydd för alla uttrycksformer. 9 Idéer och principer. 9 Upphovsmannens egen intellektuella skapelse. 9 Inga andra bedömningsgrunder. 10 Upphovsmannaskap till datorprogram (Artikel 2). 10 Den skyddade personkretsen (Artikel 3). 10 De särskilda ensamrätterna (Artikel 4). 10 Återgivning (Artikel 4 a). 11 Översättning, anpassning, sammanställning och varje annan ändring av ett datorprogram (Artikel 4 b). 11 Alla former av spridning till allmänheten, inbegripet uthyrning (Artikel 4 c första stycket). 11 Förlust av spridningsrätten inom gemenskapen (Artikel 4 c andra stycket). 11 Undantag från ensamrätterna (Artikel 5). 12 Normal användning av den som lagligen förvärvat datorprogrammet samt rättelse av fel (Artikel 5. 1). 12 Säkerhetskopior (Artikel 5. 2). 13 Rätt att iaktta, undersöka eller prova programmets funktion (Artikel 5. 3). 13 Privatkopiering. 13 Dekompilering (Artikel 6). 13 Särskilda skyddsåtgärder (Artikel 7). 14 Skyddets giltighetstid (Artikel 8). 15 Den fortsatta tillämpningen av andra rättsliga bestämmelser (Artikel 9). 15 3 VI. Översikt över effekterna av genomförandet. 15 1. 2. 3. 4. Berörda parter är i allmänhet nöjda med de grundläggande dragen hos dagens system 15 Effekterna på datorprogrambranschen. 16 Effekterna på tredje lands lagstiftning. 16 Konsekvenser av andra avvikelser i fråga om genomförandet i medlemsstaterna. 16 VII. Behovet av nya gemenskapsinsatser. 17 1. 2. 3. 4. Spridningsrätten och överföring till allmänheten. 17 Säkerhetskopior. 17 Skyddsåtgärder. 18 Tekniska anordningar. 18 VIII. Närliggande gemenskapsinitiativ. 19 1. 2. Patentskydd för programvarurelaterade uppfinningar. 19 Offentliga myndigheters användning av datorprogram. 20 IX. Slutsatser. 20 4 I. RAPPORTENS SYFTE I samband med att man antog den gemensamma ståndpunkten om rådets direktiv 91/250/EEG om rättsligt skydd för datorprogram den 13 december 1990 gjorde kommissionen följande uttalande: "Kommissionen åtar sig att senast i slutet av 1996 lämna en rapport till rådet, Europa- parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om direktivets funktion. " För att fullfölja detta politiska åtagande kommer nu detta meddelande. Förseningen beror på att endast tre medlemsstater höll tidsfristen för genomförandet som i direktivet fastställdes till den 1 januari 1993. Detta dokument bygger till viss del på en oberoende studie som beställdes 1997 för att få all lagstiftning för att genomföra direktiv tillgänglig information om medlemsstaternas 91/250/EEG samt den praktiska tillämpningen. Slutsatser har också dragits på grundval av de synpunkter som har inkommit från berörda parter, i synnerhet när det gäller direktivets funktion, konsekvenserna för programvaruindustrin och andra relevanta sektorer samt kommissionens egna synpunkter och analyser. I meddelandet behandlas även kommissionens enskilda pågående initiativ som rör rättsligt skydd för datorprogram. II. BAKGRUND Direktivet om datorprogram omnämndes första gången i kommissionens vitbok "Completing the Internal Market"1 och direktivets innehåll har bl. a. påverkats av resultaten från ett omfattande samråd som genomfördes i samband med grönboken "Copyright and the Challenge of Technology – Copyright Issues Requiring Immediate Action" från juni 19882. Efter detta samråd lades ett direktivförslag fram i april 1989 i syfte att skapa harmonisering mellan medlemsstaternas rättsliga bestämmelser på det här området genom att fastställa en lägsta skyddsnivå där lika stor hänsyn togs till rättsinnehavare, deras konkurrenter och datorprogrammens användare. Vid den här tiden var olikheterna mellan medlemsstaternas rättsliga skydd för datorprogram tämligen stora. Eftersom det här var ett förhållandevis nytt problem, saknade sju av de tolv dåvarande medlemsstaterna bestämmelser i upphovsrätten som gav datorprogram ett uttryckligt skydd. I motiveringen till direktivförslaget framhöll kommissionen att man inte längre kunde acceptera sådana olikheter i skyddsnivån, eftersom detta inte bara kunde få negativa återverkningar på den gemensamma marknadens funktion genom att upprätthålla eller skapa handelshinder för datorprogram inom gemenskapen, utan också negativa konsekvenser för nybildandet av programvaruföretag i gemenskapen och resultera i snedvriden konkurrens. Som fastställs i detta dokument hade direktivet till syfte att skapa ett rättsligt skydd för datorprogram i de medlemsstater där det ännu inte fanns något sådant skydd samt att säkerställa att medlemsstaternas skydd grundades på gemensamma principer. 1 2 KOM(85) 310 slutlig, punkt 149 (ej översatt till svenska). KOM(88) 172 slutlig, 10. 11. 1988 (ej översatt till svenska). 5 Dessa principer kan sammanfattas enligt följande: – Datorprogram skall få upphovsrättsligt skydd på samma sätt som litterära verk. – Det skall anges vem som har upphovsrätten. – Det skall anges vilka handlingar som kräver rättsinnehavarens tillstånd med stöd av ensamrätten samt vilka handlingar som inte utgör en överträdelse. – Det skall fastställas vilka skyddsvillkor som gäller för programmet. Även om samtliga mål slutligen uppnåddes, inte direktivet någon fullständig harmonisering. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen fick medlemsstaterna visst utrymme att använda sin beslutanderätt under förutsättning att dessa nationella åtgärder inte skadar en väl fungerande inre marknad. innebär III. DIREKTIVETS INNEHÅLL Med rådets direktiv 91/250/EEG får datorprogram upphovsrättsligt skydd på samma sätt som litterära verk i enlighet med Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk (Parisakten, 1971). Frågan om upphovsmannaskap överlåts i stort sett till EU:s medlemsstater. Arbetsgivare är berättigade att utöva alla ekonomiska rättigheter till program som har skapats av arbetstagare. Den ideella rätten omfattas inte av direktivet. är i direktivet att graden av originalitet Det banbrytande (bedömningsgrund för upphovsrättsligt skydd) för första gången har harmoniserats på EU-nivå för en viss kategori av verk som kan komma i fråga för upphovsrätt. Programmet måste vara "upphovsmannens egen intellektuella skapelse". Inga andra bedömningsgrunder tillåts. För att uppnå en enhetlig nivå har tolv medlemsstater tvingats sänka skyddsnivån, medan de återstående tre har fått "höja ribban". Det skall också konstateras att direktivet ger ett starkt skydd och framför allt inte innehåller något undantag i fråga om hemkopiering. Rättsinnehavaren har en rad olika ensamrätter: rätten att utföra eller ge tillstånd till åter- givning, översättning, anpassning, sammanställning samt till alla former av spridning till allmänheten, inbegripet uthyrning. I direktivet anges emellertid vissa undantag från dessa ensamrätter. "Den som på laglig väg förvärvat programmet" kan fritt använda programmet för normal verksamhet. Uttryckligt tillstånd ges även när det gäller vissa metoder för baklängeskonstruktion (reverse engineering). En person som har rätt att använda en kopia av ett datorprogram behöver inte rättsinnehavarens tillstånd för att iaktta, undersöka eller prova programmets funktion i syfte att utröna de "idéer och principer" som ligger till grund för de olika detaljerna i ett program, så länge detta inte resulterar i en kopia som medför intrång i upphovsrätten. I direktivet fastställs också att "den rättmätige ägarens rättigheter" inte får åsidosättas genom avtal. Det viktigaste undantaget gäller möjligheten att dekompilera ett program för att uppnå samverkansförmåga med andra program. Denna fråga var föremål för en intensiv diskussion och utmynnade i en pragmatisk kompromiss, som i praktiken innebär att den information som krävs för att uppnå samverkansförmåga skall göras tillgänglig. 6 intrång i upphovsrätten. Dessa restriktioner Ett antal villkor har uppställts för att begränsa dekompileringen till ett minimum, så att samverkansförmåga kan uppnås utan att det skadar rättsinnehavarens rättmätiga intressen, genom att det t. ex. kan utvecklas ett program som inte har skapats självständigt eller ett program som medför ett innebär bl. a. att undantaget om dekompilering endast kan åberopas av licenstagaren eller av någon annan som använder programmet för dennes räkning, att den information som behövs inte tidigare varit lättåtkomlig, att dekompilering inte får göras av de delar av programmet som inte är nödvändiga för att uppnå samverkansförmåga, att den information som har erhållits inte används för utveckling, tillverkning eller marknadsföring av ett datorprogram som medför intrång i upphovsrätten för det dekompilerade programmet, att rättsinnehavarens legitima intressen inte skadas otillbörligt och att användningen inte står i konflikt med normalt utnyttjande av datorprogrammet. I direktivet fastställs också att varje avtalsbestämmelse som strider mot undantaget om dekompilering skall vara ogiltig. När det gäller upprätthållande av lag och ordning innehåller direktivet bestämmelser om beslag av kopior som medför intrång i upphovsrätten samt om åtgärder som skall vidtas vid försök att kringgå kryptering och/eller system för kopieringsskydd. IV. GENOMFÖRANDE AV DIREKTIVET – LÄGESBESKRIVNING Även om endast tre medlemsstater höll tidsfristen för genomförande (1 januari 1993), har alla nu antagit de nationella lagar och andra författningar som krävdes. I nedanstående tabell ges en översikt över dessa genomförandeåtgärder. Medlemsstat Ikraftträdande Hänvisning Danmark Italien 19 december 1992 Lov No 1010 29 december 1992 Decreto Legislativo No 518, Supplemento ordinario alla gazzetta Ufficiale N° 306, 31. 12. 1992 Storbritannien 1 januari 1993 Statutory Instrument 1992 No 3233 Irland 2 februari 1993 Österrike 1 mars 1993 S. I. No 26 of 1993, Regulations entitled European Communities (Legal Protection of Computer Programs) Regulations, 1993 Urheberrechtsgesetz – Novelle 1993, BGBl. No 93/1993, s. 1166 Grekland Finland 4 mars 1993 Lag nr 2121/93 7 maj 1993 Lag nr 418/93 och 419/93, Officiella tidningen, 12. 5. 1993 s. 415 7 Tyskland 24 juni 1993 Zweites Gesetz zur Änderung des Urheberrechtsgesetzes vom 9. Juni 1993, BGBl I s. 910 Spanien Sverige Frankrike 24 december 1993 Ley 16/1993, BOE No. 307 1 januari 1994 Lag 1992:1687 1 juli 1994 Loi n° 94-361 du 10 mai 1994, J. O. R. F. , 11. 5. 1994, s. 6863 Belgien 1 augusti 1994 Nederländerna 1 september 1994 Loi du 30 juin 1994 Moniteur Belge, 27. 7. 94, s. 19315 Wet van 7 juli 1994, Staatsblad JS - 1994, s. 521. Portugal 25 oktober 1994 Luxemburg 24 april 1995 Decreto-lei n° 252/94, 20. 10. 1994 Diáro da República - I Série A, n° 243, 20. 10. 1994, s. 6374. Loi du 24. 04. 1995 modifiant la loi du 29 mars 1972 sur le droit d'auteur en ce qui concerne la protection juridique des programmes d'ordinateur, Mémorial, s. 944 V. 1. GENOMFÖRANDET I MEDLEMSSTATERNA Skyddsobjekt (Artikel 1) Artikel 1 i direktivet har till uppgift att fastställa räckvidden för det upphovsrättsliga skydd som skall ges datorprogram. Sex av medlemsstaterna (Belgien, Tyskland, Grekland, Irland, Italien och Spanien) har uppfyllt kraven enligt denna artikel, även om alla utom två har ansett det vara lämpligt att utelämna följande text: "Inga andra bedömningsgrunder skall tillämpas vid fastställandet av om det (dvs. datorprogrammet) skall komma i åtnjutande av skydd". Detta klarläggs i artikel 1. 3 och innebär att originalitet fastställs vara en förutsättning för upphovsrättsligt skydd. Tyskland har uttryckligen genomfört artikel 1. 33 och har därigenom frångått högsta domstolens rättspraxis gällande "Inkassoprogramm"4, som innebar att det tidigare krävdes en (hög) originalitetsnivå ("Schöpfungshöhe"). Denna ändrade originalitetsnivå har därefter bekräftats i den fasta rättspraxisen5 och den tyska bedömningsgrunden överensstämmer därmed med direktivets bestämmelser. 3 4 5 Avsnitt 69a. 3 i den tyska upphovsrättslagen. BGHZ 94, 276. BGH [1994] GRUR 39 "Buchhaltungsprogramm", BGH [1994] GRUR 363 "Holzhandelsprogramm". 8 a) Skydd av datorprogram som litterära verk Datorprogram skall skyddas som litterära verk enligt artikel 2 i Bernkonventionen. I artikel 4 i WIPO:s fördrag om upphovsrätt (WCT) används samma ordalydelse som i direktivet. Dessa bestämmelser kan också likställas med artikel 10. 1 i TRIPs-avtalet. Alla medlemsstater tycks ha genomfört denna bestämmelse. b) Inbegripande av förberedande designmaterial I enlighet med artikel 1. 1 andra stycket omfattar termen "datorprogram" dessas förberedande designmaterial. Det stora flertalet av medlemsstaterna har genomfört denna bestämmelse utan att ge någon definition av datorprogram. Endast Frankrike och Tyskland har någon sådan lagstadgad definition. Det skall emellertid konstateras att direktivet i sig inte innehåller någon definition av begreppet datorprogram. Skäl 7 samt motiveringen till kommissionens ursprung- liga förslag från april 1989 ger emellertid viss vägledning i denna fråga. Varken Danmark eller Finland har genomfört bestämmelsen om förberedande designmaterial. Storbritannien har låtit förberedande designmaterial ingå under litterära verk i stället för under datorprogram. Även om Storbritannien går som om bestämmelsen är förenlig med direktivet, som endast omfattar datorprogram. I praktiken har det inte uppstått några problem i Danmark och Finland när det gäller denna fråga. längre än direktivet tycks det c) Skydd för alla uttrycksformer I enlighet med artikel 1. 2 skall skyddet gälla ett datorprograms alla uttrycksformer. Tio av medlemsstaterna har genomfört detta krav, medan Danmark, Finland, Frankrike, Luxemburg och Nederländerna inte har någon uttrycklig bestämmelse. För närvarande är det oklart hur detta påverkar skyddet för datorprogram i de aktuella medlemsstaterna. d) Idéer och principer Idéer och principer som ligger bakom de olika detaljerna i ett datorprogram är inte upphovsrättsligt skyddade. Detta traditionella undantag från upphovsrätten nämns i artikel 1. 2 andra stycket samt skäl 13 och 14 i direktivet. Åtta medlemsstater (Österrike, Finland, inte Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Sverige och Storbritannien) har genomfört dessa bestämmelser. Det tycks emellertid som om man i dessa länder generellt tillämpar principen att skilja mellan idé och uttryck i lagen om upphovsrätt. e) Upphovsmannens egen intellektuella skapelse Som tidigare nämnts fastställs i artikel 1. 3 att graden av originalitet skall vara ett krav för upphovsrättsligt skydd. "Upphovsmannens egen intellektuella skapelse" anges som EU:s bedömningsgrund. Sex medlemsstater har underlåtit att uttryckligen genomföra detta krav. Av dessa länder tycks Danmark, Finland, Luxemburg, Nederländerna och Sverige uppenbarligen anse att det är ett implicit krav i deras lagstiftning att direktivets ordalydelse beaktas. Denna princip verkar ännu inte ha ifrågasatts av berörda parter. Kommissionen ifrågasatte eftersom denna medlemsstat av hävd endast kräver en viss färdighet och arbetsinsats, och tillåter att även datorgenererade verk omfattas av det upphovsrättsliga skyddet. Kommissionen har konstaterat emellertid Storbritanniens genomförande, 9 att Storbritannien i och med antagandet av direktiv 96/9/EG om rättsligt skydd för databaser6 nu har en juridisk definition av originalitet när det gäller litterära verk som består av en databas7. En liknande bestämmelse saknas fortfarande i fråga om datorprogram. Det återstår att se om detta kommer att resultera i att Storbritannien får ett alltför omfattande skydd för datorprogram. f) Inga andra bedömningsgrunder Endast Belgien och Tyskland har överfört denna del av direktivet. Det tycks emellertid som om det inte är strikt nödvändigt att uttryckligen genomföra denna bestämmelse , eftersom det klart framgår av direktivet att det räcker med "upphovsmannens egen intellektuella skapelse". I skäl 8 erinras också om att de bedömningsgrunder som skall tillämpas för att fastställa om inte bör omfatta provningar avseende ett datorprogram är ett originalverk eller programmets kvalitativa eller estetiska egenskaper. Man får utgå från att medlemsstaternas domstolar i praktiken kommer att använda dessa bestämmelser som vägledning vid sin tolkning av direktivet. inte, 2. Upphovsmannaskap till datorprogram (Artikel 2) Artikel 2 innehåller tre obligatoriska bestämmelser: gällande individuellt upphovsmannaskap, gemensamt upphovsmannaskap samt arbetstagares verk. Där finns också en särskild bestämmelse om gemensamma verk, som innebär att bedömningen överlåts till medlems- staterna. Frankrike, Italien, Spanien och Portugal har utnyttjat detta alternativ. Samtliga medlemsstater har genomfört de obligatoriska bestämmelserna i artikel 2 i sin lagstiftning. 3. Den skyddade personkretsen (Artikel 3) Denna artikel är i hög grad en bekräftelse av övriga bestämmelser, eftersom den hänvisar till nationell upphovsrätt för litterära verk när det skall fastställas vilken personkrets som är berättigad till skydd. Oavsett bestämmelsens karaktär tycks det som om alla medlemsstater uttryckligen har gett datorprogram upphovsrättsligt skydd som litterära verk, vilket innebär att normala bestämmelser om upphovsmannaskap gäller. 4. De särskilda ensamrätterna (Artikel 4) Sju medlemsstater (Belgien, Frankrike, Tyskland, Irland, Italien, Luxemburg och Spanien) har genomfört samtliga krav enligt artikel 4. a) Återgivning (Artikel 4 a) innefattar ensamrätten varaktig eller fullständig Enligt direktivet återgivning av ett datorprogram på vilket sätt och i vilken form som helst. I vissa medlems- stater tycks det emellertid inte finnas någon särskild bestämmelse som genomför "varaktig eller tillfällig återgivning" (Österrike, Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige). Med tanke på näringslivets synpunkter kan denna olikhet vara värd att undersökas ytterligare. tillfällig, delvis eller 6 7 EGT L 77, 27. 3. 1996, s. 20. Avsnitt 3 A. 2 CDPA 1988, senast ändrat genom "Copyright and Rights in databases Regulations" 1997, S. I. 1997/3032, 18. 12. 1997. 10 Vissa av medlemsstaterna (Danmark, Finland, Grekland, Sverige och Storbritannien) har inte fullständig" återgivning. Ett antal heller genomfört bestämmelsen om "delvis eller medlemsstater (Österrike, Danmark, Finland, Portugal och Sverige) har slutligen utelämnat "laddning, visning, körning, överföring eller lagring av datorprogrammet" i samband med rätten till återgivning. Detta tycks stå i strid med det gemensamma yttrandet gällande artikel 1. 4 i WCT, av vilket det framgår att lagring av ett skyddat verk i digital form i ett elektroniskt medium utgör återgivning i enlighet med artikel 9 i Bernkonventionen. b) Översättning, anpassning, sammanställning och varje annan ändring av ett datorprogram (Artikel 4 b) Ett antal medlemsstater (Österrike, Danmark, Nederländerna, Sverige och Storbritannien) har uppenbarligen avstått från att uttryckligen genomföra passagen "varje annan ändring". I dessa medlemsstater kan upphovsrätten komma att få en snävare räckvidd än vad som avses i direktivet. c) Alla former av spridning till allmänheten, inbegripet uthyrning (Artikel 4 c första stycket) Alla medlemsstater har genomfört bestämmelsen att rättsinnehavaren skall ha ensamrätt när det gäller spridningen av datorprogrammets original eller kopior. Samma sak gäller för rätten till uthyrning. d) Förlust av spridningsrätten inom gemenskapen (Artikel 4 c andra stycket) frågan H-0436/95 från Europaparlamentets Som framgår av kommissionsledamoten Mario Montis svar av den 11 juli 1995 på den ledamot Arthur Newens8 har muntliga kommissionen alltid varit av uppfattningen att direktiv 91/250/EEG förhindrar medlems- staterna att tillämpa principen om internationell konsumtion när det gäller spridning av datorprogram. I artikel 4 c fastslås att rättsinnehavaren har exklusiv spridningsrätt, som går förlorad när försäljningen av programmet sker inom gemenskapen. Eftersom det inte finns någon bestämmelse som säger att ensamrätten går förlorad inom gemenskapen om den första försäljningen sker utanför gemenskapen, har medlemsstaterna inte själva möjlighet att välja detta alternativ i fråga om datorprogram. Varken Danmark, Finland, Nederländerna eller Portugal har uttryckligen genomfört denna implicita restriktion när det gäller parallellimport av datorprogram till gemenskapen. Att döma av den luxemburgska lagens ordalydelse tycks det dessutom som om Luxemburg tillämpar en konsumtionsprincip som inte bara gäller spridningsrätten. Berörda parter har uttryckt viss oro när det gäller dessa frågor. Det kan emellertid konstateras att principen om gemenskapskonsumtion nu tillämpas på i Nederländerna som ett resultat av den rättspraxis där den nederländska samma sätt upphovsrättslagen tolkas med stöd av direktivet9. Ordföranden för distriktsdomstolen i Haag påpekade i samband med Novell-målet att den nederländska upphovsrättslagen inte innehåller några bestämmelser om förlust av spridningsrätten och därför i största möjliga utsträckning måste tolkas i enlighet med direktivet. Mot denna bakgrund drog han slutsatsen att 8 9 Europaparlamentets överläggningar (EN utg. ) nr 466, s. 174. Distriktsdomstolen i Haag, sammanfattning av domen av den 7 juli 1995 i mål KG 95/591 (Novell, Inc. mot America Direct B. V. ). 11 Nederländernas upphovsrätt för datorprogram från och med den 1 september 1994 endast inbegriper förlust av spridningsrätten inom gemenskapen. 5. Undantag från ensamrätterna (Artikel 5) Tio medlemsstater har genomfört samtliga obligatoriska bestämmelser, antingen ordagrant eller nästintill (Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Spanien och Sverige). Nedan behandlas varje enskild bestämmelse. a) Normal användning av den som lagligen förvärvat datorprogrammet samt rättelse av fel (Artikel 5. 1) Enligt denna bestämmelse skall ensamrätterna, med undantag av spridning och uthyrning, i avsaknad av särskilda avtalsbestämmelser, inte kräva rättsinnehavarens tillstånd, om de behövs för att den som lagligen förvärvat datorprogrammet skall kunna använda programmet i överensstämmelse med dess avsedda ändamål. Detta gäller även rättelse av fel. De flesta medlemsstater har gjort klart att underentreprenad är tillåten enligt artikel 5. 1. Det förekommer emellertid olika uppfattningar när det gäller innebörden av "den som lagligen förvärvat datorprogrammet". För att överföra detta begrepp har flera medlemsstater använt termen "behörig användare", dvs. en person som har rätt att använda programmet. Kommissionen instämmer med vissa bedömare att "den som lagligen förvärvat dator- programmet" i själva verket avser en köpare, licensinnehavare, uthyrare eller person som har rätt att använda programmet för dessa personers räkning. Detta styrks också genom artiklarna 6 och 8 i databasdirektivet (direktiv 96/9/EG) som innehåller termen "behörig användare" och som utformades efter artikel 5. 1 i direktivet om datorprogram10. Det som avsågs med artikel 5. 1 och skäl 18 var enligt kommissionen att det inte skulle vara möjligt att genom avtal hindra "den som lagligen förvärvat" ett program att utföra någon av de handlingar där rättsinnehavaren har ensamrätt, om dessa krävs för att kunna använda programmet i överensstämmelse med dess avsedda ändamål eller för rättelse av fel. Det är däremot tillåtet med särskilda avtalsbestämmelser som har till uppgift att "kontrollera" användarens handlingar inom de områden där rättsinnehavaren har ensamrätt. Varken i Österrikes, Finlands eller Storbritanniens genomförandebestämmelser finns någon hänvisning till "i avsaknad av särskilda avtalsbestämmelser". När det gäller Storbritannien beror detta antagligen på att denna medlemsstat tillämpar en omfattande avtalsfrihet, som går mycket längre än de upphovsrättsliga undantagen i fråga om skyddet för datorprogram. Den österrikiska respektive finländska lagen tycks inte vara förenlig med gemenskapens krav genom att tillåta mer omfattande undantag än direktivet. I Portugals och Storbritanniens genomförandebestämmelser finns heller inget som motsvarar "i överensstämmelse med dess avsedda ändamål". Kommissionen känner inte till om detta har skapat några praktiska problem. 10 Motiveringen, KOM (92) 24 slutlig, 13. 5. 1992, punkt 8. 4. 12 b) Säkerhetskopior (Artikel 5. 2) I artikel 5. 2 fastställs att en person som har rätt att använda ett datorprogram inte genom avtal får hindras från att göra en säkerhetskopia av detta om denna är nödvändig för den aktuella användningen. Denna bestämmelse har genomförts av alla medlemsstater. 11 c) Rätt att iaktta, undersöka eller prova programmets funktion (Artikel 5. 3) I artikel 5. 3 anges att den person som har rätt att använda en kopia av ett datorprogram skall ha rätt att utan rättsinnehavarens tillstånd iaktta, undersöka eller prova programmets funktion i syfte att utröna de idéer och principer som ligger bakom programmets olika detaljer, under förutsättning att detta sker vid sådan laddning, visning, körning, överföring eller lagring av programmet som han har rätt att utföra. Alla medlemsstater har följt dessa bestämmelser utom Finland och Storbritannien som har utelämnat "som han har rätt att utföra". Detta utelämnande har viss betydelse, eftersom frasen "som han har rätt att utföra" på lämpligt vis begränsar den behörige användarens rätt att iaktta, undersöka eller prova programmets funktion. d) Privatkopiering I artikel 5. 1 i direktivet föreskrivs särskilda undantag som innebär att användning tillåts under särskilda omständigheter. I gemenskapens lagstiftning hör privatkopiering av datorprogram inte till de tillåtna undantagen från ensamrätterna. Vissa medlemsstater har emellertid inte uttryckligen upphävt undantagen gällande privatkopiering. Rättsinnehavarna anser att detta är en viktig fråga och menar att åtgärder bör vidtas för att dessa medlemsstater skall följa de medlemsstater som redan har upphävt sina undantag i fråga om privatkopiering av datorprogram. Än så länge finns det inget som tyder på att detta har skapat några större problem inom det här området och några formella klagomål har inte inkommit. Som det nu är verkar det ändå råda viss juridisk oklarhet och frågan kan behöva undersökas ytterligare. 6. Dekompilering (Artikel 6) Generellt sett är detta den artikel som medlemsstaterna har genomfört i störst omfattning. De flesta genomförandebestämmelser är ordagranna eller näst intill. Sex medlemsstater (Öster- rike, Danmark, Finland, Nederländerna, Sverige och Storbritannien) har dock utelämnat artikel 6. 3 som innehåller en begränsning av undantaget gällande dekompilering. Denna begränsning är av viss betydelse, eftersom den härrör från Bernkonventionens "trestegstest" (artikel 9. 2 i Bernkonventionen). Enligt direktivet är syftet med denna begränsning att dekompileringsundantaget inte tillämpas på sätt som otillbörligt skadar rättsinnehavarens legitima intressen eller står i konflikt med ett normalt utnyttjande av datorprogrammet. Utelämnandet av en sådan uttrycklig begränsning skulle kunna leda till otillbörlig skada för rättsinnehavaren. 11 Näringslivets synpunkter behandlas i § VII. 2. 13 När det gäller andra frågor som behandlas i artikel 6 tycks Portugals, Sveriges och Storbritanniens genomförandebestämmelser vara de enda som inte helt överensstämmer med direktivet. I Portugals genomförandebestämmelser tycks det för det första inte finnas någon motsvarighet till artikel 6. 1 c. Detta utelämnande är allvarligt, eftersom en part i ett upphovsrättsmål kan behöva visa att tillgången till delar av ett program som inte är nödvändiga för att uppnå samverkansförmåga utgjorde en olaglig handling och därmed medförde intrång i upphovsrätten. För det andra har artikel 6. 2 a inte genomförts. Till skillnad från direktivet kan det därför inte uteslutas att dekompilering kan användas i andra syften än att uppnå samverkansförmåga för ett självständigt skapat datorprogram. Genomförandet av kravet på ett trestegstest överensstämmer inte heller helt med ordalydelsen i artikel 6. 3. Enda bristen i Sveriges genomförandebestämmelser är att frasen "självständigt skapat datorprogram" saknas i överföringen av artikel 6. 1. Det tycks emellertid som om detta utelämnande får betydelsefulla konsekvenser. De utelämnade orden finns med i direktivet för att dekompilering av ett målprogram inte skall äga rum innan det självständigt utvecklade programmet existerar (om än bara i form av förberedande designmaterial). Storbritanniens genomförandebestämmelser tycks inte heller överensstämma med direktivet. För det första används uttrycket "behörig användare", vilket inte tycks inbegripa "annan person som har rätt att använda en kopia av programmet, eller för deras räkning av en person som har rätt därtill". För det andra har "återgivande av programmets kod och översättning av lågnivåspråk för att dess form" genomförts med följande ordalydelse: "uttryckt omvandlas till ett högnivåspråk". För det tredje finns ingen restriktion i fråga om det dekompilerade programmets "delar" , utan restriktionen gäller "handlingar som är nödvändiga för att nå det tillåtna målet". Slutligen har man inte heller uttryckligen genomfört trestegstestet enligt artikel 6. 3. i ett 7. Särskilda skyddsåtgärder (Artikel 7) I artikel 7. 1 anges en rad åtgärder där medlemsstaterna måste vidta "lämpliga åtgärder. i enlighet med sin nationella lagstiftning". Sådana åtgärder omfattar a) omsättning av kopior som medför intrång i upphovsrätten, b) innehav för kommersiella ändamål av kopior som medför intrång i upphovsrätten, och c) omsättning eller innehav för kommersiella ändamål av varje hjälpmedel vars enda syfte är att underlätta att en teknisk anordning som har anbringats för att skydda ett datorprogram avlägsnas utan tillstånd. Artikel 7. 2 gäller beslagtagande av kopior som medför intrång i upphovsrätten och artikel 7. 3 beslagtagande av hjälpmedel för att utan tillstånd avlägsna eller kringgå tekniska anordningar som har anbringats för att skydda ett datorprogram. Ett antal medlemsstater (Tyskland, Grekland, Italien och Portugal) har underlåtit att överföra alla detaljer i artikel 7, men det är bara Grekland som inte har genomfört bestämmelsen om beslutanderätt i artikel 7. 3. Denna bristande precision tycks generellt sett endast ha resulterat i smärre praktiska problem i samband med upprätthållande av lag och ordning. En rad betydelsefulla domstolsbeslut kan noteras i fråga om artikel 7. I en avgörande tysk dom fastslogs att det medför intrång i upphovsrätten när man ändrar programmeringen av ett 14 datorprogram som skyddats med ett hårdvarulås (kodkrets) i syfte att ta bort program- skyddet12. 8. Skyddets giltighetstid (Artikel 8) Artikel 8 upphävdes genom artikel 11. 1 i direktiv 93/98/EEC om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter13. I enlighet med artikel 1. 1 i direktivet gällande skyddstiden skall upphovsrätten till ett litterärt eller konstnärligt verk enligt artikel 2 i Bernkonventionen löpa under upphovsmannens livstid och under 70 år efter hans död. Denna bestämmelse gäller även upphovsmän till datorprogram. Alla medlemsstater har följt direktivets bestämmelser. 9. Den fortsatta tillämpningen av andra rättsliga bestämmelser (Artikel 9) Artikel 9. 1 innehåller en bestämmelse om att detta direktiv inte skall påverka tillämpningen av andra rättsliga bestämmelser gällande datorprogram, såsom bestämmelser om patent, varumärken, otillbörlig konkurrens, yrkeshemligheter, halvledarprodukter eller avtalsrätt. Där fastslås också att varje avtalsbestämmelse som strider mot artikel 6 (dekompilering) eller mot de i artikel 5. 2 och 5. 3 angivna undantagen skall vara ogiltig. Nederländernas och Spaniens försummelse när det gäller att särskilt genomföra dessa krav kan emellertid kompenseras av dessa medlemsstaters allmänna rättsprincip om hänsyn till samhällsintresset, vilket antagligen gör det möjligt att ändå uppnå direktivets syfte. Ett betydande antal medlemsstater (Österrike, Belgien, Danmark, Finland, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Sverige och Storbritannien) har avstått från att ordagrant genomföra bestämmelsen om att detta "inte skall påverka tillämpningen av andra rättsliga bestämmelser". Det framgår emellertid att andra relevanta rättsliga bestämmelser kommer att fortsätta att gälla i dessa medlemsstater enligt principen om lex specialis. Detta utelämnande kommer därför knappast att få några negativa konsekvenser som kan stå i strid med gemen- skapens krav. Internationella programvaruproducenter har erkänt direktivets dekompileringskrav i sina licensavtal. På vissa håll i USA och Europa förekommer emellertid licensavtal som inte överensstämmer med artiklarna 5, 6 och 9 i direktivet. Eftersom vissa undantag och "användarrättigheter" i de här bestämmelserna är obligatoriska, kan sådana avtal vara ogiltiga. VI. 1. ÖVERSIKT ÖVER EFFEKTERNA AV GENOMFÖRANDET Berörda parter är i allmänhet nöjda med de grundläggande dragen hos dagens system Förutom ett antal nya frågor till följd av att kommissionens förslag till ett direktiv om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informations- samhället14, vilket diskuteras nedan, finns ingen påtryckning från berörda parter om att direktivet skall ändras på något grundläggande sätt. Utan undantag var de intervjuade i 1997 12 13 14 Appellationsdomstolen Oberlandesgericht Karlsruhe, [1996] WRP 587; bekräftad av den federala domstolen Bundesgerichtshof (BGH) [1996] CR 737. EGT L 290, 24. 11. 1993, s. 9 EGT C 108, 7. 4. 1998, s. 6 och ett ändrat förslag EGT C 180, 25. 6. 1999, s. 6. 15 års undersökning av åsikten att direktivet hade fått en stor harmoniserande effekt genom att det fastställde normer för upphovsrättsskyddet av datorprogram som litterära verk. 2. Effekterna på datorprogrambranschen På följande fyra betydelsefulla punkter har antagandet av direktivet främjat datorprogram- branschen: Pirattillverkningen har minskat (en nedgång i Västeuropa från ett genomsnitt på 78 % för 1990 till 36 % 1998)15. Sysselsättningen har ökat (Europas programvaruindustri växte från 19 miljarder ecu 1992 till 31 miljarder 1997)16. Systemet har blivit öppnare (på http://eu. conecta. it finns mer information om det arbete som har utförts inom EU:s arbetsgrupp för öppen programvara). Harmonisering i fråga om datorprogram skapade av arbetstagare. 3. Effekterna på tredje lands lagstiftning Direktivet har används som modell i ett stort antal Central- och Östeuropeiska länder samt även i Hong Kong, Filippinerna och Australien. Det verkar som om direktivet ger samma skydd som lagstiftningen i gemenskapens största handelspartner. Det har hävdats att täckningen av upphovsrättsskyddet för datorprogram på en specifik punkt ger upphov till vissa avvikelser på internationell nivå. I undersökningen från 1997 konstaterades att den japanska upphovsrättslagen inte omfattar "de programmeringsspråk, regler eller algoritmer som används för att utveckla sådana" datorprogram. Kommissionen delar åsikten att det inte finns någon anledning att utöka undantagen i direktivet till att även omfatta programmeringsspråken. Om man läser artikel 1. 2 i direktivet är det dock diskutabelt om regler och algoritmer omfattas av "principerna" och framför allt om principerna täcker "procedurer, driftmetoder och matematiska begrepp som sådana". Slutligen verkar det inte finnas någon relevant rättspraxis avseende artikel 47. 2 i den japanska upphovsrättslagen, vilket gör att Japan hamnar i ett annat läge än Europeiska unionen och USA. 4. Konsekvenser av andra avvikelser i fråga om genomförandet i medlemsstaterna Berörda parter ansåg att skillnaderna i genomförande i stort sett inte skapade några större problem för den inre marknaden. Det skall dock noteras att de medlemsstater vars texter mest avviker från direktivets är de som anslutit sig till EU efter det att direktivet antogs. Man kan anta att detta är följden av att dessa nya medlemsstater inte var involverade i den process som ledde fram till direktivets antagande. 15 16 Statistik från BSA/SIIA över pirattillverkning för 1998; SIIA Global Software Piracy Report 1999. Rapport från Price Waterhouse. 16 VII. BEHOVET AV NYA GEMENSKAPSINSATSER Sedan undersökningen avslutades i augusti 1997 har kommissionen fått ett antal skrivelser från berörda parter med olika frågor som uppkommit dels vid genomförandet av direktiv 91/250/EEG, dels på grund av utvecklingen sedan det trädde i kraft. I vissa av dessa skrivelser påpekas att det finns ett behov av att klargöra vissa aspekter av direktivet. Dessa aspekter redovisas nedan. 1. Spridningsrätten och överföring till allmänheten I WIPO:s nya fördrag om upphovsrätt från december 1996 fastställs att upphovsmannen till ett litterärt och konstnärligt verk, inklusive datorprogram, har ensamrätt inklusive att godkänna överföring till allmänheten på trådbunden eller tillgängliggörande (artikel 4 och artikel 8 i WIPO-fördrag). trådlös väg, (WCT) På grundval av dessa nya internationella regler har det föreslagits att rätten till överföring till allmänheten (inklusive rätten till tillgängliggörande) uttryckligen skall läggas till gruppen av särskilda ensamrätter i artikel 4 i direktivet. I detta sammanhang har det också föreslagits av delar av datorprogrambranschen att omfattningen av principen om konsumtion av rättigheter bör klargöras. I fråga om konsumtion av upphovsrätt måste man hålla i minnet att enligt gemenskaps- direktivet tillämpas konsumtion enbart på försäljningen av kopior, dvs. varor, medan leverans via on line-tjänster inte leder till konsumtion17. Kommissionen noterar vidare att i fråga om spridningsrätt gäller artikel 4 c i direktivet "alla former" av spridning "till allmänheten" av datorprogram som är upphovsrättsligt skyddade. Detta kan tolkas som att spridningsrätten enligt direktiv 91/250/EEG inte är begränsad till spridningen av faktiska kopior av ett datorprogram på diskett. till skillnad från annan gemenskapsrätt Medan det går att tolka artikel 4 c så brett, fastställs däremot i dagsläget inte upphovsmannens ensamrätt att godkänna att dennes verk görs tillgängligt för allmänheten på ett sådant sätt att medlemmar av allmänheten kan få tillgång till dessa verk från en plats och vid en tid som bestäms individuellt av dem (jfr artikel 8 i WIPO-fördraget). Därför har behovet av att gemenskapen garanterar efterlevnaden av WCT-kraven genom att man fastställer kompletterande regler om tillgängliggörande av datorprogram tagits upp i förslaget till ett direktiv om upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället. 2. Säkerhetskopior Industrin har framfört farhågor om bestämmelsen om säkerhetskopior (artikel 5. 2 i direktivet). Denna skall ha utnyttjas på ett oegentligt sätt såtillvida att s. k. säkerhetskopior har gjorts och sålts på marknaden. Uppenbarligen har även videogram, sammanställningar på cd-rom och vissa andra "multimedieapplikationer" med vissa inslag av "programvara" varit föremål för otillåten återgivning av personer som hävdar att de har rätt att göra så. 17 Svar av kommissionsledamot Mario Monti på den muntliga frågan H-0436/95 från Arthur Newens, ledamot av Europaparlamentet (11. 7. 1995), Europaparlamentets överläggningar (EN utg. ) nr 466, s. 174. 17 Mot denna bakgrund har bruket av frasen "hjälpmedel vars enda syfte är att underlätta att en teknisk anordning som har anbringats för att skydda ett datorprogram avlägsnas eller kringgås utan tillstånd" i artikel 7. 1 c lett till problem för datorspelstillverkare. Åtgärder har inte vidtagits mot dem som tillhandahåller att kringgå koperingsskydd, eftersom det egentliga syftet med dessa anordningar och program i reklamen har gömts bakom argumentet att de endast är avsedda för framställning av säkerhetskopior. anordningar och program för För det första bör man dock notera att begreppet "säkerhetskopia" enligt direktiv 91/250/EEG avser kopior som görs "av säkerhetsskäl". Kommissionen anser dessutom att det framgår av ordalydelsen och syftet med artikel 5. 2 att endast en kopia är tillåten och att syftet inte kan vara annat än att den är en "säkerhetskopia". Avsikten med undantaget för en säkerhetskopia skall endast vara att se till att den normala användningen av programmet kan fortsätta i händelse av att originalet går förlorat eller är defekt. Detta är i själva verket "nödvändigt" för användningen av datorprogrammet. När det inte finns någon rätt att använda ett datorprogram eller när denna rätt har löpt ut, tillämpas inte undantaget. Att göra privata kopior för otillåten användning anses då vara piratkopiering av programvara. Trots att det råder en viss osäkerhet i ett antal medlemsstater i fråga om vad undantaget för säkerhetskopior egentligen omfattar, har man i nationell rättspraxis generellt sett visat sig vara kapabel att effektivt hantera olaglig verksamhet. Rättsinnehavaren kan lita till andra relevanta bestämmelser i gemenskapslagstiftningen, t. ex. direktiv 96/9/EG om rättsligt skydd för databaser18, för att ta upp kampen mot pirattillverkning av multimedieprodukter. Slutligen finns det planer på en ytterligare skärpning av ramverket avseende immateriell äganderätt till följd av samrådet om kommissionens grönbok "Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden"19. 3. Skyddsåtgärder I fråga om åtgärder framhåller man i direktivet vikten av upphovsrättsliga skyddsåtgärder, men kraven som framförs är bara allmänna. De olika intervjuade parterna anser att det finns behov av breda minimistandarder och minimiförfaranden för upphovsrättsliga åtgärder på grundval av TRIPs-avtalet. De menar att detta är viktigt eftersom en sådan uppsättning standarder och förfaranden skulle kunna bli lika betydelsefull som direktivet har varit. En övergripande harmonisering av upphovsrättsliga skyddsåtgärder och åtgärder mot pirattillverkning tas upp i samband med förslaget till ett direktiv om upphovsrätt och närstående rättigheter informationssamhället och i samband med uppföljningen till grönboken "Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden". i 4. Tekniska anordningar Det har hävdats från flera berörda parters håll att artikel 7 i direktivet, där skyddsåtgärder tas upp, måste ändras i linje med WIPO:s nya fördrag om upphovsrätt. Enligt dessa parter kan det också finnas vissa skillnader mellan täckningen i artikel 7 c i direktiv 91/250/EEG och artikel 6 i förslaget till direktiv om upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället. I direktivförslaget finns bestämmelser i fråga om krav på tekniska åtgärder som är mer detaljerade. 18 19 EGT L 77, 27. 3. 1996, s. 20. KOM (98) 569 slutlig. 18 Enligt artikel 11 i WCT skall parterna i detta instrument tillhandahålla adekvat rättsligt skydd och effektiva rättsliga åtgärder mot kringgående av de effektiva tekniska åtgärder som används av upphovsmännen i samband med att de utövar sina rättigheter enligt WCT eller Bernkonventionen. Detta förbjuder handlingar som med avseende på upphovmännens verk inte har godkänts av dessa eller som inte är tillåtna enligt lag. I artikel 7. 1 a, b och c, artikel 7. 2 och artikel 7. 3 i datorprogramdirektivet fastställs "särskilda skyddsåtgärder" för vilka gemenskapens medlemsstater skall besluta om lämpliga åtgärder mot vissa slags handlingar. Man bör hålla i åtanke att WCT ännu inte har trätt i kraft och dessutom endast kommer att vara bindande för de som undertecknar fördraget tre månader efter det datum då 30 ratificeringsinstrument eller anslutningsinstrument har deponerats. Slutligen pågår fortfarande lagstiftningsprocessen i fråga om förslaget till ett direktiv om upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället. Det är därför för tidigt att överväga en ändring av direktiv 91/250/EEG innan den slutliga ordalydelsen av artikel 6 i direktivförslaget har fastställts. En bedömning av om en anpassning av artikel 7 i datorprogramdirektivet är nödvändig får göras i ett senare skede. VIII. NÄRLIGGANDE GEMENSKAPSINITIATIV 1. Patentskydd för programvarurelaterade uppfinningar Kommissionen har konstaterat att det råder en missuppfattning bland vissa berörda parter om att upphovsrätt är det enda tillgängliga sättet att skydda datorprogram. Det är därför lämpligt att påminna om artikel 9. 1 i direktivet enligt vilken andra rättsliga bestämmelser såsom bestämmelser om patenträtt och andra bestämmelser om immaterialrätt inte påverkas. Behovet av att skapa insyn och rättssäkerhet i anslutning till patentskyddet för program- varurelaterade uppfinningar diskuteras livligt i samband med uppföljningen av grönboken om gemenskapspatentet och patentsystemet i Europa20: ”Europaparlamentet stöder att programvaror skall vara patenterbara, på villkor att produkten i fråga uppfyller kraven på nyhet och industriell tillämpning av en teknisk uppfinning, såsom är fallet hos våra ekonomiska partner på internationell nivå, framför allt i USA och Japan. Kommissionen instämmer i denna analys och föreslår att det vidtas åtgärder på två fronter. För att å ena sidan säkerställa att den inre marknaden fullbordas och fungerar på detta område kommer kommissionen att snarast möjligt lägga fram ett förslag till direktiv på grundval av artikel 95 i EG-fördraget (f. d. artikel 100a) för att harmonisera medlemsstaternas lagstiftning om patenterbarhet av datorprogram. Detta direktiv bör leda till enhetlig tillämpning och tolkning av de nya bestämmelserna för dataprograms patenterbarhet i hela gemenskapen. I detta sammanhang medför inte den parallella tillämpningen av upphovsrätt och patenträtt på datorprogram några särskilda svårigheter, på grund av det särskilda material som omfattas av de två slagen av rättigheter. I samband med förslaget till direktiv bör man noga granska frågan om undantag från de generella reglerna om datorprograms patenterbarhet. 20 KOM (1999) 42 slutlig. 19 Samtidigt med denna lagstiftning ankommer det på parterna i Münchenkonventionen att ändra artikel 52. 2 c i konventionen om Europapatentet, för att bl. a. stryka datorprogram från förteckningen över för överens- stämmelsen mellan arbetet på gemenskapsnivå och det arbete som utförs inom ramen för Münchenkonventionen. icke patenterbara uppfinningar. Detta är nödvändigt För övrigt bör alla patentmyndigheter förbättra sin informationsverksamhet med inriktning på programvaruföretagen, i synnerhet de små och medelstora företagen, för att göra dem uppmärksamma på de ekonomiska fördelar som de kan erhålla genom att utnyttja patent- systemet. ” Ett syfte med patentskydd är att det skall omfatta datorprogrammets bakomliggande idéer och principer, vilket enligt skäl 14 i direktiv 91/250/EEG aldrig kan täckas av upphovsrätten. De sätt på vilka man garanterar att upphovsrätt för datorprogram ändå förblir opåverkade kommer att bli en fråga för framtida patentlagstiftning. 2. Offentliga myndigheters användning av datorprogram Trots att genomförandet av direktivet tydligt har lett till en minskning av pirattillverkning av datorprogram, visar uppgifter från industrin att pirattillverkningen fortfarande är utbredd. Den äger kanske till och med rum inom offentligt finansierade organisationer, som i vissa fall är några av de största användarna av kommersiella datorprogram. Ett antal möjliga åtgärder mot pirattillverkning inom EU har föreslagits i kommissionens grönbok "Att bekämpa varu- märkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden". Inom ramen för handlingsplanen för det transatlantiska ekonomiska partnerskapet har det även beslutats att EU och USA skall undersöka olika vägar och eventuellt vidta åtgärder för att se till att statliga myndigheter endast använder godkänd programvara. I detta sammanhang bör noteras att vissa medlemsstater har gjort allmänna ställningstaganden i fråga om användningen av godkänd programvara inom statliga myndigheter, vilket även gjorts i USA21. Andra kanske överväger att offentliggöra vilka åtgärder de vidtagit på området, och kommissionen är intresserad av att få reda på sådana initiativ inför en eventuell uppföljning på gemenskapsnivå av grönboken om att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning. IX. SLUTSATSER Medlemsstaternas genomförande är överlag tillfredsställande, men inte alltid lika bra som förväntat. I ett antal specifika fall kan kommissionen komma att bli tvungen att på eget initiativ inleda överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i fördraget (f. d. artikel 169 i EG- fördraget). Det nyligen uppnådda resultatet av genomförandet är emellertid fördelaktigt. Områden som inte har harmoniserats, t. ex. avsaknaden av en bindande definition på "datorprogram", leder endast till mindre problem och kan inte motivera att åtgärder vidtas på gemenskapsnivå. I likhet med de berörda parter som 1998 gjorde ett gemensamt uttalande anser kommissionen att erfarenheterna fram till dags dato inte ger vid handen att direktivets långtgående 21 Förordning av den 1 oktober 1998 "Computer Software Piracy". 20 bestämmelser om upphovsrätt bör ses över just nu. Direktivet – och särskilt bestämmelserna om dekompilering – var resultatet av en intensiv debatt med berörda parter och den balans som uppnåddes verkar vara giltig även i dag. Gemenskapens institutioner har i själva verket uppmanats att "inte öppna slussarna för ytterligare en debatt om direktivet". Under dessa förhållanden och mot bakgrund av granskningens gynnsamma resultat anser kommissionen att det är inte lägligt att ta några nya initiativ i syfte att föreslå ändringar av direktiv 91/250/EEG i detta skede. Detta beslut utesluter dock inte att vissa frågor kan tas upp igen i ett senare skede. Detta är beroende av vilka framsteg som görs i fråga om andra pågående initiativ, främst de som gäller genomförandet av WIPO:s fördrag om upphovsrätt. 21


title: QUESTION ÉCRITE P-1221/00 posée par Robert Evans (PSE) à la Commission. Transport d'animaux vivants ‐ points d'arrêt reconnus en Italie.

text: C 374 E/210 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 28. 12. 2000 (2000/C 374 E/248) QUESTION (cid:201)CRITE P-1221/00 posØe par Robert Evans (PSE) (cid:224) la Commission (10 avril 2000) Objet: Transport d(cid:146)animaux vivants (cid:129) points d(cid:146)arrŒt reconnus en Italie La directive du Conseil 91/628/CEE (1) (modifiØe par la directive du Conseil 95/29/CE) (2) relative (cid:224) la protection des animaux en cours de transport Øtablit que les animaux doivent Œtre dØchargØs et bØnØficier d(cid:146)une pØriode de repos de 24 heures, Œtre nourris et abreuvØs aprŁs un voyage de 29 heures dans le cas des ovins et des bovins et de 24 heures dans le cas des porcs. Le dØchargement, l(cid:146)alimentation, l(cid:146)abreuvement et la pØriode de repos obligatoire doivent avoir lieu en un point d(cid:146)arrŒt approuvØ par l(cid:146)(cid:201)tat membre conformØment au rŁglement (CE) no 1255/97 (3) du Conseil. Beaucoup de porcs, ovins et bovins effectuent de longs parcours jusqu(cid:146)en Italie (cid:224) partir d(cid:146)autres (cid:201)tats membres. Quels points d(cid:146)arrŒts sont normalement utilisØs pour le dØchargement, l(cid:146)alimentation, l(cid:146)abreuve- ment et le repos des animaux qui entrent dans le nord de l(cid:146)Italie depuis d(cid:146)autres (cid:201)tats membres et qui traversent ensuite tout le pays pour gagner le sud de l(cid:146)Italie ou la GrŁce? (1) (2) (3) JO L 340 du 11. 12. 1991, p. 17. JO L 148 du 30. 6. 1995, p. 52. JO L 174 du 2. 7. 1997, p. 1. RØponse donnØe par M. Byrne au nom de la Commission (4 mai 2000) Le rŁglement (CE) no 1255/97 du Conseil du 25 juin 1997 concernant les critŁres communautaires requis aux points d(cid:146)arrŒt et adaptant le plan de marche visØ (cid:224) l(cid:146)annexe de la directive 91/628/CEE relative (cid:224) la protection des animaux en cours de transport, telle que modifiØ par la directive 95/29/CE du 29 juin 1995, prØvoit (article 3, paragraphe 1) que «les (cid:201)tats membres veillent (cid:224) ce que les points d(cid:146)arrŒt soient agrØØs par l(cid:146)autoritØ compØtente de l(cid:146)(cid:201)tat membre sur le territoire duquel ils sont situØs». La compØtence de la Commission est dØfinie au paragraphe 3 du mŒme article, qui Ønonce que «l(cid:146)autoritØ compØtente notifie (cid:224) la Commission la liste des points d(cid:146)arrŒt agrØØs ainsi que les mises (cid:224) jour Øventuelles. La Commission communique ces informations aux (cid:201)tats membres dans le cadre du comitØ vØtØrinaire permanent». En outre, pour Ølargir la diffusion de cette liste au public et en particulier aux organisations non gouvernementales comme les organisations de transporteurs et les organisations de protection des animaux, la Commission a Øgalement publiØ la liste des points d(cid:146)arrŒt (cid:224) l(cid:146)adresse internet suivante: http://forum. europa. eu. int/Public/irc/dg6/vets/info/data/stagpt/stagpt. htm En ce qui concerne le transport des animaux vers la GrŁce ou l(cid:146)Italie du sud, la derniŁre mise (cid:224) jour de la liste au 31 mars 2000 mentionnait sept points d(cid:146)arrŒt en Italie. Le dernier point d(cid:146)arrŒt communiquØ par les autoritØs italiennes est situØ dans la province de Bari (rØgion des Pouilles), qui se trouve sur le principal itinØraire utilisØ pour le transport d(cid:146)ovins vers la GrŁce. Un autre point d(cid:146)arrŒt italien se situe dans la province de Rome (rØgion du Latium) sur l(cid:146)un des principaux itinØraires vers l(cid:146)Italie du sud. La Commission suit avec une attention particuliŁre le dØveloppement du rØseau des points d(cid:146)arrŒt sur le territoire communautaire. (2000/C 374 E/249) QUESTION (cid:201)CRITE E-1223/00 posØe par Jannis Sakellariou (PSE) (cid:224) la Commission (14 avril 2000) Objet: Reconnaissance des enseignants fran(cid:231)ais dans les Øcoles bavaroises Pour pouvoir enseigner dans une Øcole bavaroise, une Fran(cid:231)aise titulaire d(cid:146)un CAPES l(cid:146)habilitant (cid:224) enseigner l(cid:146)allemand et le fran(cid:231)ais dans un lycØe et disposant de dix annØes d(cid:146)expØrience dans une Øcole


title: Komission asetus (EY) N:o 743/2000, annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 11. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 89/1 I (Säädökset, jotka on julkaistava) KOMISSION ASETUS (EY) N:o 743/2000, annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, (2) Edellä mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiin- teät arvot on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä esitetylle tasolle, koskevista ottaa huomioon hedelmien ja vihannesten tuontĳärjestelmän soveltamista säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1498/98 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, yksityiskohtaisista ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksessa (EY) N:o 3223/94 säädetään Uruguayn kier- roksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteissä määritel- tävien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta. Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinteät arvot vahvistetaan liitteessä olevassa taulukossa merki- tyllä tavalla. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 11 päivänä huhtikuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 10 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EYVL L 198, 15. 7. 1998, s. 4. L 89/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 11. 4. 2000 tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000, komission asetukseen LIITE CN-koodi Kolmannen maan koodi (1) Tuonnin kiinteä arvo (EUR/100 kg) 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 068 628 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 052 999 388 400 404 508 512 528 720 804 999 388 400 512 528 720 999 118,5 125,9 190,1 144,8 113,0 107,2 146,6 122,3 76,8 34,6 55,7 54,1 38,6 56,4 33,7 50,1 46,6 35,3 35,3 97,2 88,7 88,9 82,1 88,9 86,9 79,4 102,8 89,4 70,5 65,5 70,1 75,4 107,7 77,8 (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2543/1999 (EYVL L 307, 2. 12. 1999, s. 46) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuperää”


title: Règlement (CE) n° 746/2000 de la Commission, du 10 avril 2000, concernant la délivrance de certificats d'importation pour les viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées

eurovoc_concepts:
Canada
United States
beef
import licence
product quality

text: 11. 4. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 89/5 RÈGLEMENT (CE) No 746/2000 DE LA COMMISSION du 10 avril 2000 concernant la délivrance de certificats d'importation pour les viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (3) vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 936/97 de la Commission du 27 mai 1997 portant ouverture et mode de gestion des contingents tarifaires pour les viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées et pour la viande de buffle congelée (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 134/1999 (2), considérant ce qui suit: (1) (2) Le règlement (CE) no 936/97 prévoit en ses articles 4 et 5 les conditions des demandes et la délivrance des certi- ficats d'importation des viandes visées en son article 2, point f). Le règlement (CE) no 936/97, à son article 2, point f), a fixé à 11 500 t la quantité de viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées, originaires et en provenance des États-Unis d'Amérique et du Canada, pouvant être importées à des conditions spéciales pour la période du 1er juillet 1999 au 30 juin 2000. Il y a lieu de rappeler que les certificats prévus par le présent règlement ne peuvent être utilisés pendant toute leur durée de validité que sous réserve des régimes existant en matière vétérinaire, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier 1. Chaque demande de certificat d'importation, déposée du 1er au 5 avril 2000 pour les viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées, visées à l'article 2, point f), du règlement (CE) no 936/97 est satisfaite intégralement. 2. Des demandes de certificats peuvent être déposées, conformément à l'article 5 du règlement (CE) no 936/97, au cours des cinq premiers jours du mois de mai 2000 pour 9 567,157 t. Le présent règlement entre en vigueur le 11 avril 2000. Article 2 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 10 avril 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 137 du 28. 5. 1997, p. 10. (2) JO L 17 du 22. 1. 1999, p. 22


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1237/00 af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen. Sveriges traktatmæssige stilling i forhold til ØMU.

eurovoc_concepts:
Sweden
application of EU law
euro area

text: 20. 2. 2001 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 53 E/111 Yderligere fire (cid:229)rsager bidrager til argumenterne mod projektet: 1. Samtidig med evalueringen af ansłgningen om vandkraftforsyning (som allerede er langt fremskreden) erkl(cid:230)rede »Conselleria de MØdio Ambiente« under lokalregeringen i Galicia i sin afgłrelsen af 28. oktober 1999 Ulla-Deza-flodomr(cid:229)det for beskyttet naturomr(cid:229)de under den almindelige beskyt- telsesordning med henblik p(cid:229) indfłjelsen heraf i nettet »Natura 2000«. 2. Det p(cid:229)g(cid:230)ldende flodomr(cid:229)de er omfattet af programmet Leader-Protodemouros (I, II), hvortil der er ydet f(cid:230)llesskabsstłtte med henblik p(cid:229) at fremme land- og łkoturisme i omr(cid:229)det, hvorfor łdel(cid:230)ggelsen af dette enest(cid:229)ende naturmiljł (som netop var begrundelsen for stłtten under f(cid:230)llesskabsinitiativet Leader II) ville v(cid:230)re at bedrage den Europ(cid:230)iske Union. 3. Projektet er endvidere en alvorlig trussel mod omr(cid:229)dets historiske arv og dets kulturarv, herunder is(cid:230)r det romanske klosterkompleks i Carboeiro, der ligger n(cid:230)r pilgrimsvejen til Santiago de Compostella. 4. Hvad ang(cid:229)r el-produktion, er Ulla-projektet irrelevant for Galicia, som allerede har adskillige andre meget stłrre vandkraftv(cid:230)rker. Vil Kommissionen derfor tage de nłdvendige skridt til at forhindre, at Spanien og regionalregeringen i Galicia łdel(cid:230)gger Ulla-Deza-flodb(cid:230)kkenet, og undersłge, om der er mulighed for f(cid:230)llesskabsstłtte til finansieringen af vandkraftprojektet fra »Uni(cid:243)n Fenasa, S. A. «? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Margot Wallstr(cid:246)m (13. juni 2000) Kommissionen kender intet til de forhold, det (cid:230)rede medlem har bragt p(cid:229) bane. Naturomr(cid:229)det »Sistema Fluvial Ulla-Deza« er af de spanske myndigheder blevet udpeget til optagelse p(cid:229) deres nationale liste over lokaliteter af betydning p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan, der kan forventes at ville indg(cid:229) i Natura-2000-nettet i medfłr af R(cid:229)dets direktiv 92/43/E(cid:216)F om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1). Kommissionen har rettet henvendelse til de spanske myndigheder og anmodet disse om kommentarer hertil med henblik p(cid:229) at fastsl(cid:229), hvorvidt dette projekt vil kunne f(cid:229) en betydelig indvirkning p(cid:229) den p(cid:229)g(cid:230)ldende lokalitet p(cid:229) baggrund af m(cid:229)ls(cid:230)tningerne i R(cid:229)dets direktiv 92/43/E(cid:216)F, i hvilket fald proceduren i dettes artikel 6 finder anvendelse. Hvorom alting er, vil Kommissionen i sin egenskab af traktaternes vogter tr(cid:230)ffe de nłdvendige foran- staltninger med henblik p(cid:229) at sikre, at f(cid:230)llesskabsretten overholdes i det foreliggende tilf(cid:230)lde. (1) EFT L 206 af 22. 7. 1992. (2001/C 53 E/141) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-1237/00 af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen (10. april 2000) Om: Sveriges traktatm(cid:230)ssige stilling i forhold til (cid:216)MU P(cid:229) et pressemłde i Stockholm den 3. april h(cid:230)vdede kommiss(cid:230)r Anna Diamantopoulou, at et eventuelt nej ved en (cid:216)MU-folkeafstemning ikke ville f(cid:229) nogen indvirkning p(cid:229) Sveriges traktatlige forpligtelser. Kommis- s(cid:230)rens udtalelse kan ses som udtryk for en (cid:230)ndret holdning sammenlignet med tidligere udtalelser fra Kommissionen, hvor det blev p(cid:229)peget, at Sverige i medfłr af traktaten ikke har ret til at st(cid:229) uden for Valutaunionen. Vil Kommissionen redegłre for, hvilken holdning den officielt har med hensyn til Sveriges traktatlige forpligtelser i forhold til Valutaunionen? C 53 E/112 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 20. 2. 2001 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira (12. maj 2000) Kommissionens holdning til Sveriges forhold til EF-traktaten er u(cid:230)ndret. Sveriges stilling i forholdet til den łkonomiske og monet(cid:230)re union er som medlemsstat, der har f(cid:229)et indrłmmet dispensation. I konvergensrapporten af 1998 var bedłmmelsen, at Sverige og Gr(cid:230)kenland ikke opfyldte betingelserne for overtagelse af den f(cid:230)lles młnt, og der refereres derfor til dem som medlemsstater med dispensation. Der vil blive udsendt en ny konvergensrapport i maj 2000. Artikel 122, stk. 2, (ex artikel 109k) i EF- traktaten indeholder bestemmelserne og procedurerne for nybehandling af situationen i medlemsstater med dispensation. Mindst hvert andet (cid:229)r eller p(cid:229) anmodning af en medlemsstat skal Kommissionen og Den Europ(cid:230)iske Centralbank (ECB) udarbejde nye konvergensrapporter om s(cid:229)danne medlemsstater. To andre medlemsstater, nemlig Danmark og Det Forenede Kongerige, deltager endnu ikke i euroen. De forhandlede om arrangementer for ikke-deltagelse inden vedtagelsen af traktaten om Den Europ(cid:230)iske Union (henholdsvis protokol nr. 26 (ex 12) og 25 (ex 11). Indtil disse medlemsstater oplyser, at de łnsker at deltage i tredje fase og indfłre den f(cid:230)lles młnt, skal R(cid:229)det ikke vurdere, hvorvidt de opfylder de nłdvendige betingelser. (2001/C 53 E/142) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1245/00 af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen (14. april 2000) Om: Jernbaneforbindelsen Torino-Lyon Den 21. februar 2000 meddelte Kommissionens Generaldirektorat for Energi og Transport i en skrivelse fra direktłr Fran(cid:231)ois Lamoureux til generalsekret(cid:230)ren for det udvalg, der st(cid:229)r for gennemfłrelsen af den europ(cid:230)iske jernbaneforbindelse via Po-sletten, dvs. forbindelsen Lyon-Torino-Milano/Genova-Venezia-Trie- ste-Ljubljana, Bruno Bottiglieri, sin tilfredshed med undersłgelserne af projektets positive virkninger i henseende til kapacitet, sikkerhed og p(cid:229)lidelighed. Bortset fra de mere end 60 mio. EUR, som F(cid:230)llesskabet i de seneste ti (cid:229)r har betalt til forbindelsen over Alperne mellem Torino og Lyon, har projektet langt fra nogen sikker og stabil fremtid. Kan Kommissionen p(cid:229) denne baggrund oplyse, hvilke foranstaltninger den vil tr(cid:230)ffe for endelig at f(cid:229) truffet en klar politisk beslutning i indev(cid:230)rende (cid:229)r om gennemfłrelsen af de n(cid:230)ste faser i projektet, samt redegłre for den ansvarlige ministers samt de italienske regioners og lokale myndigheders ansvar for og deltagelse i etableringen af jernbaneforbindelsen Lyon-Torino-Milano-Ljubljana? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Loyola de Palacio (25. maj 2000) Kommissionen er af den opfattelse, at det centrale m(cid:229)l p(cid:229) kort sigt for at fremskynde gennemfłrelsen af projektet Lyon-Torino-Milano-Venedig-Trieste-(Ljubljana) er at opn(cid:229) en politisk beslutning om etablering af den internationale delstr(cid:230)kning gennem alperne. P(cid:229) det fransk-italienske topmłde i N(cid:238)mes i 1999 forpligtede de to regeringer sig til at tr(cid:230)ffe en definitiv beslutning om etablering af den internationale »Mont Cenis« tunnel i efter(cid:229)ret 2000. Kommissionen vil fortsat opfordre begge medlemsstater til at tr(cid:230)ffe en beslutning om at etablere forbindelsen og til at indg(cid:229) tilsvarende forpligtelser vedrłrende planl(cid:230)gningen af de tilstłdende delstr(cid:230)kninger mellem Lyon og St Jean-de-Maurienne p(cid:229) den franske side og mellem Susa-dalen og Torino p(cid:229) den italienske side. Beslutningen om at etablere tunnelen m(cid:229) tr(cid:230)ffes p(cid:229) et kvalificeret grundlag. Kommissionen forventer derfor, at resultaterne af miljłundersłgelserne samt de łkonomiske og tekniske undersłgelser, der gennemfłres af den internationale łkonomiske interessegruppe »Alpetunnel«, kan freml(cid:230)gges rettidigt i sommeren 2000


title: Directive 2000/16/CE du Parlement européen et du Conseil, du 10 avril 2000, modifiant les directives 79/373/CEE du Conseil concernant la commercialisation des aliments composés pour animaux et 96/25/CE du Conseil concernant la circulation des matières premières pour aliments des animaux

eurovoc_concepts:
animal nutrition
health control
marketing standard
product quality
raw material

text: L 105/36 FR Journal officiel des Communautés européennes 3. 5. 2000 DIRECTIVE 2000/16/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 10 avril 2000 modifiant les directives 79/373/CEE du Conseil concernant la commercialisation des aliments composés pour animaux et 96/25/CE du Conseil concernant la circulation des matières premières pour aliments des animaux LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, et notam- ment son article 152, paragraphe 4, disposition en la matière contenue à l'article 5 quinquies, paragraphe 1, deuxième alinéa, de la directive 79/ 373/CEE n'est pas suffisamment claire et doit donc être remplacée. vu la proposition de la Commission (1), vu l'avis du Comité économique et social (2), après consultation du Comité des régions, statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité (3), considérant ce qui suit: (1) (2) La directive 95/69/CE du Conseil du 22 décembre 1995 établissant les conditions et modalités applicables à l'agrément et à l'enregistrement de certains établisse- ments et intermédiaires dans le secteur de l'alimentation animale et modifiant les directives 70/524/CEE, 74/ 63/CEE, 79/373/CEE et 82/471/CEE (4), fixe le principe de l'attribution d'un numéro d'agrément à certains établissements ou intermédiaires. Pour des raisons de transparence et afin de faciliter les contrôles, il y a lieu d'exiger que le numéro d'enregistrement ou le numéro d'agrément, selon le cas, soit indiqué sur l'étiquette ou dans le document accompagnant les aliments composés. des aliments composés Aux termes de l'article 2, point l, de la directive 79/ la 373/CEE du Conseil du 2 avril 1979 concernant commercialisation pour animaux (5), la date de durabilité minimale d'un aliment composé est la date jusqu'à laquelle cet aliment conserve ses propriétés spécifiques dans des conditions de conser- vation appropriées. La formulation «propriétés spécifi- ques» englobe toutes les propriétés qui déterminent la qualité d'un aliment composé, notamment l'efficacité des additifs qu'il contient. Cette efficacité est précisée par la date limite de garantie, conformément à la directive 70/524/CEE (6). Par conséquent, dans tous les cas où la date de durabilité minimale d'un additif est l'élément restrictif de la qualité d'un aliment composé, cette date est déterminante pour la formulation de la date de dura- la bilité minimale de l'aliment composé. Cependant, (1) JO C 261 du 19. 8. 1998, p. 3. (2) JO C 101 du 12. 4. 1999, p. 89. (3) Avis du Parlement européen du 16 décembre 1998 (JO C 98 du 9. 4. 1999, p. 150), confirmée le 16 septembre 1999, position commune du Conseil du 15 novembre 1999 (JO C 17 du 20. 1. 2000, p. 1) et décision du Parlement européen du 15 mars 2000. (4) JO L 332 du 30. 12. 1995, p. 15. Directive modifiée en dernier lieu (JO L 115 du 4. 5. 1999, par la directive 1999/29/CE du Conseil p. 32). (5) JO L 86 du 6. 4. 1979, p. 30. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 1999/61/CE de la Commission (JO L 162 du 26. 6. 1999, p. 67). (6) JO L 270 du 14. 1. 1970, p. 1. Directive modifiée en dernier lieu par (CE) no 45/1999 de la Commission (JO L 6 du le règlement 12. 1. 1999, p. 3). (3) (4) (5) La version allemande de la directive 79/373/CEE comporte la notion de «circulation» [«Verkehr»] alors que les autres versions linguistiques parlent de «commerciali- sation» [«Vermarktung»]. Ces notions ont des significa- tions différentes et il convient dès lors d'harmoniser les versions linguistiques. Le champ d'application des direc- tives plus récentes relatives aux aliments pour animaux la «mise en circulation» ou la englobe généralement «circulation». La directive 79/373/CEE doit être adaptée en conséquence et inclure une définition du terme «circulation» («mise en circulation»). Conformément à la directive 79/373/CEE, la décision 91/516/CEE de la Commission (7) fixe la liste des ingré- dients dont l'utilisation est interdite dans les aliments composés pour animaux, pour des raisons de protection de la santé humaine et animale. Cette interdiction ne couvre toutefois pas la circulation de substances telles que les matières premières pour aliments des animaux ni leur utilisation en tant que telles par les éleveurs. Pour remédier à cette situation, il y a lieu, premièrement, d'étendre le champ d'application de la directive 96/ 25/CE du Conseil du 29 avril 1996 concernant la circu- lation des matières premières pour aliments des les directives 70/524/CEE, 74/ animaux, modifiant 63/CEE, 82/471/CEE et 93/74/CEE et abrogeant la direc- tive 77/101/CEE (8), afin qu'il couvre également l'utilisa- tion des matières premières pour aliments des animaux. Deuxièmement, il y a lieu de fixer à l'avenir, en rempla- cement de la décision 91/516/CEE, une liste des substances dont la circulation ou l'utilisation comme matières premières pour aliments des animaux sont interdites ou limitées, afin que les interdictions ou restrictions aient une portée générale et concernent ainsi aussi bien l'utilisation des matières premières telles quelles que leur emploi dans des aliments composés. Il y a la directive 79/373/CEE. lieu de modifier en conséquence (7) JO L 281 du 9. 10. 1991, p. 23. Décision modifiée en dernier lieu par la décision 1999/420/CE de la Commission (JO L 162 du 26. 6. 1999, p. 69). (8) JO L 125 du 23. 5. 1996, p. 35. Directive modifiée en dernier lieu la directive 1999/61/CE de la Commission (JO L 162 du par 26. 6. 1999, p. 67). 3. 5. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 105/37 (6) (7) (8) l'expérience a montré que certains sous- D'autre part, produits ayant subi des traitements industriels pouvaient contenir des substances qui, sans présenter un danger pour la santé animale ou humaine, peuvent avoir un impact défavorable sur l'environnement. Il est donc nécessaire de prévoir une exigence supplémentaire selon laquelle les matières premières pour aliments des animaux ne doivent pas présenter un danger pour l'envi- ronnement. La directive 90/667/CEE du Conseil du 27 novembre 1990 arrêtant les règles sanitaires relatives à l'élimina- tion et à la transformation de déchets animaux, à leur mise sur le marché et à la protection contre les agents pathogènes des aliments pour animaux d'origine animale ou à base de poisson, et modifiant la directive 90/ 425/CEE (1), établit les règles de mise sur le marché des déchets animaux destinés à des utilisations autres que la consommation humaine, et la directive 96/25/CE établit des règles d'étiquetage informant de manière précise l'utilisateur sur l'identité des produits en cause et sur les limitations concernant leurs possibilités d'utilisation. Il y a lieu de veiller à maintenir une parfaite articulation entre les actes relatifs au domaine vétérinaire et ceux relatifs à l'alimentation animale. Afin de donner aux utilisateurs et aux autorités de contrôle les moyens de vérifier facilement l'origine des matières premières pour aliments des animaux et le respect des garanties sanitaires qu'elles offrent au regard il est nécessaire d'inclure, de la directive 90/667/CEE, parmi sont prescrites pour ces indications qui matières premières pour aliments des animaux, le nom et le numéro d'agrément et le numéro de référence du lot ou toute autre indication assurant la traçabilité de la matière première. l'adresse de l'établissement producteur, les (9) Il y a lieu de modifier en conséquence les directives 79/373/CEE et 96/25/CE, ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE: Article premier La directive 79/373/CEE est modifiée comme suit: l'établissement conformément à l'article 10 de ladite directive. (*) JO L 332 du 30. 12. 1995, p. 15. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 1999/29/CE du Conseil (JO L 115 du 4. 5. 1999, p. 32). » 3) À l'article 5 quinquies, paragraphe 1, est remplacé par le texte suivant: le deuxième alinéa «Dans le cas où d'autres dispositions de la réglementation les aliments composés pour communautaire concernant l'indication d'une date de durabilité animaux requièrent minimale ou d'une date limite de garantie, l'indication visée dans le premier alinéa doit être fournie, donnant seulement celle qui vient à échéance la première. » 4) À l'article 10, le point c) est supprimé. 5) À l'article 10, point e), les termes «ainsi qu'aux listes visées aux points b) et c)» est supprimée. 6) À l'article 10 bis, le paragraphe 3 suivant est ajouté: «3. Les États membres prescrivent que les matières premières pour aliments des animaux qui figurent sur la liste visée à l'article 11, point b), de la directive 96/25/CE ne peuvent pas être utilisées comme matières premières pour aliments des animaux pour l'élaboration d'aliments composés, cette dernière directive. » conformément dispositions aux de 7) Dans toute la directive le terme «commercialisation» est remplacé par celui de «circulation». 8) (Ne concerne pas la version française). Article 2 La directive 96/25/CE est modifiée comme suit: 1) Le titre est remplacé par le texte suivant: «Directive 96/25/CE du Conseil du 29 avril 1996 concer- nant la circulation et l'utilisation des matières premières pour aliments des animaux, modifiant les directives 70/ 524/CEE, 74/63/CEE, 82/471/CEE et 93/74/CEE et abro- geant la directive 77/101/CEE. » 2) À l'article 1er, le paragraphe 1 est remplacé par le texte 1) À l'article 2, le point m) suivant est ajouté: suivant: «m) “mise en circulation” ou “circulation”: la détention, y compris l'offre, d'aliments composés pour animaux aux fins de leur vente ou de tout autre forme de transfert, gratuit ou non, à des tiers, ainsi que la vente et les autres formes de transfert elles-mêmes. » «1. La présente directive s'applique à la circulation et à l'utilisation des matières premières pour aliments des animaux à l'intérieur de la Communauté. » 3) L'article 3 est remplacé par le texte suivant: 2) À l'article 5, paragraphe 1, le point k) est remplacé par le «Article 3 texte suivant: «k) à partir du 1er avril 2001, selon le cas, le numéro d'agrément attribué à l'établissement conformément à l'article 5 de la directive 95/69/CE du Conseil du 22 décembre 1995 établissant les conditions et modalités applicables à l'enregistrement de certains établissements et le secteur de l'alimentation animale (*), ou le numéro d'enregistrement attribué à intermédiaires dans (1) JO L 363 du 27. 12. 1990, p. 51. Directive modifiée en dernier lieu par l'acte d'adhésion de 1994 (JO C 241 du 29. 8. 1994, p. 155). Sans préjudice des obligations résultant d'autres disposi- tions communautaires, les États membres prescrivent que les matières premières pour aliments des animaux ne peuvent être mises en circulation dans la Communauté que si elles sont de qualité saine, loyale et marchande. Ils lorsqu'elles sont prescrivent que ces matières premières, mises en circulation ou utilisées, ne peuvent présenter aucun danger pour la santé animale, humaine ou pour l'environnement et qu'elles ne peuvent pas être mises en circulation d'une manière qui soit de nature à induire en erreur. » L 105/38 FR Journal officiel des Communautés européennes 3. 5. 2000 4) À l'article 5, paragraphe 1, le point g) est remplacé par les points suivants: «g) le nom ou la raison sociale, l'adresse ou le siège social de l'établissement producteur, le numéro d'agré- ment, ainsi que le numéro de référence du lot ou la traçabilité de la toute autre indication assurant matière première, être agréé conformément: l'établissement doit lorsque — à la directive 90/667/CEE (*), — aux mesures communautaires figurant sur une liste à établir conformément à la procédure prévue à l'article 13; h) le nom ou la raison sociale et l'adresse ou le siège social du responsable des indications visées dans le présent point, s'il est différent du producteur visé au point g). (*) JO L 363 du 27. 12. 1990, p. 51. Directive modifiée en dernier lieu par l'acte d'adhésion de 1994. » 5) L'article 11 est modifié comme suit: a) les termes «l'article 14» sont remplacés par les termes «l'article 13»; b) le point b) est remplacé par les points suivants: «b) est fixée la liste des substances dont la circulation ou l'utilisation aux fins de l'alimentation des animaux sont limitées ou interdites pour garantir leur respect de l'article 3; c) est modifiée la liste visée au point b) compte tenu scientifiques et de l'évolution des connaissances techniques; d) sont arrêtées les modifications à apporter à l'annexe connaissances l'évolution des compte tenu de scientifiques et techniques. » Article 3 1. Les États membres adoptent et publient au plus tard le 3 mai 2001, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils en informent immédiatement la Commission. Ils tard à partir du appliquent 3 novembre 2001. ces dispositions au plus Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres. 2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive. Article 4 La présente directive entre en vigueur le jour de sa publica- tion au Journal officiel des Communautés européennes. Les États membres sont destinataires de la présente directive. Article 5 Fait à Luxembourg, le 10 avril 2000. Par le Parlement européen Par le Conseil La présidente N. FONTAINE Le président J. GAMA


title: Commission Regulation (EC) No 745/2000 of 10 April 2000 derogating from Regulation (EC) No 2316/1999 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1251/1999 with regard to set-aside

eurovoc_concepts:
agricultural land
set-aside
storage
wood product

text: L 89/4 EN Official Journal of the European Communities 11. 4. 2000 COMMISSION REGULATION (EC) No 745/2000 of 10 April 2000 derogating from Regulation (EC) No 2316/1999 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1251/1999 with regard to set-aside THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 1251/1999 of 17 May 1999 establishing a support system for producers of certain arable crops (1), as amended by Regulation (EC) No 2704/1999 (2), and in particular Article 9 thereof, Whereas: (1) (2) Commission Regulation (EC) No 2316/1999 (3) lays down detailed rules for the application of Council Regu- lation (EC) No 1251/1999 with regard to set-aside. Article 19(2) lays down that areas set aside must so remain for a period commencing on 15 January at the latest and ending on 31 August at the earliest. Article 19(3) lays down that, in principle, areas set aside may not be used for agricultural production or for any lucra- tive purpose. During December 1999, regions in several Member States were hit by violent storms that caused serious damage to woodland, resulting in a glut of timber which is threatening the market. The use of land set aside under the arable crop scheme could alleviate the situa- tion by permitting the temporary storage of the timber concerned until is required by industry. Measures should, however, be adopted to ensure that the land is made available on a non-lucrative basis. it (3) (4) A derogation should therefore be made from Regulation (EC) No 2316/1999. The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For the 2000/2001 and 2001/2002 marketing years and notwithstanding Article 19(2) and (3) of Regulation (EC) No 2316/1999, land declared as set aside may be used to store trees blown down by storms in December 1999 in regions declared as disaster areas by the Member States. Article 2 The Member States concerned shall take all necessary measures to ensure that the set-aside land used for storage is made available on a non-lucrative basis. Article 3 This Regulation shall enter into force on the day of its publica- tion in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 15 January 2000. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 10 April 2000. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 160, 26. 6. 1999, p. 1. (2) OJ L 327, 21. 12. 1999, p. 12. (3) OJ L 280, 30. 10. 1999, p. 43


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-1235/00 υποβολή: Glyn Ford (PSE) προς την Επιτροπή. Ηπόθεση Bristol Austria ‐ Dipl. Ing. K.J.Madden εναντίον Pfeifer Ges. m.b.H..

eurovoc_concepts:
EU competence
European Commission
United Kingdom
application of EU law
brand name
civil defence
clothing industry
electronic commerce

text: 28. 12. 2000 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¤κω΄ν Κοινοτη΄των C 374 E/213 (2000/C 374 E/251) GRAPTH ERVTHSH P-1235/00 ypobolh·: Glyn Ford (PSE) prow thn Epitroph· (10 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Η υπο΄θεση «Bristol Austria (cid:129) Dipl. Ing. K. J. Madden» εναντι΄ον Pfeifer Ges. m. b. H. Η «Bristol Austria (cid:129) Dipl. Ing. K. J. Madden» ει΄ναι µια µικρη΄ εταιρει΄α καταχωρηµε΄νη στο ο΄νοµα του ιδιοκτη΄τη της, του κ. Ken J. Madden. Η εταιρει΄α παρε΄χει συµβουλε΄ς σε βρετανικε΄ς επιχειρη΄σεις που επιθυµου΄ν να πραγµατοποιη΄σουν εξαγωγε΄ς στη΄ν Κεντρικη΄ Ευρω΄πη και ε΄χει ιδι΄ως συναλλαγε΄ς µε την «Bristol Uniforms Ltd. » η οποι΄α προµηθευ΄ει πυροσβεστικε΄ς στολε΄ς στην Πυροσβεστικη΄ της Αυστρι΄ας. Η εταιρει΄α του κ. Madden διαθε΄τει ιστοθε΄ση µε τη διευ΄θυνση: «bristol-austria. com». Μια αυστριακη΄ εταιρει΄α ονοµαζο΄µενη Pfeifer Ges. m. b. H. πιε΄ζει την εταιρει΄α του κ. Madden να αλλα΄ξει τη διευ΄θυνση της ιστοθε΄σης της απο΄ «bristol-austria. com» σε κα΄τι α΄λλο που να µην περιε΄χει τη λε΄ξη «Αustria». Η εταιρει΄α του κ. Madden διαθε΄τει προθεσµι΄α µε΄χρι τις 6 Απριλι΄ου προκειµε΄νου να συµµορφωθει΄ µε το αι΄τηµα αυτο΄, διαφορετικα΄ η υπο΄θεση θα οδηγηθει΄ στη δικαιοσυ΄νη. Ωστο΄σο, απο΄ τη διευ΄θυνση της ιστοθε΄σης δεν συνα΄γεται ο΄τι η εταιρει΄α ει΄ναι κα΄τι διαφορετικο΄ απο΄ αυτοτελη΄ς ιδιωτικη΄ επιχει΄ρηση. Η Pfeifer ει΄ναι σχεδο΄ν µονοπω΄λιο στην Αυστρι΄α, δεδοµε΄νου ο΄τι ει΄ναι ε΄νας απο΄ τους δυ΄ο παραγωγου΄ς ενδυµα΄των πυροπροστασι΄ας της χω΄ρας. Το 1997 µηνυ΄θηκε απο΄ τον Αυστριακο΄ Πυροσβεστικο΄ Συ΄νδεσµο επειδη΄ χρησιµοποι΄- ησε ψευδω΄ς τον λογο΄τυπο του Συνδε΄σµου µαζι΄ µε την ονοµασι΄α µιας θυγατρικη΄ς της εταιρει΄ας, ενω΄ πιο προ΄σφατα ε΄θεσε σε κυκλοφορι΄α στην ευρωπαι¤κη΄ αγορα΄ µια νε΄α πυροσβεστικη΄ στολη΄ για την οποι΄α το΄σο ο BTTG (ο κορυφαι΄ος βρετανικο΄ς οργανισµο΄ς δοκιµω΄ν) ο΄σο και δυο γερµανικοι΄ οργανισµοι΄ δοκιµω΄ν, αποφα΄νθηκαν υ΄στερα απο΄ εντατικε΄ς δοκιµε΄ς ο΄τι υπολει΄πεται κατα΄ 32 % απο΄ τις απαιτου΄µενες προδιαγραφε΄ς. Προ΄κειται η Επιτροπη΄ να εξετα΄σει το θε΄µα και να αποφασι΄σει κατα΄ πο΄σον η Pfeifer Ges. m. b. H. ενεργει΄ παρανο΄µως ο΄ταν προσπαθει΄ να εξαναγκα΄σει την εταιρει΄α του κ. Madden να αλλα΄ξει τη διευ΄θυνση της ιστοθε΄σης της; Apa·nthsh toy k. Bolkestein ej ono·matow thw Epitroph·w (12 Mai(cid:138)oy 2000) Η ερω΄τηση του Αξιο΄τιµου Με΄λους του Κοινοβουλι΄ου αφορα΄, ο΄πως φαι΄νεται απο΄ τις παρεχο΄µενες πληροφορι΄ες, µια διαφορα΄ σχετικα΄ µε ο΄νοµα τοµε΄α ανωτα΄του επιπε΄δου. COM. Η καταχω΄ριση ονοµα΄των τοµε΄ων µε την ε΄νδειξη. COM αποτελει΄ ευθυ΄νη της εταιρι΄ας Network Solutions Inc. (NSI). Ο Οργανισµο΄ς του ∆ιαδικτυ΄ου για την Εκχω΄ρηση Ονοµα΄των και Αριθµω΄ν (ICANN) ε΄χει θεσπι΄σει µια οµοιο΄µορφη διαδικασι΄α επι΄λυσης διαφορω΄ν που µπορει΄ να εφαρµοστει΄ σε ο΄λες τις διαφορε΄ς που συνδε΄ονται µε εµπορικα΄ ση΄µατα και προκυ΄πτουν απο΄ την καταχω΄ριση µε την ε΄νδειξη. COM. Βα΄σει της πολιτικη΄ς του ICANN, τα περισσο΄τερα ει΄δη διαφορω΄ν σχετικα΄ µε ο΄νοµα τοµε΄α που βασι΄ζεται σε εµπορικο΄ ση΄µα πρε΄πει να επιλυ΄ονται µε συµφωνι΄α, συµβιβασµο΄ η΄ προσφυγη΄ σε δικαστη΄ριο, πριν ο υπευ΄θυνος καταχω΄ρισης ακυρω΄σει, αναστει΄λει η΄ µεταφε΄ρει ε΄να ο΄νοµα τοµε΄α (βλε΄πε http://www. icann. org/udrp/udrp. htm). Οι διαφορε΄ς που προκυ΄πτουν απο΄ καταχρηστικε΄ς καταχωρι΄σεις ονοµα΄των τοµε΄ων (για παρα΄δειγµα, κυβερνοκατα- ληψι΄ες) µπορου΄ν να επιλυθου΄ν µε συνοπτικε΄ς διοικητικε΄ς διαδικασι΄ες που κινει΄ ο κα΄τοχος δικαιωµα΄των εµπορικου΄ ση΄µατος υποβα΄λλοντας καταγγελι΄α σε εγκεκριµε΄νο φορε΄α παροχη΄ς υπηρεσιω΄ν επι΄λυσης διαφορω΄ν. Η Επιτροπη΄ δεν ει΄ναι αρµο΄δια να αποφασι΄ζει για τε΄τοιες υποθε΄σεις. Ο ψηφοφο΄ρος του Αξιο΄τιµου Με΄λους του Κοινοβουλι΄ου θα πρε΄πει ι΄σως να ζητη΄σει νοµικη΄ συµβουλη΄ απο΄ ειδικο΄ στον τοµε΄α αυτο΄. (2000/C 374 E/252) GRAPTH ERVTHSH E-1255/00 ypobolh·: Armando Cossutta (GUE/NGL) prow thn Epitroph· (14 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Κατακρα΄τηση ανη΄λικης Ιταλι΄δας στην πο΄λη του Κουβε΄ιτ Η δεκατρια΄χρονη Έρικα ει΄ναι κο΄ρη ιταλι΄δας µητε΄ρας και αιγυπτι΄ου πατε΄ρα. Απο΄ τα µε΄σα Ιανουαρι΄ου ε΄χει καταφυ΄γει στην ιταλικη΄ πρεσβει΄α της πο΄λης του Κουβε΄ιτ, ο΄που προση΄λθε οικειοθελω΄ς και αυθορµη΄τως σε