title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Agera lokalt för sysselsättningen En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin

eurovoc_concepts:
EU employment policy
employment service
labour market
regional policy
structural policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 07. 04. 2000 KOM(2000) 196 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN Agera lokalt för sysselsättningen En lokal dimension i den europeiska sysselsättningsstrategin INNEHÅLLSFÖRTECKNING 0. Sammanfattning. 3 1. Inledning – meddelandets syfte. 4 2. Ett nytt sammanhang. 4 2. 1. 2. 2. Politiskt och institutionellt. 4 Den lokala dimensionen växer. 5 3. Ny räckvidd för sysselsättningspolitiken. 6 3. 1. Att mobilisera lokal styrka. 6 3. 1. 1. Lokala myndigheter. 6 3. 1. 1. 1. 3. 1. 1. 2. Bakgrund. 6 Eventuella förändringar – frågor som bör diskuteras. 7 3. 1. 2. Företagen. 8 3. 1. 2. 1. 3. 1. 2. 2. Bakgrund. 8 Potentiella förändringar– frågor som bör diskuteras. 10 3. 1. 3. Den tredje sektorn/ den sociala ekonomin. 11 3. 1. 3. 1. 3. 1. 3. 2. Bakgrund. 11 Potentiella förändringar – frågor som bör diskuteras. 12 3. 1. 4. De offentliga arbetsförmedlingarnas lokala kontor. 13 3. 1. 4. 1. 3. 1. 4. 2. Bakgrund. 13 Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras. 14 3. 1. 5. Arbetsmarknadens parter. 15 3. 1. 5. 1. 3. 1. 5. 2. Bakgrund. 15 Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras. 15 3. 2. Stöd från regionala och nationella myndigheter. 16 3. 2. 1. 3. 2. 2. Bakgrund. 16 Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras. 17 3. 3. Att tillämpa den europeiska sysselsättningsstrategin lokalt. 18 4. Slutsatser och perspektiv. 19 BILAGA. 21 2 0. SAMMANFATTNING Man blir allt mer medveten om de möjligheter till sysselsättningsskapande verksamhet som finns på lokal nivå. Därför har de flesta medlemsstaterna inlett en process inom sysselsättningsstrategin för decentralisering av institutioner och administration som för beslutsfattandet närmare de lokala samhällena och deras behov. Likaså har Europeiska unionen börjat stödja experimentellt arbete av olika lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ samt slag inom ramen för experimentera med metoder och styrmedel som stöder utvecklingen av lokal sysselsättning, såsom de territoriella sysselsättningspakterna och den tredje sektorn och pilotinsatsen kapital för lokala, sociala ändamål. Hittills har den europeiska sysselsättningsstrategin främst vilat på nationella satsningar och i mindre utsträckning på regionala insatser. Men i riktlinjerna för 2000 har tyngdpunkten förskjutits till lokala frågor, och av samma skäl har den lokala sysselsättningsutvecklingen införts som ett horisontellt prioriterat område i den nya ESF-förordningen, och den återspeglas även inom andra områden av gemenskapens strukturpolitik. Frågan är på vilket sätt och i vilken utsträckning man bör integrera dessa tendenser mot större respekt för autonomi på lokal nivå, och på vilket sätt detta kan stödas i den europeiska sysselsättningsstrategin. Syftet med detta meddelande är • att sammanfatta den utveckling som har lett till att medlemsstaterna och EU i allt högre grad söker sysselsättningstillväxt på lokal nivå, • att granska hur olika lokala aktörer - inklusive lokala myndigheter, företag, den tredje sektorn, den sociala ekonomin, den frivilliga sektorn, arbetsmarknadens parter, de offentliga arbetsförmedlingarna - men även instanser på högre nivå vars åtgärder påverkar verksamheten på lokal nivå - stater, regioner och även EU på de områden där unionen är behörig - kan bidra till att på lokal nivå skapa nya arbetstillfällen och bibehålla de gamla, • och slutligen, att väcka diskussion om ett antal frågor under sexmånadersperioden från april till oktober 2000. Detta meddelande är riktat till unionens institutioner, och kommissionen välkomnar synpunkter från dem. Vidare kommer kommissionen att anordna ett omfattande samråd med de berörda parterna i form av ett antal konferenser. Den första av dessa, som organiseras tillsammans med Regionkommittén, skall äga rum den 10 - 11 april, och kommer att vara startskottet för denna samrådsprocess. Den kommer att kulminera i en konferens som ordnas i samarbete med det franska ordförandeskapet i lägga fram resultatet av Strasbourg i december, där kommissionen kommer att samrådet och planera vidare åtgärder. Till adressen på sidan 18 kan man skicka kommentarer till detta dokument. 3 1. INLEDNING – MEDDELANDETS SYFTE Genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin har redan gett gott resultat: bättre samordning av EU:s politik och nationell politik, en mera enhetlig sysselsättningspolitik i och mellan medlemsstaterna. I dagens läge måste strategin beakta alla deltagare, varje institutionell nivå och varje potentiellt tillväxtområde som sannolikt kan förbättra sysselsättningssiffrorna. Bland dessa har man inte förbisett möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen på lokal nivå; denna aspekt nämns i flera nationella handlingsplaner. Men i det stora hela bör mera göras. I detta sammanhang, men även mot bakgrund av tidigare erfarenheter och enligt förslag från Europaparlamentet, Regionkommittén samt Ekonomiska och sociala försöker detta dokument uppmuntra deltagarna i den europeiska kommittén, sysselsättningsstrategin att i högre grad beakta de möjligheter som finns i lokala sysselsättningsåtgärder. Även om kommissionen redan i flera dokument (såsom i dokumentet om territoriella sysselsättningspakter eller om urbana strategier) har gett uttryck för synpunkter och förslag om lokal utveckling i allmänhet, inriktar man sig i detta dokument på hur man kan effektivera arbetsmarknadsåtgärderna och på vilket sätt lokala aktörer kan bidra till denna utveckling och en bestående sysselsättning. Dokumentet syftar till att väcka debatt bland olika lokala, nationella och europeiska aktörer, och göra det möjligt att dra slutsatser av dessa inlägg. Det är skäl att betona att detta dokument på inget sätt innebär att kommissionen skall starta ett nytt särskilt program om lokal utveckling. EU-finansiering på alla områden som behandlas i detta dokument finns redan från strukturfonderna och från Europeiska utvecklings- och garantifonden för landsbygdens i utveckling. Resultatet av vad kommissionen hoppas skall bli ett så brett samråd som möjligt kommer sedan att leda till ett nytt meddelande från kommissionen med förslag till sätt att berika EU:s insatser för sysselsättningsfrämjande åtgärder inom den nuvarande institutionella ramen och de finansiella bestämmelserna. form av garantier jordbruket (EUGJF) för 2. ETT NYTT SAMMANHANG 2. 1. Politiskt och institutionellt I Amsterdamfördraget fastställdes det att sysselsättningsproblemet är ett gemensamt problem för hela EU. Därför kan man nu följa en samordnad strategi för att främja sysselsättningen och skapa en process för ömsesidig multilateral övervakning. där man erkänner att olika makro-ekonomiska och strukturella element påverkar varandra. Detta synsätt ingår i artikel 127 i Fördraget om Europeiska gemenskapen, i dess ändrade lydelse enligt Amsterdamfördraget, där det föreskrivs att sysselsättningen skall beaktas när all gemenskapspolitik och alla gemenskapsinsatser planeras och genomförs. På nationell nivå planerar och genomför medlemsstaterna nationella handlingsplaner för sysselsättningen. Dessa bygger på de sysselsättningsriktlinjer som varje år fastställs av ministerrådet och bygger på de fyra pelarna, nämligen nu 4 – att förbättra anställbarheten, – att utveckla företagarandan, – att uppmuntra företagens och arbetstagarnas flexibilitet, och – att stärka jämställdhetspolitiken. Den europeiska sysselsättningsstrategin, åtminstone i dess nuvarande utformning, bygger främst på nationella satsningar. Man blir emellertid alltmer medveten om de lokala möjligheterna till utveckling av sysselsättningen. Riktlinjerna för 2000 förstärker den särskilda riktlinje (riktlinje 12)1 som uttryckligen betonar de lokala aktörernas roll i utveckling av sysselsättningen. Denna potential måste emellertid fortfarande omvandlas till konkret verklighet. 2. 2. Den lokala dimensionen växer Även om lokal utveckling av sysselsättningen länge ansågs ha endast en marginell betydelse jämfört med makroekonomiska och strukturella förändringar, inser man alltmer dess betydelse. Arbetslösheten pressade fram större experimentvilja för skapande av nya arbetstillfällen än tidigare. På så sätt kom man snabbt fram till att möjligheterna till nya arbetstillfällen på lokal nivå var betydande. Dessutom har förändringar i det europeiska samhället (och även globalt) påverkat företag och enskilda på nya sätt. har rörlighet liberalisering investeringarnas Marknadernas och påskyndat koncentrationen av kapital. Den samtidigt ökade tillämpningen av ny teknik i produktion, distribution och konsumtion har gjort det möjligt att skapa en global marknad och framväxandet av kunskapssamhället. Detta har lett till en betydligt hårdare konkurrens. För att klara av den nya situationen måste lokala aktörer nu utveckla strategier utgående från sina starka sidor. Tack vare förändringar i produktionssystemen på grund av bättre teknik är det nu mycket enklare att utveckla lokala möjligheter. Denna trend är gynnsam för mikroekonomisk utveckling och för utformandet av lokala produktionssystem som består av små företag. Andra aspekter såsom den demografiska utvecklingen (åldrande), ändrade levnadsvanor och urbaniseringen har lett till nya konsumtionsval. Hushållen använder en allt större andel av sina inkomster till hälso- och sjukvård, personliga tjänster, miljövård, fritid, utbildning, kultur, kommunikation och transport. Alla dessa trender tillsammans med invånarnas nyväckta intresse för hållbar utveckling och aktivare deltagande bidrar till att den lokala dimensionen blir allt viktigare. 1 I riktlinje 12 i pelaren ‘att utveckla företagarandan’ föreskrivs att medlemsstaterna skall"…främja åtgärder för att fullständigt utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att arbetstillfällen skapas på lokal nivå och i den sociala ekonomin, särskilt inom de nya verksamheter som är kopplade till de behov som marknaden ännu inte har tillfredsställt, och att - i syfte att minska dem - undersöka eventuella hinder för dessa åtgärder. I detta sammanhang bör den särskilda roll och det särskilda ansvar som lokala och regionala myndigheter, andra parter på regional och lokal nivå samt arbetsmarknadens parter har erkännas och understödjas mer allmänt. Dessutom bör de offentliga arbetsförmedlingarnas uppgift att finna lokala sysselsättningsmöjligheter och förbättra den lokala arbetsmarknadens funktion utnyttjas till fullo. " 5 3. NY RÄCKVIDD FÖR SYSSELSÄTTNINGSPOLITIKEN På europeisk och nationell nivå har man gradvis gett den lokala dimensionen allt större tyngd i sysselsättningspolitiken. Forskning om lokal utveckling av sysselsättningen har visat att ett antal faktorer har stor betydelse då man vill fastställa hur sannolikt det är att verksamheten blir framgångsrik. Vissa av dem sammanfattas i bilagan. En analys av dessa och av de frågor som diskuterades tidigare i detta meddelande visar att även om det finns en allmän tendens mot att allt mer beakta den lokala dimensionen i sysselsättningsfrågor finns det fortfarande många hinder. För att klara av dessa måste lokala aktörer träffas förena sina krafter och resurser, och de regionala och nationella för att europeiska som ger myndigheterna måste sysselsättningsstrategin är en användbar utgångspunkt för alla parter. dem stöd. Den politik anta 3. 1. Att mobilisera lokal styrka 3. 1. 1. Lokala myndigheter 3. 1. 1. 1. Bakgrund I Europeiska unionen2 finns det mer än 80 000 lokala myndigheter. De utgör grundläggande administrativa enheter i samhällslivet både på landsorten och i städerna. I de flesta medlemsstaterna har de befogenhet på mycket olika områden, bl. a. social trygghet, utbildning, hälso- och sjukvård, boende, miljövård, offentlig lokaltransport, vatten och energi, avloppssystem, hämtning och hantering av hushållsavfall, underhåll av infrastruktur, kultur och fritidsverksamhet. från ett Även om situationen varierar land till ett annat visar de lokala myndigheternas andel i offentliga utgifter att de spelar en viktig roll. De lokala myndigheternas utgifter varierar mellan 3,8 % av BNP i Portugal och 33,3 % av BNP i Danmark3. I Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige förvaltar de lokala myndigheterna en total budget som är större än den som förvaltas av den centrala förvaltningen. Eftersom de lokala myndigheterna är verksamma på så många områden sysselsätter kommunerna ett stort antal personer. T. ex. i Frankrike finns det mer än 600 000 kommunalt anställda, och i de nordiska länderna sysselsätter kommunerna mer än 20 % av arbetskraften. Den lokala förvaltningen är ofta en betydande arbetsgivare, i vissa fall t. o. m. den största arbetsgivaren på orten. Eftersom de lokala myndigheterna sköter så vitt olika uppgifter har deras verksamhet stor betydelse för den lokala sysselsättningen. Enligt beräkningar påverkar de lokala 40 % av myndigheternas i Berlin, Göteborg och Helsingfors åtgärder 2 3 Se ‘Regional and Local Government in the European Union’, Regionkommittén, juli 1996. Källa: OECD, 1995 nationalräkenskaper. I OECD:s definition av offentliga utgifter ingår inte investeringar. I detta sammanhang måste vi nämna att t. ex. i Portugal bildar de lokala myndigheternas investeringar största delen av de offentliga investeringarna. 6 sysselsättningen i dessa städer4, ca 20 % i städer som Manchester och Stockholm, och 12 - 14 % i medelstora franska städer som Tours och Amiens. Även om de lokala myndigheterna inte har befogenheter att lägga fast en sysselsättningspolitik, anser de nationella regeringarna allt mer att det är givet att de deltar i utveckling och genomförande av aktiva arbetsmarknadsåtgärder. Detta är fallet särskilt i de skandinaviska länderna och Nederländerna. Vissa medlemsstater börjar även betrakta lokala myndigheter, särskilt städer, inte bara som partner vid genomförandet av aktiva åtgärder, utan även som en möjlighet att på ett övergripande och integrerat sätt närma sig en hel rad problem som påverkar den lokala sysselsättningen och social sammanhållning. i samhället, I Nederländerna, där kommunerna bär ansvaret för att personer som lever enbart på socialbidrag återintegreras syftar grotestedenbeleid (politik för storstäder) till att åstadkomma en balanserad urban utveckling, att återupprätta banden mellan olika urbana funktioner och därigenom arbeta för en "enhetlig stad". Inom denna ram har regeringen ställt 100 miljoner euro till förfogande för projekt som främjar ett gynnsamt ekonomiskt klimat. Nämnas kan kommunala projekt inom nationella företagande handlingsplan). utvecklingssektorn. Nederländernas (Källa: och tillbakagående sektorer, Vidare har många lokala myndigheter på senare tid börjat intressera sig starkt för sysselsättning och frågor om social sammanhållning. För lokalt valda tjänstemän är detta ofta en fråga om tillförlitlighet. Eftersom arbetslösheten har blivit ett stort problem tenderar lokala väljare att bedöma förvaltarna även på grundval av vad de har åstadkommit på sysselsättningsområdet. Även om utmaningarna är något annorlunda i glesbygderna (t. ex. större andel än genomsnittet i gemenskapen av långa avstånd till stora centra för sysselsättningen i affärsverksamhet och sysselsättning, mindre benägenhet företagande och risktagande, oförmåga att ta del i de största ekonomiska huvudlinjerna och nätverken, låg utbildningsnivå), är de lokala myndigheternas roll lika viktig eftersom de måste erbjuda invånarna sysselsättningstillfällen och service av god kvalitet för att hindra avfolkning. Förutom åtgärder inom ramen för nationell och regional politik har många självständiga initiativ tagits på senare tid på så olika områden som att hjälpa ungdomar som har svårt att få jobb, tillhandahålla yrkesvägledning och utbildning och även direkt stöd till skapandet av nya arbetstillfällen. I denna situation har nya kommunala och kommunalt initierade strukturer (drop-in center, maisons d’emploi, lokala arbetsförmedlingar, régies de quartier, entreprises d'insertion, varvad utbildning, one-stop shops osv. ) växt fram5. för 3. 1. 1. 2. Eventuella förändringar – frågor som bör diskuteras Betydelsen av de lokala myndigheternas ansvarsområden och deras närhet till invånarnas behov gör att de spelar en central roll i ett framgångsrikt genomförande av den europeiska sysselsättningsstrategin. Men de utvecklingslinjer som beskrivs ovan är inte ännu regel överallt. Samråd som kommissionen nyligen höll med de 4 5 Se ‘ rôle des villes dans la création d’emplois’ utredning som utfördes av AICCRE inom ramen för GD EMPL:s handlingsprogram för forskning. Les villes et l’emploi, étude réalisée auprès des communes françaises de plus de 10. 000 habitants (BPI, initiatives pour l’emploi, 1998) 7 nationella myndigheternas viktiga nationella föreningar blottade betydande kännedom om europeiska informationsluckor. Det sysselsättningsstrategin, utan även om vilken typ av åtgärder som är lämpliga för lokalt engagemang, och hur man kan främja sysselsättningen på lokal nivå. enbart gäller inte De lokala myndigheterna hör till de viktigaste aktörerna i utvecklingen av sysselsättningen på lokalt plan. Men deras ställning måste eventuellt stärkas om de skall kunna sköta denna uppgift effektivt. • Som den lägsta nivån av demokratiskt vald förvaltning, och därigenom den nivå som står medborgarna och den lokala ekonomin närmast, har de lokala myndigheterna uppenbarligen en viktig ställning i utvecklingen av partnerskap för att främja sysselsättning som sammanför alla de lokala offentliga och privata aktörerna. Hur kan man på bästa sätt utnyttja denna enande roll och synergi för att utveckla integrerade sysselsättningsstrategier och göra sysselsättningspartnerskap hållbara? • De lokala myndigheterna har befogenheter på många områden som är potentiella källor till nya arbetstillfällen, och därför styr de genom sina åtgärder en betydande del av den lokala arbetsmarknaden. Hur kan man utnyttja denna situation för att skapa nya lokala arbetstillfällen? Hur kan de lokala myndigheterna integrera sysselsättningsdimensionen i all sin verksamhet? Vilka instrument för analys, observation och beslutsfattande bör till de lokala myndigheternas förfogande? ställas • De lokala myndigheterna är ofta betydande arbetsgivare. Hur kan de i denna egenskap delta i den europeiska sysselsättningsstrategins fyra pelare och vilken av sysselsättningsriktlinjerna kan de bäst tillämpa lokalt? tekniska och sociala, • Europa är på väg mot en kunskapsbaserad ekonomi. Detta kräver nya färdigheter, och även både kommunikationsteknik. Hur kan de lokala myndigheterna bidra till att se till att alla medborgare och lokala aktörer har de färdigheter som behövs för att gripa de nya sysselsättningsmöjligheterna? Hur kan de underlätta lokal tillgång till de nya verktygen och tjänsterna i informationssamhället? informations- tillgång och till 3. 1. 2. Företagen 3. 1. 2. 1. Bakgrund Den privata sektorn är den största drivkraften i ekonomin i blandekonomier av den typ vi har i Europa. I dagens läge finns potentialen till nettoökning av arbetstillfällen främst i tjänstesektorn, särskilt sådana tjänster som erbjuder lokalt innehåll eller tillgodoser lokala behov. I Europeiska unionen visar de senaste tillväxttrenderna per sektor att de områden där sysselsättningen ökar snabbt (antalet anställda ökade med minst 1,5 % per år under 1994 - 1998) är hälso- och sjukvård, socialvård, företagstjänster, hotell- och restaurangbranschen, fritid, kultur och sport. På andra ekonomiska områden som har en lokal effekt, såsom detaljhandel, byggsektorn och landtransporter, har sysselsättningen ökat i antal nya arbetstillfällen snarare än i tillväxttal. Många av dessa källor till jobb finns främst inom den privata sektorn, vilket visar att man bör stödja och maximera sysselsättningspotentialen i lokala företag. 8 Under de två senaste årtiondena har de små och medelstora företagens (inbegripet många organisationer inom den tredje sektorn) tyngd och betydelse ökat. Enligt uppskattningar var 99,8 % av de icke-primära företagen små eller medelstora företag 1998, 93,1 % var mikroföretag (högst 10 anställda). Förändringar drivs främst av att företag måste vara kundorienterade och innovativa för att klara sig i den numera globala konkurrensen. Mindre produktionsenheter som använder flexiblare teknik och organisationsmönster har bättre kunnat svara på förändringskraven. Detta syns även i sysselsättningsdynamiken som visar att sysselsättningstillväxten i företagen främst sker i små och medelstora företag. Den snabbaste sysselsättningstillväxten sker för närvarande på områden som domineras av mikroföretag (bland dem finns den största andelen av den totala sysselsättningen). Privata företag, inte jordbruk Mikro Små Medelstora Stora Sysselsättningens fördelning 33,9 % 18,8 % 13,1 % 34,2 % 1998 (EUR-15) Genomsnittlig årlig förändring i sysselsättningen 1988/2000 (EUR-19*) 0,1 % - 0,1 % - 0,3 % - 0,4 % * EUR-19 = EU plus EES-länderna och Schweiz Källa: Sixth Report of the European Observatory for SMEs, tabellerna 1. 2 och 1. 7, kapitel 1, utkast september 1999, rapport sammanställd av EIM/Data Warehousing på uppdrag av Europeiska kommissionen (GD ENTR). På lokal nivå blir man allt mer medveten om att företagandet bör utvecklas och stödjas på lokal nivå. Särskilt nystartade företag, mikroföretag, små och medelstora företag står inför särskilda problem som ofta bäst kan lösas på lokal nivå. Regionala och lokala myndigheter stödjer ett antal strukturer för stöd, rådgivning och "one-stop shop" för att skapa en företagarvänlig miljö för små och medelstora företag. Den privata sektorns konkurrensläge beror i viss grad på områdets konkurrenskraft, som i sin tur beror på bl. a. tillgången till de mänskliga och sociala resurser som behövs i den nya ekonomiska situationen. Frågan är hur den lokala politiken kan främja de lokala företagens konkurrenskraft. För att kunna anpassa sin verksamhet efter kundernas behov måste de lokala företagen delta i planering och genomförande av de lokala sysselsättnings- och utvecklingsstrategierna. 9 Skapandet av lokala arbetstillfällen kreditinstitutioner, I Tyskland bildas nya nätverk för att främja skapandet av nya företag och för att stödja befintliga små och medelstora företag. Till dessa nätverk hör handelskamrar, arbetsgivareföreningar, nya teknikföretag, universitet, forskningsinstitutioner, företag, lokala myndigheter och arbetsförmedlingar. Alla lämpliga aktörers deltagande i dessa samarbetsstrukturer som sammanlänkar regional, ekonomisk och allmän arbetsmarknadspolitik och politik för förvärvsarbetande kvinnor uppmuntras genom initiativet Regionalt ekonomiskt stöd via medborgarnas deltagande och stöds av de federala och regionala regeringarna och de lokala myndigheterna. (Källa: Tysklands nationella handlingsplan) investmentbolag, centra för Behovet av ett mera föregripande förhållningssätt mot företagen syns även i de erfarenheter man har av att nya arbetstillfällen har skapats då arbetslösa och invandrare har grundat mikroföretag. Detta har fått stöd både genom offentliga system (aktivering av arbetslöshetsunderstöd, skattelättnader, bidrag för att starta eget), privata initiativ eller initiativ på gräsrotsnivå (mikrokrediter). Intresset för utvärdering av dessa erfarenheter ökar, likaså att dra lärdom av dem, och de bör därför följas upp. 3. 1. 2. 2. Potentiella förändringar– frågor som bör diskuteras Det lokala näringslivets behov bör beaktas tillräckligt om man vill uppnå den lokala i sysselsättningspotentialen. Det sysselsättningspartnerskap bör därför uppmuntras. näringslivets deltagande aktiva lokala Ett konkurrenskraftigt näringsliv behöver en effektiv lokal arbetsmarknad. Det kan gälla olika frågor. Företagen kan bäst identifiera vilka kunskaper och färdigheter som behövs lokalt och förutse tendenser på arbetsmarknaden. De kan bidra till att förstärka den regionala företagsbasen genom att stödja och följa upp nystartade företag och små och medelstora företag. Affärssektorn kan även spela en aktiv roll i återintegrering av utslagna grupper på arbetsmarknaden genom en positiv anställningspolitik när det gäller missgynnade grupper. Aktivt stöd från företagens sida är ytterst viktigt för utvecklingen av sysselsättning på lokal nivå eftersom företagen skapar och upprätthåller de flesta arbetstillfällena. De måste delta i integrerade strategier för att skapa arbetstillfällen och deras bidrag bör utnyttjas så effektivt som möjligt. • Hur kan det lokala näringslivet och de lokala finansiella instanserna delta aktivt i utvecklingen av en integrerad lokal sysselsättningsstrategi och partnerskap? Vad kan göras för att se till att det är mödan värt för näringslivet att delta i partnerskapen? • Hur kan de lokala företagens potential i en aktiv lokal arbetsmarknadspolitik utnyttjas? Hur kan man uppmuntra dem att samarbeta med och stödja sociala företag, trots en eventuell konkurrensmässig intressekonflikt? som aktörer 10 • Den tekniska och ekonomiska utvecklingen ändras i allt snabbare takt och företagen måste anpassa sina produkter, sin teknik och sin organisation efter detta. Det sätt på vilket omstruktureringsprocessen styrs påverkar den lokala sysselsättningen och det lokala samhället. Vilka goda metoder i styrning av en ekonomisk omstrukturering kan man för att minimera effekterna på den lokala sysselsättningen dela med sig av? 3. 1. 3. Den tredje sektorn/ den sociala ekonomin 3. 1. 3. 1. Bakgrund Det gemensamma för vissa former av socio-ekonomisk organisation (kooperativ, ömsesidiga organisationer och stiftelser) som vanligtvis går under de allmänna termerna "social ekonomi" eller "tredje sektorn" är principer såsom verksamhet utan vinstsyfte, oavhängighet från den offentliga och den privata sektorn, strävan efter en organisation med större delaktighet, samhälleliga tjänster enligt etiska normer. En del försöker tillgodose behov som inte omfattas av offentliga tjänster eller av marknaden. För att göra detta börjar de bedriva ekonomisk verksamhet och anställer personal. De är vanligtvis små organisationer som är väl förankrade i det lokala samhället, och arbetet syftar ofta till utveckling av den egna regionen på lång sikt. I dag bildar dessa organisationer en märkbar ekonomisk och social realitet i många länder, även om det arbete de utför till stor del inte visas någon erkänsla. Det antas att sektorn totalt sysselsätter 8 590 000 personer eller 6,45 % av den totala arbetskraften och 7,78 % av avlönad arbetskraft. Om man dessutom skulle kunna omvandla frivilligt arbete till heltidsekvivalenter skulle uppskattningsvis 10 % av arbetskraften arbeta inom den tredje sektorn6. Den strukturella omvandlingen under de två senaste årtiondena har lett till nya organisationer som den sociala ekonomin som försöker tillgodose människors och lokala samhällens otillfredsställda behov och utjämna följderna av en allt värre arbetslöshet och social utslagning. På 1980-talet registrerades en mycket större ökning av sysselsättningen i dessa organisationer jämfört med ekonomin som helhet, dvs. 11 % jämfört med 3,7 % i Tyskland, 15,8 % mot 4,2 % i Frankrike och 39 % mot 7,4 % i Italien. Tillväxttakten accelererade från 1990 till 1995 och är uppskattningsvis ungefär 24 % i Frankrike, Tyskland, Nederländerna och Förenade kungariket, vilket motsvarar mer än 20 % av nettoökningen av arbetstillfällen i dessa länder. Tre fjärdedelar av dessa nya arbetstillfällen verkar finnas inom utbildning, hälso- och sjukvård samt socialvård och en betydande andel i idrott, kultur och yrkesutbildning. 6 The enterprises and organisations of Third system: a strategic challenge for employment, CIRIEC study, december 1999. 11 Sysselsattningstillväxten sedan 80talet 40,00% 35,00% 30,00% 25,00% 20,00% 15,00% 10,00% 5,00% 0,00% Totala Sysselsättningsökningen Jobb skapade genom det tredje systemet Tyskland Frankrike Italien Own elaboration based on data from TheemergingnonprofitSector:an overview, by Salamon, L. K. and Anheier H. K. , 1996, and TheEmergingSector Revisited. ASummary, Salamon L. M, Anheier H. K. and Associates, 1998. Tillväxten kan delvis förklaras av att vissa funktioner som tidigare sköttes av den offentliga sektorn nu har lagts ut på entreprenad och delvis av att nya tjänster produceras för nya behov. Man kan urskilja två olika verksamhetstyper: – Att integrera arbetslösa eller missgynnade genom arbete. – Att producera varor eller tjänster för sociala och allmännyttiga ändamål. Dessa verksamhetsformer bildar en verklig tredje sektor som kompletterar och samverkar med de offentliga och privata sektorerna och skapar sociala band som gynnar hela samhället. 3. 1. 3. 2. Potentiella förändringar – frågor som bör diskuteras Med tanke på att de förbisedda behoven är så stora kan denna tillväxt väntas öka även i fortsättningen7. Men frigörandet av denna potential försvåras av flera hinder som bör avlägsnas. Vissa hinder beror på dessa organisationer själva, men andra är utanför deras kontroll, särskilt avseende den rättsliga ramen. I Italien har nya bestämmelser drivit på ökningen av den sociala ekonomin. År 1994 fanns det 2 300 sociala kooperativ med 38 000 anställda. År 1998 hade antalet kooperativ ökat till 4 800 med en total arbetskraft på 108 000. Utvidgningen av sektorn som drivs utan vinstsyfte anses även vara ett viktigt politisk område för i Italien utvecklas på främjande av lika möjligheter. Denna sektor tenderar att områden där det finns efterfrågan på tjänster (t. ex. äldreomsorg, hjälp till personer med funktionsnedsättning och till missgynnade, barnomsorg) och bidrar till att man kan förena arbete och familjeliv. (Källa: Italiens nationella handlingsplan). Medan ett antal nya tjänster, såsom miljöskydd, sannolikt blir ekonomiskt lönsamma på medellång eller lång sikt, kommer andra, särskilt kulturella och personliga tjänster (äldreomsorg, barnomsorg osv. ) även i fortsättningen att stöta på hinder när det gäller finansiering av efterfrågan. Följaktligen kommer det fortfarande att vara nödvändigt 7 På grundval av exemplet Förenta staterna uppskattas det i kommissionens sysselsättningsrapport att ytterligare 10 miljoner arbetstillfällen skulle kunna skapas inom den kommunala tjänstesektorn (tjänster inom socialvård, kultur, fritid, utbildning, hälsovård samt personliga tjänster) i Europa och en stor del av dessa skulle handhas av dessa organisationer. 12 att finna en del av den finansiering som behövs för att upprätthålla dessa tjänster från andra källor utanför denna marknad. En sådan finansiering kan berättigas endast om man beaktar de fördelar dessa nya tjänster innebär för samhället och de inbesparingar som på så sätt kan göras (inbesparingar i utgifter för social trygghet, enklare för många att ta sig ut på arbetsmarknaden, minskad småbrottslighet osv. ). I dag kan man ofta få den finansiering som behövs från offentliga program, särskilt från sådana som syftar till att aktivera sysselsättningspolitiken. Det kan vara naturligt att finansiera medelstora företag som vill återintegrera personer genom arbete inom ramen för en aktiv sysselsättningspolitik. Men i den utsträckning som de även skapar hållbara arbetstillfällen bör de ha tillgång till normala finansieringskällor för företag. Vid sidan om företagen bildar den tredje sektorn eller sociala ekonomin en betydande och tilltagande kraft som skapar nya arbetstillfällen, särskilt för dem som har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. • Vilka offentliga eller privata finansieringskällor kan bäst användas för utveckling av denna sektor? Hur kan den tredje sektorn finansieras med motivering att den sparar pengar och ger samhället mervärde? Vad är resultatet i dag av de olika såsom tjänstevouchers och experiment skatterabatter? subventionera efterfrågan, för att • Det är absolut nödvändigt att göra organisationerna inom tredje sektorn mera professionella om man vill att servicen skall bli bättre. Traditionella utbildnings- och fortbildningssystem verkar inte kunna åtgärda denna brist. På vilka andra sätt kan man göra verksamheten mera professionell och höja kvaliteten på tjänster och jobb? • Vilken typ av partnerskap skulle kunna bidra till att organisationernas intressen och behov inom tredje sektorn tas tillvara i beslutsfattandet? 3. 1. 4. De offentliga arbetsförmedlingarnas lokala kontor 3. 1. 4. 1. Bakgrund De offentliga arbetsmarknaderna spelar en dubbel roll på arbetsmarknaden. Dels försöker de förbättra arbetsmarknadens funktion genom att försöka få utbud och efterfrågan på arbetskraft på landsomfattande och även Europaomfattande nivå att mötas. Detta betyder ofta att större geografisk och yrkesmässig rörlighet behövs så att arbetstagare förflyttar sig till geografiska områden eller affärssektorer där efterfrågan på arbetskraft är större. Dels spelar de offentliga arbetsförmedlingarna en avgörande roll i främjandet av en balanserad territoriell utveckling eftersom de sköter varje regions potentiella sysselsättningsutveckling. Nätverket av lokala offentliga arbetsförmedlingar utgör en avgörande del av de offentliga arbetsförmedlingarnas organisation och består av drygt 5 000 lokala kontor 13 och mer än 100 000 tjänstemän som är i direkt kontakt med arbetsgivarna och de arbetssökande8. yrkesvägledning De offentliga arbetsförmedlingarna erbjuder ett flertal tjänster allt från information, och arbetsförmedling, arbetsmarknadspolitiska program. Till de sist nämnda hör förvaltningen av merparten av de 65 miljarder euro, eller 1 % av BNP, som regeringarna i EU årligen använder för aktiva sysselsättningsåtgärder. Det är mer än en tredjedel av alla medel som öronmärkts för sysselsättningspolitik (inkomststöd för arbetssökande och aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder). -rådgivning, utbildning och Förutom att erbjuda tjänster och aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder för arbetssökande och arbetsgivare spelar de offentliga arbetsförmedlingarna i många länder en viktig roll genom att sammanställa information om arbetsmarknaden och förutse utbud och efterfrågan av arbetskraft. företagens I vissa länder har de lokala offentliga arbetsförmedlingarna utformat nya verktyg för observation av den lokala sysselsättningsdynamiken eller nya sätt att flexibelt tillgodose i kandidatländerna, har de lokala arbetsförmedlingarna blivit centrala parter i EU:s Eures-nätverk som för dem samman för att tillsammans med arbetsmarknadens parter och de lokala myndigheterna aktivt främja gemensamma arbetsmarknader som är öppna för hela regionen. gränsregioner, arbetstagarnas behov. även och I större kraven på effektiv sysselsättningspolitik har ökat De allt trycket på arbetsförmedlingarna att decentralisera verksamheten och anpassa sina tjänster efter de lokala behoven. 3. 1. 4. 2. Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras Eftersom den offentliga arbetsförmedlingarna utgör en central del i genomförandet av en aktiv och förebyggande strategi kan de inte verka avskilt från andra lokala aktörer. Man skulle kunna uppmuntra dem att ställa sin sakkunskap om den lokala och den mera omfattande arbetsmarknaden t. ex. sådana organisationers förfogande som specialiserat sig på att bekämpa social utslagning. Ibland skulle det kanske löna sig att intensifiera samarbetet med arbetsmarknadens parter för att underlätta en effektiv återintegrering av arbetstagare på arbetsmarknaden. till Utöver de traditionella uppgifterna att förvalta arbetsmarknaden - genom information och arbetsförmedling - uppstår frågan om de lokala arbetsförmedlingarna bör delta mera aktivt i innovativ verksamhet för lokal utveckling. Hit hör t. ex. fastställande av latenta arbetstillfällen, stöd till företagande eller utvecklingen av verksamhet inom tredje sektorn. Alla dessa aspekter tyder på att de lokala arbetsförmedlingarna behöver en viss grad av självständighet för att själva kunna välja det lämpligaste sättet att ingripa för att tillgodose lokala behov. 8 Modernisering av de offentliga arbetsförmedlingarna för genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin. Meddelande från Europeiska kommissionen av den 13 november 1998. KOM(98) 641, slutlig. 14 Därför ställs följande frågor: • De lokala arbetsförmedlingarnas insatser stöder områdenas utvecklingsstrategier. Satsningarnas effektivitet höjs om man för diskussioner och samarbetar med de andra lokala aktörerna och med dem som verkar på andra nivåer. Hur skall de lokala offentiga arbetsförmedlingarna främja samarbete med andra aktörer, såsom arbetsmarknadens parter, inom tredje sektorn? På vilka områden skulle det vara viktigast att förstärka samarbetet? lokala myndigheter och organisationer • De lokala offentliga arbetsförmedlingarna för genomförandet av åtgärder som de nationella eller regionala myndigheterna har fastslagit. Hur kan de garantera rörlighet och se till att alla har lika tillgång till tjänsterna överallt i landet samtidigt som de beaktar de särskilda behoven på den lokala arbetsmarknaden? vanligtvis ansvariga är • Kan de lokala arbetsförmedlingarna komma med mera innovativa former av agerande på den lokala arbetsmarknaden utöver sina grundläggande uppgifter information, förmedling och traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärder? 3. 1. 5. Arbetsmarknadens parter 3. 1. 5. 1. Bakgrund i olika Dialogen mellan arbetsmarknadens parter fungerar på mycket olika sätt länder. Den kan föras på nationell nivå eller företagsnivå, den kan täcka hela industrin eller endast en viss sektor. En allmän regel är att förhandlingar sällan förs på lokal nivå även om särskilda arrangemang kan förekomma, såsom contratti d'area i Italien. I många länder (bl. a. Österrike, Danmark, Nederländerna) deltar arbetsmarknadens parter i de offentliga arbetsförmedlingarnas decentraliserade förvaltning och är medlemmar lokala trepartsorgan tillsammans med företrädare för de lokala myndigheterna. Det är även vanligt i Europa att arbetsmarknadens parter bildar partnerskap för att utveckla sysselsättning och bekämpa arbetslöshet och social utslagning på lokal nivå. i 3. 1. 5. 2. Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras Det är skäl att notera att kompetensnivån är en avgörande faktor för ett företags konkurrenskraft och arbetsmarknadens parter har de bästa förutsättningarna för att informera dem som ger fortsatt utbildning om vilka de lokala företagens utbildningsbehov är. Det är även på lokal nivå som man lättast kan observera nya sysselsättningsformer, nya yrken, nya sätt att organisera arbetet i och mellan företagen, vilket tyder på att man på lokal nivå bör bibehålla flexibiliteten i förhandlingar och diskussioner. Dessutom är arbetsmarknadens parter på lokal nivå väl förtrogna med den lokala situationen, vilket kan gynna det lokala samfundet. Alla dessa utvecklingstendenser, förenade med mångfalden av lokala arbetsmarknader, talar för bättre integration av arbetsmarknadens parter i lokala partnerskap. 15 Arbetsmarknadens parter har formella och informella roller på arbetsmarknaden. Genom gemensamma förhandlingar samt institutionella och andra partnerskap utövar de stort inflytande på hur arbetsmarknaden styrs. • Om man förbiser tvåpartsorgan och institutioner, hur kan arbetsmarknadens parter delta i öppnare nätverk och partnerskap, särskilt sådana som omfattar förmedlande organ och föreningar? Hur kan de distansera sig från sina traditionella förhandlingsställningar för att främja bredare strategier inom sitt område, och bidra till att skapa nya arbetstillfällen, inbegripet på nya tillväxtområden? • Viktiga frågor skulle kunna behandlas vid förhandlingar på lokal nivå för att främja innovation och anpassning till lokala förhållanden, utan att det hotar nationell eller europeisk sammanhållning eller balansen mellan arbetstagarnas förväntningar på trygghet och arbetsgivarnas förväntningar på flexibilitet? Hur kan arbetsmarknadens parter bidra till att geografiska produktivitetsskillnader beaktas? 3. 2. Stöd från regionala och nationella myndigheter Medlemsstaterna har i åratal försökt beakta lokala särdrag och behov i planeringen och genomförandet av politiken. Men stöd för politik som uppmuntrar lokala aktörer att tillsammans delta i en integrerad utveckling av sysselsättningen på det egna området är en nyare tendens. 3. 2. 1. Bakgrund politik Insikten att strukturella omvandlingar har varit för komplicerade att hantera med administrativa centraliserad decentraliseringen som redan börjat i många medlemsstater. Denna decentralisering förde många beslutsfattande instanser närmare de lokala samhällena, vilket har lett till att de i högre grad beaktar de lokala behoven. institutionella påskyndat och den har När det gäller arbetsmarknadspolitik motiveras decentraliseringen av att de olika områdena socio-ekonomiskt är olika och att de vill ha större inflytande på de ändringar som påverkar det egna området. Socio-ekonomiskt är skillnaderna faktiskt större inom en medlemsstat än mellan olika medlemsstater. Skillnaderna betraktar är arbetslösheten9. I en och samma medlemsstat är arbetslöshetssiffrorna i de regioner som drabbats hårdast av arbetslösheten ofta tre till fyra gånger högre än i mer gynnade regioner. Skillnaderna kan vara ännu större på subregional nivå. Sådana stora variationer är ofta tecken på komplicerade lokala förhållanden. Centralt planerad politik har visat sig vara för oflexibel och orsaka dessa variationer, och därför har det visat sig att lösningar som beaktar lokala särdrag är oundgängliga. då man slående särskilt 9 Jfr Eurostat, Statistic in Focus, Regions, nr 5/99. EU unemployment still marked by regional variations, 1999. 16 35 30 25 20 15 10 5 0 n e t e h s ö l s t e b r A Arbetslöshet: Regionala skillnader (Nuts 2) 29,9 19,1 9,3 17,2 11,4 7 27 12,3 3,3 22,3 16,8 9,3 9,8 4,5 4,7 14,2 11,7 7,1 Hög Låg Genomsnittlig 17 12,7 8,8 12,2 8,9 6,7 11,5 6,2 2,9 6,1 4 3,1 6,8 4,8 3,2 8 4,7 2,1 B D EL E F I NL A P SF S UK Medlemsstater Nästan alla medlemsstater decentraliserar genomförandet av politik som fastställs och finansieras på nationell nivå. Även om detta främst förverkligas genom de lokala offentliga arbetsförmedlingarna har man allt mer börjat skapa partnerskap med olika typer av lokala aktörer, vissa på grundval av de erfarenheter man har av EU i samband med de territoriella sysselsättningspakterna. Detta gäller framför allt de skandinaviska länderna där de offentliga arbetsförmedlingarna, arbetsmarknadens parter och de lokala myndigheterna samlas i arbetsnämnder och spelar en viktig roll i planering och genomförande av en aktiv sysselsättningspolitik. 3. 2. 2. Potentiella förändringar - frågor som bör diskuteras Sysselsättningsinitiativ som tas av lokala aktörer bör ses i ett bredare regionalt, nationellt och t. o. m. europeiskt sammanhang. Om de skall kunna vara effektiva fullt ut bör de beakta de riktlinjer som fastställts på alla dessa nivåer. Nationella och regionala regeringar och arbetsmarknadens parter har en ytterst viktig uppgift. Förutom att de bör låta lokala aktörer delta mera i beslutsfattandet, bör de även utveckla ett regelverk och stödåtgärder som underlättar utvecklingen och utvidgningen av integrerade lokala strategier. Ett sätt att göra den europeiska sysselsättningsstrategin effektivare skulle vara att låta lokala aktörer delta mera i utformningen och genomförandet av de nationella handlingsplanerna för sysselsättningen. Hur detta skulle genomföras är en fråga för de nationella, och i lämpliga fall, regionala förvaltarna. Tidigare i detta dokument konstaterades det att de lokala aktörerna redan genomför största delen av de centralt antagna åtgärderna. Men av erfarenhet vet man att aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder är effektivare om de ingår som del i en integrerad lokal strategi som utarbetas i samarbete med alla lokala aktörer och med stöd av andra institutionella nivåer. 17 Ramen inom vilken de lokala parterna verkar och det sätt på vilket de kan utveckla och genomföra integrerade strategier för skapande av nya arbetstillfällen fastställs av de regionala och nationella myndigheterna. • Hur kan de nationella, och i lämpliga fall, regionala förvaltarna uppmuntra de lokala myndigheterna att integrera sysselsättningsdimensionen i all verksamhet? Hur kan de främja integrerade lokala sysselsättningsstrategier i allmänhet? Vilka är följderna av större handlingsfrihet på lokal nivå? Hur kan goda metoder upptäckas och föras vidare? • Hur kan de nationella myndigheterna få de lokala myndigheterna att delta mera i förberedelsen och genomförandet av den nationella handlingsplanen? • Organisationer i tredje sektorn spelar en viktig roll i förbättrad anställbarhet för arbetstagarna. Men utvecklingen beror på förekomsten av regelverk och stödstrukturer för att se till att de överlever. Vad kan nationella, regionala och lokala förvaltningar göra i detta hänseende? 3. 3. Att tillämpa den europeiska sysselsättningsstrategin lokalt Den europeiska sysselsättningsstrategin skapar en lämplig politisk ram för lokala aktörer som vill integrera sysselsättningsdimensionen i all sin verksamhet. nationella ramen inom vilken de nationella De europeiska sysselsättningsriktlinjerna är handlingsplanerna för sysselsättning omformas till konkreta åtgärder utgående från de europeiska sysselsättningsriktlinjerna vara ett användbart verktyg när man vill definiera en lokal sysselsättningsstrategi. Riktlinjerna kan vara en lämplig ram som anpassas efter de olika lokala förhållandena i Europa. De lokala planerna kan vara enhetliga på lokal nivå och bidra till att man får ut största möjliga effekt av de nationella planerna. förhållandena. samma kan sätt På de En av de grundläggande principerna i den europeiska sysselsättningsstrategin är att sysselsättningspolitiken skall utgöra en del av all annan politik både på europeisk och nationell nivå. Denna princip bör stödja utvecklingen av integrerade strategier för utveckling av lokal sysselsättning som i sin tur kan förstärka liknande ansträngningar på andra nivåer. och både stöder strategier Sådana europeiska sysselsättningsstrategin. Vid Europeiska rådets möte i Wien10 beslöt man att Europeiska socialfonden skall vara EU:s viktigaste instrument stöd till genomförandet av de nationella handlingsplanerna. I och med att Europeiska socialfondens räckvidd utvidgas anges lokal utveckling nu som ett prioriterat område vid sidan om de övriga strukturfonderna11. stöd kan den för av få Enligt politiken för utveckling av regionerna och glesbygden, och närmare bestämt lokala utvecklings- och enligt den nya ESF-förordningen, kan stöd ges till sysselsättningsinitiativ, territoriella sysselsättningspakter i högre grad än tidigare. I ESF-förordningen föreskrivs det inom social verksamhet ekonomi och 10 11 Jfr avsnitt 36, Ordförandeskapets slutsatser, Bull. EU 12/1998. Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser strukturfonderna. för 18 icke-statliga organisationer och lokala partnerskap samt vidare att nya metoder kan antas, såsom system för beviljande av mindre penningstöd av till övergripande stödsystem för att tillgodose alla behov av sysselsättningsutveckling som finns på ett visst område. Genom detta kan man bevilja stöd för utveckling av lokala partnerskap och även partnerskapsverksamhet såsom att utveckla nya finansiella åtgärder och att främja företagarandan på lokal nivå. införande Europeiska sysselsättningsstrategin innehåller en analytisk och politisk modell enligt vilken medlemsstaterna kan utvärdera resultaten av verksamheten jämfört med resultaten i de övriga som medlemsstaterna skall försöka tillämpa för att förbättra sysselsättningen. länderna. Den innehåller dessutom riktlinjer • Hur kan EU och dess institutioner, stödinstrument, program och insatser bättre stöda integrerade strategier för utveckling av lokal sysselsättning? • Är det möjligt att lokalt tillämpa en politik enligt vilken kampen för hög sysselsättning skall ingå i all annan politik? 4. SLUTSATSER OCH PERSPEKTIV lokala insatser kan spela en viktig roll Av de föregående kapitlen framgår det dels att det finns ett ökat intresse för sysselsättningsfrämjande åtgärder på lokal nivå, dels att det finns ett antal faktorer för att höja som kan bidra till att sysselsättningen i Europa och åstadkomma stabila arbetstillfällen av hög kvalitet. Den stora mängd myndigheter och organ som nämns här (nationella, regionala och lokala förvaltningar, företag, organisationer inom tredje sektorn, arbetsmarknadens parter och offentliga institutioner som t. ex. de offentliga arbetsförmedlingarna) tyder på att det finns både ett behov av att samordna all verksamhet av denna typ och att det är ytterst viktigt att integrera sysselsättningspolitiken inom varje land, region och lokala område. Alla aktörer på alla nivåer har egna ansvarsområden och måste bidra. Behovet av ytterligare åtgärder för att förstärka den lokala dimensionen i den europeiska sysselsättningsstrategin är således uppenbart. Det rådet bred politisk enighet om att så måste ske. Hur man skall gå tillväga bör diskuteras under de närmaste månaderna. För att möjliggöra denna process kommer kommissionen att vidta följande åtgärder: a) Främja en debatt om de frågor som tas upp i detta meddelande. Meddelandet är i första hand riktat till Europeiska unionens institutioner, men man vill samtidigt även stimulera en allmän debatt. I meddelandet uppmanas därför alla som är berörda av sysselsättningsutvecklingen på lokal nivå att fundera på frågor som tas upp i detta dokument och att sända sina åsikter eller åsikter för föreningar som företräds till den adress som anges nedan. Kommissionen välkomnar även de europeiska institutionernas åsikter i denna fråga. Förutom det formella samrådsförfarandet kommer kommissionen även att stödja en serie europeiska transnationella seminarier vid vilka man ingående skall diskutera olika frågor som tas upp i detta meddelande. Samrådsförfarandet inleds i april och tar slut i oktober 2000. Synergieffekter eftersträvas mellan olika institutioner som har samma intresse av att utnyttja den lokala sysselsättningspotentialen. Debatten om 19 meddelandet avslutas i december 2000 vid en konferens som ordnas i Strasbourg av det franska ordförandeskapet. Vid denna konferens skall man sammanfatta resultatet av debatten, och kommissionen kommer att lägga fram resultatet av samrådet och därefter se till framtiden. b) Att pröva tillämpningen av den europeiska sysselsättningsstrategin på lokal nivå Budgetmyndigheten har ställt budgetpost B5-503 till kommissionens förfogande för stöd till förberedande åtgärder för lokalt engagemang för sysselsättningen. Det centrala budskapet i detta meddelande är att den europeiska sysselsättningsstrategin erbjuder ett integrerad lokal sysselsättningspolitik kan utvecklas. Därför kommer kommissionen att använda denna budgetpost för att ramverk inom vilket – pröva tillämpningen av de europeiska sysselsättningsriktlinjerna som ett ramverk för utvecklingen av lokala handlingsplaner för sysselsättningen för att visa potentialen i en sådan metod, – höja medvetenheten om vilken sysselsättningsskapande potential som ligger i åtgärder på lokal nivå. – – Att utveckla transnationellt samarbete. Att främja upptäckt och utbyte av goda metoder. De planerade åtgärderna kan senare kompletteras genom utnyttjande av de möjligheter som erbjuds i artikel 6 i ESF för att främja den sociala ekonomins roll i att skapa lokala arbetstillfällen och få erfarenhet av genomförandet av lokala sysselsättningsstrategier. Skriftliga kommentarer angående de frågor som tagits upp skall sändas senast den 31. 10. 2000 till: Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik Rue de la Loi 200 B-1049 Bryssel Kommentarer kan även sändas per fax till (+32. 2) 299 6778, eller med e-post till: empl-com-actlocally@cec. eu. int Detta dokument finns även på Internet på EU:s alla officiella språk: http://europa. eu. int/comm/dg05/key_en. htm 20 BILAGA Förutsättningarna för en framgångsrik lokal sysselsättningspolitik Lokala insatser för sysselsättningen är inte det enda sättet att lösa arbetslöshetsproblemet. De är emellertid en nödvändig förutsättning för all effektiv strategi. Med hjälp av tidigare erfarenheter, som bekräftats genom omfattande och mångsidig forskning, kan man nu identifiera några av förutsättningarna för en framgångsrik sysselsättningspolitik. • Den lokala dimensionen Endast på lokal nivå kan man upptäcka lokala behov som inte tillgodoses och organisera utbudet av arbetskraft. Det rör sig emellertid om mer än att verkställa beslut som tagits på annat håll. Det är även möjligt att kombinera olika arbetsmarknadspolitiska instrument, och att utveckla metoder som ger mervärde åt beslut som fattats på central nivå. Det lokala området begränsas inte av administrativa gränser. Det territorium inom vilket man kan ingripa lokalt definieras snarare av den lokala befolkningens kulturella samhörighet, lokala produktionssystem och handelsströmmar och det område inom vilket man bor och arbetar. • Ett integrerat tillvägagångssätt All politik som verkställs på lokal nivå måste, för att vara så effektiv som möjligt, integreras i en enda strategi. Därför måste särskilda åtgärder för att främja sysselsättningen även ses som en utvidgning av andra politiska utvecklingsinstrument i vilka sysselsättningsdimensionen i sin tur måste integreras. • Partnerskap Till följd av att man förhåller sig på ett helt annat sätt till utvecklingsfrågor än tidigare anses sysselsättningspolitiken inte längre angå endast politiska beslutsfattare och ekonomiska aktörer, utan hela samhället. Detta innebär att bättre samordning behövs både mellan lokala aktörer och mellan olika institutionella nivåer. Att skapa lokala partnerskap som sammanför alla krafter på ett område bör ses som en grundläggande förutsättning för en framgångsrik utveckling av en sysselsättningsstrategi. • Nerifrån-upp-perspektivet Lokal strategi och verksamhet måste bygga på en analys av de lokala behoven och den lokala kompetensen om den kan bidra till att man hittar lämpliga lösningar. Detta bör leda till att de lokala organisationerna omprövar sina arbetsmetoder och överväger hur de bättre kan svara på lokala behov. • En gynnsam omgivning Utvecklingen av integrerade lokala strategier beror ofta på om nationell eller regional lagstiftning främjar lokala initiativ. Detta gäller inte enbart delegering av makt till regionala och subregionala institutionella nivåer, utan även antagandet av skattepolitik som främjar sådana initiativ. 21 • Integrerad förvaltningspraxis fortfarande i hög grad inom ramen Den offentliga sektorns politik organiseras alltmer efter mål för flera sektorer, men den förvaltas program. Dagens förvaltningspraxis gynnar fortfarande specialisering på bekostnad av holistiska angreppssätt. Orsaken är att beslutsfattande och befogenheter splittras mellan olika avdelningar på alla nivåer, och följaktligen prioriterar varje avdelning sitt eget område. Eftersom integrerade lokala utvecklingsstrategier borde utformas från tvärsektoriella utgångspunkter tenderar denna segmentering av förvaltningen att hindra utformning och genomförande av sådana strategier. sektoriella för • Finansiering efter lokala behov Mikroföretag och lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ har stora svårigheter med att få lån, inte minst för att det är svårt för dem att visa upp konkreta garantier. För offentlig finansiering förutsätts det vanligtvis som beror på konkurrenspolitik och allmän redovisningsskyldighet. Dessa strikta bestämmelser kan emellertid leda till att det är svårt att få finansiering, särskilt för mikroföretag och enskilda företagare. Dessutom finns det andra finansieringskällor och finansieringsformer som inte utnyttjas lokalt investeringskapital, särskilt för sociala ändamål, stöd från fonder och stiftelser och vissa alternativa finansieringsformer, såsom lokala solidaritetsfonder. särskilda villkor uppfylls tillräckligt och särskilt bör uppmärksammas, t. ex. mikrokrediter, att • Förmedlande stödstrukturer Lokal sysselsättningsverksamhet uppstår vanligtvis inte spontant. Förekomsten av förmedlare, såsom lokala utvecklingsbyråer eller lokala uppföljningsbyråer, är ofta nyckeln till en framgångsrik lokal verksamhet. Därför kan det vara mycket viktigt att stödja och driva sådan förmedlarverksamhet. • Ändamålsenlig yrkesutbildning Yrkesutbildningen har haft stora svårigheter med att följa utvecklingen på senare tid. T. ex. att en person allt oftare kan ha överlappande status, såsom att en arbetslös person samtidigt är företagare, kräver utbildning som motsvarar de berördas särskilda behov. Å andra sidan, för att man skall kunna utnyttja möjligheterna till sysselsättning inom nya yrken, krävs särskilda kunskaper (tvärvetenskapliga kunskaper, social kompetens, initiativkraft osv. ) eller tillgång till särskild utrustning (distansarbete osv. ). Yrkesutbildning måste finnas tillgänglig i alla dessa situationer. • Enhetlig ekonomisk, strukturell och social politik En ihållande hög strukturell arbetslöshet på vissa områden kräver en enhetlig ekonomisk, strukturell och social politik. Varje del har mycket att ge, men ofta närmar man sig dessa politikområden som om de hade olika syften. Vid toppmötet i Lissabon om "Sysselsättning, ekonomisk reform och sammanhållning - mot ett innovativt och kunskapsbaserat Europa" betonades effekten av en samordnad politik som kan leda till att viktiga mål kan uppnås. Detsamma gäller, i mindre skala, även på lokal nivå. Detta synsätt återfinns även i den europeiska sysselsättningsstrategin i vilken man förskjutit tyngdpunkten i nationell sysselsättinngspolitik alltmer från passiva åtgärder till aktiva, samtidigt som man erkänner att sysselsättningen är det bästa sättet att bekämpa social utslagning och fattigdom. 22


title: La financiación de la formación profesional en España : Retrato descriptivo de la financiación.

eurovoc_concepts:
Spain
continuing education
financing
unemployed person
vocational education
vocational training


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1074/00 esittäjä(t): Hubert Pirker (PPE-DE) komissiolle. Euroopan oikeusperinteen edistäminen Slovenian tasavallassa.

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

formats: html pdf print

text: C 53 E/66 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/077) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1074/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Hubert Pirker (PPE-DE) komissiolle (7. huhtikuuta 2000) Aihe: Euroopan oikeusperinteen edist(cid:228)minen Slovenian tasavallassa Mit(cid:228) mielt(cid:228) komissio on liittymisneuvottelut huomioon ottaen siit(cid:228), ett(cid:228) Slovenian tasavallassa on yh(cid:228) voimassa syrjivi(cid:228) lakeja, jotka kohdistuvat muita j(cid:228)senvaltioita tai sen omia kansalaisryhmi(cid:228) vastaan? Onko komissio sit(cid:228) mielt(cid:228), ett(cid:228) n(cid:228)iden s(cid:228)(cid:228)d(cid:246)sten ja lakien poistaminen vaikuttaisi my(cid:246)nteisesti Euroopan yleiseen oikeusj(cid:228)rjestykseen? G(cid:252)nter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (15. toukokuuta 2000) J(cid:228)senyysneuvotteluissa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n kaikkia yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)n ja politiikkojen aloja eli yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)n- joka jokaisen j(cid:228)senvaltion on hyv(cid:228)ksytt(cid:228)v(cid:228) ja pantava t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n kokonaisuudessaan unioniin n(cid:246)st(cid:246)(cid:228), liittyess(cid:228)(cid:228)n. Liittyess(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)seneksi Slovenian on lopetettava kaikki kansallisuuteen perustuva syrjint(cid:228) yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)s- t(cid:246)n ja siihen sis(cid:228)ltyvien erityiss(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten edellytt(cid:228)m(cid:228)ss(cid:228) laajuudessa. (2001/C 53 E/078) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1075/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Hubert Pirker (PPE-DE) komissiolle (7. huhtikuuta 2000) Aihe: Euroopan unionin ja Slovenian tasavallan v(cid:228)liset liittymisneuvottelut Komissio ilmoitti Puolan liittymishakemusta koskevassa lausunnossaan, ett(cid:228) Puolan on saatettava loppuun menettelyt omaisuuden korvaamiseksi pakkolunastuksen kohteeksi joutuneille henkil(cid:246)ille. Voiko komissio ilmoittaa, onko se esitt(cid:228)nyt vastaavia vaatimuksia Slovenian tasavallalle, joka ei ole viel(cid:228) antanut korvausta pakkolunastuksista? G(cid:252)nter Verheugenin komission puolesta antama vastaus (2. toukokuuta 2000) Komissio pyyt(cid:228)(cid:228) kunnianarvoisaa j(cid:228)sent(cid:228) tutustumaan vastaukseen, m(cid:228)(cid:228)ns(cid:228) kirjalliseen kysymykseen P-1048/00 (1). jonka komissio antoi h(cid:228)nen esitt(cid:228)- (1) Katso sivu 63. (2001/C 53 E/079) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1076/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) komissiolle (7. huhtikuuta 2000) Aihe: Phare-ohjelma Voisiko komissio kertoa Phare-ohjelmaan liittyen, miksi sen ohjelmat, joita se toteuttaa tarjouskilpailun kautta, esimerkiksi (cid:148)Lot 1, project title: Assessment of Phare national programmes(cid:148), ovat niin laajoja, etteiv(cid:228)t pienet ja keskisuuret yritykset voi k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) selvit(cid:228) niin suuresta m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228) valtioita kuin ohjelmiin kuuluu, ja n(cid:228)in ollen ne itse asiassa suljetaan kilpailun ulkopuolelle, vaikka komission yleisstrate- giana on pienten ja keskisuurten yritysten kehitt(cid:228)minen ja tukeminen?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1099/00 υποβολή: Glenys Kinnock (PSE) προς την Επιτροπή. Χρηματοδότηση για το Κοσσυφοπέδιο.

eurovoc_concepts:
EU aid
Kosovo
developing countries
economic reconstruction
programme budgeting

text: C 53 E/72 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 20. 2. 2001 To ekpaideytiko· sy·sthma plh·ttetai kai ayto· me dia·foroyw tro·poyw. Kat(cid:146)arxh·n, to HIV/AIDS e·xei epiptv·seiw sthn ekpai·deysh vw sy·sthma kai, dey·teron, h ekpai·deysh, oi dida·skontew, h didakte·a y·lh kai ta progra·mmata spoydv·n pre·pei na prosarmostoy·n gia na pare·xoyn enhme·rvsh kai ekma·uhsh dejioth·tvn gia thn kauhmerinh· zvh·, toyw kindy·noyw kai thn prostasi·a poy synde·etai me th sejoyalikh· symperifora· kai thn eyprosblhto·thta apo· ton io· HIV kai to AIDS. Kata· syne·peia, pre·pei oi xorhgoi· boh·ueiaw kai h Koino·thta na symba·loyn sth dhmioyrgi·a kaly·teroy periba·llontow gia thn paroxh· sth·rijhw gia ekpai·deysh kai kata·rtish se ue·mata HIV/AIDS. H Koino·thta e·xei h·dh yposthri·jei orisme·na progra·mmata gia ne·oyw, o·son afora· thn apo·kthsh dejioth·tvn gia thn kauhmerinh· zvh·, se sxe·sh me to HIV/AIDS. Anagnvri·zei o·ti xreia·zontai perisso·tera sto sygkekrime·no tome·a. Ston tome·a thw ekpai·deyshw, yph·rje rizikh· metabolh· metajy· thw Lome· III kai thw anauevrhme·nhw Lome· IV (1995-2000). Env·, sto plai·sio thw Lome· III kai IV, oi sygkekrime·new ependy·seiw h·san oikonomika· periorisme·new, diaskorpisme·new kai xvri·w epike·ntrvsh sth basikh· ekpai·deysh, h efarmogh· thw anauevrhme·nhw Lome· IV shmatodo·thse rizikh· metabolh·. Parathrh·uhke ajioshmei·vth ay·jhsh tvn xrhmatodotikv·n po·rvn (15 % toy syno·loy), me proteraio·thta sthn prvtoba·umia ekpai·deysh (80 % toy synolikoy· posoy· gia thn paidei·a) kai ka·ue pro·gramma perilamba·nei shmantiko· me·row gia thn ekpai·deysh didasko·ntvn. (cid:201)ggrafo poy paroysia·zei tiw analh·ceiw ypoxrev·sevn toy 8oy Eyrvpai¤koy· Tamei·oy Ana·ptyjhw (ETA) (perilambanome·nhw thw No·tiaw Afrikh·w) to opoi·o apesta·lh apeyuei·aw sto Ajio·timo Me·low kai sth Grammatei·a toy Koinoboyli·oy, pare·xei mo·no merikh· eiko·na tvn ependy·sevn vw me·royw mega·lvn eunikv·n programma·tvn (p. x. Nighri·a) kai den e·xoyn ako·mh analhfuei· ypoxrev·seiw gia ta perifereiaka· progra·mmata. Ta progra·mmata gia to AIDS xrhmatodotoy·ntai apo· polla· me·sa, o·pvw ta eunika· endeiktika· progra·mmata, ta perifereiaka· tamei·a gia thn Afrikh·, thn Karai¤bikh· kai ton Eirhniko· (AKE) (gia poso· 20 ekat. €) kai eidiko· kondy·lio gia to AIDS kai ton plhuysmo· (+/- 20 ekat. € to e·tow 2000). Synexi·zetai h genikh· ajiolo·ghsh tvn drasthrioth·tvn stoyw tomei·w thw ekpai·deyshw, thw kata·rtishw kai thw ygei·aw sto plai·sio toy 7oy kai 8oy ETA. Apo· thn ajiolo·ghsh ayth· aname·netai na proky·coyn eidike·w plhrofori·ew sxetika· me thn kata·rtish se ue·mata HIV/AIDS. Ekto·w apo· th xrhmatodo·thsh programma·tvn ston tome·a ayto·, h Epitroph· symmete·xei energa· se o·la ta dieunh· fo·roym o·poy syzhtei·tai to kri·simo ayto· ue·ma me thn koino·thta tvn xorhgv·n kai toyw omolo·goyw thw. H Epitroph· symmetei·xe sto dieune·w fo·roym poy pragmatopoih·uhke sto Ntaka·r, stiw 26-28 Aprili·oy 2000, kata· to opoi·o h sy·nodow thw ypoolome·leiaw, stiw 27 Aprili·oy 2000, syzh·thse to zh·thma me ton ti·tlo «H antimetv·pish tvn epiptv·sevn toy HIV/AIDS sth basikh· ekpai·deysh». (2001/C 53 E/087) GRAPTH ERVTHSH E-1099/00 ypobolh·: Glenys Kinnock (PSE) prow thn Epitroph· (7 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Xrhmatodo·thsh gia to Kossyfope·dio Den fronei· h Epitroph· o·ti h dia·uesh kondyli·vn gia thn anasygkro·thsh kai ana·ptyjh toy Kossyfopedi·oy ua mporoy·se na ephrea·sei thn ikano·thta thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw na ejey·rei toyw basikoy·w po·royw gia thn eni·sxysh tvn ftvxo·tervn xvrv·n toy ko·smoy; Apa·nthsh toy k. Patten ej ono·matow thw Epitroph·w (25 Mai(cid:138)oy 2000) H Epitroph· fronei· o·ti to epi·pedo xrhmatodo·thshw to opoi·o protei·nei gia thn anasygkro·thsh toy Kossyfope- di·oy den ua ephrea·sei thn ikano·thta thw Koino·thtaw na diaue·sei shmantikoy·w po·royw ype·r tvn ftvxo·tervn xvrv·n toy ko·smoy. 20. 2. 2001 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 53 E/73 Oi pistv·seiw poy protei·nontai gia to Kossyfope·dio lamba·noyn ypo·ch tiw ako·loyuew treiw parame·troyw: (cid:129) thn proteraio·thta thn opoi·a di·nei h Koino·thta se xv·rew poy bri·skontai plhsi·on thw EE (cid:129) thn esti·ash tvn programma·tvn sto pro·blhma thw ftv·xeiaw• gia para·deigma, diathrh·uhkan oi ayjh·seiw sta progra·mmata gia thn Asi·a, dedome·noy o·ti xarakthri·zontai apo· ychlo· epi·pedo esti·ashw sto pro·blhma thw ftv·xeiaw (cid:129) tiw epido·seiw tvn diafo·rvn programma·tvn, to·so toy paro·ntow o·so kai toy pareluo·ntow, o·son afora· thn ikano·thta aporro·fhshw kai thn porei·a ekte·leshw tvn e·rgvn. To synoliko· poso· poy protei·netai gia ton tome·a 4 antiprosvpey·ei ay·jhsh gia thn peri·odo 2000-2006 se sy·gkrish me thn prohgoy·menh peri·odo 1993-1999. (2001/C 53 E/088) GRAPTH ERVTHSH E-1101/00 ypobolh·: Graham Watson (ELDR) prow thn Epitroph· (7 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Asfa·leia tvn trofi·mvn kai probiotike·w oysi·ew sta poylerika· Kata· ta teleytai·a dy·o e·th, e·na mei·zon e·rgo poy dieja·getai sto Kthniatriko· Ke·ntro toy Leahurst toy Panepisthmi·oy toy Li·berpoyl kate·deije o·ti ei·nai dynato·n na meivuoy·n aisuhta· oi pauogo·noi para·gontew poy projenoy·n anhsyxi·a gia ton anurv·pino organismo· me·sv thw xrh·sevw mi·aw probiotikh·w oysi·aw, thw Proteji·nhw. To e·rgo ayto· xrhmatodoth·uhke en me·rei apo· thn Epitroph· me·sv toy bretanikoy· Ypoyrgei·oy Empori·oy kai Biomhxani·aw. Epi· toy paro·ntow, h Epitroph· den mporei· na la·bei ypo·ch thw tiw epiptv·seiw thw Proteji·nhw ejaiti·aw thw apo·cev·w thw o·ti oi probiotike·w oysi·ew den pre·pei na perie·xoyn perisso·tera apo· dy·o ei·dh mikroorganismv·n. Ua mporoy·se h Epitroph· na epanejeta·sei th dia·tajh ayth· v·ste na mhn apoklei·ontai, xvri·w na dieja·gontai oi kata·llhlew e·reynew, ta dyna·mei ofe·lh tvn probiotikv·n oysiv·n poy perie·xoyn perisso·tera apo· dy·o ei·dh mikroorganismv·n; Apa·nthsh toy k. Byrne ej ono·matow thw Epitroph·w (7 Ioyli·oy 2000) H odhgi·a 70/524/EOK toy Symboyli·oy thw 23hw Aprili·oy 1970 peri· tvn prosue·tvn ylv·n sth diatrofh· tvn zv·vn (1) apaitei· th xorh·ghsh koinotikh·w a·deiaw prin apo· th xrh·sh kai th dia·uesh sto empo·rio opoiasdh·pote pro·suethw y·lhw stiw zvotrofe·w. Oi fa·keloi thw proteji·nhw ektimh·uhkan gia prv·th fora· sto plai·sio thw odhgi·aw 93/113/EK toy Symboyli·oy thw 14hw Dekembri·oy 1993 sxetika· me th xrhsimopoi·hsh kai thn empori·a tvn enzy·mvn, tvn mikroorganismv·n kai tvn paraskeyasma·tvn toyw stiw zvotrofe·w (2). O sto·xow thw odhgi·aw h·tan na katartistei· kata·logow tvn enzy·mvn, tvn mikroorganismv·n kai tvn paraskeyasma·tvn toyw poy xrhsimopoioy·ntai sta kra·th me·lh xvri·w epi·shmh e·gkrish, na ektimhuoy·n oi anti·stoixoi fa·keloi kai na douei· a·deia se o·sa proi¤o·nta throy·n tiw prodiagrafe·w thw odhgi·aw 70/524/EOK kai thw odhgi·aw 87/153/EOK toy Symboyli·oy thw 16hw Febroyari·oy 1987 gia ton kauorismo· kateyuynthri·vn grammv·n gia thn ajiolo·ghsh tvn pro·suetvn ylv·n poy xrhsimopoi- oy·ntai gia th diatrofh· tvn zv·vn (3), o·pvw tropopoih·uhke gia teleytai·a fora· apo· thn odhgi·a 94/40/EK thw Epitroph·w thw 22 Dekembri·oy 1994 (4). Oi fa·keloi thw proteji·nhw ektimh·uhkan sth dia·rkeia toy 1996. Sy·mfvna me thn oma·da tvn eunikv·n empeirognvmo·nvn poy h·tan epikefalh·w thw ekti·mhshw, kane·na apo· ta 9 proi¤o·nta proteji·nhw den throy·se tiw proy¤ poue·seiw tvn a·rurvn 2 kai 7 thw odhgi·aw 70/524/EOK kai kane·naw apo· toyw fake·loyw den h·tan sy·mfvnow me tiw prodiagrafe·w thw odhgi·aw 87/153/EOK. Ta me·lh thw mo·nimhw epitroph·w gia th diatrofh· tvn zv·vn epiky·rvsan epi·shma ta sympera·smata thw oma·daw empeirognvmo·nvn stiw 6 Mai(cid:138)oy 1997


title: Kommissionens förordning (EG) nr 738/2000 av den 7 april 2000 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
cable transport
hoisting equipment

text: L 87/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 4. 2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 738/2000 av den 7 april 2000 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (1), senast ändrad genom kommissio- nens förordning (EG) nr 2626/1999 (2), särskilt artikel 9 i denna, och av följande skäl: (1) (2) (3) (4) För att säkerställa en enhetlig tillämpning av Kombine- rade nomenklaturen, som är en bilaga till ovannämnda förordning, är det nödvändigt att anta bestämmelser för klassificering av de varor som avses i bilagan till denna förordning. I förordning (EEG) nr 2658/87 har allmänna regler fast- ställt för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen och dessa regler gäller också för varje annan nomenklatur som helt eller delvis grundar sig på denna eller som till denna och som har tillfogar underuppdelningar upprättats genom särskilda gemenskapsbestämmelser för tillämpningen av andra åtgärder för varuhandeln. tulltaxebestämmelser eller Enligt dessa allmänna regler måste de varor som beskrivs i kolumn 1 i tabellen som är bifogad den här förord- ningen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 med de motiveringar som ges i kolumn 3. Det är lämpligt att bindande tulltaxeupplysningar som meddelas av medlemsstaternas tullmyndigheter avseende varuklassificeringen i Kombinerade nomenklaturen och som inte överensstämmer med de rättigheter som fast- ställs i denna förordning fortfarande kan åberopas av innehavaren enligt bestämmelserna i artikel 12. 6 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (3) senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 955/1999 (4), under en period av tre månader. (5) (6) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från tullkodexkommittén beträffande produkterna 1 till 4 och 6. Beträffande produkt 5 i bifogade tabell har tullkodex- kommittén inte avgivit något yttrande inom den tid som dess ordförande bestämt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 De varor som beskrivs i kolumn 1 i den bifogade tabellen skall i Kombinerade nomenklaturen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 i samma tabell. Artikel 2 Bindande tulltaxeupplysningar som meddelas av medlemssta- ternas tullmyndigheter och som inte stämmer överens med de rättigheter som fastställs i denna förordning kan fortfarande åberopas enligt bestämmelserna i artikel 12. 6 i förordning (EEG) nr 2913/92 under en period av tre månader. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 7 april 2000. På kommissionens vägnar Frederik BOLKESTEIN Ledamot av kommissionen (1) EGT L 256, 7. 9. 1987, s. 1. (2) EGT L 321, 14. 12. 1999, s. 3. (3) EGT L 302, 19. 10. 1992, s. 1. (4) EGT L 119, 7. 5. 1999, s. 1. 8. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 87/11 BILAGA KN- nummer (2) 3917 31 90 Varubeskrivning (1) 1. Böjlig produkt för distribution av vätskor eller gaser vid en kontrollerad temperatur. Den består av följande komponenter (räknat inifrån och ut): — Ett böjligt rör av plast för transport av materialet med ett minsta bristningstryck av 27,6 Mpa. — Ett band för elektrisk uppvärmning, skilt från transportröret av en aluminiumplatta. — Ett lager aluminiumfolie som täcker trans- portröret, uppvärmningsbandet och alumi- niumplattan. isolerad elkabel uppvärmningsbandet. — Ett lager av bondad duk. — Ett böjligt ytterhölje av syntetmaterial. kontroll — En för av Produkten importeras anslutningar. som längdvara utan 2. Böjlig produkt för distribution av vätskor eller gaser vid en kontrollerad temperatur. Den består av följande komponenter (räknat inifrån och ut): — Ett knippe böjliga rör av plast för transport av materialet. 3926 90 99 — Ett band för elektrisk uppvärmning, skilt från transportröret av en aluminiumplatta. — Ett lager aluminiumfolie som täcker trans- portröret, uppvärmningsbandet och alumi- niumplattan. isolerad elkabel uppvärmningsbandet. — Ett lager av bondad duk. — Ett böjligt ytterhölje av syntetmaterial. kontroll — En för av Skäl (3) Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1, 3b och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, anmärkning 8 till kapitel 39 samt texten till KN-nummer 3917, 3917 31 och 3917 31 90 Plaströret som används för att transportera materi- alet ger produkten dess huvudsakliga karaktär Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1, 3b och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 3926, 3926 90 och 3926 90 99 Knippet av plaströr som används för att transpor- tera materialet ger produkten dess huvudsakliga karaktär Röret importeras som längdvara utan anslut- ningar. 3. Fordon utrustat med en hydraulisk lyftanord- 8705 90 90 ning med arbetsplattform Fordonet består av ett lastbilschassi med förar- hytt för en förare och passagerare. Det drivs av en dieselmotor. Det är lämpat att självständigt framföras på allmän väg Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 8705, 8705 90 och 8705 90 90 Fordonet är ett motorfordon för speciella ändamål enligt nr 8705 rörelser vertikala en arbetsplattform i Lyftanordningen är permanent monterat på fordonet. Den består av en teleskopisk bomarm vilken kan rotera. för storleken Den har 0,60 m × 1,20 m och säkerhetsräcke. Kontrollerna till lyftanordningen är monterade på plattformen. Fordonet har 4 hopfällbara stödben som vilar på marken när lyftanord- ningen används ett Lyftanordningen har en maxhöjd av 12 m och kan lyfta upp till 325 kg Se illustration A (*) L 87/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 4. 2000 Varubeskrivning (1) KN- nummer (2) Skäl (3) Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 8427, 8427 10, 8427 10 10 Detta självgående fordon är avsett såväl för trans- port av gods som för lyftning av gods och personer Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 8428, 8428 90 och 8428 90 98 Detta självgående fordon är inte lämpligt för trans- port av gods. Det är endast avsett för lyftning av gods och personer Klassificering på grundval av de allmänna bestäm- melserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen samt texten till KN-nummer 8428, 8428 90 och 8428 90 98 Lyftanordningen är varken självgående eller avsedd för transport av gods. Den är endast avsedd för lyftning av gods och personer 4. Fordon utrustat med lyftanordning med 8427 10 10 påmonterad arbetsplattform och gafflar Fordonet har batteridriven elektrisk motor vilken används såväl för drivning av lyftanord- förflyttning av fordonet. ningen som för Kontrollerna till lyftanordningen är monterade på arbetsplattformen Fordonet är inte avsett för körning på allmän väg Lyftanordningen har en maxhöjd av 2,50 m och kan lyfta upp till 1 200 kg Se illustration B (*) 5. Fordon utrustat med en hydraulisk lyftanord- 8428 90 98 ning försedd med arbetsplattform och lyftanordningen. Fordonet består av en flat yta på vilket en elektrisk motor är monterad som driver både fordonet Lyftanord- ningens kontroller är monterade på arbetsplatt- hjul formen. (12,5(cid:1) × 16(cid:1)). Den har en stigningsförmåga på 25 % och en maximihastighet på 4,3 km/h. Det är inte lämpat för framförande på allmän väg utan att vara draget av annat motorfordron Fordonet stora har 4 Lyftanordningen är permanent fastsatt på fordonet. Den består av en teleskopisk bomarm för horisontella och vertikala rörelser. Den har en på storlek 0,66 m × 1,5 m och ett säkerhetsräcke arbetsplattform med en Lyftanordningen har 15,5 m och kan lyfta upp till 227 kg en maximihöjd av Se illustration C (*) 6. Hydraulisk lyftanordning med 4 hjul och 8428 90 98 påmonterad arbetsplattform Lyftanordningen har en motor vilken enbart används för drivning av lyftbommen. Teleskop- bommens kontroller är monterade i arbetsplatt- formen vilar på marken när Lyftanordningen har 4 hopfällbara stödben vilka anordningen används. Den saknar motor för framdrivning och är inte lämplig för framförande på allmän väg Den hydrauliska lyftanordningen är en tele- rörelse. Den har en skopbom för vertikal arbetsplattform på storlek med 0,66 m × 0,66 m och har ett säkerhetsräcke Lyftanordningen har 12,8 m och kan lyfta upp till 160 kg en maximihöjd av Se illustration D (*) (*) Bilden är endast vägledande. 8. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 87/13


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 737/2000 af 7. april 2000 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af sleben middelkornet ris og sleben langkornet ris A inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2178/1999 omhandlede licitation

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
third country

formats: pdf print

text: 8. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/9 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 737/2000 af 7. april 2000 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af sleben middelkornet ris og sleben langkornet ris A inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2178/1999 omhandlede licitation KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (3) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2072/98 (2), særlig artikel 13, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2178/1999 (3), restitutionen ved blev der åbnet en licitation over udførsel af ris. I overensstemmelse med artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 584/75 (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 299/95 (5), kan Kommissionen på grundlag af de indgivne bud efter fremgangsmåden i artikel 22 i forordning (EF) nr. 3072/95 vedtage at fast- sætte en maksimumseksportrestitution. Ved fastsættelse af denne skal der bl. a. tages hensyn til kriterierne i artikel 13 i forordning (EF) nr. 3072/95. Tilslagsmodtager bliver enhver bydende, hvis bud er lig med eller ligger under maksimumseksportrestitutionen. Anvendelsen af ovennævnte kriterier på den nuværende markedssituation for den pågældende ris medfører, at maksimumseksportrestitutionen fastsættes til det i artikel 1 nævnte beløb. (4) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Maksimumsrestitutionen ved udførsel af sleben middelkornet ris og sleben langkornet ris A til visse tredjelande i Europa fastsættes på grundlag af bud, der er indgivet fra den 31. marts til den 6. april 2000, til 185,00 EUR/t inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2178/1999 omhandlede licitation. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 8. april 2000. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (2) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (3) EFT L 267 af 15. 10. 1999, s. 10. (4) EFT L 61 af 7. 3. 1975, s. 25. (5) EFT L 35 af 15. 2. 1995, s. 8


title: Verordening (EG) nr. 740/2000 van de Commissie van 7 april 2000 houdende tijdelijke afwijking van de Verordeningen (EG) nr. 1371/95 en (EG) nr. 1372/95 tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen inzake de regeling van de uitvoercertificaten in de sectoren eieren en slachtpluimvee

eurovoc_concepts:
animal breeding
derogation from EU law
egg
egg product
export licence
poultrymeat

text: 8. 4. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 87/19 VERORDENING (EG) Nr. 740/2000 VAN DE COMMISSIE van 7 april 2000 houdende tĳdelĳke afwĳking van de Verordeningen (EG) nr. 1371/95 en (EG) nr. 1372/95 tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen inzake de regeling van de uitvoercertificaten in de sectoren eieren en slachtpluimvee DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, (3) Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor eieren en slachtpluimvee, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2771/75 van de Raad van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector eieren (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verorde- ning (EG) nr. 1516/96 van de Commissie (2), en met name op artikel 3, lid 13, en artikel 15, lid 2, artikel 8, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2777/75 van de Raad van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector slachtpluimvee (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2916/95 van de Commissie (4), en met name op artikel 3, lid 12, en artikel 15, lid 2, artikel 8, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) In artikel 3, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1371/95 van de Commissie (5), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2336/1999 (6), en van Verordening (EG) nr. 1372/95 (7) van de Commissie, laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2337/1999 (8), is bepaald dat de uitvoercertificaten worden afgegeven op de eerste woensdag na de week waarin de certificaataanvragen zĳn ingediend, voorzover intussen door de Commissie geen enkele bĳzondere maatregel is getroffen. In verband met de feestdagen in het jaar 2000 en de daarmee gepaard gaande onregelmatige verschĳning van het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen, zal in sommige gevallen deze wachttĳd te kort zĳn voor een behoorlĳk marktbeheer en dan verlengd dienen te worden. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 In afwĳking van artikel 3, lid 3, van de Verordeningen (EG) nr. 1371/95 en (EG) nr. 1372/95 worden de certificaten waarvoor de aanvragen in de navolgende periode zĳn ingediend, afge- geven op de respectieve data zoals hierna vermeld, voorzover vóór die data geen enkele van de in lid 4 van dat artikel bedoelde bĳzondere maatregelen is getroffen: — periode van 17 tot en met 21 april 2000, afgifte op 27 april 2000, — periode van 24 tot en met 28 april 2000, afgifte op 4 mei 2000, — periode van 1 tot en met 5 mei 2000, afgifte op 12 mei 2000, — periode van 5 tot en met 9 juni 2000, afgifte op 15 juni 2000, — periode van 7 tot en met 11 augustus 2000, afgifte op 18 augustus 2000, — periode van 18 tot en met 22 december 2000, afgifte op 29 december 2000, — periode van 25 tot en met 29 december 2000, afgifte op 5 januari 2001. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 7 april 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 282 van 1. 11. 1975, blz. 49. (2) PB L 189 van 30. 7. 1996, blz. 99. (3) PB L 282 van 1. 11. 1975, blz. 77. (4) PB L 305 van 19. 12. 1995, blz. 49. (5) PB L 133 van 17. 6. 1995, blz. 16. (6) PB L 281 van 4. 11. 1999, blz. 16. (7) PB L 133 van 17. 6. 1995, blz. 26. (8) PB L 281 van 4. 11. 1999, blz. 21


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 742/2000 af 7. april 2000 om midlertidig undtagelse fra forordning (EF) nr. 1445/95 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød

eurovoc_concepts:
beef
common organisation of markets
derogation from EU law
export licence
import licence

text: 8. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/21 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 742/2000 af 7. april 2000 om midlertidig undtagelse fra forordning (EF) nr. 1445/95 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (3) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 29, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) Ifølge artikel 10, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2648/98 (3), femte arbejdsdag efter den dag, hvor ansøgningerne indgives, hvis Kommissionen ikke træffer særlige foranstaltninger inden da. eksportlicenser udstedes den På grund af fri- og helligdagene i 2000 og den uregel- mæssige offentliggørelse af De Europæiske Fællesskabers Tidende i de pågældende dage er en betænkningstid på fem dage for kort til at sikre en god forvaltning af markedet, og den bør derfor forlænges midlertidigt. De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsko- mitéen for Oksekød — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Uanset artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1445/95 udstedes de licenser, der ansøges om i nedennævnte perioder, på de tilsvarende respektive datoer, hvis Kommissionen ikke træffer jf. stk. 2 i nævnte artikel: særlige foranstaltninger inden da, — 17. til 19. april 2000, udstedelse 28. april 2000 — 29. til 31. maj 2000, udstedelse 8. juli 2000, udstedelse 26. — 17. til 19. — 30. oktober til 1. november 2000, udstedelse 8. november juni 2000 juli 2000 2000 — 21. til 27. december 2000, udstedelse 5. januar 2001. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 21. (2) EFT L 143 af 27. 6. 1995, s. 35. (3) EFT L 335 af 10. 12. 1998, s. 39


title: Commission Regulation (EC) No 738/2000 of 7 April 2000 concerning the classification of certain goods in the Combined Nomenclature

text: L 87/10 EN Official Journal of the European Communities 8. 4. 2000 COMMISSION REGULATION (EC) No 738/2000 of 7 April 2000 concerning the classification of certain goods in the Combined Nomenclature THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (1) as last amended by Commission Regulation (EC) No 2626/1999 (2), and in particular Article 9 thereof, Whereas: (1) (2) (3) (4) In order to ensure uniform application of the Combined is Nomenclature annexed to the said Regulation, necessary to adopt measures concerning the classi- fication of the goods referred to in the Annex to this Regulation. it Regulation (EEC) No 2658/87 has set down the general rules for the interpretation of the Combined Nomencla- ture. Those rules also apply to any other nomenclature which is wholly or partly based on it or which adds any additional subdivision to it and which is established by specific Community provisions, with a view to the application of tariff and other measures relating to trade in goods. Pursuant to the said general rules, the goods described in column 1 of the table annexed to the present Regulation must be classified under the CN codes indicated in column 2, by virtue of the reasons set out in column 3. It is appropriate that binding tariff information issued by the customs authorities of Member States in respect of the classification of goods in the Combined Nomencla- ture and which does not conform to the provisions of this Regulation, can continue to be invoked, under the provisions in Article 12(6) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (3), as last amended by Euro- pean Parliament and Council Regulation (EC) No 955/ 1999 (4), for a period of three months by the holder. (5) (6) The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Customs Code Committee as regards products Nos 1 to 4 and 6. The Customs Code Committee has not delivered an opinion with the time limit set by its chairman as regards product No 5 in the annexed table, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The goods described in column 1 of the annexed table are now classified within the Combined Nomenclature under the CN codes indicated in column 2 of the said table. Article 2 Binding tariff information issued by the customs authorities of Member States which does not conform to the provisions of this Regulation can continue to be invoked under the provi- sions of Article 12(6) of Regulation (EEC)No 2913/92 for a period of three months. Article 3 into force on the 20th day This Regulation shall enter following its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 7 April 2000. For the Commission Frederik BOLKESTEIN Member of the Commission (1) OJ L 256, 7. 9. 1987, p. 1. (2) OJ L 321, 14. 12. 1999, p. 3. (3) OJ L 302, 19. 10. 1992, p. 1. (4) OJ L 119, 7. 5. 1999, p. 1. 8. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 87/11 ANNEX Classification (CN code) (2) 3917 31 90 Reason (3) Classification is determined by the provisions of General Rules 1, 3b and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature, Note 8 to Chapter 39 and the wording of CN codes 3917, 3917 31 and 3917 31 90 The plastic tube, which is the decisive element for the transport of material, gives the product its essential character 3926 90 99 Classification is determined by the provisions of General Rules 1, 3b and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 3926, 3926 90 und 3926 90 99 The number of plastic tubes, which is the decisive element for the transport of material, gives the product its essential character Description of goods (1) 1. A flexible product used for the temperature- controlled distribution of gases or liquids. It consists of the following components (from the inside outwards): — a flexible plastic tube for transporting the material, having a minimum burst pressure of 27,6 MPa — an electrical heating band, which is separated from the transport tube by an aluminium plate — a layer of aluminium foil, that covers the transport tube, the heating band and the aluminium plate — an insulated electric cable for controlling the heating band — a layer of fleece material — an outside covering of flexible synthetic material The product is imported in lengths without fittings 2. A flexible product used for the temperature- controlled distribution of gases or liquids. It consists of the following components (from the inside outwards): — A bundle of flexible plastic tubes for trans- porting the material — an electrical heating band, which is separated from the transport tubes by an aluminium plate — a layer of aluminium foil, that covers the transport tubes, the heating band and the aluminium plate — an insulated electric cable for controlling the heating band — a layer of fleece material — an outside covering of flexible synthetic material The product is imported in lengths without fittings Classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 8705, 8705 90 and 8705 90 90 The vehicle is a special purpose motor vehicle of heading 8705 3. A vehicle equipped with a hydraulic lifting 8705 90 90 device fitted with a working platform The vehicle consists of a lorry chassis with a cabin for a driver and passengers. It is powered by a diesel engine. It is suitable for driving on public roads independantly The lifting device is permanently fitted on the vehicle. It consists of a telescopic jib for vertical movements, which can rotate. It has a working platform with a size of 0,60 m × 1,20 m, and a safety railing. The controls of the lifting device are mounted on the platform. The vehicle has 4 retractable stabilisers which rest on the ground when the lifting device is being used The lifting device has a maximum height of 12 m and can lift up to 325 kg See illustration A (*) L 87/12 EN Official Journal of the European Communities 8. 4. 2000 Description of goods (1) Classification (CN code) (2) Reason (3) Classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 8427, 8427 10 and 8427 10 10 This self-propelled vehicle is designed for the transport of goods, as well as elevating goods and persons Classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 8428, 8428 90 and 8428 90 98 This self-propelled vehicle is not suitable for the transport of goods. It is designed for elevating goods and persons only Classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 8428, 8428 90 and 8428 90 98 This lifting device is neither self-propelled nor suit- able for the transport of goods. It is designed for elevating goods and persons only 4. A vehicle equipped with a hydraulic lifting device fitted with a working platform and forks 8427 10 10 The vehicle has a battery-operated electric motor used for operating the lifting device and moving the vehicle. The controls of the lifting device are mounted on the working platform The vehicle is not suitable for driving on public roads The lifting device has a maximum height of 2,50 m and can lift up to 1 200 kg See illustration B (*) 5. A vehicle equipped with a hydraulic lifting 8428 90 98 device fitted with a working platform The vehicle consists of a flat surface upon which a lifting device and an electric motor and the lifting device are mounted, which oper- ates the vehicle and the lifting device. The controls of the lifting device are mounted on the working platform. The vehicle has 4 large wheels (12,5 × 16(cid:1)). It has a gradeability of 25 % and a maximum driving speed of 4,3 km/h. is not suitable for driving on public roads without being towed by another motor vehicle It The lifting device is permanently fitted on the vehicle. It consists of a telescopic jib for hori- It has a zontal and vertical movements. working of size platform with 0,66 m × 1,5 m and a safety railing a The lifting device has a maximum height of 15,5 m and can lift up to 227 kg See illustration C (*) 6. A hydraulic lifting device, with 4 wheels, fitted 8428 90 98 with a working platform The lifting device has a motor used for oper- ating the lifting jib only. The controls of the telescopic jib are mounted on the working plat- form The lifting device has 4 retractable stabilisers which rest on the ground when the device is being used. It does not have a motor for driving. It is not suitable for driving on public roads The hydraulic lifting device is a telescopic jib for vertical movement. It has a working plat- form with a size of 0,66 m × 0,66 m and a safety railing The lifting device has a maximum height of 12,8 m and can lift up to 160 kg See illustration D (*) (*) The illustrations are purely for information. 8. 4. 2000 EN Official Journal of the European Communities L 87/13