title: Udtalelse fra Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe, om ændring af Kommissionens forslag i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

eurovoc_concepts:
harbour installation
marine pollution
prevention of pollution
vessel
waste management

formats: html pdf

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 19. 04. 2000 KOM(2000) 236 endelig 1998/0249 (COD) UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2 BEGRUNDELSE Efter EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c, skal Kommissionen afgive udtalelse om de ændringer Europa-Parlamentet foreslår ved andenbehandlingen. Herunder redegør Kommissionen for sin opfattelse af de ændringer Europa-Parlamentet har foreslået. Den fremsætter endvidere i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 250, stk. 2, et ændret forslag som indeholder de af Europa-Parlamentets ændringsforslag som Kommissionen har kunne tilslutte sig helt eller delvis. 1. a) b) c) d) e) f) g) BAGGRUND Den 20. juli 1998 fremsendte Kommissionen sit direktivforslag til Rådet og Europa- Parlamentet (KOM(1998)452 endelig udg. - COD 1998/0249 af 17. juli 1998). Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav positiv udtalelse den 24. marts 1999. Regionsudvalget afgav positiv udtalelse den 11 marts 1999. Den 11. februar 1999 vedtog Parlamentet ved førstebehandlingen 18 ændringsforslag til Kommissionens forslag. Førstebehandlingen blev bekræftet af de nyvalgte parlament den 16. september 1999. Den 19. april 1999 vedtog Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 250, stk. 2, et ændret direktivforslag med hel eller delvis indarbejdelse af 8 af Europa-Parlamentets 18 ændringsforslag (KOM(1999)149 endelig udg. ). Rådet fastlagde en fælles holdning den 8. november 1999. Den 14. marts 2000 vedtog Europa-Parlamentet ved andenbehandlingen en positiv udtalelse med 15 ændringsforslag til den fælles holdning. 2. FORSLAGETS FORMÅL Forslaget sigter mod at sikre en væsentlig reduktion i havforureningen ved tilvejebringelse af tilstrækkelige modtagefaciliteter for affald i alle EU-havne, inklusive lystbådehavne og marinaer. Det indeholder også midler til at sikre at alle skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer der besøger disse havne, gør brug af faciliteterne. Mere præcist indeholder forslaget bestemmelser om: – – – at alle havne, herunder fiskerihavne og lystbådehavne, skal stille tilstrækkelige faciliteter til rådighed for modtagelse af driftsaffald og lastrester; at der for hver havn skal udarbejdes en plan for affaldsmodtagelse og -håndtering, som medlemsstaternes myndigheder skal føre regelmæssigt tilsyn med og godkende; at skibe før anløb af en havn skal give besked om at de ønsker at benytte faciliteterne, og om hvor meget affald de har om bord; 2 – – – – at i skibe der anløber havnene, skal aflevere alt affald og alle lastrester modtagefaciliteterne medmindre de selv har affaldslagerkapacitet nok til den forestående sørejse; at havnenes afgiftssystemer skal tilskynde skibene til at benytte faciliteterne frem for at udtømme deres affald til havs; at medlemsstaterne skal føre tilsyn med at direktivet overholdes, og gennemføre passende sanktioner ved brud på det; at myndighederne skal sende oplysninger om manglende overholdelse til andre havne i EU som sådanne skibe kan tænkes at anløbe. 3. KOMMISSIONENS HOLDNING TIL EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGSFORSLAG 3. 1. Ændringsforslag som Kommissionen har tilsluttet sig Kommissionen tilslutter sig de fleste af Europa-Parlamentets ændringsforslag, enten som de står, eller med omformuleringer. 13 af de 15 ændringsforslag kan derfor indarbejdes i Kommissionens genbehandlede forslag. Følgende ændringsforslag tilslutter Kommissionen sig som de står: • Ændringsforslag 1 og 4 søger at begrænse fritagelsen af fiskerfartøjer og fritidsfartøjer for pligten til forudgående anmeldelse. Generelt mener Kommissionen at en udvidelse af anmeldelsespligten til også at omfatte fiskerfartøjer og fritidsfartøjer bør behandles med forsigtighed. En sådan udvidelse kunne nemlig let føre til større bureaukrati end det begrænsede miljømæssig udbytte berettiger. Havnemyndigheder og affaldsmodtagere kan normalt forudse hvor meget affald der kommer fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, også uden foranmeldelse. Men det kriterium Europa-Parlamentet foreslår, er tilladelse til højst 12 passagerer. Det svarer til definitionen på et passagerskib i den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS), og derfor kan Kommissionen acceptere det. • Ændringsforslag 2 vedrører en ny betragtning om mere gunstig afgiftsmæssig behandling af skibe der producerer mindre affald. Dette afspejler idéerne i artikel 8, stk. 3, og 12, stk. 4, og ligger dermed på linje med direktivets hovedtanke. • I ændringsforslag 8 og 10 drejer det sig igen om at begrænse undtagelsen for fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, denne gang med hensyn til ordningen for hvordan direktivet håndhæves. Også her er der grund til en vis forsigtighed da ingen af de to skibskategorier er omfattet af tilladelse til højst 12 havnestatskontrollen. Men som kriterium foreslår Parlamentet passagerer, hvilket svarer til definitionen på et passagerskib i den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS). Derfor kan ændringsforslaget accepteres. • Ændringsforslag 9 søger at rette op på det vage i begrebet "tilstrækkeligt antal", som optræder i håndhævelsesartiklen, ved at indføre et fast krav til antallet af inspektioner på 25% af alle skibe der anløber en EU-havn og er omfattet af artikel 11, stk. 2. Eftersom artikel 11, stk. 2, som formuleret i den fælles holdning kun omfatter handelsskibe, kan Kommissionen acceptere at bestemmelsen knyttes nærmere til havnestatskontrolordningen med overtagelse af dennes kvantitative inspektionskrav. 3 • Ændringsforslag 13 handler om samarbejde om etablering af kriterier for "miljøvenlige" skibe. Teksten svarer til en udtalelse fra Rådet og Kommissionen til Rådets mødeprotokol. • Ændringsforslag 15 søger at nedsætte tiden for gennemførelse af dette direktiv fra 24 til 18 måneder. Dette svarer til Kommissionens oprindelige forslag og kan accepteres, især da medlemsstaterne efter tilvejebringe tilstrækkelige modtagefaciliteter i deres havne siden 1983, da Marpol-konventionen trådte i kraft. folkeretten har haft pligt til at Fem andre ændringsforslag kan accepteres i princippet, men må omformuleres for at gøre dem tydeligere eller bringe dem på linje med andre bestemmelser i direktivet og andre beslægtede regler i EF-ret eller international ret. Dette gælder ændringsforslagene 7, 11, 12, og 14, som resumeres i det følgende: • Ændringsforslag 3 søger at sikre at også skibe der er dækket af suveræn immunitet og derfor undtaget fra direktivets anvendelsesområde, afleverer deres affald og lastrester på en måde der så vidt det er rimeligt og praktisk muligt, er i overensstemmelse med direktivet. Dette er fuldt acceptabelt. • Ændringsforslag 7 fastlægger en revisionsmekanisme for at sikre at afgiftssystemet i henhold til artikel 8 ikke fører til uønskede virkninger på miljøet, konkurrencen eller affaldsstrømmene. Kommissionen er enig i at det er vigtigt at holde øje med dette forhold og forebygge uønskede virkninger, men ordlyden giver problemer. Hvis der virkelig skulle opstå objektive problemer, ville Kommissionen bruge de handlingsbeføjelser den har i henhold til traktaten. Derfor bør ordet "konkurrence" undgås. I vedlagte ændrede forslag er der indføjet en alternativ tekst om samme emne. • I ændringsforslag 11 genindfører Parlamentet skibes ret til at få passende kompensation hvis de forsinkes unødigt på grund af utilstrækkelige modtagefaciliteter i en havn. Kommissionens oprindelige forslag indeholdt et afsnit med samme formål, men det fjernede Rådet i Parlamentets ændringsforslag kan Kommissionen tilslutte sig, men den foreslåede ordlyd er problematisk da den indebærer en ubetinget ret for redere til kompensation uden hensyn til forsinkelsens årsag eller anden bedømmelse af de konkrete forhold. Derfor foreslås der en alternativ ordlyd i det ændrede forslag. for unødvendigt. Princippet fordi det anså det • I ændringsforslag 12 søger Europa-Parlamentet at specificere formålet med det påtænkte informations- og overvågningssystem. Kommissionen kan ikke tilslutte sig den foreslåede tekst som den står, for den mener at de forhold som der tages hensyn til i de nye led, enten kan håndteres med den oprindelige formulering eller er tilstrækkeligt dækket ind af direktivets artikel 17. Men da den er enig i nogle af idéerne bag forslaget, har den formuleret en alternativ, kortere tekst i vedlagte ændrede forslag. • Ændringsforslag 14 vedrører den nye udvalgsprocedure, og her bør man holde sig til den tekst som de tre institutioner har udformet i fællesskab. 3. 2. Ændringsforslag som Kommissionen ikke kan tilslutte sig • Ændringsforslag 5 er noget uklart, men synes at handle om et problem som ligger uden for direktivets anvendelsesområde. Det ser ud til at ændringsforslaget forudsætter at direktivet ville kræve særligt udstyr på traditionelle sejlskibe, men det er ikke tilfældet. Problemer af den type som ændringen tager op, bør behandles i Marpol-konventionen (bilag IV) og ikke i dette direktiv. 4 • I ændringsforslag 6 sættes der spørgsmålstegn ved afgiftssystemets fleksibilitet. Hvor den fælles holdning repræsenterer en meget skrøbelig balance mellem medlemsstaternes forskellige synspunkter og dog gør fremskridt hen imod tilskyndelse til brug af faciliteterne, støtter Parlamentet når alt er sagt og gjort, kun systemet uden specialafgifter. Kommissionen mener at en mere fleksibel fremgangsmåde bør accepteres i denne sammenhæng, dog uden at grundprincipperne i artiklen om afgiftssystemer sættes på spil. Systemet skal dække en lang række situationer i meget forskellige havne i hele Europa. Derfor er det ikke tilrådeligt at have en meget usmidig artikel om afgiftssystemet. Dertil kommer at systemet uden specialafgifter har den ulempe at det ikke tilskynder redere til at indføre renere teknik som producerer mindre affald, f. eks. "rene motorrum". Det betyder også at skibe med hyppige havneanløb - f. eks. i kystfarten - kommer til at bære en uforholdsmæssigt stor del af byrden. Der foreligger intet om et afgiftssystem som skulle være det bedste af alle på europæisk plan, for der er ingen erfaringer med fælles europæiske principper på dette område. Kommissionen mener at man i den nuværende fase bedst kan gøre fremskridt med fælles afgiftsprincipper ved at benytte en mere smidig fremgangsmåde end den Parlamentet foreslår. Men der må holdes øje med hvordan det virker på længere sigt, og hvis Kommissionen finder det nødvendigt, vil den benytte revisionsbestemmelsen (ny artikel 8, stille forslag om yderligere stk. 4) foranstaltninger for at eliminere eventuelle uønskede virkninger. til at 5 1998/0249 (COD) UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen1, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget3, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 2514, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) 1 2 3 4 Fællesskabets politik på miljøområdet tager sigte på et højt beskyttelsesniveau; den bygger på forsigtighedsprincippet og principperne om at forureneren betaler og om forebyggende indsats. Et vigtigt område af Fællesskabets indsats inden for søtransport vedrører begrænsning af havforureningen; dette kan opnås ved overholdelse af internationale konventioner, kodekser og resolutioner, og samtidig bibeholdelse af havenes frihed, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, og af den frie udveksling af i henhold til fællesskabsretten. tjenesteydelser Fællesskabet nærer alvorlig bekymring med hensyn til den forurening af medlemsstaternes farvande og kystlinjer, der skyldes udtømning af driftsaffald og lastrester fra skibe, og særlig med hensyn til gennemførelsen af den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978 (Marpol 73/78), der fastsætter, hvilke former for affald skibe må udtømme i havmiljøet, og som kræver, at de kontraherende parter sikrer, at der foreligger tilstrækkelige modtagefaciliteter i havnene; alle medlemsstaterne har ratificeret Marpol 73/78. EFT C 271 af 31. 8. 1998, s. 79. EFT C 138 af 18. 5. 1999, s. 12. EFT C 198 af 14. 7. 1999, s. 27. Europa-Parlamentets udtalelse af 11. februar 1999 (EFT C 150 af 28. 5. 1999, s. 432), Rådets fælles holdning af. (endnu ikke offentliggjort i EF-Tidende) og Europa-Parlamentets beslutning af. (endnu ikke offentliggjort i EF-Tidende). 6 (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) Beskyttelsen af havmiljøet kan forbedres ved at begrænse udtømning i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe; dette kan ske ved at sørge for flere modtagefaciliteter og for bedre brug af modtagefaciliteterne samt ved forbedret håndhævelse; Rådet nævnte blandt de prioriterede foranstaltninger i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til søs5 flere modtagefaciliteter og bedre brug af modtagefaciliteterne i Fællesskabet. Rådet fastslog i direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)6, at skibe, som udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet, ikke må afsejle. Det ligger i sagens natur, at forurening af havet har grænseoverskridende virkninger; i henhold til subsidiaritetsprincippet er en indsats på fællesskabsniveau den mest effektive måde til sikring af fælles miljøstandarder for skibe og havne i hele Fællesskabet. I henhold til proportionalitetsprincippet er et direktiv den rette retsakt, da et direktiv skaber en ramme for medlemsstaternes ensartede og obligatoriske anvendelse af miljøstandarder, samtidig med at det overlades til den enkelte medlemsstat selv at beslutte, hvilke gennemførelsesinstrumenter der passer bedst i dens nationale system. Der bør sikres overensstemmelse med gældende regionale aftaler som f. eks. 1974/1992- konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet. Miljøkravene bør gælde for alle skibe, uanset hvilket flag de fører, med henblik på at forbedre forebyggelse af forurening og undgå konkurrenceforvridning, og tilstrækkelige modtagefaciliteter bør stilles til rådighed i alle Fællesskabets havne. Tilstrækkelige havnemodtagefaciliteter bør opfylde brugernes behov - fra det største handelsskib til det mindste fritidsfartøj - og miljøets behov, uden at de skibe, der benytter disse faciliteter, forsinkes unødigt; medlemsstaterne har pligt til at sikre, at der i havnene stilles tilstrækkelige modtagefaciliteter til rådighed, men de har udstrakt frihed til at tilrettelægge affaldsmodtagelsen på den mest hensigtsmæssige måde, og de kan f. eks. oprette faste modtageanlæg eller udpege tjenesteydere til at bringe mobile enheder til affaldsmodtagelse til havnene efter behov; denne pligt indebærer også pligt til at yde alle de tjenester og/eller iværksætte de andre ledsageordninger, der er nødvendige for korrekt og hensigtsmæssig brug af faciliteterne. (11) Faciliteterne kan forbedres ved tidssvarende planer for affaldsmodtagelse og -håndtering, der fastlægges efter høring af de relevante parter. (12) Havnenes modtagefaciliteter kan blive mere effektive, hvis skibene på forhånd skal give meddelelse om deres behov for brug af modtagefaciliteter; en sådan meddelelse vil også være nyttig for en effektiv planlægning af affaldsforvaltningen; affald fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer kan håndteres af modtagefaciliteterne i havne uden forudgående meddelelse. (13) Udtømning i havet af driftsaffald fra skibe kan begrænses ved et krav om, at alle skibe afleverer deres affald til havnens modtagefaciliteter, inden de forlader en havn; for at gøre 5 6 EFT C 271 af 7. 10. 1993, s. 1. EFT L 157 af 7. 7. 1995, s. 1. Senest ændret ved direktiv 98/42/EØF (EFT L 184 af 27. 6. 1998, s. 40). 7 ønsket om smidig søtransport foreneligt med beskyttelse af miljøet, bør der kunne gøres undtagelser fra dette krav under hensyn til, om der er tilstrækkelig affaldslagerkapacitet til rådighed om bord, til mulighederne for aflevering i en anden havn uden risiko for udtømning i havet og til særlige afleveringskrav, som er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten. forureneren betaler, bør omkostningerne i forbindelse med Ifølge princippet om at modtagefaciliteter i havne, inklusive behandlingen og bortskaffelsen af driftsaffald, dækkes af skibene; for at beskytte miljøet bør afgiftsordningen tilskynde til aflevering af driftsaffald i havne i stedet for udtømning i havet; dette kan fremmes ved at fastsætte, at alle skibe skal bidrage til omkostningerne i forbindelse med modtagelse og håndtering af driftsaffald for således at begrænse den økonomiske tilskyndelse til at udtømme det ifølge subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning og praksis bevare beføjelsen til at beslutte, hvorvidt - og i givet fald med hvor stor vægt - der i ordningerne til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteterne i havnene skal indgå en afgift, der er afhængig af den mængde affald, som skibene faktisk afleverer; afgifterne for brug af disse faciliteter bør være rimelige, ikke-diskriminerende og gennemsigtige. i havet; Skibe, der producerer begrænsede mængder driftsaffald, bør behandles gunstigere i ordningerne for omkostningsdækning; fælles kriterier vil gøre det lettere at identificere sådanne skibe. For at undgå urimelige byrder for de berørte parter kan skibe, der sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssige havneanløb, undtages fra visse forpligtelser i medfør af dette direktiv, når der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger ordninger, som sikrer, at affaldet afleveres og afgifterne betales. Lastrester bør afleveres til modtagefaciliteterne i havnene i overensstemmelse med Marpol 73/78; i henhold til Marpol 73/78 skal lastrester afleveres til modtagefaciliteterne i havnene, i det omfang det er nødvendigt for at opfylde kravene om rengøring af lastrummene; afgifter i forbindelse med en sådan aflevering bør betales af brugeren af havnens modtagefaciliteter, idet brugeren normalt anføres i kontrakten mellem parterne eller i andre lokale ordninger. (14) (15) (16) (17) (18) Det er påkrævet, at der foretages målrettede inspektioner for at efterprøve overholdelsen af inspektioner som de anvendte sanktioner bør være dette direktiv; såvel antallet af tilstrækkelige til at afskrække fra overtrædelse af direktivet; af hensyn til effektivitet og omkostningseffektivitet kan sådanne inspektioner i givet fald foretages inden for rammerne af direktiv 95/21/EF. (19) Medlemsstaterne bør sikre de administrative rammer, der er nødvendige for, at modtagefaciliteterne i havnene kan fungere tilfredsstillende; i henhold til Marpol 73/78 skal påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne indberettes til Den Internationale Søfarts- organisation (IMO); de samme oplysninger vil samtidig kunne sendes til Kommissionen til orientering. (20) informationssystem med henblik på at identificere forurenende eller potentielt Et forurenende skibe vil lette håndhævelsen af dette direktiv og vil være nyttigt ved evalueringen af direktivets gennemførelse; informationssystemet SIRENAC, som er oprettet i medfør af Paris-memorandummet om havnestatskontrol, indeholder mange af de supplerende oplysninger, som er nødvendige i denne forbindelse. (21) Det er påkrævet, at et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne bistår Kommissionen med henblik på en effektiv anvendelse af dette direktiv; da de 8 foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af dette direktiv, er generelle foranstaltninger, jf. artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår tillægges Kommissionen7, bør disse foranstaltninger vedtages efter den forskriftsprocedure, der er fastlagt i artikel 5 i nævnte afgørelse. for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der (22) Nogle af dette direktivs bestemmelser kan, uden at direktivets anvendelsesområde udvides, ændres ved ovennævnte procedure for at IMO- foranstaltninger, som træder i kraft i fremtiden, for at sikre en harmoniseret gennemførelse af dem - fællesskabs- eller tage hensyn til UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Formål Formålet med dette direktiv er at begrænse udtømning, navnlig ulovlig udtømning, i havet af driftsaffald og lastrester fra skibe, der anløber havne i Fællesskabet, ved at sørge for flere modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester og for bedre brug af sådanne faciliteter, hvorved havmiljøet i højere grad beskyttes. I dette direktiv forstås ved: Artikel 2 Definitioner a) b) c) d) e) f) g) 7 "Skib": et søgående fartøj af en hvilken som helst type, der opererer i havmiljøet, inklusive hydrofoilbåde, luftpudefartøjer, undervandsfartøjer og flydende materiel; "Marpol 73/78": den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, som ændret ved den dertil knyttede protokol af 1978, således som konventionen er gældende på datoen for vedtagelsen af dette direktiv; "driftsaffald": enhver form for affald, herunder spildevand, og andre rester end lastrester, som frembringes , medens et skib er i drift, og som falder ind under bilag I, IV og V til Marpol 73/78, samt lastrelateret affald som defineret i retningslinjerne for gennemførelse af bilag V til Marpol 73/78; "lastrester": rester af lastmaterialer i lastrum eller tanke, efter at losning og rengøring er afsluttet, herunder også restmængder fra lasten og spild ved lastning/losning; "modtagefaciliteter i havne": enhver facilitet, som er fast, flydende eller mobil, og som kan modtage driftsaffald eller lastrester fra skibe; "fiskerfartøj": et skib, der er udstyret til eller anvendes til erhvervsmæssig fangst af fisk eller andre levende ressourcer fra havet; "fritidsfartøj": enhver type skib, uanset fremdrivningsmiddel, som er bestemt til sports- eller fritidsanvendelse; EFT L 184 af 17. 7. 1999, s. 23. 9 h) "havn": et sted eller et geografisk område, hvor der er foretaget anlægsarbejder og forefindes udstyr, som især gør det muligt at modtage skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer. "Driftsaffald" og "lastrester" betragtes som affald efter artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, jf. dog litra c) og d)8. Artikel 3 Anvendelsesområde 1. Dette direktiv gælder for: a) i en havn i en medlemsstat, med undtagelse alle skibe, herunder fiskerfartøjer og fritidsfartøjer, uanset flag, som anløber eller opererer af orlogsfartøjer, marinehjælpeskibe og andre skibe, der ejes eller drives af en stat og på det pågældende tidspunkt kun anvendes i statens tjeneste til ikke-kommercielle formål, og b) alle havne i medlemsstaterne, som normalt anløbes af skibe, der er omfattet af litra a). Uanset stk. 1, litra a), skal Medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at sikre at orlogsfartøjer, marinehjælpeskibe og andre skibe, der ejes eller drives af en stat og på ikke-kommercielle det pågældende tidspunkt kun anvendes i statens tjeneste til formål, afleverer deres driftsaffald og lastrester på en måde, der, så vidt det er rimeligt og praktisk muligt, er i overensstemmelse med dette direktiv. Artikel 4 Modtagefaciliteter i havne Medlemsstaterne sikrer, at der i havne stilles modtagefaciliteter til rådighed, som er tilstrækkelige til at imødekomme behovene i forbindelse med de skibe, der normalt anløber havnene, uden at forårsage unødig forsinkelse af skibene. For at være tilstrækkelige skal modtagefaciliteterne kunne modtage de typer og de mængder driftsaffald og lastrester, der hidrører fra skibe, som normalt anløber den pågældende havn, under hensyn til de operationelle behov hos havnens brugere, havnens størrelse og geografiske placering, den type skibe, der anløber havnen, og de undtagelser, der er omhandlet i artikel 9. Medlemsstaterne indfører procedurer, som er Internationale Søfartsorganisation (IMO) godkendte procedurer, havnestaten af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i en havn. i overensstemmelse med de af Den indberetning til for EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 39. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/350/EF (EFT L 135 af 6. 6. 1996, s. 32). 10 2. 1. 2. 3. 8 1. 2. 3. 1. 2. 1. 2. Artikel 5 Planer for affaldsmodtagelse og -håndtering En hensigtsmæssig plan for affaldsmodtagelse og -håndtering udarbejdes og gennemføres for alle havne efter høring af de relevante parter, især havnebrugerne eller deres repræsentanter, under hensyn til kravene i artikel 4, 6, 7, 10 og 12. De detaljerede krav til udarbejdelsen af sådanne planer er anført i bilag I. De i stk. 1 omhandlede planer for affaldsmodtagelse og -håndtering kan, når det er nødvendigt af effektivitetshensyn, udarbejdes i en regional sammenhæng med passende deltagelse af de enkelte havne, hvis behovet for og adgangen til modtagefaciliteter angives for hver enkelt havn. Medlemsstaterne evaluerer og godkender planen for affaldsmodtagelse og håndtering, overvåger gennemførelsen af den og sørger for, at den godkendes på ny mindst hvert tredje år samt efter betydelige ændringer i havnens drift. Artikel 6 Meddelelse Skibsføreren på et skib, bortset fra fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer, som planlægger at anløbe en havn i Fællesskabet, udfylder formularen i bilag II sandfærdigt og præcist og meddeler disse oplysninger til den myndighed eller det organ, der er udpeget til dette formål af den medlemsstat, hvor den pågældende havn er beliggende: a) b) c) mindst 24 timer inden ankomsten, hvis anløbshavnen kendes, eller så snart anløbshavnen kendes, hvis denne oplysning først foreligger mindre end 24 timer inden ankomsten, eller senest ved afsejling fra den foregående havn, hvis sejladsens varighed er under 24 timer. Medlemsstaterne kan beslutte, at oplysningerne skal meddeles til den, der forvalter modtagefaciliteten i havnen, som sender dem videre til den relevante myndighed. De i stk. 1 nævnte oplysninger opbevares om bord i det mindste indtil næste anløbshavn og stilles på forlangende til rådighed for medlemsstaternes myndigheder. Artikel 7 Aflevering af driftsaffald fra skibe Skibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesskabet, skal inden afsejling aflevere alt driftsaffald til en modtagefacilitet i havnen. Uanset stk. 1 kan et skib fortsætte til næste anløbshavn uden at aflevere sit driftsaffald, hvis det fremgår af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 6 og bilag II, at skibet råder over tilstrækkelig affaldslagerkapacitet til at opbevare alt det driftsaffald, der er blevet og vil blive akkumuleret under skibets planlagte sejlads indtil afleveringshavnen. 11 3. 1. 2. 3. 4. 1. Hvis der er god grund til at formode, at der ikke er tilstrækkelige faciliteter til rådighed i den planlagte afleveringshavn, eller hvis denne havn ikke kendes, og der derfor er risiko for, at affaldet vil blive udtømt i havet, skal medlemsstaten tage alle nødvendige skridt til at forhindre havforurening, om nødvendigt ved at kræve, at skibet afleverer sit affald, inden det forlader havnen. Anvendelsen af stk. 2 berører ikke strengere afleveringskrav for skibe, der er vedtaget i overensstemmelse med folkeretten. Artikel 8 Afgifter for driftsaffald fra skibe Medlemsstaterne sikrer, at omkostningerne ved modtagefaciliteter i havne til driftsaffald fra skibe, inklusive behandling og bortskaffelse af affaldet, dækkes ved opkrævning af en afgift for skibene. Ordningen til dækning af omkostningerne ved brug af modtagefaciliteter i havne må ikke på nogen måde tilskynde skibene til at udtømme deres affald i havet. Følgende principper gælder derfor: a) b) c) Alle skibe, der anløber en havn i en medlemsstat, skal yde et bidrag til de i stk. 1 nævnte omkostninger, uafhængigt af den faktiske brug af faciliteterne. Ordninger, der sikrer dette, kan bestå i i havneafgifterne eller i opkrævning af en separat standardaffaldsafgift. Afgiften kan differentieres efter f. eks. skibets kategori, type og størrelse. inkludering af en afgift ikke dækkes af den afgift, der er Den del af omkostningerne, som eventuelt omhandlet i litra a), skal dækkes på grundlag af de typer og de mængder driftsaffald, som skibet faktisk afleverer. Afgiften kan nedsættes, hvis skibets miljøledelse, udformning, udstyr og drift er af en sådan art, at skibsføreren kan godtgøre, at skibet producerer begrænsede mængder driftsaffald. For at sikre, at de opkrævede afgifter er rimelige, klare og ikke-diskriminerende, og at de afspejler omkostningerne i forbindelse med de faciliteter og tjenesteydelser, der stilles til rådighed og i givet fald bruges, bør afgiftsbeløbet og beregningsgrundlaget derfor fremgå klart for havnens brugere. Hvis det forhold, at der i stk. 2 er åbnet mulighed for flere forskellige ordninger for dækning af omkostningerne, viser sig at hæmme opnåelsen af direktivets formål som fastsat i artikel 1, forelægger Kommissionen et forslag til ændring af dette direktiv, således at forskellene mellem ordningerne for omkostningsdækning mindskes til- strækkeligt til at de nævnte negative virkninger undgås. Artikel 9 Undtagelser Når skibe sejler i fast rutefart med hyppige og regelmæssige havneanløb, og der er tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger en ordning, som sikrer, at driftsaffaldet afleveres og afgifterne betales i en havn på skibets rute, kan de medlemsstater, hvor de involverede 12 havne er beliggende, undtage sådanne skibe fra forpligtelserne i artikel 6, artikel 7, stk. 1, og artikel 8. 2. Medlemsstaterne skal med jævne mellemrum og mindst en gang om året underrette Kommissionen om, hvilke undtagelser der er meddelt i henhold til stk. 1. Artikel 10 Aflevering af lastrester Skibsføreren på et skib, der anløber en havn i Fællesskabet, skal sikre, at lastrester afleveres til modtagefaciliteterne i havnen i henhold til bestemmelserne i Marpol 73/78. Afgifter for aflevering af lastrester skal betales af brugeren af modtagefaciliteterne i havnen. Artikel 11 Håndhævelse 1. 2. Medlemsstaterne sikrer, at ethvert skib kan underkastes inspektion til kontrol af, om det overholder artikel 7 og 10, og at der udføres et tilstrækkeligt antal inspektioner. For inspektion af andre skibe end fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer gælder følgende: a) ved udvælgelsen af de skibe, der skal inspiceres, skal medlemsstaterne navnlig være opmærksomme på: – – skibe, der ikke har opfyldt meddelelseskravene i artikel 6 skibe, om hvilke de oplysninger, skibsføreren har fremsendt i henhold til artikel 6, har afsløret andre grunde til at formode, at skibet ikke opfylder dette direktiv b) c) d) en sådan inspektion kan i givet fald foretages foretages i givet fald i henhold til direktiv 95/21/EF, og dets bestemmelse om inspektion af 25% af skibene finder anvendelse hvis den relevante myndighed ikke er tilfreds med resultatet af denne inspektion, sikrer den, at skibet ikke forlader havnen, inden det har afleveret sit driftsaffald og sine lastrester til en modtagefacilitet i havnen i overensstemmelse med artikel 7 og 10 hvis der er klart bevis for, at et skib er afsejlet uden at have opfyldt artikel 7 eller 10, skal den kompetente myndighed i den næste anløbshavn informeres herom, og skibet må med forbehold af anvendelse af sanktionerne i artikel 13 ikke forlade sidstnævnte havn, inden der er foretaget en mere detaljeret vurdering af faktorer vedrørende skibets overholdelse af dette direktiv, f. eks. nøjagtigheden af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 6. 3. Medlemsstaterne indfører i fornødent omfang kontrolprocedurer for fiskerfartøjer og fritidsfartøjer med tilladelse til befordring af højst 12 passagerer for at sikre overholdelse af de relevante krav i dette direktiv. 13 Artikel 12 Ledsageforanstaltninger 1. Medlemsstaterne a) b) c) d) e) f) g) h) træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at skibsførerne, forvalterne af modtagefaciliteter i havne og andre berørte personer informeres fyldestgørende om de krav, der gælder for dem i henhold til dette direktiv, og at de overholder disse krav udpeger de myndigheder eller organer, der skal udføre opgaverne i henhold til dette direktiv skaber grundlag for samarbejde mellem deres erhvervsorganisationer for at sikre en effektiv gennemførelse af dette direktiv relevante myndigheder og sikrer, at de oplysninger, skibsførerne meddeler i henhold til artikel 6, undersøges behørigt sikrer, at de formaliteter, der er forbundet med brug af modtagefaciliteter i havne, er enkle og hurtige, så skibsførerne tilskyndes til at bruge disse faciliteter, og unødig forsinkelse af skibene undgås sikrer, at Kommissionen får en genpart af klager over påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havne som nævnt i artikel 4, stk. 3 sikrer, at behandling, genbrug eller bortskaffelse af driftsaffald og lastrester udføres i relevant overensstemmelse fællesskabslovgivning om affald, navnlig Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald9 og Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald10. 75/442/EØF direktiv anden med og indfører og opretholder, i overensstemmelse med national lovgivning, egnede procedurer for ydelse af passende erstatning til skibe, som forsinkes unødigt, fordi modtagefaciliteterne og planlægningen af affaldsforvaltningen i en havn er utilstrækkelige. 2. 3. 9 10 11 Aflevering af driftsaffald og lastrester fra skibe betragtes som overgang til fri omsætning efter artikel 79 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks11. I overensstemmelse med artikel 45 i EF's toldkodeks undlader toldmyndighederne at kræve indgivelse af en summarisk angivelse. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at oprette et passende informations- og overvågningssystem, som mindst dækker hele Fællesskabet, for at lette: – – at forbedre identifikationen af skibe, som ikke har afleveret deres driftsaffald og lastrester i henhold til dette direktiv, at vurdere, om de i direktivets artikel 1 fastsatte mål er nået. EFT L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Senest ændret ved direktiv 91/692/EØF (EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 48). EFT L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. Senest ændret ved direktiv 94/31/EØF (EFT L 168 af 2. 7. 1994. s. 28). EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. Senest ændret ved forordning 955/99/EØF (EFT L 119 af 7. 5. 1999. s. 1). 14 4. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at etablere fælles kriterier for identifikation af de skibe, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, litra c). Artikel 13 Sanktioner Medlemsstaterne fastlægger et sanktionssystem for overtrædelse af nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at disse sanktioner anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsen og have præventiv effekt. Artikel 14 Forskriftsudvalg 1. 2. 3. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF12. Når der henvises til nærværende stykke, finder den i artikel 5 i afgørelse 1999/468/EF omhandlede forskriftsprocedure anvendelse i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3, og artikel 8. Den frist, der er omhandlet Det i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF omhandlede tidsrum fastsættes til er på tre måneder. Artikel 15 Ændringsprocedure Bilagene til dette direktiv, definitionen i artikel 2, litra b), henvisningerne til fællesskabsretsakter og henvisningerne til IMO-instrumenter kan ændres efter proceduren i artikel 14, stk. 2, for at bringe dem på linje med fællesskabs- eller IMO-foranstaltninger, som er trådt i kraft, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde. Bilagene til dette direktiv kan desuden ændres efter nævnte procedure, når det er nødvendigt for at forbedre den ordning, der er fastlagt ved dette direktiv, for så vidt disse ændringer ikke udvider dette direktivs anvendelsesområde. Artikel 16 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den. *. De underretter straks Kommissionen herom. For så vidt angår spildevand, jf. artikel 2, litra c), udsættes gennemførelsen af dette direktiv dog indtil 12 måneder efter ikrafttrædelsen af bilag IV til Marpol 73/78. 12 * EFT L 247 af 5. 10. 1993, s. 19. Senest ændret ved direktiv 98/74/EØF (EFT L 276 af 13. 10. 1998, s. 7). 24 18 måneder efter dette direktivs ikrafttræden. 15 2. 1. 2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 17 Evaluering Medlemsstaterne forelægger hvert tredje år Kommissionen en statusrapport om gennem- førelsen af dette direktiv. Kommissionen forelægger på grundlag af de rapporter, medlemsstaterne har indsendt i henhold til stk. 1, Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om, hvorledes den i dette direktiv fastsatte ordning fungerer, og fremsætter om nødvendigt forslag vedrørende dette direktivs gennemførelse. Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 18 Ikrafttrædelse Artikel 19 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, [den. ] På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådets vegne Formand 16 KRAV TIL PLANER FOR AFFALDSMODTAGELSE OG -HÅNDTERING I HAVNE BILAG I (jf. artikel 5) Planerne gælder for alle typer driftsaffald og lastrester fra skibe, som normalt anløber havnen, og udarbejdes under hensyn til havnens størrelse og den type skibe, som anløber den. Følgende elementer skal indgå i planerne: – – – – – – – en vurdering af behovet for modtagefaciliteter i en havn på baggrund af behovet hos de skibe, der normalt anløber havnen en beskrivelse af havnens modtagefaciliteters art og kapacitet en detaljeret beskrivelse af procedurerne for modtagelse og indsamling af driftsaffald og lastrester en beskrivelse af afgiftsordningen procedurer for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen procedurer affaldshåndteringsvirksomhederne, terminaloperatørerne og andre berørte parter og konsultationer brugerne løbende med havnen, for af typer og mængder af det driftsaffald og de lastrester, der modtages og håndteres. Derudover bør planen omfatte: – – – – – – en sammenfatning af den relevante lovgivning og formaliteterne for aflevering oplysning om, hvem der er ansvarlig for gennemførelsen af planen en beskrivelse af eventuelt udstyr og eventuelle processer til forbehandling af affaldet i havnen en beskrivelse af metoder til registrering af den faktiske brug af modtagefaciliteterne i havnen en beskrivelse af metoder til registrering af de modtagne mængder driftsaffald og lastrester og en beskrivelse af, hvordan driftsaffaldet og lastresterne bortskaffes. indsamling, oplagring, behandling og bortskaffelse bør Procedurerne for modtagelse, i alle henseender være i overensstemmelse med en miljøledelsesordning, som er egnet til gradvis at mindske disse aktiviteters miljøvirkning. En sådan overensstemmelse antages at foreligge, hvis procedurerne er i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 1836/93 af 29. juni 1993 om industrivirksomheders for miljøstyring og miljørevision13. en fællesskabsordning frivillige deltagelse i 13 EFT L 168 af 10. 7. 1993, s. 1. 17 Oplysninger, som skal stilles til rådighed for alle brugere af havnen: – – – – – – – en kort henvisning til den store betydning af driftsaffald og lastrester forskriftsmæssig aflevering af modtagefaciliteternes placering for hver kajplads med diagram/kort en liste over det driftsaffald og de lastrester, som normalt behandles en liste over kontaktpunkter, forvaltere og de tjenester, der udbydes en beskrivelse af afleveringsprocedurerne en beskrivelse af afgiftsordningen og og procedurer for indberetning af påstået utilstrækkelige modtagefaciliteter i havnen. _______________ 18 BILAG II OPLYSNINGER, DER SKAL MEDDELES INDEN ANLØB AF HAVNEN I. (bestemmelseshavn som anført i artikel 6 i direktiv 2000/. /EF) Navn, radiokaldesignal og eventuelt skibets IMO-havnekendingsbogstaver og - nummer: Flagstat: Forventet anløbstidspunkt (ETA): Forventet afsejlingstidspunkt (ETD): Foregående anløbshavn: Næste anløbshavn: Sidste havn, hvor driftsaffald blev afleveret, og datoen herfor: Afleverer De alt = noget intet * af Deres affald til modtagefaciliteten i havnen? 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. * Sæt kryds i det relevante felt. 19 9. Type og mængde af det affald og de rester, der skal afleveres og/eller beholdes om bord, og maksimal lagerkapacitet i procent: Hvis alt affald afleveres, udfyldes anden kolonne, hvor det er relevant. Hvis noget eller intet affald afleveres, udfyldes alle kolonner. TYPE AFFALD, DER SKAL AFLE- VERES MAKSIMAL AFFALDS- LAGERKAPA- CITET M3 m3 AFFALDS- MÆNGDE, DER BE- HOLDES OM BORD m3 HAVN, HVOR DET RESTE- RENDE AF- FALD VIL BLIVE AFLE- VERET SKØNNET AF- FALDSMÆNG- DE, DER VIL BLIVE PRODU- CERET MEL- LEM MEDDE- LELSEN OG NÆSTE AN- LØBSHAVN m3 1. Spildolie Slam Lastvand I andre tilfælde (specificeres) 2. Skrald Madrester Plast Andet 3. Lastrelateret affald* (specificeres) 4. Lastrester* (specificeres) Noter: 1. * Disse oplysninger kan anvendes til havnestatskontrol og til andre inspektionsformål. Kan være et skøn. 20 2. 3. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke organer der skal have genparter af denne meddelelse. Denne formular skal udfyldes, medmindre skibet er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 9 i direktiv 2000/. /EF. Jeg bekræfter, at ovennævnte enkeltheder er nøjagtige og korrekte, og at der er tilstrækkelig affaldslagerkapacitet om bord til at opbevare det affald, der frembringes mellem denne meddelelse og den næste havn, i hvilken affaldet vil blive afleveret Dato. Tidspunkt. Underskrift. 21


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1306/00 från Mark Watts (PSE) till kommissionen. Broilerkycklingars välbefinnande.

eurovoc_concepts:
European social policy
animal welfare
food safety
poultry

formats: html pdf print

text: C 72 E/40 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 6. 3. 2001 (2001/C 72 E/043) SKRIFTLIG FR¯GA E-1295/00 fr(cid:229)n Chris Davies (ELDR) till kommissionen (19 april 2000) ˜mne: K(cid:246)rkort och diabetes Den brittiska regeringen har tolkat direktiv 91/439/EEG (1) p(cid:229) ett s(cid:229)dant s(cid:228)tt att det inneb(cid:228)r f(cid:246)rbud f(cid:246)r n(cid:228)stan alla dem som behandlar sin diabetes med insulin att f(cid:246)ra fordon avsedda f(cid:246)r persontransport och fordon vars vikt (cid:246)verstiger 3,5 ton. 1. Vet kommissionen om n(cid:229)gon annan medlemsstat har inf(cid:246)rt s(cid:229) restriktiva best(cid:228)mmelser? Den brittiska regeringen anser att dess politik f(cid:246)ljer av m(cid:229)ng(cid:229)riga expertbed(cid:246)mningar av de faror som (cid:228)r f(cid:246)renade med att personer som behandlar diabetes med insulin f(cid:246)r st(cid:246)rre fordon. Underhusets kommittØ f(cid:246)r vetenskap och teknologi rapporterade emellertid i februari 2000 att k(cid:228)llan till dessa bevis inte kunde identifieras. 2. Har kommissionen n(cid:229)gra bevis som kan st(cid:246)dja den brittiska regeringens tolkning av direktivet? (1) EGT L 237, 24. 1. 1991, s. 1. Svar fr(cid:229)n Loyola de Palacio p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (21 juni 2000) I r(cid:229)dets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om k(cid:246)rkort (1) f(cid:246)reskrivs f(cid:246)ljande i bilaga III punkt 10: (cid:148)F(cid:246)r s(cid:246)kanden eller f(cid:246)rare i denna grupp som lider av diabetes och beh(cid:246)ver insulinbehandling f(cid:229)r k(cid:246)rkort endast utf(cid:228)rdas eller f(cid:246)rnyas i undantagsfall, och d(cid:229) endast om detta kan motiveras med st(cid:246)d av ett l(cid:228)karutl(cid:229)tande samt p(cid:229) villkor att regelbundna h(cid:228)lsokontroller (cid:228)ger rum. (cid:148) Detta inneb(cid:228)r att personer med diabetes mellitus normalt sett inte b(cid:246)r f(cid:229) tillst(cid:229)nd att k(cid:246)ra lastbil eller buss, eftersom det finns risk f(cid:246)r att de drabbas av blackout. Om en blackout upptr(cid:228)der n(cid:228)r den ber(cid:246)rda personen k(cid:246)r en ett s(cid:229) stort fordon (cid:228)r riskerna f(cid:246)r allvarliga olyckor naturligtvis stora. De medicinska best(cid:228)mmelser som ing(cid:229)r i bilaga III till direktivet grundar sig p(cid:229) expertutl(cid:229)tanden fr(cid:229)n medicinska sakkunniga runt om i gemenskapen. Vad betr(cid:228)ffar tolkningen av direktivet (cid:228)r det varje medlemsstats sak att fastst(cid:228)lla detaljerna f(cid:246)r hur s(cid:229)dana (cid:148)undantagsfall(cid:148) skall definieras. Det f(cid:229)r dock naturligtvis inte tolkas som att alla insulinberoende diabetiker har r(cid:228)tt att k(cid:246)ra lastbil eller buss. (1) EGT L 237, 24. 8. 1991. (2001/C 72 E/044) SKRIFTLIG FR¯GA E-1306/00 fr(cid:229)n Mark Watts (PSE) till kommissionen (19 april 2000) ˜mne: Broilerkycklingars v(cid:228)lbefinnande I den rapport som nyligen lagts fram av kommissionens vetenskapliga kommittØ f(cid:246)r djurs h(cid:228)lsa och v(cid:228)lm(cid:229)ende om v(cid:228)lbefinnandet hos kycklingar som f(cid:246)ds upp f(cid:246)r k(cid:246)ttproduktion (broilers) fastst(cid:228)lls att broilerindustrins inriktning p(cid:229) att uppn(cid:229) snabb tillv(cid:228)xt leder till att m(cid:229)nga broilerkycklingar lider av sm(cid:228)rtsamma sjukdomar i benen och askites (vatten i bukh(cid:229)lan). Den vetenskapliga kommittØn angav ocks(cid:229) 6. 3. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 72 E/41 att den h(cid:246)gsta acceptabla uppf(cid:246)dningst(cid:228)theten (cid:228)r cirka 30 kg/m2 och att v(cid:228)lbefinnandet skulle (cid:246)ka om uppf(cid:246)dningst(cid:228)theten l(cid:229)g under den siffran. KommittØn fastst(cid:228)llde ocks(cid:229) att de str(cid:228)nga utfodringsbegr(cid:228)ns- ningar som broileruppf(cid:246)dare m(cid:229)ste f(cid:246)lja ger upphov till oacceptabla problem med v(cid:228)lbefinnandet och att uppf(cid:246)dningsdjurens v(cid:228)lbefinnande m(cid:229)ste f(cid:246)rb(cid:228)ttras. Vilka (cid:229)tg(cid:228)rder avser kommissionen att vidta f(cid:246)r att ta upp de problem med broilers h(cid:228)lsa och v(cid:228)lbefin- nande som tas upp i den vetenskapliga kommittØns rapport? Svar fr(cid:229)n David Byrne p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (8 juni 2000) Kommissionens ansvar f(cid:246)r djurskydd har (cid:246)kat i och med den nyligen genomf(cid:246)rda (cid:228)ndringen av EG- f(cid:246)rdraget, i vilket det f(cid:246)reskrivs att gemenskapsinstitutionerna och medlemsstaterna skall ge djurens v(cid:228)lbefinnande h(cid:246)g prioritet n(cid:228)r de utformar politiken f(cid:246)r jordbruket, transporterna, den inre marknaden och forskningen. Artikel 5 i r(cid:229)dets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (1) (cid:229)l(cid:228)gger kommissionen att f(cid:246)r r(cid:229)det dels l(cid:228)gga fram s(cid:229)dana f(cid:246)rslag som kan beh(cid:246)vas f(cid:246)r att man skall uppn(cid:229) en enhetlig till(cid:228)mpning av den europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur, dels, efter vetenskaplig utv(cid:228)rdering, l(cid:228)gga fram rekommendationer som bygger p(cid:229) denna konvention och andra till(cid:228)mpliga, s(cid:228)rskilda regler. I och med att den vetenskapliga kommittØn f(cid:246)r djurs h(cid:228)lsa och v(cid:228)lbefinnande lade fram en rapport om v(cid:228)lbefinnandet hos kycklingar som f(cid:246)ds upp f(cid:246)r k(cid:246)ttproduktion (broilers) den 21 mars 2000 f(cid:246)rfogar kommissionen nu (cid:246)ver en vetenskaplig grund att utg(cid:229) ifr(cid:229)n f(cid:246)r att utforma s(cid:228)rskilda regler som bygger p(cid:229) artikel 5 i ovan n(cid:228)mnda direktiv. Kommissionen kommer att bed(cid:246)ma problemet med broilerkycklingarnas v(cid:228)lbefinnande utifr(cid:229)n kommittØns slutsatser. (1) EGT L 221, 8. 8. 1998. (2001/C 72 E/045) SKRIFTLIG FR¯GA E-1308/00 fr(cid:229)n Paul R(cid:252)big (PPE-DE) till kommissionen (27 april 2000) ˜mne: Best(cid:228)mmelser om tredjelandstransporter Det uppst(cid:229)r g(cid:229)ng p(cid:229) g(cid:229)ng problem i Italien med tredjelandstransporter, vilket f(cid:246)r transportf(cid:246)retagen ofta slutar med att de italienska myndigheterna beslagtar fordonen. Enligt det administrativa arrangemang som tr(cid:228)ffats mellan Italien och Tyskland skall tyska transportf(cid:246)retag avsluta tredjelandstransporten p(cid:229) italienskt territorium om de f(cid:246)rfogar (cid:246)ver ett korrekt bilateralt tillst(cid:229)nd och innan dess transiterat fordonets hemland. F(cid:246)r (cid:246)sterrikiska godstransport(cid:246)rer finns det emellertid ingen s(cid:229)dan m(cid:246)jlighet, vilket g(cid:246)r det om(cid:246)jligt att avsluta en tredjelandstransport p(cid:229) italienskt territorium f(cid:246)r dessa (med undantag f(cid:246)r CEMT-tillst(cid:229)nd). H(cid:228)rav uppkommer tv(cid:229) fr(cid:229)gor: (cid:129) Hur (cid:246)verensst(cid:228)mmer det administrativa arrangemang som tr(cid:228)ffats mellan Italien och Tyskland om tredjelandstransporter med f(cid:246)rbudet mot diskriminering i artikel 1. 3 f(cid:246)rsta strecksatsen? (cid:129) N(cid:228)r kan man r(cid:228)kna med att tredjelandstransporter skall kunna genomf(cid:246)ras utan diskriminering i hela EU? Vilka andra avtal har med andra ord ing(cid:229)tts och hurdant (cid:228)r f(cid:246)rhandlingsl(cid:228)get p(cid:229) omr(cid:229)det f(cid:246)r transportavtal mellan EU och tredje land?


title: Kommissionens förordning (EG) nr 822/2000 av den 19 april 2000 om att tillämpa en nedsättningskoefficient på utfärdandet av bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I till fördraget, enligt artikel 6b i förordning (EG) nr 1222/94

eurovoc_concepts:
agricultural product
export refund
primary product
processed foodstuff

text: 20. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 100/23 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 822/2000 av den 19 april 2000 om att tillämpa en nedsättningskoefficient på utfärdandet av bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I till fördraget, enligt artikel 6b i förordning (EG) nr 1222/94 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3448/93 av den 6 december 1993 om systemet för handeln med vissa varor som fastställs genom bearbetning av jorbruksprodukter (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2491/98 (2), särskilt artikel 8. 3 första stycket i denna, med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1222/94 av den 30 maj 1994 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för ordningen för beviljande av exportbidrag för vissa jord- bruksprodukter som exporteras i form av varor som inte fördraget samt om kriterierna för omfattas av bilaga I fastställande av bidragsbeloppen (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 701/2000 (4), särskilt artikel 6b. 6 och 6b. 8 i denna, och till av följande skäl: (1) Det samlade bidragsbelopp som begärts för licenser som redan utfärdats uppgår till 305 159 263 euro. Vid en omräkning till ett årligt belopp medför detta belopp, som skall läggas till beloppen avseende de ansökningar som lämnats in under perioden 10–14 april 2000, en risk för att kommissionen inte kommer att kunna uppfylla sina åtaganden enligt artikel 6b. 8 i förordning (EG) nr 1222/94. (2) Det är nödvändigt att tillämpa en nedsättningskoeffi- cient, som beäknas med beaktande av artikel 6b. 3 och 6b. 4, på de belopp som begärts i form av licenser under ovannämnda vecka. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 En nedsättningskoefficient på 0,68 skall tillämpas på de licens- belopp som begärts under perioden 10–14 april 2000. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den 21 april 2000. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 19 april 2000. På kommissionens vägnar Erkki LIIKANEN Ledamot av kommissionen (1) EGT L 318, 20. 12. 1993, s. 18. (2) EGT L 309, 19. 11. 1998, s. 28. (3) EGT L 136, 31. 5. 1994, s. 5. (4) EGT L 83, 4. 4. 2000, s. 6


title: Règlement (CE) n° 815/2000 de la Commission du 19 avril 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: L 100/10 FR Journal officiel des Communautés européennes 20. 4. 2000 RÈGLEMENT (CE) No 815/2000 DE LA COMMISSION du 19 avril 2000 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, (2) En application des critères susvisés, les valeurs forfai- taires à l'importation doivent être fixées aux niveaux repris à l'annexe du présent règlement, vu le traité instituant la Communauté européenne, (CE) no 3223/94 de la Commission du vu le règlement 21 décembre 1994 portant modalités d'application du régime à l'importation des fruits et légumes (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1498/98 (2), et notamment son article 4, paragraphe 1, considérant ce qui suit: (1) Le règlement (CE) no 3223/94 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilaté- rales du cycle d'Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l'importation des pays tiers, pour les produits et les périodes qu'il précise dans son annexe. A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires à l'importation visées à l'article 4 du règlement (CE) no 3223/94 sont fixées comme indiqué dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 20 avril 2000. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 19 avril 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. 20. 4. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 100/11 du règlement de la Commission, du 19 avril 2000, établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes ANNEXE Code NC Code des pays tiers (1) (EUR/100 kg) Valeur forfaitaire à l'importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 068 204 624 999 052 068 999 052 204 999 052 204 212 220 624 999 388 400 404 508 512 528 720 800 804 999 388 512 528 720 804 999 128,3 107,0 87,1 174,8 124,3 104,5 66,8 85,7 75,9 41,5 58,7 82,1 37,2 40,6 33,8 48,9 48,5 80,2 98,6 92,4 81,4 93,7 86,2 126,3 174,4 84,9 102,0 76,9 77,6 78,4 57,3 151,1 88,3 (1) Nomenclature des pays fixée par le règlement (CE) no 2543/1999 de la Commission (JO L 307 du 2. 12. 1999, p. 46). Le code «999» représente «autres origines»


title: Avis de la Commission conformément à l'article 251, paragraphe 2, point c), du traité CE, sur les amendements du Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de directive du Parlement européen et du Conseil relative au contrôle technique routier des véhicules utilitaires circulant sur les routes de la Communauté européenne

eurovoc_concepts:
commercial vehicle
road safety
roadworthiness tests
transport regulations

text: COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES Bruxelles, le 19. 04. 2000 COM(2000) 243 final 1998/0097 (COD) AVIS DE LA COMMISSION conformément à l'article 251, paragraphe 2, point c), du traité CE, sur les amendements du Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DIRECTIVE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL relative au contrôle technique routier des véhicules utilitaires circulant sur les routes de la Communauté européenne PORTANT MODIFICATION A LA PROPOSITION DE LA COMMISSION conformément à l'article 250, paragraphe 2 du traité CE AVIS DE LA COMMISSION conformément à l'article 251, paragraphe 2, point c), du traité CE, sur les amendements du Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DIRECTIVE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL relative au contrôle technique routier des véhicules utilitaires circulant sur les routes de la Communauté européenne 1. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 2. 1 2 3 4 5 HISTORIQUE La Commission a transmis, le 11 mars 1998, une proposition de directive relative au contrôle technique routier des véhicules utilitaires circulant sur les routes de la Communauté européenne (COM (1998) 117-C4-0346/98-1998/0097 (COD))1. Le Comité économique et social a émis un avis favorable le 29 juillet 19982. Le Parlement européen a adopté en première lecture un avis concernant cette proposition, le 9 février 19993. Le Comité des régions a émis son avis sur la proposition le 22 septembre 1999. La proposition modifiée de la Commission a été transmise au Conseil 15 octobre 1999. le Le Conseil a arrêté une position commune le 2 décembre 19994. Le Parlement européen a adopté une position en deuxième lecture le 14 mars 20005. OBJECTIF DE LA PROPOSITION DE LA COMMISSION Cette proposition complète la directive 96/96/CE, qui prévoit que les véhicules utilitaires doivent être soumis chaque année à un contrôle technique effectué dans un centre de contrôle. L'objectif de cette proposition est de mettre en place des contrôles JO C 190 du 18. 6. 1998, p. 10. JO C 407 du 28. 12. 1998, p. 112. JO C 150 du 28. 5. 1999, p. 27. JO C 29 du 01. 2. 2000, p. 1. 2 techniques inattendus, non seulement en raison du nombre de kilomètres parcourus chaque année par les véhicules de cette catégorie, mais aussi parce qu'il est possible de déceler ainsi un certain nombre d'infractions susceptibles d'être dissimulées lors des contrôles techniques annuels. Cette proposition améliorera le niveau d'entretien des véhicules utilitaires lourds circulant sur les routes de la Communauté et sera ainsi bénéfique pour la sécurité routière et la protection de l'environnement. 3. COMMENTAIRES SUR LES AMENDEMENTS PROPOSES PAR LE PARLEMENT EN DEUXIEME LECTURE 3. 1 Remarques générales La Commission estime que les amendements apportés par le Parlement à la position commune du Conseil sont conformes aux objectifs de sa proposition. 3. 2 Amendements proposés par le Parlement Amendement 1 Deuxième considérant équitable, concurrence dans l’intérêt de la sécurité routière, de la protection de l’environnement et il d’une convient que les véhicules utilitaires ne sont entretenus de manière à conserver un la niveau élevé de conformité réglementation technique ; soient utilisés que s’ils à dans l’intérêt de la sécurité routière, de la protection de l’environnement et d’une concurrence équitable, il convient que les véhicules utilitaires ne soient utilisés que s’ils sont entretenus en conformité avec la réglementation technique ; Amendement 2 Article 9 bis (nouveau) Les États membres déterminent un régime des sanctions applicables aux violations des dispositions nationales prises en application de la présente directive, après avoir engagé entre eux une délibération sur l’harmonisation de ces sanctions, et prennent toute mesure nécessaire pour assurer la mise en œuvre de celles-ci. Les sanctions ainsi prévues doivent être effectives, proportionnées et dissuasives. 3. 3 Commentaires de la Commission sur ces amendements La Commission est en mesure d'accepter ces amendements, étant donné que le premier amendement améliore le libellé du considérant et que le second restitue l'esprit d'un article de la proposition originale qui avait été supprimé par le Conseil. 3 4. CONCLUSIONS GENERALES La Commission estime que la position commune du Conseil ainsi que les amendements proposés par le Parlement en deuxième lecture sont conformes aux objectifs de sa proposition. Par conséquent, commune du Conseil par les amendements du Parlement. la Commission accepte la modification apportée à la position 4