title: Kommissionens forordning (EF) nr. 847/2000 af 27. april 2000 om fastlæggelse af bestemmelser for gennemførelse af kriterierne for udpegelse af lægemidler som lægemidler til sjældne sygdomme og definitionerne på udtrykkene "lignende lægemiddel" og "klinisk overlegenhed"

eurovoc_concepts:
drugs classification
market approval
medicinal product
pharmaceutical legislation

text: 28. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 103/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 847/2000 af 27. april 2000 om fastlæggelse af bestemmelser for gennemførelse af kriterierne for udpegelse af lægemidler som lægemidler til sjældne sygdomme og definitionerne på udtrykkene »lignende lægemiddel« og »klinisk overlegenhed« KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles- skab, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (1), særlig artikel 3 og 8, og med udpegelse og regulering af lægemidler til sjældne sygdomme. (10) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Human- lægemidler — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Forordning (EF) nr. 141/2000 indeholder en opfordring til Kommissionen om at vedtage de nødvendige bestem- melser for gennemførelsen af artikel 3 og at vedtage definitioner på »lignende lægemiddel« og »klinisk overle- genhed«. Med henblik på gennemførelsen af artikel 3 i forordning (EF) nr. 141/2000 vil yderligere detaljer om de faktorer, der skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af præva- lensen, investeringens sandsynlige afkast og værdien af tilfredsstillende alternative diagnosticerings-, forebyg- gelses- og behandlingsmetoder være til hjælp for spon- sorer og Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme. Disse oplysninger skal fremlægges i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen har fastsat i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 141/ 2000. I betragtning af de pågældende lægemidlers art og sand- synligheden for, at de sygdomme, der skal behandles, er sjældne, er det ikke hensigtsmæssigt at fastlægge meget restriktive krav for at fastslå, om kriterierne er opfyldt. Vurderingen af de i artikel 3 nævnte kriterier bør ske på grundlag af så objektive oplysninger som muligt. Der bør tages hensyn til andre fællesskabsforanstalt- ninger vedrørende sjældne sygdomme. For at sikre passende overholdelse af de bestemmelser om eksklusiv ret på markedet, der er fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 141/2000, er det nødvendigt at fast- lægge definitioner på udtrykkene »lignende lægemiddel« og »klinisk overlegenhed«. Ved fastlæggelsen af disse definitioner skal der tages hensyn til Udvalget for Farma- ceutiske Specialiteters arbejde og erfaringer med at evaluere eksisterende lægemidler, og de relevante udta- lelser fra Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinsk Udstyr. Definitionerne bør desuden fastlægges i henhold til de retningslinjer, der er fastsat i artikel 8, stk. 5, i forord- ning (EF) nr. 141/2000. Bestemmelserne bør regelmæssigt ajourføres i forhold til den videnskabelige og tekniske viden og erfaringerne (1) EFT L 18 af 22. 1. 2000, s. 1. Artikel 1 Formål I denne forordning fastlægges de faktorer, der skal tages i betragtning ved gennemførelsen af artikel 3 i forordning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme og der udarbejdes definitioner på »lignende lægemiddel« og »klinisk overlegenhed« med henblik på gennemførelse af artikel 8 i ovennævnte forordning. Formålet er at bistå potentielle spon- sorer, Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme og de kompetente myndigheder med fortolkningen af forordning (EF) nr. 141/2000. Artikel 2 Udpegelseskriterier 1. Prævalensen af en sygdom i Fællesskabet til diagnosticering, Med henblik på i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), første afsnit i forordning (EF) nr. 141/2000 at fastslå, at et læge- middel er beregnet forebyggelse eller behandling af en livstruende eller kronisk invaliderende lidelse, der berører højst 5 ud af 10 000 personer i Fællesskabet, gælder følgende specifikke regler, og nedenstående dokumenta- tion skal fremlægges i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 141/2000: a) Dokumentationen skal være vedlagt autoritative referencer, hvis sådanne findes, som viser, at den sygdom eller lidelse, som lægemidlet vil blive anvendt mod, højst rammer 5 ud af 10 000 personer i Fællesskabet på det tidspunkt, hvor ansøgningen om udpegelse forelægges. b) Dokumentationen skal omfatte passende detaljer om den lidelse, det er hensigten at behandle, og bevis for, at lidelsen er livstruende eller kronisk invaliderende med støtte i viden- skabelige eller medicinske referencer. c) Den dokumentation, som sponsor forelægger, skal omfatte eller henvise til en oversigt over relevant videnskabelig litte- ratur og skal indeholde oplysninger fra relevante databaser i Fællesskabet, hvis sådanne findes. Hvis der ikke findes data- baser i Fællesskabet, kan der henvises til databaser, der foreligger i tredjelande, på betingelse af at der foretages de nødvendige ekstrapolationer. L 103/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 2000 af andre fællesskabsaktiviteter d) Hvis en sygdom eller lidelse er blevet undersøgt inden for rammerne vedrørende sjældne sygdomme, skal disse oplysninger angives. I forbin- delse med sygdomme eller lidelser, der indgår i projekter, som Fællesskabet finansielt med henblik på at forbedre oplysningerne om sjældne sygdomme, skal der forelægges et relevant uddrag af disse oplysninger, herunder især detaljer om den pågældende sygdoms eller lidelses prævalens. støtter 2. Investeringens mulige afkast Med henblik på i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), andet i forordning (EF) nr. 141/2000 at fastslå, at et læge- afsnit, forebyggelse eller middel er beregnet til diagnosticering, behandling af en livstruende, alvorligt invaliderende eller alvorlig og kronisk lidelse i Fællesskabet, og at det ikke er sandsynligt, at markedsføring af lægemidlet i Fællesskabet uden til at gøre den incitamenter vil give tilstrækkeligt afkast finder følgende specifikke nødvendige investering berettiget, regler anvendelse, og der skal fremlægges dokumentation i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 141/2000: a) Dokumentationen skal omfatte relevante detaljer om den lidelse, der skal undersøges, og et bevis på, at lidelsen er livstruende, alvorligt invaliderende eller alvorlig og kronisk ved hjælp af videnskabelige eller medicinske referencer. b) Den dokumentation, som sponsor forelægger, skal inde- holde oplysninger om alle de omkostninger, som sponsor har afholdt i løbet af udviklingen af lægemidlet. c) Den forelagte dokumentation skal omfatte detaljer om enhver form for tilskud, skattelettelser eller andre omkost- ningsreducerende ydelser, der er modtaget enten i Fælles- skabet eller i tredjelande. d) I tilfælde, hvor lægemidlet allerede er godkendt til en bestemt indikation, eller hvor lægemidlet undersøges med henblik på en eller flere andre indikationer, skal der frem- lægges en klar forklaring på og bevis for, hvordan udvik- lingsomkostningerne fordeles på de forskellige indikationer. e) Der skal forelægges en oversigt og begrundelse for alle de udviklingsomkostninger, som sponsor forventer vil opstå efter forelæggelsen af ansøgningen om udpegelse. f) Der skal forelægges en oversigt over og begrundelse for alle de produktions- og markedsføringsomkostninger, som sponsor hidtil har afholdt, og som man forventer vil opstå i de første 10 år efter, at lægemidlet er blevet godkendt. 3. Andre metoder til diagnosticering, forebyggelse eller behandling Der kan forelægges ansøgning om udpegelse af et lægemiddel som et lægemiddel til sjældne sygdomme enten i overensstem- melse med stk. 1 eller stk. 2 i denne artikel. Uanset om ansøgningen om udpegelse forelægges i henhold til stk. 1 eller stk. 2, skal sponsor desuden bevise, at der ikke eksisterer nogen tilfredsstillende metode til diagnosticering, forebyggelse eller behandling af den pågældende lidelse, eller hvis en sådan metode findes, at lægemidlet vil være til væsentlig gavn for personer med den pågældende lidelse. Med henblik på i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), i forord- ning (EF) nr. 141/2000 at bevise, at der ikke findes nogen tilfredsstillende metode til diagnosticering, forebyggelse eller behandling af den pågældende lidelse, eller hvis en sådan metode findes, at lægemidlet vil være til væsentlig gavn for personer med denne lidelse, gælder følgende regler: a) Der skal fremlægges detaljerede oplysninger om alle eksi- sterende metoder forebyggelse eller til diagnosticering, behandling af den pågældende lidelse, som Fællesskabet har godkendt, idet der refereres til den videnskabelige og medi- cinske litteratur eller andre relevante oplysninger. Disse metoder kan omfatte godkendte lægemidler, medicinsk udstyr eller andre metoder til diagnosticering, forebyggelse eller behandling, der anvendes i Fællesskabet. b) Der skal enten forelægges en begrundelse for, hvorfor de i litra a) nævnte metoder ikke anses for at være tilfredsstil- lende eller c) det skal begrundes, hvorfor det formodes, at det lægemiddel, som der ansøges om udpegelse for, vil være til væsentlig gavn for personer med denne lidelse. 4. Generelle bestemmelser a) En sponsor, der ansøger om at få udpeget et lægemiddel som et lægemiddel til sjældne sygdomme, skal anmode om udpegelse på et hvilket som helst trin i udviklingen af lægemidlet, inden ansøgningen om markedsføringstilladelse indgives. For et lægemiddel, som allerede er godkendt, kan der imidlertid anmodes om udpegelse i forbindelse med en ny terapeutisk indikation. I dette tilfælde skal indehaveren af markedsføringstilladelsen ansøge om en særskilt markedsfø- ringstilladelse, som kun omfatter indikationerne vedrørende sjældne sygdomme. g) Der skal forelægges et skøn og en begrundelse for de forventede indtægter fra salg af lægemidlet i Fællesskabet i de første 10 år efter godkendelsen. h) Alle omkostninger og indtægter skal fastsættes i overens- stemmelse med generelt anerkendt bogføringspraksis og skal undertegnes af en registreret revisor i Fællesskabet. b) Mere end en sponsor kan få udpeget det samme lægemiddel til forebyggelse, behandling eller diagnosticering af den samme sygdom eller lidelse som et lægemiddel mod sjældne sygdomme, forudsat at der i hvert enkelt tilfælde indsendes en fuldstændig ansøgning om udpegelse som fastsat i de retningslinjer, der er nævnt i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 141/2000. i) Den forelagte dokumentation skal omfatte oplysninger om prævalens og udbredelse i Fællesskabet for den lidelse, som lægemidlet vil blive anvendt imod, på det tidspunkt hvor ansøgningen om udpegelse forelægges. c) Når Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme udpeger et lægemiddel, vil der blive henvist til udpegelseskriterierne i enten artikel 2, stk. 1, eller artikel 2, stk. 2, i denne forord- ning. 28. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 103/7 Artikel 3 Definitioner 1. Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 141/2000 gælder for de tilsvarende begreber, der anvendes i denne forordning: — Ved »stof« forstås et stof, der anvendes til fremstilling af et humanlægemiddel som defineret i artikel 1 i direktiv 65/ 65/EØF. I forbindelse med gennemførelsen af artikel 3 i forord- 2. ning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme gælder følgende definition: — Ved »væsentlig gavn« forstås en klinisk relevant fordel eller et væsentligt bidrag til behandlingen af patienten. 3. I forbindelse med gennemførelsen af artikel 8 i forord- ning (EF) nr. 141/2000 om lægemidler til sjældne sygdomme gælder følgende definitioner: a) Ved »aktivt stof« forstås et stof med fysiologisk eller farma- kologisk aktivitet. b) Ved »lignende lægemiddel« forstås et lægemiddel, der inde- holder et lignende aktivt stof eller stoffer, som er indeholdt i et eksisterende godkendt lægemiddel til sjældne sygdomme, og som er beregnet til samme terapeutiske indikation. c) Ved »lignende aktivt stof« forstås: et identisk aktivt stof eller et aktivt stof, som har samme væsentlige molekylestruktur (men ikke nødvendigvis nøjagtig den samme molekyle- struktur på alle punkter), og som virker via den samme mekanisme. Det omfatter: 1) isomerer, blanding af isomerer, komplekser, estere, salte og ikke-kovalente afledninger af det oprindelige aktive stof, eller et aktivt stof, som kun adskiller sig fra det oprindelige aktive stof med hensyn til mindre ændringer i molekylestrukturen, som f. eks. en strukturel analog eller 2) det samme makromolekyle eller et, som kun adskiller sig fra det oprindelige makromolekyle med hensyn til ændringer i molekylestrukturen som f. eks. : 2. 1) proteinstoffer, hvor: — forskellen skyldes ukorrekt translation eller transskription — forskellen i struktur skyldes posttranslations- hændelser (f. eks. forskellige glycosyleringsmøn- stre) eller forskellige tertiære strukturer — der ikke er større forskel i aminosyresekvensen. Derfor vil to farmakologisk relaterede protein- stoffer af samme gruppe (f. eks. to biologiske forbindelser, som har samme stamme i det internationale fællesnavn (INN) normalt blive anset for at være lignende — de monoklonale antistoffer binder sig til samme målepitop. De vil normalt blive anset for at være lignende 2. 2) polysaccharider, der repeterende har enheder, selv om der ikke er samme antal enheder, og selv om der er ændringer efter polymerisationen (inklusive konjugation) samme 2. 3) polynukleotider (inklusive gentransfer- og antisens- stoffer), som består af to eller flere særskilte nukleo- tider, hvor — der ikke er større forskel i sekvensen af purin- og pyridaminbaserne eller deres derivater. For antisensstoffer vil addition eller deletion af nukleotider, som ikke i væsentlig grad påvirker målhybridiseringens kinetik, derfor blive anset for at være lignende. For gentransferstoffer vil for at være lignende, stofferne blive anset i væsentlige er medmindre sekvensen forskelle der — den indbyrdes forskel i struktur vedrører modi- fikationer ribose- eller deoxyriboseskelettet eller erstatning af skelettet af syntetiske analoger i — forskellen ligger i vektor- eller overførsels- systemet 2. 4) nært relaterede komplekse, kun delvis definerbare stoffer (så som to relaterede virusvacciner eller to relaterede celleterapiprodukter) eller 3) det samme radiofarmaceutiske aktive stof eller et, der adskiller sig fra det originale i radionuklid, ligand, mærk- ningssted eller molekyle-radionuklid-koblingsmekanisme, som binder molekylet og radionukliden, forudsat at det virker via samme mekanisme. d) Ved »klinisk overlegenhed« forstås, at et lægemiddel viser sig at have en væsentlig terapeutisk eller diagnostisk fordel, som ligger over den fordel, der er ved et andet godkendt læge- middel til sjældne sygdomme på en eller flere af følgende måder: 1) større effekt end et godkendt lægemiddel til sjældne sygdomme (som vurderet ved virkning på et klinisk meningsfuldt slutpunkt i adækvate og velkontrollerede kliniske forsøg). Generelt vil dette repræsentere den samme form for bevis, som er nødvendig for at støtte en komparativ effektanmodning for to forskellige læge- midler; det vil normalt være nødvendigt at gennemføre direkte komparative kliniske forsøg, men sammenlig- ninger, der er baseret på andre endepunkter, herunder surrogatendepunkter, kan anvendes. Under alle omstæn- digheder skal den metode, der vælges, begrundes eller L 103/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 2000 2) større sikkerhed i en væsentlig stor del af målpopulationen. I nogle tilfælde vil det være nødvendigt at gennemføre direkte komparative kliniske forsøg eller 3) i usædvanlige tilfælde, hvor der hverken er påvist større sikkerhed eller større effekt ved lægemidlet, påvisning af at lægemidlet på anden vis yder et væsentligt bidrag til diagnosticering eller behandling af sygdommen. Denne forordning træder i kraft på dagen efter dens vedtagelse i Kommissionen og gælder fra samme dato. Artikel 4 Ikrafttræden Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2000. På Kommissionens vegne Erkki LIIKANEN Medlem af Kommissionen


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 856/2000 af 27. april 2000 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for produkter forarbejdet på basis af korn og ris

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
rice

formats: pdf print

text: L 103/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 856/2000 af 27. april 2000 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for produkter forarbejdet på basis af korn og ris KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), 30. senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1253/ 1999 (2), særlig artikel 13, stk. 3, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2072/98 (4), særlig artikel 13, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 forordning (EF) nr. 3072/95 kan og artikel 13 i forskellen mellem noteringerne eller priserne for de produkter, som er nævnt i artikel 1 i disse forordninger, og priserne på disse produkter inden for Fællesskabet udlignes ved en eksportrestitution. I henhold til artikel 13 i forordning (EF) nr. 3072/95 skal restitutionerne fastsættes under hensyntagen til situationen og den forventede udvikling dels med hensyn til de disponible mængder af korn, ris og brudris samt disse produkters pris på Fællesskabets marked, dels med hensyn til priserne for korn, ris, brudris og korn- produkter på verdensmarkedet. Ifølge de samme artikler er det ligeledes vigtigt at sikre ligevægt på korn- og rismarkederne og en naturlig udvikling for så vidt angår priser og samhandel samt at tage hensyn til de påtænkte udførslers økonomiske aspekter og til interessen i at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked. Ved artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/ 95 (5), ændret ved forordning (EF) nr. 2993/95 (6), om regler for indførsel og udførsel af produkter forarbejdet på basis af korn og ris fastsættes de særlige kriterier, der skal tages hensyn til ved beregningen af restitutionen for disse produkter. skal ydes visse Den restitution, der forarbejdede produkter, bør alt efter produkterne gradueres i forhold til deres indhold af aske, råcellulose, avner, proteiner, idet indholdet heraf er særlig fedtstoffer eller stivelse, betegnende med hensyn til mængden af det basispro- dukt, som faktisk indeholdes i det forarbejdede produkt. (5) (6) (7) (8) For så vidt angår maniokrødder og andre tropiske rødder og rodfrugter såvel som mel heraf gør de påtænkte udførslers økonomiske aspekt, særlig under hensyntagen til disse produkters art og oprindelse, ikke for tiden fastsættelse af en eksportrestitution påkrævet. På grund af Fællesskabets ringe andel i verdenshandelen med visse produkter forarbejdet på basis af korn er fastsættelse af en eksportrestitution for disse ikke for tiden nødvendig. Situationen på verdensmarkedet eller visse markeders særlige krav kan gøre det nødvendigt at differentiere restitutionen for visse produkter alt efter bestemmelses- stedet. Restitutionen skal fastsættes en gang om måneden. Den kan ændres i mellemtiden. Visse produkter forarbejdet på basis af majs kan undergå en varmebehandling, der kan medføre ydelse af en resti- tution, der ikke svarer til produktets kvalitet. Det bør anføres, at produkter med indhold af prægelatineret stivelse ikke kan omfattes af eksportrestitutioner. (9) Forvaltningskomitéen for Korn har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 160 af 26. 6. 1999, s. 18. (3) EFT L 329 af 30. 12. 1995, s. 18. (4) EFT L 265 af 30. 9. 1998, s. 4. (5) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 55. (6) EFT L 312 af 23. 12. 1995, s. 25. Eksportrestitutionerne for de i artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1766/92 og artikel 1, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 3072/95 omhandlede produkter, for hvilke forordning (EF) nr. 1518/95 gælder, fastsættes i overensstem- melse med bilaget til denne forordning. litra d), 28. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 103/53 Denne forordning træder i kraft den 28. april 2000. Artikel 2 Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2000. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen BILAG til Kommissionens forordning af 27. april 2000 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for produkter forar- bejdet på basis af korn og ris Produktkode Restitutionsbeløb Produktkode Restitutionsbeløb (EUR/ton) (EUR/ton) 1102 20 10 9200 (1) 1102 20 10 9400 (1) 1102 20 90 9200 (1) 1102 90 10 9100 1102 90 10 9900 1102 90 30 9100 1103 12 00 9100 1103 13 10 9100 (1) 1103 13 10 9300 (1) 1103 13 10 9500 (1) 1103 13 90 9100 (1) 1103 19 10 9000 1103 19 30 9100 1103 21 00 9000 1103 29 20 9000 1104 11 90 9100 1104 12 90 9100 1104 12 90 9300 1104 19 10 9000 1104 19 50 9110 1104 19 50 9130 1104 21 10 9100 1104 21 30 9100 1104 21 50 9100 1104 21 50 9300 1104 22 20 9100 1104 22 30 9100 54,04 46,32 46,32 30,92 21,02 63,20 63,20 69,48 54,04 46,32 46,32 44,32 31,95 32,46 21,02 30,92 70,22 56,18 32,46 61,76 50,18 30,92 30,92 41,22 32,98 56,18 59,69 1104 23 10 9100 1104 23 10 9300 1104 29 11 9000 1104 29 51 9000 1104 29 55 9000 1104 30 10 9000 1104 30 90 9000 1107 10 11 9000 1107 10 91 9000 1108 11 00 9200 1108 11 00 9300 1108 12 00 9200 1108 12 00 9300 1108 13 00 9200 1108 13 00 9300 1108 19 10 9200 1108 19 10 9300 1109 00 00 9100 1702 30 51 9000 (2) 1702 30 59 9000 (2) 1702 30 91 9000 1702 30 99 9000 1702 40 90 9000 1702 90 50 9100 1702 90 50 9900 1702 90 75 9000 1702 90 79 9000 2106 90 55 9000 57,90 44,39 32,46 31,82 31,82 7,96 9,65 56,64 36,69 63,64 63,64 61,76 61,76 61,76 61,76 51,68 51,68 0,00 77,13 59,05 77,13 59,05 59,05 77,13 59,05 80,82 56,10 59,05 (1) Der ydes ingen restitution for produkter, der har undergået en varmebehandling, der medfører prægelatinering af stivelsen. (2) Restitutionerne ydes i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2730/75 (EFT L 281 af 1. 11. 1975, s. 20), senere ændret. NB: Produktkoderne, herunder henvisninger til fodnoter, er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (EFT L 366 af 24. 12. 1987, s. 1), senere ændret


title: Reglamento (CE) n° 865/2000 de la Comisión, de 27 de abril de 2000, por el que se fija la reducción máxima del derecho de importación de maíz en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 757/2000

eurovoc_concepts:
Portugal
award of contract
import
maize
tariff quota
tariff reduction

text: L 103/64 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 28. 4. 2000 REGLAMENTO (CE) No 865/2000 DE LA COMISIÓN de 27 de abril de 2000 por el que se fija la reducción máxima del derecho de importación de maíz en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 757/2000 LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 12, Considerando lo siguiente: (1) (2) El Reglamento (CE) no 757/2000 de la Comisión (3) ha abierto una licitación de la reducción máxima del derecho de importación de maíz en Portugal. Con arreglo al artículo 5 del Reglamento (CE) no 1839/ 95 de la Comisión (4), modificado por el Reglamento (CE) no 1963/95 (5), la Comisión puede decidir, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/92, la fijación de una reduc- ción máxima del derecho de importación. Para dicha fijación deben tenerse en cuenta, en particular, los crite- rios previstos en los artículos 6 y 7 del Reglamento (CE) no 1839/95. La licitación debe ser adjudicada a todo licitador cuya oferta se sitúe al nivel de la reducción máxima del derecho de importación o a un nivel infe- rior. (3) (4) La aplicación de los criterios precitados a la situación actual de los mercados del cereal considerado lleva a fijar la reducción máxima del derecho de importación en el importe indicado en el artículo 1. Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Para las ofertas comunicadas del 21 al 27 de abril de 2000 en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 757/2000, la reducción máxima del derecho de importa- ción de maíz se fijará en 56,90 EUR/t para una cantidad máxima global de 65 000 t. El presente Reglamento entrará en vigor el 28 de abril de 2000. Artículo 2 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, 27 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 92 de 13. 4. 2000, p. 9. (4) DO L 177 de 28. 7. 1995, p. 4. (5) DO L 189 de 10. 8. 1995, p. 22


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 859/2000 της Επιτροπής, της 27ης Απριλίου 2000, για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή των σιτηρών, των αλεύρων και των πλιγουριών και των σιμιγδαλιών σίτου ή σικάλεως

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

text: 28. 4. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 103/57 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 859/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 27ης Απριλίου 2000 για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή των σιτηρών, των αλεύρων και των πλιγουριών και των σιµιγδαλιών σίτου ή σικάλεως Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 (2), και ιδίως το άρθρο 13 παράγραφος 2, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Σύµφωνα µε το άρθρο 13 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92, η διαφορά µεταξύ των τιµών των προϊόντων που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισµού αυτού και των τιµών των προϊόντων αυτών στην Κοινότητα δύναται να καλυφθεί από µια επιστροφή κατά την εξαγωγή. Οι επιστροφές πρέπει να καθορίζονται λαµβανοµένων υπόψη των στοιχείων που προβλέπονται στο άρθρο 1 του κανονι- σµού (ΕΚ) αριθ. 1501/95 της Επιτροπής, της 29ης Ιουνίου 1995, περί θεσπίσεως ορισµένων λεπτοµερών κανόνων εφαρµογής του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµ- βουλίου όσον αφορά τη χορήγηση επιστροφών κατά την εξαγωγή καθώς και τα µέτρα τα οποία πρέπει να λαµβάνο- νται σε περίπτωση διαταραχής της αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονι- σµό (ΕΚ) αριθ. 2513/98 (4). Για τα άλευρα, τα πλιγούρια και σιµιγδάλια σίτου και σικά- λεως, η επιστροφή που εφαρµόζεται στα προϊόντα αυτά πρέπει να υπολογίζεται αφού ληφθεί υπόψη η αναγκαία ποσότητα σιτηρών για την παρασκευή των εξεταζόµενων (4) (5) (6) προϊόντων. Οι ποσότητες αυτές έχουν καθορισθεί στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1501/95. Η κατάσταση της διεθνούς αγοράς ή οι ειδικές απαιτήσεις ορισµένων αγορών δύνανται να καταστήσουν αναγκαία τη διαφοροποίηση της επιστροφής για ορισµένα προϊόντα ανά- λογα µε τον προορισµό τους. Η επιστροφή καθορίζεται µία φορά το µήνα· ότι δύναται να τροποποιείται ενδιαµέσως. Η εφαρµογή των λεπτοµερειών αυτών στην παρούσα κατά- σταση της αγοράς στον τοµέα των σιτηρών, και ιδίως στις τιµές των προϊόντων αυτών στην Κοινότητα και στη διεθνή αγορά, οδηγεί στον καθορισµό της επιστροφής στα ποσά που ορίζονται στο παράρτηµα. (7) Τα µέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισµό είναι σύµφωνα µε τη γνώµη της επιτροπής διαχείρισης σιτηρών, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι επιστροφές κατά την εξαγωγή των αναφερόµενων στο άρθρο 1 στοιχεία α), β) και γ) του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 προϊόντων, εκτός της βύνης, ως έχουν, καθορίζονται στα ποσά που ορίζονται στο παράρτηµα. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 28 Απριλίου 2000. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 27 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 147 της 30. 6. 1995, σ. 7. (4) ΕΕ L 313 της 21. 11. 1998, σ. 16. L 103/58 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 28. 4. 2000 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ του κανονισµού της Επιτροπής, της 27ης Απριλίου 2000, για καθορισµό των επιστροφών που εφαρµόζονται κατά την εξαγωγή των σιτηρών, των αλεύρων και των πλιγουριών και σιµιγδαλιών σίτου ή σικάλεως Κωδικός προϊόντος Προορισµός (1) Επιστροφή Κωδικός προϊόντος Προορισµός (1) Επιστροφή (EUR/t) (EUR/t) — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 (1) Προορισµοί: 01 όλες οι τρίτες χώρες, 02 άλλες τρίτες χώρες, 03 Ελβετία, Λιχτενστάιν. — 0 — 15,00 0 55,00 0 — 11,00 0 — — — 25,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 01 — 01 01 — 01 — — 38,00 36,00 33,00 30,50 28,50 — — 87,00 68,50 — 0 (2) 0 (2) — 0 (2) — (2) Όταν αυτό το προϊόν περιέχει σιµιγδάλι συσσωµατωµένο, ουδεµία επιστροφή χορηγείται κατά την εξαγωγή. NB: Οι ζώνες είναι αυτές που ορίζονται στον τροποποιηµένο κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 2145/92 της Επιτροπής (ΕΕ L 214 της 30. 7. 1992, σ. 20)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA E-1213/00 di Daniel Hannan (PPE-DE) al Consiglio. Gruppi di lavoro.

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
drafting of EU law
power of attorney

formats: html pdf print

text: C 81 E/22 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 13. 3. 2001 Risposta comune alle interrogazioni scritte E-1208/00 e E-1250/00 (28 settembre 2000) iraniani Ł stata sollevata, in tutte le occasioni possibili e a tutti i livelli, in La questione dei 13 ebrei colloqui iraniani, segnatamente durante la visita effettuata dal Ministro degli esteri Kharrazi ad Helsinki nel settembre 1999 e nella riunione tenutasi lo scorso dicembre nel quadro del dialogo UE-Iran. tra rappresentanti dell(cid:146)UE e rappresentanti ufficiali In risposta a tali iniziative, e a quelle intraprese dagli Stati membri dell(cid:146)UE, il governo iraniano ha piø volte assicurato l(cid:146)Unione europea che gli ebrei detenuti avrebbero subito un processo equo e trasparente. In aprile, alla vigilia del processo, l(cid:146)Unione europea ha ribadito alle autorit(cid:224) iraniane l(cid:146)importanza da essa attribuita alla questione e rammentato gli impegni assunti dall(cid:146)Iran riguardo alla conduzione del processo. L(cid:146)Unione europea ha preso atto con preoccupazione del verdetto emesso dal tribunale rivoluzionario di Shiraz. Esprime la sua delusione perchØ il processo, nonostante le assicurazioni fornite dalle autorit(cid:224) iraniane, si Ł svolto a porte chiuse. L(cid:146)Unione europea rileva che vi Ł una possibilit(cid:224) di ricorrere in appello. Considerata l(cid:146)importanza che essa annette a questa causa, si augura vivamente che la corte d(cid:146)appello riesamini le condanne pronunciate. L(cid:146)Unione europea continuer(cid:224) a manifestare le sue preoccupazioni alle autorit(cid:224) iraniane. (2001/C 81 E/024) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1213/00 di Daniel Hannan (PPE-DE) al Consiglio (27 aprile 2000) Oggetto: Gruppi di lavoro Pu(cid:242) il Consiglio fornire una lista completa di tutti i gruppi di lavoro, con i rispettivi mandati? Risposta (10 ottobre 2000) In applicazione dell(cid:146)articolo 19, paragrafo 3, secondo comma del regolamento interno del Consiglio, del 5 giugno 2000 (1), «Il Segretariato generale aggiorna e rende pubblico l(cid:146)elenco degli organi preparatori. Soltanto i comitati e i gruppi di lavoro che figurano in tale elenco possono riunirsi in qualit(cid:224) di organi preparatori del Consiglio. » Il Segretariato generale del Consiglio curer(cid:224) l(cid:146)invio all(cid:146)Onorevole Parlamentare dell(cid:146)ultima versione dell(cid:146)e- lenco in questione. (1) GU L 149 del 23 giugno 2000, pag. 21. (2001/C 81 E/025) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1257/00 di Erik Meijer (GUE/NGL) alla Commissione (19 aprile 2000) Oggetto: Ritardi nelle operazioni di rimozione del carico della petroliera «Erika» in relazione alla mancata segnalazione della presenza a bordo di residui industriali speciali 1. ¨ la Commissione a conoscenza di notizie di stampa (Le Parisien del 31. 3. 2000 e Rotterdams Dagblad dell(cid:146)1. 4. 2000), secondo cui nel mese di febbraio la petroliera «Erika», naufragata sulla costa


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1207/00 van Ursula Schleicher (PPE-DE) aan de Raad. Zwemwaterrichtlijn.

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
bathing water

text: 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/29 In het eerste geval gaat het om een kernactiviteit: (cid:132)de cel als fabriek(cid:148) die erop gericht is een betere, veilige en efficiºnte productie van geneesmiddelen te bevorderen. In het tweede geval betreft het een activiteit van algemene aard die bedoeld is om de specifieke therapieºn te evalueren in klinische proeven op grote schaal en op die manier de grondslag te leggen voor een geneeskunde die haar therapieºn baseert op bewijzen. De lopende onderzoekprojecten bijvoorbeeld, die geselecteerd zijn uit de projecten die zijn ingediend in het kader van de uitnodiging tot het indienen van voorstellen in 1999, hebben ten doel de beste therapeutische aanpak te bestuderen van aangeboren stoornissen van de stofwisseling, aangeboren spier- dystrofie en zeldzame bloedafwijkingen die in het bijzonder bij kinderen voorkomen. Helaas heeft de Commissie geen onderzoekprojecten ontvangen die specifiek gericht zijn op het door het geachte parle- mentslid naar voren gebrachte probleem. In oktober 2000 en vervolgens in 2001 en 2002 zullen, op de in het werkprogramma vermelde data, nieuwe uitnodigingen tot het indienen van voorstellen gepubliceerd worden. De Commissie hoopt dat die nieuwe uitnodigingen onderzoekprojecten zullen opleveren die gericht zijn op verbetering, werkzaamheid en rationeel gebruik van de speciaal voor kinderen ontwikkelde geneesmiddelen. (2001/C 72 E/031) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1207/00 van Ursula Schleicher (PPE-DE) aan de Raad (27 april 2000) Betreft: Zwemwaterrichtlijn De Commissie heeft in 1994 een richtlijn (COM(94) 0036) (1) tot wijziging van de richtlijn inzake zwemwater 76/60/EEG (2) voorgelegd. Het Europees Parlement heeft hierover op 12 december 1996 in eerste lezing advies uitgebracht. Wanneer is de Raad voornemens een gemeenschappelijk standpunt aan te nemen zodat het Europees Parlement in tweede lezing advies kan uitbrengen? (1) PB C 112 van 22. 4. 1994, blz. 3. (2) PB L 31 van 5. 2. 1976, blz. 1. Antwoord (18/19 september 2000) In juli 1998 hebben de delegaties van de lidstaten meegedeeld dat zij er de voorkeur aan geven dat de Commissie een nieuw voorstel voor een zwemwaterrichtlijn opstelt, aangezien het Commissievoorstel uit 1994 inmiddels achterhaald is. De Raad is op de hoogte gebracht van het feit dat de Commissie met een intensieve raadpleging is begonnen en er hard aan werkt om voor juni 2000 een mededeling voor te leggen waarin rekening wordt gehouden met de opmerkingen van de lidstaten en van alle betrokken wetenschappelijke, technische en beheersdeskundigen. (2001/C 72 E/032) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1214/00 van Daniel Hannan (PPE-DE) aan de Commissie Betreft: Vragen van Parlementsleden over Van Buitenen (14 april 2000) Hoeveel schriftelijke vragen over de beweringen van Van Buitenen moeten nog worden beantwoord? Hoe lang wordt, per geval, al op antwoord gewacht? Wat is, per geval, de reden voor het uitblijven van antwoord?


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1288/00 esittäjä(t): Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) neuvostolle. Euroopan uusi puolustuspolitiikka.

eurovoc_concepts:
common security and defence policy
competence of the Member States

text: C 89 E/22 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 20. 3. 2001 Komissiolla on toisaalta k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)lineet, joiden avulla se voi seurata sis(cid:228)markkinoiden ja etenkin s(cid:228)hk(cid:246)alan eri sektorien kehityst(cid:228). Lis(cid:228)t(cid:228)kseen avoimuutta komissio my(cid:246)s julkaisee valtiontukia koskevat p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kset Internetiss(cid:228) ja Euroopan yhteis(cid:246)jen virallisessa lehdess(cid:228). Komissio julkaisee s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)llisesti raportteja s(cid:228)hk(cid:246)alan sis(cid:228)markkinoiden yhdenmukaistamisvaatimuksista. (1) EYVL L 60, 9. 3. 1999. (2) Valtiontuki 2000/C101/03, EYVL C 101, 8. 4. 2000. (3) EYVL L 329, 30. 12. 1993. (2001/C 89 E/019) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1288/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) neuvostolle (27. huhtikuuta 2000) Aihe: Euroopan uusi puolustuspolitiikka Euroopan komission edustajat vierailivat viime tammikuussa Yhdysvalloissa. Matkan perusteella laaditun selonteon mukaan pohjoisamerikkalaisten elinten (cid:129) kansallisen turvallisuusneuvoston, Pentagonin, ulko- ministeri(cid:246)n sek(cid:228) kongressin edustajanhuoneen ja senaatin asiasta vastaavien valiokuntien (cid:129) keskuudessa vallitsee vahvoja puolustukseen liittyvi(cid:228) ep(cid:228)luuloja niin sanotusta eurooppalaisesta turvallisuus- ja puolus- tusidentiteetist(cid:228). Yhdysvaltalaisten keskustelukumppanien esitt(cid:228)mist(cid:228) varauksellisista n(cid:228)kemyksist(cid:228) t(cid:228)rkeimm(cid:228)t olivat seuraa- vat: a) b) EU:n j(cid:228)senvaltioiden talousarvioissa ei ole osoitettu riitt(cid:228)v(cid:228)sti varoja puolustukseen, eurooppalainen turvallisuus- ja puolustusidentiteetti merkitsee riski(cid:228), ett(cid:228) analyysien ja p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksenteon yhten(cid:228)isyys heikkenee Atlantin liitossa, c) Yhdysvallat on huolissaan mahdollisuudesta, ett(cid:228) EU saattaa yksipuolisesti ja ilman etuk(cid:228)teiskoordi- nointia ryhty(cid:228) antamaan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)slauselmia ja toimimaan kriisienhallintaan liittyviss(cid:228) kysymyksiss(cid:228) Natossa ja d) Yhdysvallat on skeptinen Euroopan turvallisuus- ja puolustusidentiteetin tehokkuuden suhteen, sill(cid:228) koska se ei ole operatiivisesti k(cid:228)ytt(cid:246)kelpoinen elin, siit(cid:228) saattaisi tulla byrokraattinen hidaste Naton toiminnan nopeudelle ja este p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksentekomekanismien toimivuudelle. Mik(cid:228) on yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan mielipide n(cid:228)ist(cid:228) n(cid:228)kemyksist(cid:228), jotka yhdysvaltalaiset elimet esittiv(cid:228)t tammikuussa komission j(cid:228)senten kanssa k(cid:228)ymiss(cid:228)(cid:228)n puolustusta koskevissa keskusteluissa? Vastaus (23. lokakuuta 2000) 1. Pohjois-Atlantin liiton eurooppalaisen pilarin vahvistaminen tapahtuu samanaikaisesti Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehitt(cid:228)misen kanssa. T(cid:228)m(cid:228) vahvistaa Euroopan turvallisuus- ja puolus- tuspolitiikkaa ja Euroopan kyky(cid:228) vastata kriisitilanteisiin osallistumalla NATOn tai muiden kansainv(cid:228)listen j(cid:228)rjest(cid:246)jen (YK, ETYJ) johdolla toteutettaviin toimiin sek(cid:228) toteuttamalla itsen(cid:228)isi(cid:228) toimia. 2. Edell(cid:228) kuvattuun kehitykseen voidaan suhtautua pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n my(cid:246)nteisesti. Ei ole olemassa vaaraa, ett(cid:228) NATOn p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksentekoprosessia hidastetaan tai heikennet(cid:228)(cid:228)n tai ett(cid:228) EU ryhtyisi toteuttamaan kriisinhal- lintatoimenpiteit(cid:228) yksipuolisesti ja ilman koordinointia NATOn kanssa. Itse asiassa Helsingin Eurooppa- neuvosto p(cid:228)(cid:228)tti menettelyjen kehitt(cid:228)misest(cid:228) EU:n ja NATOn v(cid:228)list(cid:228) t(cid:228)ysim(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ist(cid:228) neuvonpitoa, yhteisty(cid:246)t(cid:228) ja avoimuutta varten. Edell(cid:228) mainittujen menettelyjen kehitt(cid:228)minen etenee asianmukaisissa EU:n toimieli- miss(cid:228) hyvin ja puheenjohtajavaltio Portugali tiedotti Feiran Eurooppa-neuvostolle edistymisest(cid:228), mukaan lukien ehdotukset, jotka koskevat periaatteita Naton kanssa sotilaallisista kysymyksist(cid:228) pidett(cid:228)v(cid:228)(cid:228) neuvon- 20. 3. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 89 E/23 pitoa varten sek(cid:228) suositukset EU:n ja Naton v(cid:228)lisi(cid:228) suhteita koskevien menettelyjen kehitt(cid:228)miseksi, jotta yhteisty(cid:246)ss(cid:228) l(cid:246)ydet(cid:228)(cid:228)n tarkoituksenmukainen sotilaallinen toimintamuoto kriisitilanteessa, kuten Washing- tonissa ja K(cid:246)lniss(cid:228) p(cid:228)(cid:228)tettiin. Talousarviovaikutusten osalta on korostettava, ett(cid:228) p(cid:228)(cid:228)llekk(cid:228)isyytt(cid:228) v(cid:228)ltet(cid:228)(cid:228)n, ja n(cid:228)in ollen NATOn 3. puolustuskykyaloitteeseen osallistuvien j(cid:228)senvaltioiden ponnisteluille on hy(cid:246)ty(cid:228) Helsingiss(cid:228) asetettujen yleistavoitteiden saavuttamisesta. J(cid:228)senvaltioiden teht(cid:228)v(cid:228)n(cid:228) on m(cid:228)(cid:228)ritell(cid:228) se, saavutetaanko voimavarata- voitteet pelk(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n varojen siirroilla vai tarvitaanko talousarvioon lis(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)rahoja. Joka tapauksessa EU:n tasolla ennen t(cid:228)m(cid:228)n vuoden loppua j(cid:228)rjestett(cid:228)v(cid:228) konferenssi, jossa k(cid:228)sitell(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senvaltioiden sitoutumista asettamaan k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228)ksi sotilaallisia voimavaroja, on selv(cid:228) osoitus siit(cid:228), ett(cid:228) EU:n j(cid:228)senvaltiot suhtautuvat tosissaan uusien sitoumuksiensa t(cid:228)ytt(cid:228)miseen. (2001/C 89 E/020) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1291/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) komissiolle (19. huhtikuuta 2000) Aihe: Vedenpuhdistamon rakentaminen Gondomarin kuntaan osana koheesiorahastosta rahoitettavaa Vigo- joen tervehdytt(cid:228)mishanketta Komissio p(cid:228)(cid:228)tti my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) koheesiorahaston tukea hankkeille Vigo-joen ymp(cid:228)rist(cid:246)n kunnostamiseksi Gali- ciassa (komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s 95/11/61/035). P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen yksi kohta koskee toimenpidett(cid:228) Gondomar- ja Miæor- jokien puhdistamiseksi, jonka kokonaisrahoitus on 4 836 036 ecua. Gondomarin puhdistamisen ensimm(cid:228)i- nen vaihe on vedenpuhdistamon ja useiden viem(cid:228)reiden rakentaminen, joka on saatu p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)kseen, vaikka puhdistamo ei ole viel(cid:228) virallisesti toiminnassa. T(cid:228)m(cid:228) hanke on aiheuttanut polemiikkia v(cid:228)est(cid:246)n keskuu- dessa ja siit(cid:228) on tehty jopa valitus Galician oikeusasiamiehelle, sill(cid:228) puhdistamo rakennettiin yhden maanomistajan yksityismaalle ja maakauppa tehtiin salassa ja s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen vastaisesti. Kauppa oli kyseiselle maanomistajalle eritt(cid:228)in tuottoisa, ja h(cid:228)n hakee parhaillaan mailleen rakennuslupaa asuinalueen rakenta- (Ramallosan ja miseksi. Kaiken lis(cid:228)ksi Gondomarin v(cid:228)linen tie Gondomarin kunnan Dornasin kyl(cid:228)ss(cid:228)) eik(cid:228) se ole viel(cid:228) valmis, joten puhdista- moon ei p(cid:228)(cid:228)se t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) mitenk(cid:228)(cid:228)n. tie puhdistamoon kulkee t(cid:228)m(cid:228)n maanomistajan maiden l(cid:228)pi Voiko komissio pyyt(cid:228)(cid:228) tutkimusta t(cid:228)st(cid:228) asiasta ja arviota t(cid:228)st(cid:228) rakennushankkeesta, pys(cid:228)hdyksiss(cid:228) ja johon n(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) liittyv(cid:228)n ep(cid:228)selvyyksi(cid:228)? joka on edelleen Michel Barnier(cid:146)n komission puolesta antama t(cid:228)ydent(cid:228)v(cid:228) vastaus (26. hein(cid:228)kuuta 2000) Espanjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan Gondomarin vedenpuhdistamon rakennusty(cid:246)t saatiin valmiiksi helmikuussa 2000 ja kokeilu- ja k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)nottovaiheen ty(cid:246)t ovat parhaillaan k(cid:228)ynniss(cid:228). Puhdistamon sijainti valittiin ennen sen rakentamista toteutettujen teknisten tutkimusten perusteella. Gondomarin kaupunki luovutti maa-alueen hankkeesta vastaavan, riippumattoman Augas de Galicias -j(cid:228)rjest(cid:246)n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n. Komissio ei nykytilanteessa aio tehd(cid:228) hanketta koskevaa erityisselvityst(cid:228). Se kuitenkin muistuttaa arvoisaa parlamentin j(cid:228)sent(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) koheesiorahastosta rahoitettavien hankkeiden seurannasta vastaa kaksi kertaa vuodessa kokoontuva seurantakomitea, jonka puitteissa komissio valvoo hanketta


title: Verordnung (EG) Nr. 865/2000 der Kommission vom 27. April 2000 zur Festsetzung der Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr von Mais im Rahmen der Ausschreibung gemäß Verordnung (EG) Nr. 757/2000

text: L 103/64 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 28. 4. 2000 VERORDNUNG (EG) Nr. 865/2000 DER KOMMISSION vom 27. April 2000 zur Festsetzung der Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr von Mais im Rahmen der Ausschrei- bung gemäß Verordnung (EG) Nr. 757/2000 DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), insbesondere auf Artikel 12 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) Eine Ausschreibung über die Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr von Mais nach Portugal wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 757/2000 der Kommission (3) eröffnet. Nach Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1839/95 der Kommission (4), geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1963/95 (5), kann die Kommission nach dem Verfahren von Artikel 23 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 über die Festsetzung einer Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr beschließen. Dabei ist insbesondere den in Artikel 6 und 7 der Verordnung (EG) Nr. 1839/95 genannten Kriterien Rechnung zu tragen. Der Zuschlag wird dem Bieter erteilt, dessen Angebot so hoch wie die Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr oder niedriger ist. (3) (4) Die Anwendung der vorgenannten Kriterien auf die derzeitige Marktlage bei der betreffenden Getreideart führt zur Festsetzung einer Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr in Höhe des in Artikel 1 genannten Betrags. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Getreide — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Höchstkürzung des Zolls bei der Einfuhr von Mais für die vom 21. bis zum 27. April 2000 im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 757/2000 eingereichten Angebote wird auf 56,90 EUR/t festgelegt und gilt für eine Gesamthöchstmenge von 65 000 t. Diese Verordnung tritt am 28. April 2000 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Geschehen zu Brüssel 27. April 2000. Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 92 vom 13. 4. 2000, S. 9. (4) ABl. L 177 vom 28. 7. 1995, S. 4. (5) ABl. L 189 vom 10. 8. 1995, S. 22


title: Reglamento (CE) n° 860/2000 de la Comisión, de 27 de abril de 2000, por el que se fija la restitución máxima a la exportación de trigo blando en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
third country

text: 28. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 103/59 REGLAMENTO (CE) No 860/2000 DE LA COMISIÓN de 27 de abril de 2000 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de trigo blando en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 1707/1999 LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 1253/1999 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisión, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determinadas disposi- ciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesión de las restituciones a la exportación y a las medidas que deben adoptarse en caso de perturbación en el sector de los cereales (3), cuya última modifi- cación la constituye el Reglamento (CE) no 2513/98 (4), y, en particular, su artículo 4, una restitución máxima a la exportación siguiendo los criterios a que se refiere el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95. En este caso, el contrato se adjudicará al licitador o licitadores cuya oferta sea igual o inferior a la restitución máxima, y al licitador o licitadores cuya oferta se refiera a un gravamen a la exportación. (3) (4) La aplicación de los criterios precitados a la situación actual de los mercados del cereal considerado lleva a fijar la restitución máxima a la exportación en el importe indicado en el artículo 1. Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de los cereales. Considerando lo siguiente: HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: (1) (2) El Reglamento (CE) no 1707/1999 de la Comisión (5), modificado por el Reglamento (CE) no 2011/1999 (6), ha abierto una licitación de la restitución y/o del gravamen a la exportación de trigo blando a todos los terceros países. En virtud del artículo 7 del Reglamento (CE) no 1501/95, la Comisión, basándose en las ofertas comunicadas y con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/92, puede decidir fijar Artículo 1 Para las ofertas comunicadas del 21 al 27 de abril de 2000 en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) no 1707/1999, la restitución máxima a la exportación de trigo blando se fijará en 25,00 EUR/t. El presente Reglamento entrará en vigor el 28 de abril de 2000. Artículo 2 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 27 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 160 de 26. 6. 1999, p. 18. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) DO L 201 de 31. 7. 1999, p. 55. (6) DO L 248 de 21. 9. 1999, p. 23


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre las «Propuestas de la Comisión relativas a los precios de los productos agrícolas (2000-2001)»

eurovoc_concepts:
agricultural product
farm prices


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1217/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet. Sysselsättning, utbildning och geografisk rörlighet: fallet Galicien.

eurovoc_concepts:
European social policy
Galicia
brain drain
fight against unemployment

text: C 46 E/148 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/170) SKRIFTLIG FR¯GA E-1217/00 fr(cid:229)n Camilo Nogueira RomÆn (Verts/ALE) till r(cid:229)det (27 april 2000) ˜mne: Syssels(cid:228)ttning, utbildning och geografisk r(cid:246)rlighet: fallet Galicien I den slutdeklaration som antogs av Europeiska r(cid:229)det i Lissabon 23(cid:141)24 mars, som ville skapa ett nytt strategiskt m(cid:229)l f(cid:246)r unionen, med beaktande av syssels(cid:228)ttning, ekonomiska reformer och social samman- h(cid:229)llning inom ramen f(cid:246)r en kunskapsbaserad ekonomi, konstaterades att ett allvarligt problem f(cid:246)r den europeiska ekonomin (cid:228)r att det finns 15 miljoner arbetsl(cid:246)sa, n(cid:229)got som s(cid:228)rskilt drabbar kvinnor, (cid:228)ldre arbetskraft och vissa regioner i EU. Europeiska r(cid:229)det kom d(cid:228)rf(cid:246)r (cid:246)verens om att f(cid:246)rbereda (cid:246)verg(cid:229)ngen till en ekonomi och ett samh(cid:228)lle baserat p(cid:229) kunskap, genom undervisning och utbildning. Denna analys av syssels(cid:228)ttningsl(cid:228)get och dess l(cid:246)sning genom den nya ekonomin (cid:228)r otillr(cid:228)cklig om man inte tar h(cid:228)nsyn till att arbetsl(cid:246)sheten f(cid:246)r n(cid:228)rvarande s(cid:228)rskilt ber(cid:246)r l(cid:228)nder med l(cid:229)g produktion per inv(cid:229)nare. Det kan h(cid:228)nda i regioner som Galicien, som har en tillr(cid:228)ckligt h(cid:246)g utbildningsniv(cid:229) vad g(cid:228)ller teknik och universitetsundervisning, att de mest h(cid:246)gutbildade m(cid:229)ste emigrera f(cid:246)r att intr(cid:228)da i kunskapsekonomin, vilket paradoxalt inneb(cid:228)r att de g(cid:229)r f(cid:246)rlorade till f(cid:246)rm(cid:229)n f(cid:246)r rikare l(cid:228)nder. Detta fenomen uppmuntras till och med i unionen under ben(cid:228)mningen geografisk r(cid:246)rlighet. Hur (cid:228)mnar d(cid:229) r(cid:229)det m(cid:246)ta problemet med (cid:246)kad syssels(cid:228)ttning, ekonomiska reformer och social samman- h(cid:229)llning samt geografisk j(cid:228)mvikt inom ramen f(cid:246)r en ekonomi och ett samh(cid:228)lle baserade p(cid:229) kunskap, n(cid:228)r det g(cid:228)ller regioner som Galicien, med h(cid:246)g arbetsl(cid:246)shet och l(cid:229)g produktivitet, som i princip har kapacitet att f(cid:246)rb(cid:228)ttra utbildningsniv(cid:229)n, men d(cid:228)r de mest h(cid:246)gutbildade ungdomarna tvingas utvandra f(cid:246)r att s(cid:246)ka arbete just i de rikaste l(cid:228)nderna med den l(cid:228)gsta arbetsl(cid:246)sheten? Svar (10 juli 2000) Europeiska r(cid:229)det fastst(cid:228)llde i Lissabon ett nytt strategiskt m(cid:229)l f(cid:246)r unionen, n(cid:228)mligen (cid:148)att bli v(cid:228)rldens mest till h(cid:229)llbar ekonomisk konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med m(cid:246)jlighet tillv(cid:228)xt med fler och b(cid:228)ttre arbetstillf(cid:228)llen och en h(cid:246)gre grad av social sammanh(cid:229)llning. (cid:148) F(cid:246)r att genomf(cid:246)ra detta m(cid:229)l har Europeiska r(cid:229)det fastst(cid:228)llt en global strategi som (cid:228)r utformad s(cid:229) att unionen kan (cid:229)terskapa f(cid:246)ruts(cid:228)ttningar f(cid:246)r full syssels(cid:228)ttning och f(cid:246)r en st(cid:228)rkt sammanh(cid:229)llning i Europeiska unionen. Med den nya process som fastst(cid:228)lldes i Lissabon kommer unionen att fastst(cid:228)lla en ram f(cid:246)r frig(cid:246)rande av alla tillg(cid:228)ngliga resurser i samband med (cid:246)verg(cid:229)ngen till den kunskapsbaserade ekonomin och genom att sj(cid:228)lv bidra till denna anstr(cid:228)ngning i enlighet med gemenskapens nuvarande politik och med beaktande av Agenda 2000. N(cid:228)r det g(cid:228)ller Agenda 2000 borde de regioner vars utveckling i likhet med Galiciens sl(cid:228)par efter, genom st(cid:246)d fr(cid:229)n strukturfonderna kunna dra nytta av gemenskapens nya best(cid:228)mmelse om regionalt och socialt st(cid:246)d f(cid:246)r att kunna ta itu med s(cid:229)dana problem som den (cid:228)rade parlamentsledamoten tar upp


title: Avis du Comité économique et social sur «L'utilisation des transports collectifs et privés dans l'environnement urbain et périurbain»

eurovoc_concepts:
environmental protection
means of public conveyance
public transport
urban transport

text: 16. 6. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 168/3 Avis du Comité économique et social sur «L’utilisation des transports collectifs et privés dans l’environnement urbain et périurbain» (2000/C 168/02) Le 21 octobre 1999, le Comité économique et social, conformément à l’article 23, paragraphe 3, de son Règlement intérieur, a décidé d’élaborer un avis sur «L’utilisation des transports collectifs et privés dans l’environnement urbain et périurbain». La section «Transports, énergie, infrastructures, société de l’information», chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a adopté son avis le 6 avril 2000 (rapporteur: M. Tosh). Lors de sa 372e session plénière du 27 avril 2000, le Comité a adopté l’avis suivant à l’unanimité. 1. Introduction 1. 1. Le présent avis d’initiative est une réponse aux préoccu- pations exprimées par le Comité concernant le niveau d’en- combrement constaté, à des degrés divers, dans la quasi-totalité des milieux urbains et périurbains, l’impact considérable du volume de la circulation, le caractère irrationnel de l’utilisation de la voiture et l’aptitude des services publics à faire face à cette situation. Les préoccupations du Comité portent plus particulièrement sur les points suivants: — l’impact et la proximité des émissions et des nuisances sonores dans les zones à forte densité de population et leurs répercussions sur la qualité de l’air, tant pour les résidents que pour les navetteurs; — l’impact sur l’économie: le temps de transport et les encombrements accroissent le coût du transport, en rédui- sent la rentabilité et portent de fait atteinte à la compétiti- vité; — l’impact sur la mobilité des individus du fait de l’allonge- ment des trajets pour se rendre sur leur lieu de travail, d’activités sociales ou de loisirs, quel que soit le mode de transport choisi. 1. 2. Le Comité considère que le droit d’accès aux transports en commun est un droit fondamental de tous les individus (1). Là où des restrictions sont inévitables, pour des raisons sociales, économiques, environnementales ou autres, il y a lieu de prévoir des compensations afin de tenir compte de la nécessité d’améliorer l’environnement urbain et de créer un climat permettant aux entreprises de se maintenir et de coexister avec la population, tout en améliorant de manière tangible la qualité de vie des individus. L’accès à la mobilité n’est pas nécessairement synonyme du «tout automobile». (1) Voir également l’avis du CES sur les «Services d’intérêt général», JO C 368 du 20. 12. 1999. Le présent avis d’initiative signale les préoccupations, 1. 3. les observations et les suggestions du Comité méritant de retenir l’attention lors de la formulation des politiques et de la définition des priorités budgétaires en matière de transport, tant pour les E´ tats membres que — ce point est important — pour les E´ tats candidats à l’adhésion. 2. Caractéristiques sous-jacentes de la situation actuelle 2. 1. Le Comité reconnaît la complexité des principaux éléments qui ont contribué à la situation actuelle des transports et de la circulation dans les zones urbaines et périurbaines, notamment en ce qui concerne les aspects suivants: — l’augmentation du nombre de propriétaires de voitures particulières et l’attrait de l’utilisation de la voiture pour les déplacements personnels, perçue comme avantageuse par les utilisateurs; — le sous-investissement chronique dans les infrastructures et les modes de transports publics dans certains E´ tats membres, parfois dû à un manque de planification. Les systèmes logistiques de gestion de transport de marchandi- ses et de passagers devraient être optimisés dans tous les E´ tats membres afin de constituer de véritables solutions de remplacement au fur et à mesure de l’évolution de la demande; — la nature de l’aménagement du territoire et la lente émergence de la notion de «réhabilitation» qui permettrait de redéfinir les environnements urbains, par opposition à l’expansion tentaculaire des banlieues qui semblait préva- loir jusqu’ici. A` cet égard, la reconnaissance de l’interdépen- dance entre le volet «aménagement du territoire» et le volet «transport» de la planification urbaine est fondamentale; — une prospérité plus grande en milieu urbain, qui permet l’émergence de styles de vie comportant un éventail de choix et d’exigences plus large en matière de mobilité; — le souci de la sécurité des personnes dans les villes et les banlieues, où les craintes sont confirmées par la montée de la délinquance dans les statistiques et les résultats des enquêtes. C 168/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 16. 6. 2000 — la pénurie d’espace, compte tenu du caractère limité de l’offre. Des mécanismes de tarification et/ou des mesures fiscales deviendront nécessaires pour assurer un équilibre entre l’utilisation, la demande et l’offre de l’espace routier et des couloirs disponibles. 2. 2. Le Comité juge difficile de mesurer l’étendue et le caractère des encombrements, de même que les répercussions et les coûts qui en découlent. Des évaluations ont été effectuées par divers groupes d’intérêts; à titre d’exemple, la Confédéra- tion des industries britanniques estime le coût additionnel pour les entreprises du Royaume-Uni à 16 milliards de livres sterling par an. 2. 3. L’on devrait reconnaître que les encombrements sont tout autant dus aux insuffisances de la gestion du trafic routier, aux travaux, aux accidents, aux événements extraordinaires, aux conditions météorologiques et aux manifestations qu’à la surcharge du réseau routier, laquelle ne serait responsable que du tiers du total des encombrements, dont la quasi-totalité dans les zones urbaines et périurbaines. 2. 4. Le Comité se rend compte que chaque région, chaque zone urbaine aura sa solution propre et qu’il n’existe pas de panacée universelle. Pour cette raison, le dialogue mené au niveau local et régional doit avoir une influence sur les décisions. Le Comité formule, dans le présent avis des observa- tions sur les priorités qu’il juge opportunes, sans prétendre toutefois à l’exhaustivité pour chacune des questions abordées. 3. Caractéristiques de la circulation 3. 1. La croissance totale des nouvelles immatriculations de véhicules enregistrées dans les E´ tats membres, qui était de 6 % par an des années 60 aux années 90, est descendue à 4 %; la Commission prévoit que ce chiffre continuera de baisser jusqu’à 1 ou 2 % au cours des 10 années à venir. Ces baisses ne sont pas uniformes et, comportent de grandes disparités. Dans des pays où la croissance est plus rapide, comme la Grèce, l’Espagne et l’Irlande, la croissance annuelle du nombre de véhicules de tourisme pour 1 000 habitants était de 12 % dans les années 90. Au Royaume-Uni et en Allemagne, la croissance s’est maintenue entre 4 et 6 % par an jusqu’en 1997 (voir annexe). 3. 1. 1. L’hypothèse selon laquelle la densité des véhicules se stabiliserait autour de 500 voitures pour 1 000 habitants est loin d’être convaincante. Le nombre des immatriculations, a augmenté de 250 % au cours de la période 1969-1999; les projections de l’UE tablent sur une croissance de 30 % d’ici 2020. Les problèmes liés aux encombrements ne donneront peut-être pas lieu à une paralysie totale, mais ils restent préoccupants, compte tenu du nombre d’Européens vivant en milieu urbain et périurbain. 3. 2. Des améliorations ont été observées dans le domaine des normes de sécurité des véhicules ainsi que dans les performances des moteurs, les voitures neuves étants soumises à des exigences plus strictes en ce qui concerne les limites d’émissions de polluants et de CO2 (140 mg/km pour le CO2 d’ici à 2008). La diminution des émissions de polluants permettra d’améliorer progressivement la qualité de l’air dans les zones urbaines, sans que l’on puisse toutefois parler d’une situation satisfaisante dans ce domaine. 3. 3. L’augmentation du niveau de bruit et l’impact visuel des embouteillages sur les routes, notamment dans les banlieues, demeurent des inconvénients majeurs. 3. 4. Les options en matière de transports en commun sont un sujet de préoccupation pour le Comité. Toutefois, au lieu d’anticiper à la fois les déplacements locaux (intraurbains) et la circulation de passage (déplacements interurbains) les réseaux de transports en commun ont tendance à fonctionner, dans la pratique, selon un schéma en étoile. Seuls les minibus et les taxis semblent s’adapter à la demande, ce qui contribue à les renforcer l’attrait de la voiture individuelle. De même, systèmes de transport en commun pourraient être plus souples et s’adapter davantage à la demande. Les possibilités que représentent les investissements dans des systèmes de naviga- tion de type GPS et GALILEO, qui permettent de réduire les temps moyens de trajet, de même que l’allocation d’espaces prioritaires sur la voie publique pour les transports en com- mun, demeurent largement sous-exploitées. Des actions-pilotes existent à Munich, Turin, Zurich, Vienne, Grenoble, Copenha- gue et Amsterdam. 4. Aménagement du territoire La croissance des villes a contribué à rendre beaucoup 4. 1. plus complexes les schémas de déplacements, avec une circula- tion importante de banlieue à banlieue qui ne correspond généralement pas aux itinéraires des lignes de transports en commun. 4. 2. Les décisions qui ont été prises — ou le manque de décision — en matière d’aménagement du territoire ont contribué à l’expansion incontrôlée des banlieues et ont conduit à une augmentation de la demande de transports — nécessité d’avoir accès aux hôpitaux, aux centres commerciaux et aux nouveaux marchés résidentiels du logement. Le rapport entre la conception, la consommation d’énergie et la mobilité est mal perçu. Toute- la zone urbaine à forte densité de population, du fois, moins dans sa version banlieue avec plusieurs sous-noyaux autonomes, contribue à raccourcir le temps de trajet et à réduire de manière substantielle l’utilisation de la voiture personnelle. l’occupation des sols, la densité, Recommandations 5. Environnement Le Comité: 5. 1. estime nécessaire l’application de normes strictes en ce qui concerne la qualité de l’air et les niveaux de bruit dans les milieux urbains; tout écart dans ce domaine doit être traité de manière appropriée; 16. 6. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 168/5 5. 2. estime que les responsables de la gestion des centres- villes doivent faire des transports l’une des clefs du succès de la politique d’urbanisme. Le recours accru aux réseaux de télévision fonctionnant en circuit fermé et aux agents de quartier contribuera à renforcer la sécurité; juge qu’il y a lieu d’envisager d’accorder un statut 5. 3. préférentiel et/ou de limiter l’accès aux centre-villes aux transports en commun et aux véhicules à faible émission de gaz, l’impact environnemental de la consommation d’énergie et des niveaux d’émission constituera le facteur déterminant dans le choix des véhicules. 6. Encombrements Le Comité estime que l’UE devrait chercher à influencer les E´ tats membres à agir dans les domaines suivants: 6. 1. création d’une méthode de mesure uniforme permet- tant de déterminer les encombrements dans les villes et les banlieues, et fixation, au niveau régional, de seuils minimum de services pour les transports, tant publics que privés. Le fait de pouvoir évaluer de manière quantitative le coût des encombrements pour l’économie, les niveaux de mobilité, la qualité de l’air et les niveaux de bruit aidera l’opinion publique à prendre conscience de la situation; 6. 2. extension des initiatives actuelles de bonnes pratiques visant à développer des outils télématiques (1) permettant d’améliorer la gestion de la route et du rail, tant dans les villes qu’en dehors des villes; 6. 3. efforts visant à convaincre les collectivités locales et régionales de l’intérêt d’inciter et d’aider les utilisateurs à modifier leurs habitudes lorsqu’ils se rendent sur leur lieu de travail ou dans un établissement scolaire, et d’obtenir leur collaboration dans ce domaine afin d’arriver à une utilisation équilibrée des ressources; 6. 4. répartition équilibrée des voies publiques entre tous les utilisateurs: voitures particulières, véhicules de livraison, autobus, motos, vélos et piétons; mieux étaler les déplacements sur la journée et améliorer la répartition en faveur des transports en commun; 6. 5. utilisation de systèmes et de modes de livraison plus sophistiqués en milieu urbain et recours à la logistique pour tous les transports de marchandises; 6. 6. recours aux meilleurs matériaux de construction et de revêtement possibles et entretien régulier des équipements. Les trottoirs devraient être conçus de manière «intelligente», en tenant compte de leur rôle dans la prestation de services publics divers; (1) Voir l’avis du CES sur «Les applications télématiques dans les transports en Europe», JO C 18 du 22. 1. 1996. 6. 7. mise en œuvre de parcours piétonniers et cyclistes réalistes pour certains types de déplacements; 6. 8. adoption et mise en œuvre des mesures prioritaires, y compris la création de voies de circulation réservées aux véhicules transportant plusieurs passagers, ainsi que d’autres mesures de gestion des bandes de circulation sur les autoroutes; ces mesures, qui facilitent la répartition d’un espace routier limité en favorisant les modes de transport les plus efficaces, peuvent représenter une solution de rechange intéressante à la taxation des usagers; opportunité de créer des zones de stationnement 6. 9. payant et de limiter la durée du stationnement; 6. 10. possibilité de doter les centre-villes de transports en commun ou d’y créer des zones piétonnes lorsqu’aucune autre solution n’est envisageable. 7. Aménagement du territoire Les craintes du Comité seraient apaisées si les régions: 7. 1. abordaient de manière sensée le développement et la réhabilitation des zones urbaines et permettaient la réhabilita- tion d’anciens terrains industriels pour les retransformer en lieux d’investissements; 7. 2. se ralliaient à l’idée d’un développement de sous- noyaux, de noyaux urbains et d’un savant dosage de logements, d’installations de loisirs, de commerces et de services généraux, afin de recréer des communautés urbaines et périurbaines qui soient en bonne partie autosuffisantes et qui soient conçues pour être équipées en transports en commun; 7. 3. réfléchissaient à la prolifération des centres commer- ciaux et de loisirs situés en dehors des agglomérations, notamment ceux qui sont accessibles par autoroute; cette politique d’implantation constitue manifestement une incita- tion à utiliser la voiture particulière pour rallier des lieux difficiles d’accès par les transports en commun, et revient à exclure les personnes n’ayant pas de voiture. Cette tendance rappelle l’extension des banlieues aux E´ tats-Unis et ses corollai- res, à savoir une importante consommation d’énergie et une utilisation des sols dommageable à l’environnement. De plus, la possibilité d’acheter du carburant à bas prix à l’intérieur de ces centres commerciaux les rend d’autant plus tentants. 8. Modes de transport écologiques Le Comité préconise un certain nombre d’améliorations sim- ples et peu coûteuses pour les E´ tats membres: 8. 1. création de pistes cyclables et amélioration des espaces réservés aux piétons, ces espaces devant être situés dans la mesure du possible en dehors des espaces réservés aux véhicules à moteur; C 168/6 FR Journal officiel des Communautés européennes 16. 6. 2000 8. 2. encourager les enfants et les parents à effectuer des trajets à pied — par exemple pour se rendre à l’école —, lorsque cela ne présente pas de danger; 10. Observations finales 8. 3. inciter les employeurs à adopter des mesures d’incita- tion/méthodes dites de «bonnes pratiques» et à encourager leurs employés à avoir recours au covoiturage ou aux transports en commun pour leurs déplacements; décourager l’utilisation des emplacements de stationnement par les personnes voyageant seules dans leur voiture. L’on citera à cet égard, à titre d’exemple, la carte orange en Ile-de-France, subventionnée par l’employeur. 9. Transports en commun Le Comité, dans le présent avis, s’attache plus particulièrement aux initiatives visant à lutter contre les encombrements et à améliorer la mobilité; il formule les observations suivantes: comme il l’a déclaré dans des avis antérieurs (1), l’amé- 9. 1 lioration de la qualité des transports en commun est une condition sine qua non de la mobilité; ce point doit être rappelé avec force; 9. 2. il y a lieu d’envisager sérieusement de restreindre l’accès aux centres-villes pour les voitures, y compris en adoptant des mesures réglementaires claires, et d’encourager l’implantation de parcs de stationnement à proximité des transports en commun, tout en prévoyant des exceptions pour les cas particuliers. Les autres formes d’intermodalité, telles que les solutions dites «hybrides» et les nouvelles formes de propriété de véhicule, comme cela existe en Allemagne et à E´ dimbourg, sont également importantes; 9. 3. la création de lignes de transports en commun (autobus ou autres) prenant en considération la complexité croissante les transports en commun ne fonctionnent des itinéraires; efficacement que dans le cadre d’un système. Davantage de coordination et de coopération s’impose entre exploitants et/ou modes de transport afin de fournir aux usagers la qualité de service élevée que procure la voiture particulière; 9. 4. la création — et la surveillance — de voies prioritaires et de couloirs réservés aux autobus à la périphérie et aux abords des villes permettrait aux transports en commun d’être plus fiables et plus performants et inciterait la population à les utiliser. Aux abords des villes, déclarer prioritaires les voies empruntées par les véhicules de passage permettrait d’assurer une utilisation optimale de ces axes. (1) Avis du CES sur la communication de la Commission «Développer le réseau des citoyens - L’importance de bons transports locaux et régionaux de passagers et le rôle de la Commission européenne dans leur mise en place» (COM/98/0431 final), JO C 138 du 18. 5. 1999. Le Comité fait observer que les transports du XXIe 10. 1. siècle exigent des solutions de transports urbains qui reflètent les choix de notre société en ce qui concerne la priorité à accorder à la mobilité et à la qualité de l’air et de la vie, à côté d’une industrie durable et concurrentielle. Il y a lieu d’envisager d’instaurer, de manière sélective, la tarification des routes et des emplacements de stationnement pour les voitures particulières dans les zones où sévissent des encombrements insolubles et/ou des dommages graves pour l’environnement, et où les restrictions politiques, financières ou économiques limitent la capacité routière. Ces zones comprendraient tant les centres commerciaux que les centres résidentiels, les villes historiques, etc. Il y a lieu de ne pas perdre de vue les obligations de 10. 2. Il convient de service universel en matière de transport. distinguer, dans la recherche de solutions, entre propriétaires et utilisateurs de voitures particulières, afin de ne pas aboutir à diaboliser l’utilisation de la voiture, compte tenu du rôle de ce mode de transport dans la mobilité professionnelle des personnes handicapées et des habitants des zones rurales, non desservies par les transport en commun, et de l’expérience acquise dans le domaine social du fait de l’existence de la voiture particulière. Pour toutes ces raisons, un système fondé sur la seule taxation ne saurait constituer une solution juste ou efficace. Le Comité fait en outre observer que, dans l’hypothèse 10. 3. où l’utilisation des routes deviendrait payante, il serait souhaita- ble que les bénéfices réalisés au niveau local soient investis exclusivement dans des initiatives de transport au niveau local, de manière à ce que cette taxation profite à tous les usagers et que les fonds recueillis ne soient ni dispersés, ni détournés au profit d’autres objectifs. Le système allemand de S-Bahn (RER) offre à cet égard des précédents intéressants. 10. 4. C’est devenu un lieu commun de dire que les transports publics sont inconfortables, sous-développés, peu performants, et qu’ils ne remplissent pas leur rôle de premier mode de transport pour les passagers. Pour remédier à ces déficiences, il convient de prévoir des mesures qui combinent volonté politique et financement en associant le secteur public et le secteur privé, et de soutenir, en matière d’infrastructures et d’investissements, les initiatives régionales qui cadrent avec les projets au niveau national et communautaire et qui promeuvent les modes de transport écologiques. La responsa- bilité de la gestion devrait être confiée aux organismes régionaux chargés de la gestion du développement socioécono- mique, là où ils existent. Dans ce contexte, le Comité approuve le projet de la Commission de modifier le règlement (CEE) no 1191/69 et d’instaurer des critères de qualité pour les transports en commun. Le présent avis a également pour ambition de servir de document de base pour la prochaine mise à jour de l’initiative de la Commission sur la création d’un réseau de citoyens. L’on accordera une attention particulière à la situation dans les pays d’Europe centrale et orientale. 16. 6. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 168/7 10. 5. Les décisions en matière de planification régionale doivent témoigner d’une évaluation rigoureuse des dispositions et des normes d’utilisation relatives aux transports en commun durant toute la durée de vie des projets, lesquels incluront des analyses portant sur les limites de l’utilisation et des normes qui pourront être effectuées. Le Comité est convaincu que la recherche dans ce 10. 6. domaine, prenant en considération l’impact du commerce électronique, du télétravail, du développement des loisirs, des livraisons en juste-à-temps, du développement de la conscience sociale et de la dimension écologique des transports, plus particulièrement des transports urbains, sera essentielle pour orienter dans le bons sens la future politique de l’UE. Il serait inimaginable, dans le contexte de l’élargissement, d’appliquer des recettes périmées pour résoudre les problèmes de trans- ports. L’on verra ainsi s’éloigner, en cernant mieux les dangers que ferait courir une évolution incontrôlée de la mobilité en dehors de toute planification, le spectre d’un monstre qui paralyserait nos principales agglomérations. Bruxelles, le 27 avril 2000. La Présidente du Comité économique et social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI ANNEXE à l’avis du Comité économique et social MOTORISATION Nombre de voitures pour 1 000 habitants B DA D EL E F IRL I L NL A P FIN S RU Index EU15 1997 = 100 1970 214 218 194 1980 321 271 330 26 89 70 234 133 189 212 197 160 202 341 217 313 353 322 298 49 94 155 284 214 184 100 257 347 277 291 158 1990 388 309 447 171 309 466 227 483 480 368 387 187 389 421 360 401 218 1991 397 309 460 173 322 474 233 501 496 369 397 204 384 420 360 410 223 1992 400 310 471 177 336 476 241 518 512 373 410 205 384 414 360 418 227 1993 408 312 479 189 344 479 249 520 523 376 421 224 370 409 366 423 231 1994 422 312 488 199 351 478 262 540 540 383 433 242 368 409 372 432 235 1995 428 319 495 211 362 478 265 553 559 364 447 258 372 411 374 437 238 1996 435 330 500 223 376 477 272 571 558 370 458 277 379 413 388 447 243 1997 441 338 504 238 389 478 310 577 565 372 469 297 377 419 399 454 247 Source: calculs DG Transport


title: KIRJALLINEN KYSYMYS E-1289/00 esittäjä(t): Pasqualina Napoletano (PSE) neuvostolle. Somalilasten hakeminen pois italialaisista kasvatusperheistä.

eurovoc_concepts: judicial cooperation in criminal matters in the EU

text: 6. 3. 2001 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti C 72 E/37 Mit(cid:228) toimia komissio on toteuttanut tai suunnittelee n(cid:228)it(cid:228) ja muita suoran ja ep(cid:228)suoran tuen muotoja vastaan? Voiko komissio ilmoittaa (cid:129) jos toimia ei ole viel(cid:228) toteutettu (cid:129) mihin menness(cid:228) se toteuttaa konkreettisia toimia? Loyola de Palacion komission puolesta antama vastaus (15. kes(cid:228)kuuta 2000) 1. Mit(cid:228) tulee ydinenergian tukiin, komissio vakuuttaa, ett(cid:228) vaikka onkin esitetty monenlaisia v(cid:228)itteit(cid:228), jotka koskevat valtiontuen my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) ydinenergian tuottamiseen yhteis(cid:246)n alueella, valitusten tekij(cid:228)t eiv(cid:228)t ole koskaan pystyneet esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n v(cid:228)itteit(cid:228)(cid:228)n toteen. Toisaalta joidenkin Euroopan yhteis(cid:246)n perustamisso- pimusten m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten perusteella voidaan joko my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) tukea tai hyv(cid:228)ksy(cid:228) toimenpiteit(cid:228), joilla on vastaava vaikutus. jotta voitaisiin p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)(cid:228), onko tuki s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten mukaista. Jokainen valitustapaus on tutkittava tarkasti, Parlamentin j(cid:228)senen mainitsemat esimerkit t(cid:228)ytt(cid:228)v(cid:228)t kriteerit, jotka komissio on asettanut tutkimuk- 2. selle my(cid:246)nnett(cid:228)vi(cid:228) tukia koskevissa s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)spuitteissa erityisesti valtiontuille. Kansainv(cid:228)liset s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)t ydinvahinkovastuusta on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty Pariisin, Brysselin ja Wienin yleissopimuksissa ydinvahinkovastuusta. Kaikki j(cid:228)senvaltiot eiv(cid:228)t allekirjoittaneet niit(cid:228), ja t(cid:228)m(cid:228)n vuoksi rajoituksista ei voida s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)(cid:228) Euroopan yhteis(cid:246)ss(cid:228). Komissio ei voi sanoa, mit(cid:228) turvatestauksia rahoitettaisiin Euroopan atomienergiayhteis(cid:246)n perustamissopi- muksen nojalla. Ydinvoimaloille asetettu velvollisuus perustaa vararahastoja, jotta ne voisivat rahoittaa ydinpolttoaineen kierron loppuvaiheen ja laitoksen purkamisen, on laajalti k(cid:228)ytetty menetelm(cid:228) ydinvoiman ulkoisten kustannusten sis(cid:228)llytt(cid:228)miseksi hintoihin. Kyseess(cid:228) on varausten tekeminen tulevia kustannuksia varten, eiv(cid:228)tk(cid:228) ne periaatteessa ole tukia. Komissio tutkii joka tapauksessa parhaillaan kyseisest(cid:228) aiheesta tehty(cid:228) valitusta. Sis(cid:228)markkinat hy(cid:246)tyisiv(cid:228)t yhdenmukaistamisesta t(cid:228)ll(cid:228) alalla. K(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228)(cid:228)n olevien tietojen pohjalta komissio ei voi sanoa, mihin muihin erityistoimiin ydinalalla voitaisiin ryhty(cid:228) kuin sellaisiin, joissa sovelletaan perustamissopimuksista johdettua yhteis(cid:246)n oikeutta. Komissio voi ainoastaan vakuuttaa, ett(cid:228) hiiliteollisuuden suorat ja ep(cid:228)suorat tuet tutkitaan sen perusteella, mit(cid:228) s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n j(cid:228)senvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyv(cid:228)ksi toteuttamia toimia koskevasta yhteis(cid:246)n j(cid:228)rjes- joulukuuta 1993 tehdyss(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) nro 3632/93/EHTY (1). P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s perustuu telm(cid:228)st(cid:228) 28. avoimuusperiaatteille. On my(cid:246)s muistettava, ettei rakenneuudistuksen kohteeksi joutuneiden hiilikaivos- alueiden uudistamiseen tarkoitettuja alueellisia tukia tarkastella t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) vaan Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 87 artiklan (entinen 92 artikla) a ja c alakohtien mukaan. (1) EYVL L 329, 30. 12. 1993. (2001/C 72 E/041) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1289/00 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Pasqualina Napoletano (PSE) neuvostolle Aihe: Somalilasten hakeminen pois italialaisista kasvatusperheist(cid:228) (27. huhtikuuta 2000) Viime vuosina on todettu lukuisia tapauksia, joissa (cid:148)vanhemmat(cid:148) (oikeat tai v(cid:228)itetyt) ovat hakeneet pois italialaisille perheille kasvatettavaksi annettuja lapsia, etenkin somalilapsia, ja vieneet heid(cid:228)t laittomasti muihin maihin (joiden joukossa on monia Euroopan unionin maita). C 72 E/38 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 6. 3. 2001 Joissakin tapauksissa lapset on onnistuttu j(cid:228)ljitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n, mutta heist(cid:228) aiemmin huolta pit(cid:228)neet perheet ovat kohdanneet suuria vaikeuksia pyrkiess(cid:228)(cid:228)n suojaamaan vastuulleen annettujen alaik(cid:228)isten oikeuksia joiden- kin unionin j(cid:228)senvaltioiden oikeusviranomaisten luona. On olemassa perusteltuja ep(cid:228)ilyksi(cid:228) siit(cid:228), ett(cid:228) monissa tapauksissa n(cid:228)it(cid:228) alaik(cid:228)isi(cid:228) eiv(cid:228)t ole vieneet heid(cid:228)n omat vanhempansa vaan sellaiset henkil(cid:246)t, jotka aikovat hy(cid:246)ty(cid:228) lasten tilanteesta taloudellisesti. Erityisesti on todettu ongelmia Haagin yleissopimuksen soveltamisessa, mit(cid:228) tulee alaik(cid:228)isten laittomaan viemiseen ulkomaille. Yleissopimusta ei ole k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) sovellettu, ja t(cid:228)st(cid:228) on aiheutunut vaikeuksia varmistaa lasten kohtelu ja terveydelliset olosuhteet, saada vierailuoikeudet ja saada lapset lopulta takaisin kotimaahan, kuten yleissopimuksessa kuitenkin m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)t(cid:228)(cid:228)n. T(cid:228)m(cid:228) johtuu joidenkin allekirjoittajavaltioiden oikeusviranomaisten taipumuksesta palata huoltajuusoikeudenk(cid:228)ynteihin, mik(cid:228) on yleissopimuksen hengen vastaista, sill(cid:228) siin(cid:228) rajoitetaan huoltajuusoikeudenk(cid:228)ynteihin viittaaminen vain tiettyihin erityistapauksiin. (cid:129) Mit(cid:228) neuvosto aikoo tehd(cid:228) taatakseen todellisen oikeudellisen yhteisty(cid:246)n lasten huoltajuuden ja kansainv(cid:228)listen lapsikaappausten osalta? (cid:129) Mit(cid:228) se aikoo tehd(cid:228) varmistaakseen lasten huoltajuusj(cid:228)rjestelyj(cid:228) koskevien j(cid:228)senvaltioiden s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)sten yhdenmukaistamisen? (cid:129) Mit(cid:228) se aikoo tehd(cid:228) taatakseen, ett(cid:228) j(cid:228)senvaltioiden viranomaiset noudattavat tosiasiallisesti ja koko- naisvaltaisesti olemassa olevia kansainv(cid:228)lisi(cid:228) sopimuksia (Haagin yleissopimus ym. )? Vastaus (18. (cid:129)19. syyskuuta 2000) Wienin toimintasuunnitelma, joka hyv(cid:228)ksyttiin 3. joulukuuta 1998, ja 15. ja 16. lokakuuta 1999 pidetyn Tampereen Eurooppa-neuvoston p(cid:228)(cid:228)telmiss(cid:228) on vahvistettu erityisesti oikeudellista yhteisty(cid:246)t(cid:228) yksityisoi- keuden alalla koskevan ty(cid:246)skentelyn laajat suuntaviivat seuraaville vuosille tarkoituksena luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue. Edell(cid:228) mainittujen suuntaviivojen mukaan, jotka ulottuvat vuoteen 2004, ei olla suunnittelemassa toimia alaik(cid:228)isten huostaanoton ja kansainv(cid:228)lisen kaappauksen osalta. Joka tapauksessa, joku j(cid:228)senvaltio esitt(cid:228)(cid:228) asiaa koskevan ehdotuksen tai aloitteen EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan 1 kohdan s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukaisesti, neuvosto k(cid:228)sittelee asiaa perusteellisesti. jos komissio tai Lis(cid:228)ksi neuvosto hyv(cid:228)ksyi 29. toukokuuta 2000 asetuksen tuomioistuimen toimivallasta sek(cid:228) tuomioiden tunnustamisesta ja t(cid:228)yt(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)npanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa. Asetuksessa s(cid:228)(cid:228)det(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ist(cid:228), joita sovelletaan puolisoiden yhteisten lasten huoltoa koskeviin yksityisoikeudellisiin oikeudenk(cid:228)ynteihin avioeroa tai asumuseroa koskevien menettelyjen yhteydess(cid:228). Kyseisell(cid:228) asetuksella saavutetaan jo tietty yhten(cid:228)isyys j(cid:228)senvaltioiden s(cid:228)(cid:228)nn(cid:246)ksiss(cid:228) erityisesti toisessa j(cid:228)senvaltiossa annettujen tuomioiden tunnustamisen osalta. Neuvosto on kolmannen kysymyksen osalta tietoinen erityisesti alaik(cid:228)isten suojeluun liittyvist(cid:228) kansainv(cid:228)- lisist(cid:228) sopimuksista, joihin j(cid:228)senvaltiot ovat liittyneet ja joista arvoisa parlamentin j(cid:228)sen mainitsi esimerk- kin(cid:228) yksityisoikeuden alaa koskevan 25. lokakuuta 1980 tehdyn Haagin yleissopimuksen kansainv(cid:228)lisest(cid:228) lapsikaappauksesta. Kyseess(cid:228) on yleissopimus, ja ratifioineet. Kyseisten sopimusten noudattaminen sek(cid:228) niiden soveltaminen kansainv(cid:228)lisen oikeuden s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen mukai- sesti kuuluu kullekin j(cid:228)senvaltiolle. jonka j(cid:228)senvaltiot ovat allekirjoittaneet


title: Kommissionens förordning (EG) nr 846/2000 av den 27 april 2000 om utfärdande av importlicenser för ris för ansökningar som inlämnats under de tio första arbetsdagarna i april 2000 enligt förordning (EG) nr 327/98

eurovoc_concepts:
import licence
rice
tariff quota
third country

text: 28. 4. 2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 103/3 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 846/2000 av den 27 april 2000 om utfärdande av importlicenser för ris för ansökningar som inlämnats under de tio första arbetsdagarna i april 2000 enligt förordning (EG) nr 327/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING kade med en procentsats för nedsättning enligt bestäm- melserna i bilagan till den här förordningen. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 327/98 av den 10 februari 1998 om öppnande och förvaltning av vissa tullkvoter för import av ris och brutet ris (1), ändrad genom förordning (EG) nr 648/98 (2), särskilt artikel 5. 2 i denna, och av följande skäl: (1) (2) förordning (EG) nr 327/98 skall Enligt artikel 5. 2 i kommissionen, inom tio dagar räknat från sista dagen för medlemsstaternas anmälan, besluta om i vilken utsträckning ansökningar får godkännas och fastställa de tillgängliga kvantiteterna för nästa delkvot. Granskning av de kvantiteter för uppdelning i april 2000 för vilka ansökningar har ingivits visar att licenser skall utfärdas för de sökta kvantiteterna, vid behov mins- HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. För de ansökningar om importlicenser för ris som lämnas in under de första tio arbetsdagarna i april 2000 enligt förord- ning (EG) nr 327/98 och anmäls till kommissionen gäller att importlicenserna skall utfärdas för de kvantiteter för vilka ansökningar ingivits med en nedsättning, vid behov, enligt de procentsatser som fastställs i bilagan. De tillgängliga kvantiteterna för nästa delkvot fastställs i 2. bilagan. Denna förordning träder i kraft den 28 april 2000. Artikel 2 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 27 april 2000. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 37, 11. 2. 1998, s. 5. (2) EGT L 88, 24. 3. 1998, s. 3. L 103/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 28. 4. 2000 BILAGA Procentsatser för nedsättning som skall tillämpas på de kvantiteter för vilka ansökan ingivits under delkvoten för april 2000 samt tillgängliga kvantiteter för den följande delkvoten: a) Den kvantitet som avses i artikel 2: helt eller delvis slipat ris som omfattas av KN-nummer 1006 30 Ursprung Amerikas förenta stater Thailand Australien Andra länder Nedsättning (i %) 0 (1) 0 (1) 0 (1) 98,2354 Tillgänglig kvantitet för delkvoten för juli 2000 (i ton) 21 907,61 9 359,04 190 — (1) Utfärdande av importlicens för den kvantitet för vilken ansökan ingivits. b) Den kvantitet som avses i artikel 2: ris som endast är befriat från ytterskalet och som omfattas av KN-nummer 1006 20 Ursprung Australien Amerikas förenta stater Thailand Andra länder Nedsättning (i %) 0,5467 0 (1) 0 (1) 0 (1) Tillgänglig kvantitet för delkvoten för juli 2000 (i ton) 5 214 1 940 71,03 52,50 (1) Utfärdande av importlicens för den kvantitet för vilken ansökan ingivits


title: WRITTEN QUESTION E-1305/00 by Michl Ebner (PPE-DE) to the Council. Question H-0191/00.

eurovoc_concepts:
Austria
European Union membership
Israel
Lebanon
Russia
common foreign and security policy
extreme right
military intervention
war of independence

text: C 46 E/168 Official Journal of the European Communities EN 13. 2. 2001 The main points of criticism are the interference in a democratic process, the type of action decided on by the fourteen EU States which are to be implemented not within the Union but outside this legal area, and the controversial action of the Portuguese Presidency which gave the new Austrian government no opportunity to put its views across. The author explicitly points out that there are no grounds for the assumption that (cid:145)Austria is a less democratic country than Ireland or any other EU Member State(cid:146). In the light of this sound academic study: (cid:129) is the Council familiar with the study, (cid:129) if not, does it intend to obtain and examine it, and finally (cid:129) what does it intend to do to put relations with Austria back on a normal footing? Reply (10 July 2000) The Council has not examined the study to which the Honourable Member refers, and does not have a view on it. The measures to which the question refers are not binding on the Council, and the Council has not taken any view on them. (2001/C 46 E/195) WRITTEN QUESTION E-1305/00 by Michl Ebner (PPE-DE) to the Council (27 April 2000) Subject: Question H-0191/00 On 17 March 2000 I received a written reply to my oral question H-0191/00 on Israel and Russia. I should point out that the Council discussed only the first and second paragraphs of my question while fully ignoring the third, and decisive paragraph. In particular the Council failed to make the link with the action currently being taken by fourteen Member States against Austria, which was the point of the question. The question must therefore be regarded as largely unanswered, and I should now like a more detailed answer. Reply (10 July 2000) The Council refers the Honourable Member to the answer given to his earlier question on this issue. Since the last paragraph of this question was addressed to the Portuguese Presidency, it would not be appropriate for the Council to respond. This is in any case an issue on which the Council has not taken a view. (2001/C 46 E/196) WRITTEN QUESTION E-1310/00 by Nicholas Clegg (ELDR) to the Commission (27 April 2000) Subject: Labelling of textiles What provisions exist governing labelling requirements at European or multi-lateral for textile products from non-EU countries? What steps does the Commission propose to take to introduce improved level