title: Směrnice Komise 2000/33/ES ze dne 25. dubna 2000, kterou se po dvacáté sedmé přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látekText s významem pro EHP.

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
approximation of laws
chemical product
cytology
toxicology

text: 242 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 32000L0033 8. 6. 2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 136/90 SMĚRNICE KOMISE 2000/33/ES ze dne 25. dubna 2000, kterou se po dvacáté sedmé přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (*) (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, Článek 1 Text příloh I a II této směrnice se vkládá do části B přílohy V směrnice 67/548/EHS. Článek 2 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitros- tátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a srovnávací tabulku mezi směrnicí a přijatými vnitro- státními ustanoveními. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Tato směrnice je určena členským státům. Článek 4 V Bruselu dne 25. dubna 2000. Za Komisi Margot WALLSTRÖM členka Komise s ohledem na směrnici Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifi- kace, balení a označování nebezpečných látek (1), naposledy pozměněnou a Rady 1999/33/ES (2), a zejména na článek 28 uvedené směrnice, Evropského parlamentu směrnicí vzhledem k těmto důvodům: (1) (2) (3) (4) V příloze V směrnice 67/548/EHS se stanoví metody pro stanovení fyzikálně-chemických vlastností, toxicity a eko- toxicity látek a přípravků. Je nezbytné přizpůsobit tuto přílohu technickému pokroku. Podle čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 86/609/EHS ze dne 24. listopadu 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se ochrany zvířat používaných pro pokusné a jiné vědecké účely (3) nesmí být pokus, při němž má být použito zvíře, proveden, je-li rozumně a prakticky dostupná jiná vědecky uspokojivá metoda. Komise zamýšlí zařadit do přílohy V směrnice 67/548/EHS určité alternativní zkušební metody, při nichž nejsou pou- žívána zvířata, s cílem zpřístupnit je pro zkoušení chemic- kých látek podle čl. 3 odst. 1 směrnice 67/548/EHS. Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic o odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků, Přijato před přizpůsobením po dvacáté šesté. (*) (1) Úř. věst. 196, 16. 8. 1967, s. 1. (2) Úř. věst. L 199, 30. 7. 1999, s. 57. (3) Úř. věst. L 358, 18. 12. 1986, s. 1. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 243 PŘÍLOHA I „B. 40 LEPTAVÉ ÚČINKY NA KŮŽI 1. 1. 1 METODA Úvod Dvě zkoušky in vitro na leptavé účinky na kůži na principu stanovení transkutánního elektrického odporu kůže potkana (TER) a zkouška s využitím modelu lidské kůže byly Evropským střediskem pro validaci alternativních metod (ECVAM, Společné výzkumné středisko Evropské Komise) (1, 2, 3) schváleny jako vědecky platné. Validační studie ECVAM prokázala, že oběma zkouškami lze spolehlivě rozlišit známé látky leptající a neleptající kůži. Protokol o zkoušce založené na modelu lidské kůže dále umožnil správně rozlišit stupně žíravých účinků (známé látky způsobující těžké poleptání, R 35 a ostatní látky způso- bující poleptání kůže, R 34) (2). Popis a postup obou zkoušek je uveden; volba zkoušky, která má být použita, závisí na specifických požadavcích a prioritách uživatele. Viz také Obecný úvod, část B. 1. 2 Definice Poleptání kůže: nevratné poškození kůže po aplikaci zkoušeného materiálu. 1. 3 Referenční látky Nespecifikovány, avšak viz body 1. 5. 3. 4 a 1. 7. 2. 3. 1. 4 Podstata zkušební metody — zkouška TER na kůži potkana Zkoušený materiál je až po 24 h aplikován na epidermální stranu terčíků kůže humánně usmrcených mladých potkanů. Materiály s leptavými účinky jsou identifikovány schopností způsobit ztrátu normální integrity a bariérové funkce rohovité vrstvy (stratum corneum), která je měřena jako snížení vlastního TER pod prahovou úroveň (5 kΩ) (4, 5). Dráždivé a nedráždivé látky nesnižují TER pod prahovou hodnotu. Do zkušebního postupu pro povrchově aktivní látky a neutrální organické látky (definice viz literatura (6)) lze zařadit stupeň pro stanovení vázání barviva, aby se omezilo množství falešně pozitivních výsledků získaných právě pro tyto druhy chemických látek (2, 7). 1. 5 Popis zkušební metody — zkouška TER na kůži potkana 1. 5. 1 Zvířata Terčíky kůže musí být připraveny z mladých (20 — 23 denních) potkanů (Wistar nebo srovnatelný kmen). Hřbetní a boční srst se opatrně odstraní holicím strojkem. Zvířata se poté omyjí opatrným otíráním, přičemž se testovací plocha ponoří do roztoku antibiotik (obsahujícího např. streptomycin, penicilin, chloramfenikol a amfotericin o koncentracích zastavujících růst bakterií). Zvířata se třetí a čtvrtý den po prvním omytí znovu omyjí roztokem antibiotik a použijí se do 3 dnů (k přípravě kůže nesmí být použita zvířata starší než 31 dnů). 1. 5. 2 Příprava terčíků kůže Zvířata se humánně usmrtí. Z každého zvířete se poté opatrně odstraní hřbetní kůže a nadbytečný tuk se z kůže opatrně seškrábne. Kůže se poté přeloží přes konec teflonové (PTFE) trubičky tak, aby epidermis byla v kontaktu s trubičkou. Přes konec trubičky se těsně přetáhne pryžový O-kroužek, aby byla kůže upevněna, a přebytek tkáně se ořízne. Rozměry trubičky a O-kroužku jsou uvedeny na obrázku 1. Pry- žový O-kroužek na teflonové trubičce se poté opatrně pokryje vrstvou vazelíny. Trubička držená pomocí pružinové svorky se umístí do receptorové komory obsahující roztok síranu hořečnatého (154 mM) (obrázek 2). 1. 5. 3 Zkušební postup 1. 5. 3. 1 Aplikace zk oušeného materiálu Kapalná zkoušená látka (150 μl) se aplikuje na epidermis uvnitř trubičky (obr. 2). Při zkoušení pevných materiálů se použije dostatečné množství tak, aby byla pokryta celá epidermis. Poté se na povrch pevné látky přidá deionizovaná voda (150 μl) a trubička se lehce protřepe. Mezi látkami a kůží by mělo dojít k maximálnímu styku. U některých látek toho může být dosaženo zahřátím až na 30 °C, aby se zkoušená látka roztavila, nebo rozemletím na zrnitý materiál nebo na prášek. 244 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Ke zkoušce každé látky se použijí tři terčíky kůže. Zkoušená látka se aplikuje po dobu 24 h (viz také bod 1. 5. 3. 4). Zkoušená látka se zcela odstraní proudem tekoucí vody o teplotě nejvýše 30 °C. Odstranění zkoušených látek, které v trubičce ztuhly, lze usnadnit omytím proudem vody teplé až 30 °C. 1. 5. 3. 2 Měření TER TER se měří nízkonapěťovým impedančním můstkem pro střídavý proud (např. AIM 401 nebo 6401 nebo ekvivalentní). Před měřením se povrchové napětí kůže sníží přidáním dostatečného objemu 70 % ethanolu tak, aby byla epidermis zakryta. Po několika sekundách se ethanol odstraní převrácením trubice a tkáň se zvlhčí přidáním 3 ml roztoku síranu hořečnatého (154 mM). Elektrody můstku se umístí na obě strany terčíku kůže za účelem odečtu odporu v kΩ/terčík kůže (obrázek 2). Rozměry elektrod a délky exponovaných částí elektrod pod krokosvorkou jsou uvedeny na obrázku 1. Svorka vnitřní (silné) elek- trody je během měření odporu opřena o horní konec teflonové trubičky, aby bylo zajištěno, že se délka části elektrody ponořené v roztoku síranu hořečnatého nemění. Vnější (tenká) elektroda je umístěna uvnitř receptorové komory tak, aby spočívala na dně komory. Vzdálenost mezi spodkem pružinové svorky a dnem teflonové trubičky se udržuje konstantní (obrázek 1), neboť tato vzdálenost má vliv na naměřené hodnoty odporu. Je třeba si všimnout, že je-li naměřená hodnota vyšší než 20 kΩ, může to být způsobeno vrstvou zkoušené látky na epidermální straně terčíku kůže. O odstranění této vrstvy se lze pokusit např. tím, že se teflo- nová trubička zakryje palcem v rukavici a 10 s se protřepává. Roztok síranu hořečnatého se odstraní a měření se opakuje s čerstvým síranem hořečnatým. Výsledky TER (střední hodnoty) jsou přijatelné, pokud hodnoty pozitivní a negativní kontroly spadají do přijatelného rozpětí metody. Pro popsanou metodiku a přístroje jsou doporučeny tyto kontrolní látky a jejich přijatelná rozpětí odporu: Kontrola Látka Pozitivní Negativní 10M kyselina chlorovodíková (36 %) Destilovaná voda Rozpětí odporu (kΩ) 0,5–1,0 10–25 1. 5. 3. 3 U p r a v e n ý p o s t u p p r o p o v r c h o v ě a k t i v n í l á t k y a ne u t r á l n í or g a n i c k é l á t k y Jsou-li hodnoty TER pro povrchově aktivní látky nebo organické látky jakožto zkoušené látky menší nebo rovny 5 kΩ, lze provést na tkáni stanovení průniku barviva. Tímto postupem se zjistí, zda výsledky ne- jsou falešně pozitivní (2). 1. 5. 3. 3. 1 Aplikace a odstranění barviva sulforhodaminu B Po předchozí aplikaci zkoušené látky se na epidermální stranu každého terčíku kůže aplikuje na 2 h 150 μl 10 % roztoku barviva sulforhodaminu B v destilované vodě. Terčíky kůže se poté přibližně 10 s omývají proudem vody o nejvýše pokojové teplotě, aby se odstranilo veškeré volné barvivo. Všechny terčíky kůže se opatrně sejmou z teflonové trubičky a umístí se do lahvičky (např. 20 ml skleněné lah- vičky pro scintilační spektrometrii) obsahující deionizovanou vodu (8 ml). Lahvičky se lehce 5 min. protřepávají, aby se odstranilo další volné barvivo. Tato metoda oplachování se poté zopakuje, a poté se terčíky kůže vyjmou a vloží do lahviček obsahujících 5 ml 30 % roztoku (m/V) natrium-dodecyl-sulfátu (SDS) v destilované vodě a inkubují se přes noc při 60 °C. Po inkubaci se všechny terčíky kůže vyjmou a zlikvidují a zbylý roztok se odstředí 8 min. při 21 °C (relativní odstředivá síla ~ 175). 1 ml vzorku super- natantu se poté zředí 4 ml 30 % (m/V) roztoku SDS v destilované vodě. Absorbance (A) se měří při přibližně 565 nm. 1. 5. 3. 3. 2 Výpočet obsahu barviva Obsah barviva sulforhodaminu B na terčík kůže se vypočte z hodnot A (molární absorpční koeficient sulforhodaminu B při 565 nm = 8,7 × 104; molekulová hmotnost = 580). Obsah barviva sulforhoda- minu B se vypočte pro každý terčík kůže a poté se vypočte jeho střední hodnota. Střední hodnoty výsledků vázání barviva jsou přijatelné, pokud hodnoty pro paralelní kontroly spadají do přijatelného roz- mezí metody. Pro popsanou metodiku a přístroje jsou pro uvedení kontrolní látky doporučeny tyto přijatelné hodnoty rozmezí obsahu barviva: 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 245 Kontrola Látka Pozitivní Negativní 10M kyselina chlorovodíková (36 %) Destilovaná voda Rozmezí obsahu bar- viva (μg/terčík kůže) 40-100 15-35 1. 5. 3. 4 Doplňkové informace Látky lze rovněž aplikovat na terčíky kůže na kratší dobu (např. 2 hodiny), aby se identifikovaly ty mate- riály, které jsou silně leptavé. Validační studie však ukázala, že stanovení TER nadhodnocuje leptavé účinky u několika zkoušených chemických látek při jejich aplikaci na terčík kůže po dobu 2 hodin (2), třebaže toto stanovení umožnilo správnou identifikaci látek s leptavými účinky a látek bez leptavých účinků při 24hodinové aplikaci. Vlastnosti a rozměry zkušebního zařízení a použitý experimentální postup mohou mít vliv na získané hodnoty TER. Práh 5 Ω pro předpověď leptavých účinků byl odvozen z údajů získaných se zařízením a postupem, jež jsou popsány v této metodě. Doporučuje se tedy kalibrovat metodou a určit prahovou hodnotu odporu zkoušením řady referenčních standardů vybraných z chemických látek použitých ve vali- dační studii (3). 1. 6 Podstata zkušební metody — stanovení pomocí modelu lidské kůže Zkoušený materiál je aplikován až po dobu 4 hodin na trojrozměrný model lidské kůže sestávající z rekonstruované epidermis a funkční rohovité vrstvy. Materiály s leptavými účinky jsou identifikovány schopností způsobit při specifikované expoziční době pokles životaschopnosti buněk (stanovený např. použitím zkoušky redukce MTT) pod definovanou prahovou úroveň. Podstata zkoušky je založena na hypotéze, že chemické látky s leptavými účinky jsou ty, jež jsou schopny proniknout rohovitou vrstvou (difuzí nebo erozí) a jsou dostatečně cytotoxické, aby způsobily smrt buněk v hlubších buněčných vrstvách. 1. 7 Popis zkušební metody — stanovení pomocí modelu lidské kůže 1. 7. 1 Modely lidské kůže Modely lidské kůže mohou pocházet z různých zdrojů, musí však splňovat určitá kritéria. Model musí mít funkční rohovitou vrstvu a vrstvu živých buněk pod ní. Bariérová funkce rohovité vrstvy musí být dostatečná. To lze prokázat demonstrací rezistence modelu k cytotoxickým látkám, které normálně neproniknou rohovitou vrstvou. Musí se prokázat, že model poskytuje za definovaných experimentál- ních podmínek reprodukovatelné výsledky. Životaschopnost živých buněk v modelu musí být dostatečně vysoká, aby bylo možné dobře rozlišit pozi- tivní a negativní kontrolní látky. ivotaschopnost buněk (stanovená např. redukcí MTT, tj. měřením hod- noty absorbance A) po expozici negativní kontrolní látce musí být v mezích přijatelných pro daný model. Podobně hodnoty životaschopnosti buněk po expozici pozitivní kontrolní látce (ve srovnání s života- schopností pro negativní kontrolní látku) musí být ve specifikovaných mezích. Nejdůležitější přitom je, aby model odpovídal mezinárodním standardům pro validaci (2). 1. 7. 2 Zkušební postup 1. 7. 2. 1 Ap l ik ace z koušeného m ateriál u U kapalných materiálů musí být aplikováno dostatečné množství zkoušené látky, aby pokrylo povrch kůže (minimálně 25 μl/cm2). U pevných materiálů musí být aplikováno dostatečné množství zkoušené látky, aby pokrylo kůži, a zkoušená látka by měla být ovlhčena, aby byl zajištěn dobrý styk s kůží; pevné látky by měly být podle potřeby před aplikací rozemlety na prášek. Musí být prokázáno, že aplikační metoda je použitelná pro široké spektrum chemických látek (2). Po uplynutí expoziční doby musí být zkoušený materiál z povrchu kůže opatrně spláchnut fyziologickým roztokem. 1. 7. 2. 2 M ěření životascho pnosti b uněk K měření životaschopnosti buněk může být použita jakákoli validovaná kvantitativní metoda. Nejčastěji se používá stanovení redukce MTT, pro níž se v různých laboratořích prokázalo, že poskytuje správné a reprodukovatelné výsledky (2). Terčík kůže se umístí do roztoku MTT o koncentraci 0,3 mg/ml při tep- lotě 20-28oC na dobu 3 hodin. Sraženina modrého formazanu se poté extrahuje (rozpouštědlem) a kon- centrace formazanu se stanoví měřením absorbance A při vlnové délce 545 až 595 nm. 246 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 1. 7. 2. 3 Doplňkové informace Použitý model kůže a přesné zaznamenání expoziční doby, postupu oplachování atd. budou mít velký vliv na výsledky životaschopnosti buněk. Doporučuje se, aby metodika a předpovědní model byly kalib- rovány zkoušením řady referenčních standardů vybraných z chemických látek použitých ve validační stu- dii ECVAM (3). Je rozhodující, aby použitá metoda v souladu s mezinárodními standardy vykazovala v rámci laboratoře a mezi laboratořemi reprodukovatelnost pro široké spektrum chemických látek. Metoda musí splňovat alespoň již definovaná kritéria pro vědeckou validitu (2) a výsledky takové vali- dační studie musí být publikovány ve vědeckém časopise s předcházející odbornou recenzí. 2. 2. 1 ÚDAJE Zpracování výsledků 2. 1. 1 Zkouška TER na kůži potkana Hodnoty odporu (kΩ) pro zkoušený materiál, pozitivní a negativní kontrolu a pro všechny standardní referenční chemické látky včetně údajů o duplicitních nebo opakovaných experimentech, o středních hod- notách a o odvozené klasifikaci by měly být uvedeny ve formě tabulky. 2. 1. 2 Zkouška s modelem lidské kůže Hodnoty absorbance A a vypočtené hodnoty životaschopnosti buněk v procentech pro zkoušený materiál, pozitivní a negativní kontroly a pro všechny standardní referenční chemické látky včetně údajů o duplicitních nebo opakovaných experimentech, o středních hodnotách a o odvozené klasifikaci by měly být uvedeny ve formě tabulky. 2. 2 Hodnocení a interpretace výsledků 2. 2. 1 Zkouška TER na kůži potkana Je-li hodnota TER dosažená pro zkoušenou látku větší než 5 kΩ, není látka žíravá. Je-li hodnota TER menší nebo rovna 5 kΩ a nejde o povrchově aktivní látku nebo neutrální organickou látku, je látka žíravá. U povrchově aktivních látek nebo neutrálních organických látek, které dávají hodnoty TER menší nebo rovné 5 kΩ, lze provést stanovení průniku barviva. Je-li střední obsah barviva v terčíku kůže větší nebo roven střednímu obsahu barviva v terčíku kůže získanému souběžně při použití 36 % HCl jakožto pozi- tivní kontroly, je zkouška zkoušené látky skutečně pozitivní, a látka je tedy žíravá. Je-li střední obsah bar- viva v terčíku kůže menší než střední obsah barviva v terčíku kůže získaný souběžně při použití 36 % HCl, je zkouška falešně pozitivní, a látka tedy není žíravá. 2. 2. 2 Z k o u š k a s mo d e l e m l i d s k é ků ž e Hodnoty obsorbance A pro negativní kontrolu představují 100 % životaschopnost buněk; hodnoty absor- bance A dosažené pro každý zkoušený vzorek lze použít k výpočtu relativní životaschopnosti v procen- tech vzhledem k negativní kontrole. Hraniční procentuální podíl životaschopnosti buněk, kterým se roz- lišují žíravé materiály od zkoušených materiálů, které nejsou žíravé (nebo kterým se rozlišují různé třídy leptavých účinků), musí být pro předpovědní model jasně definován před validací metody a následná vali- dační studie musí potvrdit, že je vhodný (2). 3. ZPRÁVY Protokol o zkoušce Protokol o zkoušce musí obsahovat alespoň tyto informace: Zkoušená látka: — identifikační údaje, fyzikální vlastnosti a případně fyzikálně-chemické vlastnosti. Podobné informace by měly být uvedeny pro referenční látky, pokud byly použity. Zkušební podmínky: — podrobnosti použitého postupu, — popis a zdůvodnění jakýchkoli změn. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 247 Výsledky: — hodnoty odporu (zkouška TER) nebo hodnoty životaschopnosti buněk v procentech (zkouška s modelem lidské kůže) pro zkoušený materiál, pozitivní a negativní kontroly a všechny standardní referenční chemické látky včetně údajů o duplicitních nebo opakovaných experimentech a středních hodnotách, zpracované ve formě tabulky, — popis jakýchkoli jiných pozorovaných účinků. Rozbor výsledků. Závěry. 4. LITERATURA (1) ECVAM (1998), ECVAM News & Views, ATLA 26, 275-280. (2) Fentem, J. H. , Archer, G. E. B. , Balls, M. , Botham, P. A. , Curren, R. D. , Earl, L. K. , Esdaile, D. J. , Hol- zhutter, H-G. , Liebsch, M. (1998), The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity. 2. Results and evaluation by the Management Team, Toxicology in vitro 12, 483-524. (3) Barratt, M. D. , Brantom, P. G. , Fentem, J. H. , Gerner, I. , Walker, A. P. , Worth, A. P. (1998), The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity. 1. Selection and distribution of the test chemicals, Toxicology in vitro 12, 471-482. (4) Oliver, G. J. A. , Pemberton, M. A. , Rhodes, C. (1986), An in vitro skin corrosivity test — modifica- tions and validation, Food Chem. Toxicol. 24, 507-512. (5) Botham, P. A. , Hall, T. J. , Dennett, R. , McCall, J. C. , Basketter, D. A. , Whittle, E. , Cheeseman, M. , Esdaile, D. J. , Gardner, J. (1992), The skin corrosivity test in vitro: results of an interlaboratory trial, Toxicology in vitro 6, 191-194. (6) Worth, A. P. , Fentem, J. H. , Balls, M. , Botham, P. A. , Curren, R. D. , Earl, L. K. , Esdaile, D. J. , Liebsch, M. (1998), An evaluation of the proposed OECD testing strategy for skin corrosion, ATLA 26, 709-720. (7) Botham, P. A. , Chamberlain, M. , Barratt, M. D. , Curren, R. D. , Esdaile, D. J. , Gardner, J. R. , Gordon, V. C. , Hildebrand, B. , Lewis, R. W. , Liebsch, M. , Logemann, P. , Osborne, R. , Ponec, M. , Regnier, J. F. , Stei- ling, W. , Walker, A. P. , Balls, M. 1995), A prevalidation study on in vitro skin corrosivity testing. The report and recommendations of ECVAM workshop 6, ATLA 23, 219-255. 248 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Obrázek 1 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 249 Obrázek 2 “ 250 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 PŘÍLOHA II „B. 41 FOTOTOXICITA — ZKOUŠKA FOTOTOXICITY 3T3 NRU IN VITRO 1. METODA 1. 1 Úvod Fototoxicita je definována jako toxická odezva vyvolaná po první expozici kůže určitým chemickým lát- kám a následné expozici světlu nebo podobně vyvolaná ozářením kůže po systémovém podání chemické látky. Informace získané ze zkoušky fototoxicity 3T3 NRU in vitro slouží k identifikaci fototoxického potenciálu zkoušené látky, tj. existence nebo neexistence možného nebezpečí, které může plynout ze zkoušené látky ve spojení s expozicí UV záření nebo viditelnému světlu. Protože cílem zkoušky in vitro z hlediska toxikologie je stanovení fototoxicity vyvolané kombinovaným působením chemické látky a světla, lze zkouškou identifikovat sloučeniny, které jsou fototoxické in vivo po systémovém podání a po nanesení na kůži, a rovněž sloučeniny, které působí po nanesení na pokožku jako fotoiritanty. Zkouška fototoxicity 3T3 NRU in vitro byla vyvinuta a validována v rámci spojeného projektu EU/COLIPA v letech 1992 — 1997 (1, 2, 3) s cílem vytvořit platnou alternativu in vitro k různým používaným zkouškám in vivo. V roce 1996 doporučila pracovní skupina OECD koncepci postupných zkoušek in vitro pro posu- zování fototoxicity (4). Výsledky ze zkoušek fototoxicity 3T3 NRU in vitro byly porovnány s akutními fototoxickými nebo fotoiri- tačmi účinky in vivo u zvířat a u člověka a zkouška se ukázala pro předpověď těchto účinků jako vynikající. Zkouška není určena pro předpověď jiných nepříznivých účinků, které mohou plynout z kombinovaného působení chemické látky a světla, např. fotogenotoxicity, fotoalergie a fotokarcinogenity, třebaže mnoho chemických látek, které vykazují tyto specifické vlastnosti, bude ve zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro pozitivně reagovat. Zkouška dále není vyvinuta k tomu, aby umožnila hodnocení stupně fototoxicity. Koncepce postupného zkoušení fototoxicity chemických látek je uvedena v dodatku. 1. 2 Definice Intenzita ozáření: intenzita ultrafialového nebo viditelného světla dopadajícího na povrch, měřená ve W/m2 nebo mW/cm2. Dávka světelného záření: množství (intenzita × čas) ultrafialového (UV) nebo viditelného záření dopadajícího na povrch, vyjádřená v joulech (W × s) na plochu povrchu, např. J/m2 nebo J/cm2. Vlnová pásma UV světla: označení doporučená komisí CIE (Commission Internationale de l’Eclairage): UVA (315 400 nm), UVB (280 315 nm) a UVC (100 280 nm). Používají se rovněž jiná označení: jako hranice mezi UVB a UVA je často používána hodnota 320 nm a pásmo UVA může být rozděleno na UV-A1 a UV-A2 s hranicí kolem 340 nm. Životaschopnost buněk: parametr, kterým se měří celková aktivita buněčné populace (např. příjem vitálního barviva neutrální červeně do buněčných lysosomů) a který v závislosti na měřeném jevu a na použitém uspořádání zkoušky koreluje s celkovým počtem a/nebo životaschopností buněk. Relativní životaschopnost buněk: životaschopnost v poměru k negativním kontrolám (rozpouštědlo), které prošly celým postupem zkoušky (s UV, nebo bez UV), ale nebyly exponovány zkoušeným chemickým lát- kám. Předpovědní model: algoritmus používaný pro převod výsledků zkoušek toxicity na předpověď toxického potenciálu. V předložené metodice lze pro převod výsledků zkoušek fototoxicity 3T3 NRU in vitro na předpověď fototoxického potenciálu použít faktor PIF a veličinu MPE. PIF (photo-irritation factor — fotoiritační faktor): faktor získaný srovnáním dvou stejně účinných cytotoxic- kých koncentrací (EC50) zkoušené látky, a to při necytotoxickém ozáření UVA/VIS světlem (+ UV) a bez něho (-UV). MPE (mean photo effect — střední světelný účinek): nová veličina odvozená z matematické analýzy celého prů- běhu křivek závislosti účinku na koncentraci získaných při necytotoxickém ozáření UVA/vis světlem (+ UV) a bez něho (-UV). 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 251 Fototoxicita: akutní toxická reakce, vyvolaná po první expozici kůže určitým chemickým látkám a následné expozici světlu nebo podobně vyvolaná ozářením kůže po systémovém podání chemické látky. Fotoiritace: nižší úroveň pojmu ‚fototoxicita‘, který se používá k popisu pouze těch fototoxických reakcí, které se vyskytnou na kůži po expozici chemickým látkám (topické nebo orální). Tyto fototoxické reakce vedou vždy k nespecifickému buněčnému poškození (podobné reakci při opalování). Fotoalergie: získaná imunologická reaktivita, ke které nedochází při první aplikaci chemické látky a světla a která vyžaduje indukční dobu jeden nebo dva týdny před tím, než lze reakci kůže prokázat. Fotogenotoxicita: genotoxická odezva pozorovaná z genového hlediska, která je vyvolána po expozici buněk negenotoxické dávce UV/VIS světla a negenotoxické chemické látce. Fotokarcinogenita: karcinogenita vyvolaná opakovanou aplikací světla a chemické látky. Termín foto- kokarcinogenita se používá v případě, kdy je tvorba tumoru indukovaná UV zářením zesílena chemickou látkou. 1. 3 Referenční látky Vedle pozitivní kontrolní chemické látky chlorpromazinu, který by měl být souběžně zkoušen při každé zkoušce, je pro nově vyvinutou zkoušku fototoxicity 3T3 NRU doporučeno použít jako referenční che- mické látky výběr z chemických látek použitých při mezilaboratorních srovnáních předložené metody (1, 3, 13). 1. 4 Úvodní poznámky Fototoxické účinky byly zaznamenány u mnoha typů chemických látek (5, 6, 7, 8). Jejich jediným společ- ným rysem je schopnost absorbovat světelnou energii v oblasti slunečního světla. Podle prvního zákona fotochemie (Grotthaus-Draperův zákon) vyžaduje fotoreakce dostatečnou absorpci světelných kvant. Před zvážením biologického zkoušení podle předložené metodiky by tedy mělo být stanoveno UV/VIS absorpční spektrum zkoušené chemické látky (např. podle Metodiky OECD 101). Je-li molární absorpční koeficient menší než 10 l. mol- 1. cm- 1, chemická látka nemá fotoreaktivní potenciál a nemusí být zkoušena zkouškou fototoxicity 3T3 NRU in vitro nebo jakoukoli jinou biologickou zkouškou na nepříznivé fotochemické účinky (dodatek). 1. 5 Podstata zkušební metody Byly identifikovány čtyři mechanismy, kterými může absorpce světla (chemickým) chromoforem vést k fototoxické odezvě (7). Všechny vedou k poškození buňky. Zkouška fototoxicity 3T3 NRU in vitro je proto založena na srovnání cytotoxicity chemické látky při zkoušení s expozicí necytotoxické dávce UVA/VIS světla a bez této expozice. Cytotoxicita je v této zkoušce vyjádřena jako koncentračně závislé snížení příjmu vitálního barviva neutrální červeně (NR) (9) 24 hodin po působení zkoušené chemické látky a ozáření. Buňky Balb/c 3T3 se 24 h kultivují, aby vytvořily monovrstvu. Dvě 96jamkové destičky na jednu zkouš- enou chemickou látku se poté 1 h preinkubují osmi různými koncentracemi chemických látek. Poté je jedna ze dvou destiček exponována necytotoxickou dávkou UVA/VIS světla 5 J/cm2 UVA (+ UV experiment), zatímco druhá destička se udržuje v temnu (-UV experiment). U obou destiček se poté aplikační médium nahradí kultivačním médiem a po dalších 24 h inkubace je buněčná životaschopnost stanovena 3hodi- novým příjmem neutrální červeně (NRU). Relativní buněčná životaschopnost vyjádřená v procentech vzhle- dem k neexponované negativní kontrole se vypočte pro každou z osmi zkušebních koncentrací. Pro předpověď fototoxického potenciálu se porovnají koncentračně závislé odezvy získané při ozáření (+ UV) a bez ozáření (-UV), obvykle při hodnotě EC50, tj. při koncentraci způsobující 50 % úbytek buněčné živo- taschopnosti ve srovnání s neexponovanými kontrolami. 1. 6 Kritéria jakosti Citlivost buněk na UVA, dosavadní údaje: citlivost buněk na UVA by měla být pravidelně kontrolována. Buňky se nasadí při intenzitě použité ke zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro, příští den se ozáří dávkou UVA záření 1 až 9 J/cm2 a buněčná životaschopnost se stanoví o den později zkouškou NRU. Buňky spl- ňují kritérium jakosti, není-li jejich životaschopnost po ozáření 5 J/cm2 menší než 80 % životaschopnosti kontroly udržované v temnu. Tato kontrola by měla být opakována vždy po deseti pasážích buněk. Citlivost buněk negativní kontroly na UVA při samostatné zkoušce: zkouška splňuje kritéria jakosti, jes- tliže negativní kontroly (buňky v EBSS (Earlův fyziologický roztok) s 1 % dimethylsulfoxidem (DMSO) nebo 1 % ethanolem (EtOH)) nebo bez nich vykazují při + UVA experimentu životaschopnost alespoň 80 % vzhledem k životaschopnosti neozářených buněk v tomtéž rozpouštědle při souběžném experimentu v temnu (-UVA). 252 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Životaschopnost negativní kontroly: absolutní absorbance (A540 NRU) měřená v extraktu NR negativních kontrol naznačí, zda 1 × 104 buněk nasazených na jednu jamku zachovalo při růstu během dvou dnů zkoušky obvyklou dobu zdvojnásobení (doubling time). Zkouška splňuje kritérium přijatelnosti, jestliže střední hodnota A540 NRU neexponovaných kontrol je ≥ 0,2. Pozitivní kontrola: při každé zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro musí být souběžně zkoušena známá fototoxická chemická látka. Při validační studii EU/COLIPA byl použit jako pozitivní kontrola chlorpro- mazin (CPZ), a je tedy doporučen. Pro CPZ zkoušený podle standardního postupu při zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro byla definována tato kritéria přijatelnosti zkoušky: pro CPZ ozářený (+ UVA): EC50 = 0,1 až 0,2 μg/ml, pro CPZ neozářený (-UVA): EC50 = 7,0 až 90,0 μg/ml. Fotoiritační faktor (PIF), tj. posun hod- noty EC50, by měl být alespoň 6. Namísto CPZ mohou být použity jako souběžné pozitivní kontroly jiné známé fototoxické chemické látky vhodné z hlediska typu nebo rozpustnosti hodnocené zkoušené chemické látky. V takovém případě by měly být na základě dosavadních údajů jako kritéria přijatelnosti zkoušky přiměřeným způsobem definovány rozsahy hodnot EC50 a PIF nebo MPE (střední světelný účinek). 1. 7 Popis zkušební metody 1. 7. 1 Příprava 1. 7. 1. 1 Bu ňk y Při validační studii byla použita permanentní myší linie fibroplastů — Balb/c 3T3, klon 31 — buď z banky ATCC, nebo z banky ECACC a je tedy doporučena. Jiné buňky nebo buněčné linie mohou být při stejném zkušebním postupu použity za předpokladu, že jsou kultivační podmínky přizpůsobeny specifickým potřebám buněk, ale musí být prokázána jejich rovnocennost. Buňky by měly být pravidelně kontrolovány, zda nejsou kontaminovány mykoplasmaty, a měly by být pou- žity pouze tehdy, jsou-li výsledky takové kontroly uspokojivé. Vzhledem k tomu, že citlivost buněk na UV vzrůstá s počtem pasáží, měly by být použity buňky Balb/c 3T3 z pasáže s nejnižším dosažitelným počtem pasáží, nejlépe z nižší než sté pasáže. Je důležité, aby byla citlivost buněk Balb/c 3T3 na UVA pravidelně kontrolována postupem kontroly jakosti popsaným v této metodice. 1. 7. 1. 2 M édia a k ul tiv ač ní po dm ínk y Pro rutinní buněčné pasážování a během zkušebního postupu by měla být použita vhodná kultivační média a inkubační podmínky. U buněk Balb/c 3T3 se jedná o DMEM (Dulbeccova modifikace Eagleova media) obohacené 10 % novorozeneckým telecím sérem, 4mM glutaminem, penicilinem a streptomycinem a inku- baci ve vlhčené atmosféře při 37 °C/7, 5 % CO2. Zvláště důležité je, aby kultivační podmínky zajistily, aby byl buněčný cyklus uvnitř dosavadního rozpětí pro použité buňky nebo buněčné linie. 1. 7. 1. 3 P ř í p r a v a k u l t u r Buňky ze zmrazených kmenových kultur se nasadí do kultivačního média ve vhodné hustotě a alespoň jed- nou se pasážují před použitím ve zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro. Při zkoušce fototoxicity se buňky nasazují do kultivačního média v takové hustotě, aby nedosáhly konf- luence do konce zkoušky, tj. do okamžiku, kdy je po 48 h od nasazení stanovována životaschopnost. Pro buňky Balb/c 3T3 kultivované v 96jamkových destičkách je doporučeno inokulum 1 × 104 buněk na jamku. Pro každou chemickou látku se buňky nasadí stejným způsobem do dvou oddělených 96jamkových des- tiček, které jsou poté souběžně podrobeny celému postupu zkoušky za stejných podmínek kromě doby, kdy je jedna z destiček ozářena (+UVA/VIS) a druhá je udržována v temnu (-UVA/VIS). 1. 7. 1. 4 M e t a b o l i c k á a k t i v a c e Zatímco použití metabolizujícího systému je obecným požadavkem při všech zkouškách in vitro určených pro posouzení genotoxického a karcinogenního potenciálu, není v fototoxikologii dosud známa žádná che- mická látka, pro jejíž působení jako toxinu in vivo nebo in vitro je nezbytná metabolická transformace. Nepo- važuje se tedy ani za nezbytné ani za vědecky zdůvodněné, aby byla předložená zkouška provedena se systémem aktivace metabolismu. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 253 1. 7. 1. 5 Z k o u š e n á c h e m i c k á l á t k a / p ř í p r a v a Zkoušené chemické látky musí být čerstvě připraveny bezprostředně před použitím, pokud údaje o stálosti neprokazují přijatelnost skladování. Může-li dojít k rychlé fotodegradaci, musí se příprava látky provádět pod červeným světlem. Zkoušené chemické látky by měly být rozpuštěny ve fyziologickém roztoku, např. v Earlově fyziologickém roztoku (EBSS) nebo ve fyziologickém roztoku s fosfátovým pufrem (PBS), který nesmí obsahovat protei- nové složky a pH indikátory absorbující světlo, aby nerušily při ozařování. Zkoušené chemické látky s omezenou rozpustností ve vodě by měly být rozpuštěny ve vhodném roz- pouštědle na 100násobek požadované konečné koncentrace a poté by měly být zředěny v poměru 1:100 fyziologickým roztokem. Použije-li se rozpouštědlo, musí být přítomné v konstantní koncentraci 1 % obj. ve všech kulturách, tj. v negativní kontrole a rovněž ve všech koncentracích zkoušené chemické látky. Doporučenými rozpouštědly jsou dimethylsulfoxid (DMSO) a ethanol (EtOH). Mohou být použita jiná vhodná méně cytotoxická rozpouštědla (např. aceton), ale měly by být pečlivě posouzeny jejich specifické vlastnosti, např. reakce se zkoušenou chemickou látku, potlačení fototoxických účinků, záchyt radikálů. Je-li třeba, může být pro usnadnění rozpouštění použito míchání a/nebo ultrazvuk a/nebo zahřátí na 37 °C. 1. 7. 1. 6 O z á ř e n í UV s v ě t l e m / p ř í p r a v a Zdroj světla: volba vhodného zdroje světla a vhodné filtrace je kritickým faktorem zkoušení fototoxicity. Záření v pásmu UVA a ve viditelném pásmu je obvykle spojováno s fotosenzibilizací (7, 10), zatímco záření v pásmu UVB je méně relevantní a je přímo vysoce cytotoxické, přičemž jeho cytotoxicita vzrůstá mezi 313 nm a 280 nm 1 000krát (11). Kritéria pro volbu vhodného světelného zdroje by měla zahrnovat důle- žitý požadavek, aby zdroj světla vyzařoval světlo o vlnových délkách, které zkoušená chemická látka absor- buje, a aby dávka světelného záření (dosažitelná po přijatelnou dobu) byla dostatečná pro detekci známých fotosenzibilizujících látek. Použité vlnové délky a dávky, včetně emise tepla (infračervená oblast), by dále neměly nadměrně poškozovat testovací systém. Simulace slunečního světla solárními simulátory se považuje za optimální zdroj světla. V solárních simulátorech se používá jak xenonová výbojka, tak vysokotlaká rtuťová halogenová výbojka. Druhá z nich má tu výhodu, že emituje méně tepla a je levnější, avšak její shoda se slunečním světlem není dokonalá. Poněvadž všechny solární simulátory vyzařují významné množství UVB záření, měly by být vhodně fil- trovány, aby byly vysoce cytotoxické vlnové délky UVB zeslabeny. Pro zkoušku fototoxicity 3T3 NRU in vitro by mělo být použito spektrum prakticky zbavené UVB světla (UVA:UVB ~ 20:1). Příklad spektrální distribuce záření filtrovaného solárního simulátoru použitého ve vali- dační studii zkoušky fototoxicity 3T3 NRU in vitro byl publikován v literatuře (3). Dozimetrie: intenzita světla (intenzita ozáření) se musí pravidelně před každou zkouškou fototoxicity kon- trolovat za použití vhodného širokopásmového UV-metru. UV-metr musí být pro daný zdroj kalibrován. Funkčnost UV-metru by měla být kontrolována a za tímto účelem se doporučuje použít druhý referenční stejným způsobem kalibrovaný UV-metr stejného typu. V ideálním případě by měl být v delších časových odstupech použit k měření spektrální intenzity záření filtrovaného zdroje světla a ke kontrole kalibrace širo- kopásmového UV-metru spektroradiometr, avšak takové přístroje vyžadují odbornou obsluhu školenými osobami. Dávka 5 J/cm2 byla při validační studii shledána jako necytotoxická pro buňky Balb/c 3T3 a dostatečně silná k excitaci i slabě fototoxických chemických látek. Pro dosažení 5 J/cm2 po dobu 50 min. musí být intenzita ozáření nastavena na 1,666 MW/cm2. Jestliže je použita jiná buněčná linie nebo jiný světelný zdroj, může být dávka UVA záření mírně upravena, aby nepoškozovala buňky a byla dostatečná pro detekci standard- ních fototoxinů. Doba světelné expozice se vypočte tímto způsobem: 1. 7. 2 Zkušební podmínky Maximální koncentrace zkoušené chemické látky by neměla překročit 100 μg/ml, neboť všechny fototo- xické chemické látky byly detekovány při nižších koncentracích; při vyšších koncentracích roste výskyt falešně pozitivních výsledků (nadhodnocení). Hodnota pH nejvyšší koncentrace by měla být vyhovující (pH 6,5 — 7,8). 254 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Rozmezí koncentrací chemických látek zkoušených se světlem (+ UVA) a bez světla (-UVA) by měly být náležitě stanoveny v předchozích experimentech pro zjištění rozmezí. Rozsah koncentrační řady a inter- valy mezi koncentracemi musí být zvoleny tak, aby byly křivky závislosti odezvy na koncentraci dosta- tečně podloženy experimentálními údaji. Měla by být použita geometrická řada koncentrací (s konstant- ním faktorem ředění). 1. 7. 3 Zkušební postup (1) 1. 7. 3. 1 První den Připraví se buněčná suspenze 1 × 105 buněk/ml v kultivačním médiu a 100 μl kultivačního média se roz- dělí pouze do obvodových jamek 96jamkové destičky (slepý pokus). Do zbývajících buněk se dávkuje po 100 μl buněčné suspenze o hustotě 1 × 105 buněk/ml (1 × 104 buněk na jamku). Pro každou zkoušenou chemickou látku se připraví dvě destičky: jedna pro stanovení cytotoxicity (-UVA) a druhá pro stanovení fotocytotoxicity (+UVA). Buňky se inkubují 24 h (7,5 % CO2, 37 °C), dokud nedosáhnou semikonfluentní monovrstvy. Tato inku- bační doba umožní regeneraci buněk, jejich přichycení a exponenciální růst. 1. 7. 3. 2 Druhý den Po inkubaci se kultivační médium z buněk dekantuje a každá jamka se promyje dvakrát 150 μl EBSS/PBS. Přidá se 100 μl EBSS/PBS obsahujících vhodnou koncentraci zkoušené chemické látky nebo pouze roz- pouštědlo (negativní kontrola). Aplikuje se 8 různých koncentrací zkoušené chemické látky. Buňky se zkoušenou chemickou látkou se inkubují v temnu po dobu 60 min. (7,5 % CO2, 37 °C). K provedení části zkoušky s ozářením UVA se buňky při pokojové teplotě po dobu 50 min. ozařují přes víčko 96jamkové destičky UVA světlem o intenzitě 1,7 MW/cm2 (5 J/cm2. Aby nedošlo ke kondenzaci vody pod víčkem, větrá se pomocí ventilátoru. Destičky pro zkoušku bez ozáření UVA se ponechají 50 min. (doba expozice UVA) v temnu při pokojové teplotě. Zkušební roztok se odstraní a každá jamka se promyje dvakrát 150 μl EBSS/PBS. EBSS/PBS se nahradí kul- tivačním médiem a inkubuje se přes noc (18-22 h) (7,5 % CO2, 37 °C). 1. 7. 3. 3 T ř e t í de n Mikroskopické hodnocení Buňky se prohlédnou pod mikroskopem s fázovým kontrastem. Zaznamenají se změny morfologie buněk způsobené cytotoxickým účinkem zkoušené chemické látky. Doporučuje se provádět tuto kontrolu, aby se vyloučily experimentální chyby, avšak záznamy se pro hodnocení cytotoxicity nebo fototoxicity nepoužijí. Zkouška příjmu neutrální červeně. Buňky se promyjí 150 μl předehřátého EBSS/PBS a promývací roztok se opatrně odstraní poklepem. Přidá se 100 μl média NR a inkubuje se 3 h při 37 °C ve zvlhčené atmosféře o 7,5 % CO2. Po inkubaci se médium NR odstraní a buňky se promyjí 150 μl EBSS/PBS. EBSS/PBS se dekantuje a zcela odsaje (případně lze destičku odstředit v obrácené poloze). Přidá se přesně 150 μl čerstvě připraveného roztoku ethanolu a kyseliny octové, aby se odstranila NR. Destička se prudce 10 min. třepe na třepačce, dokud se NR z buněk nevylouží a nevytvoří homogenní roz- tok. Spektrometrem se změří absorbance extraktu NR při 540 nm, přičemž se pro srovnání použije slepý pokus. Údaje se uloží ve vhodném formátu (např. ASCII) v počítači pro následnou analýzu. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 255 2. 2. 1 ÚDAJE Kvalita a množství údajů Údaje by měly umožnit smysluplnou analýzu závislosti odpovědi na koncentraci získané při ozáření UVA/VIS nebo bez něho. Je-li zjištěna cytotoxicita, měl by být rozsah koncentrací a interval mezi nimi nastaven tak, aby bylo možné proložit experimentálními údaji křivku. Vzhledem k tomu, že by zkoušená chemická látka nemusela být až do mezní koncentrace 100 μg/ml určené pro experiment v temnu (-UVA) cytotoxická, ale mohla by být vysoce cytotoxická po ozáření (+UVA), může být nezbytné, aby se rozmezí koncentrací, které mají být v obou částech experimentu zkoušeny, řádově lišily, má-li být splněn požada- vek uspokojivé kvality údajů. Není-li v obou částech experimentu (-UVA a +UVA) cytotoxicita zjištěna, stačí provést zkoušku s většími intervaly mezi jednotlivými dávkami až do nejvyšší koncentrace. Ověření jasně pozitivního výsledku opakovaným experimentem se nepožaduje. Negativní výsledky nemusí být dále ověřovány, jestliže byla zkoušená chemická látka zkoušena za dostatečně vysokých koncentrací. V takových případech stačí jeden hlavní experiment podpořený jednou nebo více předběžnými experimenty pro zjištění rozmezí koncentrací. Zkoušky s výsledky blízko hraničních hodnot předpovědního modelu by měly být pro kontrolu opakovány. Je-li opakované zkoušení považováno za nezbytné, může být důležité pro dosažení jasného výsledku změ- nit experimentální podmínky. Klíčovou proměnnou této zkoušky je příprava roztoků zkoušené chemické látky. Z tohoto důvodu může být změna podmínek (jiné rozpouštědlo, rozmělňování, použití ultrazvuku) nejzávažnějším faktorem zkoušky. Eventuálně může být vzato v úvahu kolísání inkubační doby před ozářením. Zkrácení doby může mít význam u chemických látek nestálých ve vodě. 2. 2 Zpracování výsledků Je-li to možné, stanoví se koncentrace zkoušené chemické látky odpovídající 50 % inhibici buněčného příjmu neutrální červeně (NR) (EC50). Lze tak učinit požitím jakékoli vhodné metody nelineární regrese (nej- lépe Hillovou funkcí nebo logistickou regresí) údajů závislosti odezvy na koncentraci nebo použitím jiných metod metody proložení (14). Před použitím hodnoty EC50 pro další výpočty by měla být vhodným způ- sobem zkontrolována kvalita proložení. Pro výpočet EC50 lze popřípadě použít metodu grafického prolo- žení. V takovém případě se doporučuje použít semilogaritmický papír (měřítko osy x: logaritmické, měřítko osy y: pravděpodobnostní), neboť v mnoha případech bude po této transformaci funkce závislosti odezvy na koncentraci téměř lineární. 2. 3 Hodnocení výsledků (předpovědní modely) 2. 3. 1 Předpovědní model — verze 1: fotoiritační faktor (PIF) Jestliže jsou v obou případech jak při ozáření (+UVA), tak bez ozáření (-UVA) získány úplné křivky závis- losti odezvy na koncentraci, lze fotoiritační faktor (PIF) vypočítat podle tohoto vzorce: Hodnota PIF < 5 předpovídá neexistenci fototoxického potenciálu, zatímco hodnota PIF ≥ 5 předpovídá existenci fototoxického potenciálu. Jestliže je chemická látka cytotoxická pouze při +UVA a není cytotoxická při zkoušce -UVA, nelze hodnotu PIF vypočítat, třebaže jde o výsledek, který svědčí o fototoxickém potenciálu. V takových případech lze vypočítat hodnotu ‚> PIF‘, jestliže se provede -UV zkouška až po nejvyšší zkušební koncentrace (Cmax), a tato hodnota se použije pro výpočet ‚> PIF‘; Lze li získat pouze hodnotu ‚> PIF‘, předpovídá existenci fototoxického potenciálu jeho hodnota > 1. Jestliže nelze v důsledku toho, že chemická látka nevykazuje až do nejvyšší zkušební koncentrace žádnou fototoxicitu, vypočítat ani hodnotu EC50 (-UV) ani hodnotu EC50 (+ UV), svědčí to o neexistenci fototoxic- kého potenciálu. V takových případech se pro charakterizaci výsledku používá formální hodnota ‚PIF = *1‘; 256 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 Lze li získat pouze hodnotu ‚PIF = *1‘, je tato hodnota předpovědí neexistence fototoxického potenciálu. V případech b) a c) by měly být pro předpověď fototoxického potenciálu opatrně vzaty v úvahu koncen- trace dosažené ve zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro. 2. 3. 2 Předpovědní model verze 2: střední světelný účinek (MPE) Alternativně lze použít novou verzi modelu pro předpovídání fototoxického potenciálu, který byl vyvinut s použitím údajů z validační studie EU/COLIPA (15) a byl testován naslepo v následné studii fototoxicity in vitro u chemických látek, které se chovají jako UV filtry (13). Tento model nemá omezení jako model PIF v případech, kdy nelze získat hodnotu EC50. Tento model využívá střední světelný účinek (mean photo effect) (MPE), veličinu, která je založena na srovnání celých křivek závislosti odezvy na koncentraci. Pro použití modelu byl na Humboldtově univerzitě (Berlín) vyvinut speciální počítačový software, který je volně k dis- pozici. 2. 4 Interpretace výsledků Pozitivní výsledek zkoušky fototoxicity 3T3 NRU in vitro (PIF ≥ 5 nebo MPE ≥ 0,1) znamená, že látka má fototoxický potenciál. Jestliže bylo výsledku dosaženo při koncentracích pod 10 μg/ml, je také pravděpo- dobné, že látka bude působit za různých expozičních podmínek jako fototoxin in vivo. Je-li pozitivního výsledku dosaženo pouze při nejvyšší zkušební koncentraci 100 μg/ml, mohou být pro posouzení nebez- pečnosti nebo intenzity fototoxicity nezbytné další úvahy. Ty se mohou týkat údajů o penetraci, absorpci a možné akumulaci chemické látky v kůži nebo zkoušení chemické látky alternativní potvrzující zkouš- kou, např. za použití modelu lidské kůže in vitro. Negativní výsledek zkoušky fototoxicity 3T3 NRU in vitro (PIF < 5 nebo MPE < 0,1) znamená, že látka nebyla pro savčí buňky za použitých podmínek fototoxická. V případech, kdy bylo možné zkoušet che- mickou látku až po nejvyšší koncentraci 100 μg/ml, znamenají negativní výsledky, že chemická látka nemá fototoxický potenciál a fototoxicitu in vivo lze pokládat za nepravděpodobnou. V případech, kdy byly při nižších koncentracích obdrženy totožné závislosti toxické odezvy na koncentraci (EC50 +UV a EC50 -UV), je interpretace údajů stejná. Není-li naproti tomu toxicita prokázána (+UV a -UV) a jsou-li koncentrace ome- zeny rozpustností ve vodě na hodnoty menší než 100 μg/ml, není patrně zkouška pro zkoušenou látku vhodná a mělo by být zvážena potvrzující zkouška (např. za použití modelu lidské kůže in vitro nebo zkouš- kou in vivo). 3. ZPRÁVY Protokol o zkoušce Protokol o zkoušce musí obsahovat tyto informace: Zkoušená chemická látka: — identifikační údaje a číslo CAS, je-li známo, — fyzikální vlastnosti a čistota, — fyzikálně-chemické vlastnosti důležité pro provedení studie, — stálost a fotostabilita, jsou-li známy. Rozpouštědlo: — zdůvodnění volby rozpouštědla, — rozpustnost zkoušené látky v tomto rozpouštědle, — procentuální koncentrace rozpouštědla v aplikačním médiu (EBSS nebo PBS). Buňky: — typ a zdroj buněk, — nepřítomnost mykoplasmy, — číslo buněčné pasáže, je-li známo, — citlivost buněk na UVA stanovená radiometrem použitým ve zkoušce fototoxicity 3T3 NRU in vitro Zkušební podmínky a) — inkubace před aplikací a po ní: — typ a složení kultivačního média, — inkubační podmínky (koncentrace CO2, teplota, vlhkost), — délka inkubace (zpracování před inkubací a po ní). 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 257 Zkušební podmínky b) — aplikace chemické látky: — zdůvodnění výběru koncentrací zkoušené chemické látky použitých jak při ozáření UV/VIS, tak bez něj, — v případě, že zkoušená chemická látka vykazuje omezenou rozpustnost a není cytotoxická, zdůvod- nění nejvyšší zkušební koncentrace, — typ a složení působícího média (pufrovaný fyziologický roztok), — délka aplikace chemické látky. Zkušební podmínky c) — ozáření: — zdůvodnění výběru použitého zdroje světla, — spektrální charakteristiky ozáření ze zdroje světla, — charakteristiky propustnosti/absorpce použitého filtru (použitých filtrů), — charakteristiky radiometru a podrobnosti o jeho kalibraci, — vzdálenost zdroje světla od zkoušeného systému, — intenzita ozáření UVA v této vzdálenosti, vyjádřená v mW/cm2, — délka expozice UV/VIS světlu, — dávka UVA záření (intenzita × čas), vyjádřena v J/cm2, — teplota buněčných kultur během ozařování a teplota buněčných kultur udržovaných v temnu. Zkušební podmínky d) — zkouška NRU: — složení média NR, — doba inkubace NR, — inkubační podmínky (koncentrace CO2, teplota, vlhkost), — podmínky extrakce NR (extrakční činidlo, délka extrakce), — vlnová délka použitá pro spektrofotometrický odečet absorbance NR, — druhá (referenční) vlnová délka, je-li použita, — složení slepého roztoku pro spektrometrii, je-li použit. Výsledky: — životaschopnost buněk při každé koncentraci zkoušené chemické látky vyjádřená v procentech střední životaschopnosti kontrol, — křivky závislosti odezvy na koncentraci (koncentrace zkoušené chemické látky versus relativní života- schopnost buněk) získané při paralelních experimentech +UVA a -UVA, — analýza křivek závislosti odezvy na koncentraci: je-li to možné, výpočet hodnoty EC50 (+UVA) a EC50 (-UVA), — srovnání obou křivek závislosti odezvy na koncentraci získaných s ozářením UVA/VIS a bez něho, a to buď výpočtem fotoiritačního faktoru (photo-irradiation factor ) (PIF), nebo výpočtem středního světel- ného účinku (mean photo effect) (MPE), — klasifikace fototoxického potenciálu, — kritéria přijatelnosti zkoušky a) — souběžná negativní kontrola: — absolutní životaschopnost (absorbance extraktu NR) ozářených a neozářených buněk, — dosavadní údaje pro negativní kontrolu, střední hodnota a směrodatná odchylka, — kritéria přijatelnosti zkoušky b) — souběžná pozitivní kontrola: — hodnoty EC50 (+UVA), EC50 (-UVA) a PIF-pozitivní kontrolní chemické látky, — dosavadní údaje pozitivní kontrolní chemické látky: hodnoty EC50 (+UVA), EC50 (-UVA) a PIF, střední hodnota a směrodatná odchylka. Rozbor výsledků. Závěry. 258 CS Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 25 4. LITERATURA (1) Spielmann, H. , Balls, M. , Döring, B. , Holzhütter, H. G. , Kalweit, S. , Klecak, G. , L’Eplattenier, H. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. , Maurer, T. , Moldenhauer, F. , Moore, L. , Pape, W. , Pfannbecker, U. , Potthast, J. , De Silva, O. , Steiling, W. , Willshaw, A. (1994), EEC/COLIPA project on in vitro phototoxicity testing: First results obtained with a Balb/c 3T3 cell phototoxicity assay, Toxicology in vitro 8, 793-796. (2) Anon (1998), Statement on the scientific validity of the 3T3 NRU PT test (an in vitro test for photo- toxicity), European Commission, Joint Research Centre: ECVAM and DGXI/E/2, 3 November 1997, ATLA 26, 7-8. (3) Spielmann, H. , Balls, M. , Dupuis, J. , Pape, W. J. W. , Pechovitch, G. , De Silva, O. , Holzhütter, H. G. , Clothier, R. , Desolle, P. , Gerberick, F. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. , Maurer, T. , Pfannenbecker, U. , Potthast, J. M. , Csato, M. , Sladowski, D. , Steiling, W. , Brantom, P. (1998), EU/COLIPA ‚In vitro photo- toxicity‘, validation study, results of phase II (blind trial), part 1: the 3T3 NRU phototoxicity test, Toxi- cology in Vitro 12, 305-327. (4) OECD Test Guidelines Programme, ENV/MC/CHEM/TG(96)9: Final Report of the OECD Workshop on Harmonisation of Validation and Acceptance Criteria of Alternative Toxicological Test Methods, OECD Publications Office, Paris, 1996. (5) (6) (7) Lovell, W. W. (1993), A scheme for in vitro screening of substances for photoallergenic potential, Toxi- cology in Vitro 7, 95-102. Santamaria, L. , Prino, G. (1972), List of the photodynamic substances, Research progress in organic, biological and medicinal chemistry Vol. 3 Part 1, North Holland Publishing Co, Amsterdam, XI–XXXV. Spielmann, H. , Lovell, W. W. , Hölzle, E. , Johnson, B. E. , Maurer, T. , Miranda, M. A. , Pape, W. J. W. , Sapora, O. , Sladowski, D. (1994), In vitro phototoxicity testing: The report and recommendations of ECVAM workshop 2, ATLA 22, 314-348. (8) Spikes, J. D. (1989), Photosensitization. V: The science of photobiology, (K. C. Smith, ed. ), Plenum Press, New York, 2. vyd. , 79-110. (9) Borenfreund, E. , Puerner, J. A. (1985), Toxicity determination in vitro by morphological alterations and neutral red absorption, Toxicol. Lett. 24, 119-124. (10) Lambert, L. A. , Warner, W. G. , Kornhauser A. (1996). V: Animal models for phototoxicity testing, Dermatotoxicology, (F. N. Marzulli, H. I. Maibach eds. ), Taylor & Francis, Washington DC, 5. vyd. , 515-530. (11) Tyrrell, R. M. , Pidoux M. (1987), Action spectra for human skin cells: estimates of the relative cyto- toxicity of the middle ultraviolet, near ultraviolet and violet regions of sunlight on epidermal kerati- nocytes, Cancer Res. 47, 1825-1829. (12) ZEBET/ECVAM/COLIPA, Standard Operating Procedure: Balb/c 3T3 NRU Phototoxicity Test, navr- ženo 23. prosince 1997 M. Liebschem, schváleno 6. března 1998 týmem Management Team of the EU/COLIPA project ‚In Vitro Photoirritation‘. (13) Spielmann, H. , Balls, M. , Dupuis, J. , Pape, W. J. W. , De Silva, O. , Holzhütter, H. G. , Gerberick, F. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. , Pfannenbecker (1998), A Study on the Phototoxic Potential of UV Filter Chemicals from Annex VII of the EU Directive 76/768/EEC in the 3T3 NRU In Vitro Phototoxicity Test, ATLA 26, 679-708. (14) Holzhütter, H. G. , Quedenau, J. (1995), Mathematical modelling of cellular responses to external sig- nals, Journal of Biological Systems , 3, 127-138. (15) Holzhütter, H. G. (1997), A general measure of in vitro phototoxicity derived from pairs of dose- response curves and its use for predicting the in vivo phototoxicity of chemicals, ATLA 25, 445-462. 13/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 259 Dodatek (1) Další podrobnosti lze nalézt v literatuře (12). “


title: Regolamento (CE) n. 828/2000 della Commissione, del 25 aprile 2000, che modifica le restituzioni all'esportazione nel settore del pollame

eurovoc_concepts:
export refund
poultrymeat

formats: pdf print

text: L 101/24 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 26. 4. 2000 REGOLAMENTO (CE) N. 828/2000 DELLA COMMISSIONE del 25 aprile 2000 che modifica le restituzioni all'esportazione nel settore del pollame LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2777/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del pollame (1), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2916/95 della Commissione (2), in particolare l'articolo 8, paragrafo 3, considerando quanto segue: (1) (2) Le restituzioni applicabili all'esportazione nel settore del pollame sono state fissate dal regolamento (CE) n. 553/ 2000 della Commissione (3). L'applicazione dei criteri di cui all'articolo 8 del regola- mento (CEE) n. 2777/75 ai dati di cui la Commissione ha conoscenza, conduce a modificare le restituzioni all'esportazione, attualmente vigenti, conformemente all'allegato al presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le restituzioni all'esportazione dei prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 2777/75, fissate nell'alle- gato del regolamento (CE) n. 553/2000 modificato, sono modi- ficate conformemente all'allegato del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 26 aprile 2000. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 25 aprile 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 282 dell'1. 11. 1975, pag. 77. (2) GU L 305 del 19. 12. 1995, pag. 49. (3) GU L 67 del 15. 3. 2000, pag. 32. 26. 4. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 101/25 al regolamento della Commissione, del 25 aprile 2000, che modifica le restituzioni all'esportazione nel settore del pollame ALLEGATO Codice prodotto Destinazione delle restituzioni (1) 0207 12 10 9900 0207 12 90 9190 0207 12 90 9990 02 03 02 03 02 03 Ammontare delle restituzioni EUR/100 kg 28,00 25,00 28,00 25,00 28,00 25,00 (1) Per le destinazioni seguenti: 02 Angola, Arabia Saudita, Kuwait, Bahrein, Qatar, Oman, Emirati Arabi Uniti, Giordania, Yemen, Libano, Irak e Iran, 03 l'Armenia, l'Azerbaigian, la Belarussia, la Georgia, il Kazachistan, il Kirghizistan, la Moldavia, la Russia, il Tagikistan, il Turkmenistan, l'Uzbekistan e l'Ucraina. NB: I codici prodotti e i relativi richiami in calce sono definiti dal regolamento (CEE) n. 3846/87 della Commissione, modificato


title: 2000/332/EG: Beschikking van de Commissie van 25 april 2000 houdende wijziging van Beschikking 97/20/EG tot vaststelling van de lijst van derde landen die voldoen aan de gelijkwaardigheidseisen voor de productie en het in de handel brengen van tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 1052) (Voor de EER relevante tekst)

eurovoc_concepts:
Vietnam
health control
import
marketing
mollusc
third country

formats: html pdf print

text: L 114/40 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 13. 5. 2000 BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE van 25 april 2000 houdende wĳziging van Beschikking 97/20/EG tot vaststelling van de lĳst van derde landen die voldoen aan de gelĳkwaardigheidseisen voor de productie en het in de handel brengen van tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen (kennisgeving geschied onder nummer C(2000) 1052) (Voor de EER relevante tekst) (2000/332/EG) DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, (3) lĳst in de bĳlage bĳ Beschikking 97/20/EG. Beschikking 97/20/EG moet derhalve worden gewĳzigd. De in deze beschikking vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Permanent Veterinair Comité, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 De bĳlage bĳ Beschikking 97/20/EG wordt vervangen door de bĳlage bĳ deze beschikking. Deze beschikking is gericht tot de lidstaten. Artikel 2 Gedaan te Brussel, 25 april 2000. Voor de Commissie David BYRNE Lid van de Commissie Gelet op Richtlĳn 91/492/EEG van de Raad van 15 juli 1991 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften voor de productie en het in de handel brengen van levende tweekleppige week- dieren (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Richtlĳn 97/79/EG (2), en met name op artikel 9, punt 3, onder b), Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Bĳ Beschikking 97/20/EG van de Commissie (3), laat- stelĳk gewĳzigd bĳ Beschikking 98/571/EG (4), is de lĳst vastgesteld van derde landen waaruit voor menselĳke consumptie bestemde tweekleppige weekdieren, stekel- huidigen, manteldieren en mariene buikpotigen, onge- acht in welke vorm, mogen worden ingevoerd. Bĳ Beschikking 2000/333/EEG van de Commissie (5) zĳn bĳzondere voorwaarden vastgesteld voor de invoer van tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen van oorsprong uit de Socialisti- sche Republiek Vietnam. De Socialistische Republiek Vietnam moet dus worden toegevoegd aan punt I van de (1) PB L 268 van 24. 9. 1991, blz. 1. (2) PB L 24 van 30. 1. 1998, blz. 31. (3) PB L 6 van 10. 1. 1997, blz. 46. (4) PB L 277 van 14. 10. 1998, blz. 42. (5) Zie bladzĳde 42 van dit Publicatieblad. 13. 5. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 114/41 BĲLAGE Lĳst van derde landen waaruit voor menselĳke consumptie bestemde tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen, ongeacht in welke vorm, mogen worden ingevoerd I. Derde landen waarvoor een specifieke beschikking is vastgesteld op grond van Richtlĳn 91/492/EEG van de Raad AU CL Australië Chili MA Marokko PE VN KR TN TR Peru Socialistische Republiek Vietnam Zuid-Korea Tunesië Turkĳe II. Derde landen waarvoor een voorlopige beschikking kan worden vastgesteld op grond van Beschikking 95/408/EG van de Raad CA FO GL NZ TH Canada Faeröer Groenland Nieuw-Zeeland Thailand (alleen voor producten die op de bĳ Beschikking 93/25/EEG van de Commissie bepaalde voorwaarden zĳn gesteriliseerd of een aan die voorwaarden beantwoordende warmtebehandeling hebben ondergaan) US Verenigde Staten van Amerika


title: Decyzja Komisji z dnia 25 kwietnia 2000 r. ustanawiająca specjalne warunki przywozu małży, szkarłupni, osłonic i ślimaków morskich pochodzących z Socjalistycznej Republiki Wietnamu (notyfikowana jako dokument nr C(2000) 1054)Tekst mający znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
Vietnam
health control
import
mollusc
originating product

text: 96 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 29 32000D0333 L 114/42 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 13. 5. 2000 DECYZJA KOMISJI z dnia 25 kwietnia 2000 r. ustanawiająca specjalne warunki przywozu małży, szkarłupni, osłonic i ślimaków morskich pochodzących z Socjalistycznej Republiki Wietnamu (notyfikowana jako dokument nr C(2000) 1054) (Tekst mający znaczenie dla EOG) (2000/333/WE) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 91/492/EWG z dnia 15 lipca 1991 r. ustanawiającą warunki zdrowotne dotyczące produkcji i wprowadzania do obrotu żywych małży (1), ostatnio zmie- nioną dyrektywą Rady 97/79/WE (2), w szczególności jej art. 9 ust. 3 lit. b), a także mając na uwadze, co następuje: (1) (2) Ekspert Komisji przeprowadził wizytację kontrolną w Socjalistycznej Republice Wietnamu w celu sprawdzenia warunków, w jakich produkty rybołówstwa są produko- wane, składowane i wysyłane do Wspólnoty. Jakości (Nafiqacen) Zgodnie z przepisami prawa Socjalistycznej Republiki Wietnamu Krajowa Inspekcja Rybołówstwa i Centrum jest odpowiedzialna za Gwarancji badanie stanu zdrowotnego małży, szkarłupni, osłonic i ślimaków morskich oraz za monitoring warunków sani- tarnych i higieny produkcji. Te same przepisy prawa upoważniają Nafiqacen do wydawania zezwoleń lub zakazów w sprawie zbioru małży, szkarłupni, osłonic i ślimaków morskich w niektórych strefach. (6) (7) (8) ośrodków zatwierdzania wysyłki przejściowych, czyszczenia oraz kontroli zdrowia publicznego i monito- ringu produkcji. i Socjalistyczna Republika Wietnamu kwalifikuje się do umieszczenia jej w wykazie państw trzecich spełniają- cych warunki równoważności wspomniane w art. 9 ust. 3 lit. a) dyrektywy 91/492/EWG. Socjalistyczna Republika Wietnamu pragnie wywozić do Wspólnoty mrożone przetworzone małże, lub szkarłupnie, osłonice i ślimaki morskie, które zostały poddane sterylizacji lub obróbce cieplnej zgodnie z wymaganiami decyzji Komisji 93/25/EWG (3), zmie- nionej decyzją 97/275/WE (4). W tym celu powinny być wyznaczone obszary produkcyjne, na których mogą być odławiane do Wspólnoty małże, i wywożone szkarłupnie, osłonice i ślimaki morskie. Specjalne warunki przywozowe powinny obowiązywać bez uszczerbku dla decyzji podjętych w celu zastoso- wania dyrektywy Rady 91/67/EWG z dnia 28 stycznia 1991 r. dotyczącej warunków zdrowotnych zwierząt obowiązujących przy wprowadzaniu do obrotu zwierząt zmienionej i dyrektywą 95/22/WE (6). produktów akwakultury (5), ostatnio (9) Środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu Weterynaryjnego, (3) Nafiqacen i jego laboratoria są w stanie skutecznie sprawdzać stosowanie obowiązującego prawa w Socjalis- tycznej Republice Wietnamu. (4) Właściwe organy Socjalistycznej Republiki Wietnamu zobowiązały się do regularnego i szybkiego przekazy- wania Komisji danych dotyczących występowania w strefach połowu planktonu zawierającego toksyny. (5) Właściwe organy Socjalistycznej Republiki Wietnamu udzieliły oficjalnego zapewnienia w sprawie zgodności z wymaganiami określonymi w rozdziale V Załącznika do dyrektywy 91/492/EWG i z wymaganiami równoważ- nymi wymaganiom wymienionym w tej dyrektywie odnośnie do klasyfikacji stref produkcyjnych i stref (1) Dz. U. L 268 z 24. 9. 1991, str. 1. (2) Dz. U. L 24 z 30. 1. 1998, str. 31. PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 Krajowa Inspekcja Rybołówstwa i Centrum Gwarancji Jakości (Nafiqacen) Ministerstwa Rybołówstwa jest właściwym organem Socjalistycznej Republiki Wietnamu dokonującym weryfikacji i wystawiającym świadectwa, że małże, szkarłupnie, osłonice i ślimaki morskie spełniają wymagania dyrektywy 91/492/EWG. (3) Dz. U. L 16 z 25. 1. 1993, str. 22. (4) Dz. U. L 108 z 25. 4. 1997, str. 52. (5) Dz. U. L 46 z 19. 2. 1991, str. 1. (6) Dz. U. L 243 z 11. 10. 1995, str. 1. 03/t. 29 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 97 Małże, szkarłupnie, osłonice i ślimaki morskie pochodzące z Socjalistycznej Republiki Wietnamu i przezna- czone do spożycia przez ludzi muszą pochodzić z zatwierdzonych obszarów produkcyjnych wymienio- nych w niniejszym Załączniku. Artykuł 2 Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Artykuł 3 Sporządzono w Brukseli, dnia 25 kwietnia 2000 r. W imieniu Komisji David BYRNE Członek Komisji ZAŁĄCZNIK Numer Nazwa 01 02 03 04 05 TAN THANH BINH DAI BA MUM AN THUY CON TRAU


title: 2000/324/CE: Décision de la Commission du 25 avril 2000 portant modification de la décision 1999/215/CE portant acceptation des engagements offerts dans le cadre de la procédure antidumping concernant les importations de ficelle lieuse ou botteleuse en polypropylène originaire de Pologne, de la République tchèque et de Hongrie et clôturant la procédure concernant les importations originaires d'Arabie saoudite [notifiée sous le numéro C(2000) 1058]

eurovoc_concepts:
anti-dumping duty
import
manufactured goods
originating product
plastics
third country

text: 11. 5. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 112/65 II (Actes dont la publication n'est pas une condition de leur applicabilité) COMMISSION DÉCISION DE LA COMMISSION du 25 avril 2000 portant modification de la décision 1999/215/CE portant acceptation des engagements offerts dans le cadre de la procédure antidumping concernant les importations de ficelle lieuse ou botteleuse en polypropylène originaire de Pologne, de la République tchèque et de Hongrie et clôturant la procédure concernant les importations originaires d'Arabie saoudite [notifiée sous le numéro C(2000) 1058] (2000/324/CE) LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 905/98 (2), et notamment son article 8, paragraphe 9, après consultation du comité consultatif, considérant ce qui suit: A. PROCÉDURE ANTÉRIEURE (1) (2) À l'issue d'une enquête ouverte par un avis publié au Journal officiel des Communautés européennes (3), le Conseil a, par le règlement (CE) no 603/1999 (4), institué un droit antidumping définitif sur les importations de ficelle lieuse ou botteleuse en polypropylène originaire de Pologne, de la République tchèque et de Hongrie. Dans le cadre de la même enquête, la Commission a, par la décision 1999/215/CE du 16 mars 1999 (5), accepté les engagements de prix offerts, entre autres, par la société polonaise WKI Isoliertechnik Spolka z. o. o. (ci-après dénommée «la société»). B. RETRAIT DE L'ENGAGEMENT (3) Toutefois, éprouvant des difficultés à respecter certaines des conditions qui y étaient fixées, la société vient de retirer son engagement. (1) JO L 56 du 6. 3. 1996, p. 1. (2) JO L 128 du 30. 4. 1998, p. 18. (3) JO C 1 du 3. 1. 1998, p. 10. (4) JO L 75 du 20. 3. 1999, p. 1. (5) JO L 75 du 20. 3. 1999, p. 34. L 112/66 FR Journal officiel des Communautés européennes 11. 5. 2000 (4) (5) À la suite de ce retrait, il y a lieu de modifier la décision 1999/215/CE afin de supprimer le nom de la société de la liste des sociétés dont les engagements ont été acceptés dans le cadre de la procédure. Parallèlement à la présente décision, le Conseil a, par le règlement (CE) no 968/2000 (1), supprimé l'exemption du droit antidumping accordée à cette société et institué un droit antidumping définitif à son encontre, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION: Article premier L'article 1er, paragraphe 1, de la décision 1999/215/CE est remplacé par le texte suivant: «1. Les engagements offerts par les producteurs mentionnés ci-dessous dans le cadre de la procédure antidumping concernant les importations dans la Communauté de ficelle lieuse ou botteleuse en polypropylène originaire de Pologne, de la République tchèque et de Hongrie sont acceptés. République tchèque Hongrie Pays Société Juta a. s. Lanex a. s. Partium (cid:1)70 Rt Tiszai Vegyi Kombinat Rt Elso Magyar Kenderfono Rt Article 2 Code additionnel TARIC 8596 8580 8581 8582 8583» La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Fait à Bruxelles, le 25 avril 2000. Par la Commission Pascal LAMY Membre de la Commission (1) Voir page 1 du présent Journal officiel


title: Reglamento (CE) nº 836/2000 de la Comisión, de 25 de abril de 2000, por el que se establecen valores unitarios para la determinación del valor en aduana de determinadas mercancías perecederas

eurovoc_concepts:
customs valuation
fruit
perishable goods
vegetable

text: 27. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 102/9 REGLAMENTO (CE) No 836/2000 DE LA COMISIÓN de 25 de abril de 2000 por el que se establecen valores unitarios para la determinación del valor en aduana de determi- nadas mercancías perecederas LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, (2) Visto el Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código Aduanero Comunitario (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 955/1999 del Parlamento Europeo y del Consejo (2), Visto el Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión, de 2 de julio de 1993, por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 2913/92 por el que se aprueba el código aduanero comunitario (3), cuya última modi- ficación la constituye el Reglamento (CE) no 1662/1999 (4), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 173, Considerando lo siguiente: nados según la clasificación recogida en el anexo 26 de dicho Reglamento. La aplicación de las normas y criterios establecidos en los artículos mencionados más arriba a los elementos que se comunicaron a la Comisión de conformidad con las disposiciones del apartado 2 del artículo 173 del Reglamento (CEE) no 2454/93 conduce a establecer, para los productos considerados, los valores unitarios tal como se indica en el anexo del presente Reglamento. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Los valores unitarios contemplados en el apartado 1 del ar- tículo 173 del Reglamento (CEE) no 2454/93 quedarán estable- cidos tal como se indica en el cuadro del anexo. (1) Los artículos 173 a 177 del Reglamento (CEE) no 2454/ 93 prevén los criterios para que la Comisión establezca valores unitarios periódicos para los productos desig- El presente Reglamento entrará en vigor el 28 de abril de 2000. Artículo 2 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 25 de abril de 2000. Por la Comisión Erkki LIIKANEN Miembro de la Comisión (1) DO L 302 de 19. 10. 1992, p. 1. (2) DO L 119 de 7. 5. 1999, p. 1. (3) DO L 253 de 11. 10. 1993, p. 1. (4) DO L 197 de 29. 7. 1999, p. 25. L 102/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 2000 ANEXO Designación de la mercancía Montante de valores unitarios/100 kg líquidos Epígrafe Especies, variedades, código NC 1. 10 Patatas tempranas 0701 90 50 1. 30 Cebollas (distintas a las cebollas para simiente) 0703 10 19 1. 40 Ajos 0703 20 00 1. 50 Puerros ex 0703 90 00 1. 60 Coliflores 0704 10 00 1. 70 1. 80 1. 90 Coles de Bruselas 0704 20 00 Coles blancas y rojas 0704 90 10 Brécoles espárrago o de tallo [Brassica oleracea L. convar. botrytis (L. ) Alef var. italica Plenck] ex 0704 90 90 1. 100 Coles chinas ex 0704 90 90 1. 110 Lechugas acogolladas o repolladas 0705 11 10 1. 120 Endibias ex 0705 29 00 1. 130 Zanahorias ex 0706 10 00 1. 140 Rábanos ex 0706 90 90 1. 160 Guisantes (Pisum sativum) 0708 10 00 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 45,79 272,24 377,49 630,06 300,35 1 847,10 30,90 183,71 254,73 425,16 202,68 1 246,42 126,64 752,96 1 044,04 1 742,59 830,70 5 108,62 45,99 273,47 379,18 55,28 328,68 455,74 59,69 354,90 492,10 37,17 221,01 306,45 105,95 629,95 873,47 63,11 375,22 520,27 632,89 301,70 1 855,39 760,67 362,61 2 229,99 821,35 391,54 2 407,89 511,49 243,83 1 499,49 1 457,90 694,99 4 274,01 868,38 413,96 2 545,75 152,67 907,73 1 258,64 2 100,79 1 001,45 6 158,69 21,82 129,74 179,89 43,48 258,49 358,42 300,25 143,13 880,22 598,23 285,18 1 753,78 129,01 767,08 1 063,62 1 775,28 846,28 5 204,42 406,91 2 419,37 3 354,64 5 599,19 2 669,15 16 414,68 89,55 36,06 27,17 60,43 24,33 18,33 247,68 99,74 75,15 89,96 36,22 27,29 108,12 43,54 32,80 116,74 47,01 35,42 72,70 29,27 22,06 207,22 83,44 62,87 123,43 49,70 37,45 298,60 120,24 90,59 42,68 17,18 12,95 85,03 34,24 25,80 252,33 101,61 76,56 795,85 320,47 241,46 341,31 88 658,51 15 357,40 100,90 7 618,53 9 179,73 230,32 59 826,68 10 363,16 68,09 5 140,98 6 194,47 943,98 245 207,88 42 474,82 279,08 21 071,01 25 388,90 342,84 89 056,61 15 426,35 101,36 7 652,74 9 220,95 412,06 107 037,01 18 540,91 121,82 9 197,82 11 082,64 444,94 115 575,96 20 020,03 131,54 9 931,58 11 966,77 277,08 71 973,67 12 467,25 81,91 6 184,78 7 452,18 789,76 205 147,81 35 535,63 233,48 17 628,60 21 241,07 470,41 122 193,16 21 166,26 139,07 10 500,20 12 651,92 1 138,02 295 610,34 51 205,52 336,44 25 402,15 30 607,59 162,65 42 249,41 7 318,43 48,08 3 630,54 4 374,52 324,07 84 179,53 14 581,55 95,81 7 233,65 8 715,97 961,69 249 806,52 43 271,40 284,31 21 466,17 25 865,04 3 033,14 136 477,38 896,71 787 886,27 67 704,01 81 577,99 27. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 102/11 Designación de la mercancía Montante de valores unitarios/100 kg líquidos Epígrafe Especies, variedades, código NC 1. 170 Alubias: 1. 170. 1 Alubias (Vigna spp. y Phaseolus ssp. ) ex 0708 20 00 1. 170. 2 Alubias (Phaseolus ssp. , vulgaris var. Compressus Savi) ex 0708 20 00 1. 180 Habas ex 0708 90 00 1. 190 Alcachofas 0709 10 00 1. 200 Espárragos: 1. 200. 1 — verdes ex 0709 20 00 1. 200. 2 — otros ex 0709 20 00 1. 210 Berenjenas 0709 30 00 1. 220 [Apium graveolens Apio (Mill. ) Pers. ] ex 0709 40 00 L. , var. dulce 1. 230 Chantarellus spp. 0709 51 30 1. 240 Pimientos dulces 0709 60 10 1. 250 Hinojo 0709 90 50 1. 270 Batatas enteras, frescas (para el consumo hu- mano) 0714 20 10 2. 10 Castañas (Castanea spp. ), frescas ex 0802 40 00 2. 30 Piñas, frescas ex 0804 30 00 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 142,45 847,00 1 174,42 1 960,22 934,44 5 746,60 139,06 826,81 1 146,44 1 913,51 912,17 5 609,67 157,74 937,88 1 300,44 2 170,55 1 034,71 6 363,22 — — — — — — 424,03 2 521,18 3 495,81 469,06 2 788,90 3 867,02 5 834,81 2 781,47 17 105,43 6 454,40 3 076,83 18 921,80 159,41 947,79 1 314,18 2 193,49 1 045,64 6 430,47 278,62 112,19 84,53 271,98 109,52 82,52 308,51 124,23 93,60 — — — 829,34 333,95 251,62 917,40 369,41 278,34 311,77 125,54 94,59 1 061,87 275 830,37 47 779,24 313,93 23 702,43 28 559,56 1 036,57 269 257,71 46 640,72 306,45 23 137,64 27 879,03 1 175,81 305 427,23 52 906,00 347,61 26 245,73 31 624,03 — — — — — — 3 160,78 142 220,50 934,44 821 041,41 70 553,07 85 010,88 3 496,41 157 322,46 1 033,67 908 225,26 78 044,88 94 037,93 1 188,24 308 655,19 53 465,14 351,29 26 523,11 31 958,25 50,02 297,40 412,37 688,28 328,10 2 017,76 97,83 39,39 29,68 372,85 96 850,10 16 776,34 110,23 8 322,44 10 027,89 1 699,80 10 106,55 14 013,49 23 389,76 11 149,96 68 569,76 3 324,52 1 338,70 1 008,66 12 670,48 570 112,92 282 822,92 3 745,87 340 779,30 3 291 271,75 225,26 1 339,35 1 857,11 3 099,68 1 477,63 9 087,07 73,55 437,31 606,36 1 012,07 482,46 2 967,00 53,79 319,81 443,44 740,15 352,83 2 169,83 176,48 1 049,30 1 454,94 2 428,42 1 157,63 7 119,19 66,58 395,84 548,86 916,10 436,71 2 685,64 440,58 177,41 133,67 143,85 57,93 43,64 105,20 42,36 31,92 345,16 138,99 104,72 130,21 52,43 39,51 1 679,13 436 169,41 75 553,11 496,41 37 480,56 45 161,12 548,25 142 412,66 24 668,67 162,08 12 237,69 14 745,45 400,95 104 149,25 18 040,70 118,53 8 949,67 10 783,65 1 315,50 341 712,93 59 191,39 388,91 29 363,80 35 381,06 496,26 128 907,95 22 329,39 146,71 11 077,21 13 347,17 L 102/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 2000 Designación de la mercancía Montante de valores unitarios/100 kg líquidos Epígrafe Especies, variedades, código NC 2. 40 Aguacates, frescos ex 0804 40 00 2. 50 Guayabas y mangos, frescos ex 0804 50 00 2. 60 Naranjas dulces, frescas: 2. 60. 1 — Sanguinas y mediosanguinas 0805 10 10 2. 60. 2 — Navels, navelinas, navelates, salustianas, vernas, valencia lates, malteros, shamoutis, ovalis, trovita, hamlins 0805 10 30 2. 60. 3 — Otras 0805 10 50 2. 70 Mandarinas (incluidas tangerinas y satsumas), frescas; clementinas, wilkings e híbridos si- milares, frescos: 2. 70. 1 — Clementinas 0805 20 10 2. 70. 2 2. 70. 3 2. 70. 4 — Monreales y satsumas 0805 20 30 — Mandarinas y wilkings 0805 20 50 — Tangerinas y otros ex 0805 20 70 ex 0805 20 90 2. 85 Limas agrias (Citrus aurantifolia), frescas ex 0805 30 90 2. 90 Toronjas o pomelos, frescos: 2. 90. 1 — Blancos ex 0805 40 00 2. 90. 2 — Rosas ex 0805 40 00 2. 100 Uvas de mesa ex 0806 10 10 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 127,03 755,31 1 047,29 1 748,02 833,29 5 124,53 132,26 786,36 1 090,35 1 819,89 867,55 5 335,23 248,46 100,05 75,38 258,67 104,16 78,48 946,92 245 971,54 42 607,10 279,95 21 136,63 25 467,97 985,86 256 084,87 44 358,93 291,46 22 005,68 26 515,11 — — — — — — — — — — — — — — — — — — 42,76 254,21 352,48 67,30 400,15 554,84 43,57 259,04 359,18 67,84 403,34 559,27 588,32 280,46 1 724,74 926,08 441,46 2 714,91 599,49 285,78 1 757,49 933,47 444,99 2 736,56 144,61 859,79 1 192,16 1 989,83 948,56 5 833,41 53,03 315,32 437,22 55,89 332,30 460,76 729,76 347,88 2 139,37 769,05 366,61 2 254,56 135,33 804,65 1 115,71 1 862,22 887,72 5 459,30 — — — — — — — — — 83,62 33,67 25,37 131,63 53,00 39,94 85,21 34,31 25,85 132,68 53,43 40,25 282,83 113,89 85,81 103,72 41,77 31,47 109,31 44,02 33,16 264,69 106,58 80,31 — — — — — — — — — — — — — — — — — — 318,70 82 785,61 14 340,09 94,22 7 113,87 8 571,65 501,67 130 312,71 22 572,72 148,31 11 197,93 13 492,62 324,75 84 357,48 14 612,37 96,01 7 248,94 8 734,40 505,67 131 351,91 22 752,73 149,49 11 287,23 13 600,22 1 077,91 279 997,03 48 500,99 318,67 24 060,48 28 990,98 395,32 102 687,18 17 787,44 116,87 8 824,03 10 632,26 416,60 108 216,58 18 745,24 123,16 9 299,18 11 204,78 1 008,78 262 040,45 45 390,55 298,23 22 517,45 27 131,75 27. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 102/13 Designación de la mercancía Montante de valores unitarios/100 kg líquidos Epígrafe Especies, variedades, código NC 2. 110 Sandías 0807 11 00 2. 120 Melones (distintos de sandías): 2. 120. 1 — Amarillo, cuper, honey dew (incluidos Cantalene), onteniente, piel de Sapo (in- cluidos verde liso), rochet, tendral, futuro ex 0807 19 00 2. 120. 2 — Otros ex 0807 19 00 2. 140 Peras: 2. 140. 1 Peras — nashi (Pyrus pyrifolia) ex 0808 20 50 2. 140. 2 Otras ex 0808 20 50 2. 150 Albaricoques ex 0809 10 00 2. 160 Cerezas 0809 20 95 0809 20 05 2. 170 Melocotones 0809 30 90 2. 180 Nectarinas ex 0809 30 10 2. 190 Ciruelas 0809 40 05 2. 200 Fresas 0810 10 00 2. 205 Frambuesas 0810 20 10 2. 210 Frutos o murtones) del Vaccinium myrtillus (arándanos 0810 40 30 2. 220 Kiwis (Actinidia chinensis planch. ) 0810 50 00 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 93,14 553,78 767,85 1 281,61 610,95 3 757,20 182,16 73,35 55,27 694,26 180 341,28 31 238,65 205,25 15 496,94 18 672,59 70,10 416,80 577,92 151,51 900,83 1 249,07 964,60 459,83 2 827,84 2 084,80 993,83 6 111,83 235,00 1 397,25 1 937,39 77,79 462,51 641,31 3 233,67 1 541,50 9 479,88 1 070,40 510,26 3 138,01 495,26 2 944,68 4 083,02 6 814,93 3 248,69 19 978,74 377,09 2 242,08 3 108,81 5 188,87 2 473,55 15 211,77 172,80 1 027,42 1 424,59 2 377,77 1 133,49 6 970,71 180,52 1 073,31 1 488,22 2 483,97 1 184,11 7 282,04 191,38 1 137,89 1 577,77 2 633,44 1 255,37 7 720,24 335,93 1 997,34 2 769,46 4 622,48 2 203,55 13 551,32 137,10 55,21 41,60 296,32 119,32 89,91 459,62 185,08 139,45 152,14 61,26 46,16 968,64 390,05 293,89 737,52 296,98 223,77 337,97 136,09 102,54 353,06 142,17 107,12 374,31 150,72 113,56 657,02 264,57 199,34 522,54 135 733,30 23 511,67 154,48 11 663,73 14 053,87 1 129,36 293 361,17 50 815,92 333,88 25 208,88 30 374,71 1 751,71 455 023,45 78 819,00 517,87 39 100,71 47 113,27 579,85 150 620,89 26 090,50 171,42 12 943,03 15 595,33 3 691,72 166 110,20 1 091,41 958 957,08 82 404,33 99 290,72 2 810,87 126 475,99 831,00 730 148,05 62 742,50 75 599,76 1 288,06 334 586,29 57 956,92 380,80 28 751,40 34 643,17 1 345,59 349 529,85 60 545,44 397,81 30 035,52 36 190,43 1 426,56 370 562,97 64 188,78 421,75 31 842,92 38 368,21 2 504,04 112 670,42 740,29 650 448,28 55 893,80 67 347,62 750,86 4 464,41 6 190,24 10 332,06 4 925,32 30 289,62 1 468,55 591,35 445,56 5 596,99 251 838,44 124 932,59 1 654,68 150 533,91 1 453 867,69 1 822,37 10 835,32 15 023,98 25 076,36 11 953,96 73 514,22 3 564,25 1 435,23 1 081,39 13 584,13 611 222,90 303 216,85 4 015,97 365 352,38 3 528 600,36 108,32 644,03 892,99 1 490,48 710,51 4 369,51 211,85 85,31 64,28 807,41 209 731,54 36 329,62 238,70 18 022,48 21 715,67 L 102/14 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 2000 Designación de la mercancía Montante de valores unitarios/100 kg líquidos Epígrafe Especies, variedades, código NC 2. 230 Granadas ex 0810 90 85 2. 240 Caquis (incluidos sharon) ex 0810 90 85 2. 250 Lichis ex 0810 90 30 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) EUR FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 347,17 2 064,18 2 862,14 4 777,16 2 277,29 14 004,80 310,96 1 848,87 2 563,59 4 278,87 2 039,75 12 543,99 453,05 2 693,70 3 735,02 6 234,08 2 971,80 18 275,92 679,01 273,42 206,01 608,18 244,90 184,52 886,09 356,80 268,84 2 587,84 116 440,82 765,06 672 214,86 57 764,23 69 601,34 2 317,91 104 295,11 685,26 602 097,48 51 738,96 62 341,36 3 377,07 151 952,37 998,39 877 223,64 75 380,88 90 828,01


title: Reglamento (CE) n° 828/2000 de la Comisión, de 25 de abril de 2000, por el que se modifican las restituciones a la exportación en el sector de la carne de aves de corral

text: L 101/24 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 26. 4. 2000 REGLAMENTO (CE) No 828/2000 DE LA COMISIÓN de 25 de abril de 2000 por el que se modifican las restituciones a la exportación en el sector de la carne de aves de corral LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 2777/75 del Consejo, de 29 de octubre de 1975, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de aves de corral (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2916/95 de la Comisión (2) y, en particular, la segunda frase del párrafo quinto del apartado 3 de su artículo 8, Considerando lo siguiente: (1) (2) El Reglamento (CE) no 553/2000 de la Comisión (3), ha fijado las restituciones aplicables a la exportación en el sector de la carne de aves de corral. La aplicación de los criterios indicados en el artículo 8 del Reglamento (CEE) no 2777/75 a los datos de que dispone la Comisión en la actualidad conduce a modi- ficar las restituciones a la exportación, actualmente en vigor, con arreglo al anexo del presente Reglamento. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Se modifican, con arreglo al anexo del presente Reglamento, las restituciones a la exportación de los productos contemplados en el apartado 1 del artículo 1 del Reglamento (CEE) no 2777/ 75 fijadas por anticipado en el anexo del Reglamento (CE) no 553/2000 modificado. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 26 de abril de 2000. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 25 de abril de 2000. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión (1) DO L 282 de 1. 11. 1975, p. 77. (2) DO L 305 de 19. 12. 1995, p. 49. (3) DO L 67 de 15. 3. 2000, p. 32. 26. 4. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 101/25 del Reglamento de la Comisión, de 25 de abril de 2000, por el que se modifican las restituciones a la exportación en el sector de la carne de aves de corral ANEXO Código del producto Destino de las restituciones (1) 0207 12 10 9900 0207 12 90 9190 0207 12 90 9990 02 03 02 03 02 03 Importe de las restituciones EUR/100 kg 28,00 25,00 28,00 25,00 28,00 25,00 (1) Los destinos se identifican como sigue: 02 Angola, Arabia Saudita, Kuwait, Bahrein, Qatar, Omán, Emiratos Árabes Unidos, Jordania, Yemen, Líbano, Iraq e Irán, 03 Armenia, Azerbaiyán, Belarús, Georgia, Kazajstán, Kirguizistán, Moldavia, Rusia, Tayikistán, Turkmenistán, Uzbekistán y Ucrania. NB: Los códigos de los productos, incluidas las notas a pie de página, se definen en el Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisión, modificado