title: Verordnung (EG) Nr. 795/2000 der Kommission vom 17. April 2000 über die Lieferung von Spalterbsen im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe

eurovoc_concepts:
Somalia
aid system
award of contract
food aid
leguminous vegetable

text: 18. 4. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 96/17 VERORDNUNG (EG) Nr. 795/2000 DER KOMMISSION vom 17. April 2000 über die Lieferung von Spalterbsen im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, (4) gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates vom 27. Juni 1996 über die Nahrungsmittelhilfepolitik und -verwal- tung sowie über spezifische Maßnahmen zur Erhöhung der Ernährungssicherheit (1), insbesondere auf Artikel 24 Absatz 1 Buchstabe b), in Erwägung nachstehender Gründe: (1) (2) (3) Mit der vorgenannten Verordnung wurden die Liste der Länder und Organisationen, denen eine Gemeinschafts- hilfe gewährt werden kann, und die für die Beförderung der Nahrungsmittellieferung über die fob-Stufe hinaus geltenden allgemeinen Kriterien festgelegt. Die Kommission hat infolge mehrerer Beschlüsse über die Nahrungsmittelhilfe Begünstigten Spalterbsen zugeteilt. bestimmten Diese Bereitstellungen erfolgen nach der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 der Kommission vom 16. Dezember 1997 über allgemeine Durchführungsbestimmungen für die Bereitstellung und Lieferung von Waren im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1292/96 für die Nahrungsmit- telhilfe der Gemeinschaft (2). Zu diesem Zweck sollten insbesondere die Lieferfristen und -bedingungen und die sich daraus werden. ergebenden Kosten genauer festgelegt Hinsichtlich der Durchführung der Lieferungen sollte den Bietern die Möglichkeit eingeräumt werden, entweder grüne oder gelbe Spalterbsen bereitzustellen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft werden Spalterbsen bereitgestellt zur Lieferung an die im Anhang aufgeführten Begünstigten gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 zu den im Anhang aufgeführten Bedingungen. eingereichten Angebote betreffen gelbe oder grüne In einem Angebot ist, um gültig zu sein, der Die Spalterbsen. jeweilige Typ der betreffenden Erbsen anzugeben. Es wird davon ausgegangen, daß der Bieter die geltenden allge- meinen und besonderen Geschäftsbedingungen kennt und akzeptiert. Andere in seinem Angebot enthaltene Bedingungen oder Vorbehalte gelten als nicht geschrieben. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 17. April 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 166 vom 5. 7. 1996, S. 1. (2) ABl. L 346 vom 17. 12. 1997, S. 23. L 96/18 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 18. 4. 2000 ANHANG LOS A 1. Maßnahme Nr. : 98/99 2. Begünstigter (2): World Food Programme (WFP), via Cristoforo Colombo 426, I-00145 Roma; Tel. (39-06) 65 13 29 88; Fax 65 13 28 44/3; Telex 626675 WFP I 3. Vertreter des Begünstigten: wird vom Begünstigten benannt 4. Bestimmungsland: Somalia 5. Bereitzustellendes Erzeugnis (7): Spalterbsen 6. Gesamtmenge (netto) in Tonnen: 500 7. Anzahl der Lose: 1 8. Merkmale und Qualität des Erzeugnisses (3) (4) (8): — 9. Aufmachung (5): Siehe ABl. C 267 vom 13. 9. 1996, S. 1 (2. 1 A 1. a, 2. a und B. 4) oder (4. 0 A 1. c, 2. c und B. 4) 10. Kennzeichnung oder Markierung (6): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (IV A 3) — für die Kennzeichnung zu verwendende Sprache: Englisch — zusätzliche Aufschriften: — 11. Art der Bereitstellung des Erzeugnisses: Gemeinschaftsmarkt Das Erzeugnis muß aus der Gemeinschaft stammen. 12. Vorgesehene Lieferstufe: frei Verschiffungshafen 13. Alternative Lieferstufe: — 14. a) Verschiffungshafen: — b) Ladeanschrift: — 15. Löschhafen: — 16. Bestimmungsort: — — Transitlager oder Transithafen: — — Lieferung auf dem Landweg: — 17. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der vorgesehenen Lieferstufe: — erste Frist: 22. 5. -11. 6. 2000 — zweite Frist: 5. -25. 6. 2000 18. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der alternativen Lieferstufe: — erste Frist: — — zweite Frist: — 19. Frist für die Angebotsabgabe (um 12. 00 Uhr Brüsseler Zeit): — erste Frist: 2. 5. 2000 — zweite Frist: 16. 6. 2000 20. Höhe der Bietungsgarantie: 5 EUR/t 21. Anschrift für die Einsendung der Angebote und der Bietungsgarantien (1): Bureau de l'aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel Telex 25670 AGREC B; Fax (32-2) 296 70 03/296 70 04 (ausschließlich) 22. Erstattung bei der Ausfuhr: — 18. 4. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 96/19 Vermerke: (1) Zusätzliche Erklärungen: André Debongnie (Tel. (32-2) 295 14 65), Torben Vestergaard (Tel. (32-2) 299 30 50). (2) Der Auftragnehmer tritt mit dem Begünstigten oder seinem Vertreter baldmöglichst zur Bestimmung der erforderli- chen Versandbescheinigungen in Verbindung. (3) Der Auftragnehmer übergibt dem Begünstigten eine von einer amtlichen Stelle stammende Bescheinigung, aus der hervorgeht, daß die in dem betreffenden Mitgliedstaat geltenden Normen betreffend die Kernstrahlung für die zu liefernde Ware nicht überschritten worden sind. In der Bescheinigung über die radioaktive Belastung ist der Gehalt an Cäsium 134 und 137 und an Jod 131 anzugeben. (4) Der Auftragnehmer überreicht dem Empfänger oder seinem Vertreter bei der Lieferung folgendes Dokument: — pflanzengesundheitliches Zeugnis. (5) Im Hinblick auf eine eventuelle Umfüllung muß der Auftragnehmer 2 % leere Säcke derselben Qualität wie die die Ware enthaltenden Säcke liefern. Diese Säcke müssen außer der Aufschrift auch ein großes R tragen. (6) Die Aufschrift erhält, abweichend von ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, Punkt IV A 3 c), folgende Fassung: „Europäische Gemeinschaft“ und abweichend von Punkt IV A 3 b) folgende Fassung: „Spalterbsen“. (7) In einem Angebot ist, um gültig zu sein, der jeweilige Typ der betreffenden Erbsen enthalten. (8) Gelbe oder grüne Erbsen (Pisum sativum), bestimmt für die menschliche Ernährung, aus der letzten Ernte. Die Erbsen dürfen nicht künstlich gefärbt sein. Die Spalterbsen müssen während mindestens 2 Minuten durch Dämpfen behandelt oder begast (*) worden sein und den folgenden Anforderungen genügen: — Feuchtigkeit: höchstens 15 %; — Verunreinigungen: höchstens 0,1 %; — Bruchkorn: höchstens 10 % (als Bruchkorn gelten die Teile von Erbsen, die durch ein Rundlochsieb von 5 mm fallen); — Prozentsatz einer anderen Farbe oder entfärbt: höchstens 1,5 % (gelbe Erbsen), höchstens 15 % (grüne Erbsen); — Kochzeit: höchstens 45 Minuten (nach zwölfstündigem Einweichen) oder höchstens 60 Minuten (ohne Einwei- chen). (*) Der Zuschlagsempfänger überreicht dem Begünstigten oder seinem Vertreter bei der Lieferung ein Zeugnis über Begasung


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 797/2000 της Επιτροπής, της 17ης Απριλίου 2000, περί χορηγήσεως σιτηρών ως επισιτιστική βοήθεια

eurovoc_concepts:
Ethiopia
Tajikistan
aid system
cereal flour
common wheat
food aid

formats: pdf print

text: L 96/24 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 4. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 797/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 17ης Απριλίου 2000 περί χορηγήσεως σιτηρών ως επισιτιστική βοήθεια Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1292/96 του Συµβουλίου, της 27ης Ιουνίου 1996, σχετικά µε την πολιτική και τη διαχείριση της επισιτιστικής βοήθειας και των ειδικών δράσεων στήριξης για την επισιτιστική βοήθεια (1), και ιδίως το άρθρο 24 παράγραφος 1 στοιχείο β), Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) (2) (3) Ο προαναφερθείς κανονισµός καταρτίζει τον κατάλογο των χωρών και των οργανισµών που ενδέχεται να λάβουν κοινο- τική βοήθεια και καθορίζει τα γενικά κριτήρια σχετικά µε τη µεταφορά της επισιτιστικής βοήθειας µετά το στάδιο fob. Μετά από πολλές αποφάσεις σχετικά µε τη χορήγηση επισι- τιστικής βοήθειας, η Επιτροπή χορήγησε σιτηρά σε ορισµέ- νους δικαιούχους. Οι παραδόσεις αυτές πρέπει να πραγµατοποιηθούν σύµφωνα µε τους κανόνες που προβλέπονται στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2519/97 της Επιτροπής, της 16ης ∆εκεµβρίου 1997, για τις γενικές διατάξεις κινητοποίησης προϊόντων που χορηγούνται δυνάµει του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1292/96 του Συµβουλίου για την κοινοτική επισιτιστική βοήθεια (2). Είναι αναγκαίο να οριστούν επακριβώς οι προθεσµίες και οι όροι χορήγησης καθώς και να καθοριστούν οι δαπάνες που προκύπτουν, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Πραγµατοποιείται, µε βάση την κοινοτική επισιτιστική βοήθεια, συγκέντρωση σιτηρών στην Κοινότητα, προκειµένου να τα προ- µηθευτούν οι δικαιούχοι που αναφέρονται στο παράρτηµα, σύµφωνα µε τις διατάξεις του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 2519/97 και τους όρους που αναφέρονται στο παράρτηµα. Θεωρείται ότι ο προσφέρων έλαβε γνώση όλων των εφαρµοζοµένων γενικών και ειδικών όρων και τους έχει αποδεχθεί. Κάθε άλλος όρος ή επιφύλαξη που περιλαµβάνονται στην προσφορά του θεωρούνται ως µη εγγεγραµµένοι. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει την επόµενη ηµέρα από τη δηµοσίευσή του στην Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοι- νοτήτων. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 17 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 166 της 5. 7. 1996, σ. 1. (2) ΕΕ L 346 της 17. 12. 1997, σ. 23. 18. 4. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 96/25 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΠΑΡΤΙ∆Α Α 1. ∆ράση υπ’ αριθ. : 92/99 2. ∆ικαιούχος (2): World Food Programme (WFP), via Cristoforo Colombo 426, I-00145 Roma· τηλ. : (39-06) 65 13 29 88· φαξ: 65 13 28 44/3· τέλεξ: 626675 WFP I 3. Αντιπρόσωπος του δικαιούχου: να καθορισθεί από το δικαιούχο 4. Χώρα προορισµού: Τατζικιστάν 5. Προϊόν προς κινητοποίηση: άλευρο µαλακού σίτου 6. Συνολική καθαρή ποσότητα (σε τόνους): 8 000 7. Αριθµός παρτίδων: µία 8. Χαρακτηριστικά και ποιότητα του προϊόντος (3) (5): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [II. B. 1α)] 9. Συσκευασία (7): βλέπε ΕΕ C 267 της 13. 9. 1996, σ. 1 [2. 1 Α. 1. δ) και 2δ) και Β. 1] 10. Επισήµανση και σήµανση (6): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 (II. Β. 3) — γλώσσα που πρέπει να χρησιµοποιηθεί για τη σήµανση: αγγλική — συµπληρωµατικές µνείες: — 11. Τρόπος κινητοποίησης του προϊόντος: κοινοτική αγορά 12. Προβλεπόµενο στάδιο παράδοσης: παράδοση στο λιµάνι φόρτωσης — fob φορτίο επιµελώς στοιβαγµένο 13. Εναλλακτικό στάδιο παράδοσης: — 14. α) λιµένας φόρτωσης: — β) διεύθυνση φόρτωσης: — 15. Λιµένας εκφόρτωσης: — 16. Τόπος προορισµού: — — λιµένας ή αποθήκη διαµετακόµισης: — — διαδροµή χερσαίας µεταφοράς: — 17. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο προβλεπόµενο στάδιο: — 1η προθεσµία: 29. 5 — 18. 6. 2000 — 2η προθεσµία: 12. 6 — 2. 7. 2000 18. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο εναλλακτικό στάδιο: — 1η προθεσµία: — — 2η προθεσµία: — 19. Προθεσµία για την υποβολή των προσφορών έως τις 12 το µεσηµέρι (ώρα Βρυξελλών): — 1η προθεσµία: 2. 5. 2000 — 2η προθεσµία: 16. 5. 2000 20. Ποσό της εγγύησης συµµετοχής στο διαγωνισµό: 5 EUR ανά τόνο 21. ∆ιεύθυνση για την αποστολή των προσφορών και των εγγυήσεων συµµετοχής (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussels· τέλεξ 25670 AGREC B· φαξ (32-2) 296 70 03/296 70 04 (αποκλειστικά) 22. Επιστροφή κατά την εξαγωγή (4): επιστροφή που εφαρµόζεται στις 28. 4. 2000, όπως καθορίστηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 673/2000 της Επιτροπής (ΕΕ L 81 της 1. 4. 2000, σ. 9) L 96/26 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 4. 2000 1. ∆ράση υπ’ αριθ. : 91/99 2. ∆ικαιούχος (2): World Food Programme (WFP), via Cristoforo Colombo 426, I-00145 Roma· τηλ. : (39-06) 65 13 29 ΠΑΡΤΙ∆Α Β 88· φαξ: 65 13 28 44/3· τέλεξ: 626675 WFP I 3. Αντιπρόσωπος του δικαιούχου: να καθορισθεί από το δικαιούχο 4. Χώρα προορισµού: Αιθιοπία 5. Προϊόν προς κινητοποίηση: µαλακός σίτος 6. Συνολική καθαρή ποσότητα (σε τόνους): 11 100 7. Αριθµός παρτίδων: µία 8. Χαρακτηριστικά και ποιότητα του προϊόντος (3) (5): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [II. A. 1. α)] 9. Συσκευασία: βλέπε ΕΕ C 267 της 13. 9. 1996, σ. 1 [1. 0 A 1. γ) και 2γ) και B. 2] 10. Επισήµανση και σήµανση (6): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [II. A. 3] — γλώσσα που πρέπει να χρησιµοποιηθεί για τη σήµανση: αγγλική — συµπληρωµατικές µνείες: — 11. Τρόπος κινητοποίησης του προϊόντος: κοινοτική αγορά 12. Προβλεπόµενο στάδιο παράδοσης: παράδοση στο λιµάνι φόρτωσης — fob φορτίο επιµελώς στοιβαγµένο και ζυγοσταθ- µισµένο (8) 13. Εναλλακτικό στάδιο παράδοσης: — 14. α) λιµένας φόρτωσης: — β) διεύθυνση φόρτωσης: — 15. Λιµένας εκφόρτωσης: — 16. Τόπος προορισµού: — — λιµένας ή αποθήκη διαµετακόµισης: — — διαδροµή χερσαίας µεταφοράς: — 17. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο προβλεπόµενο στάδιο: — 1η προθεσµία: 15. 5 — 4. 6. 2000 — 2η προθεσµία: 29. 5 — 18. 6. 2000 18. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο εναλλακτικό στάδιο: — 1η προθεσµία: — — 2η προθεσµία: — 19. Προθεσµία για την υποβολή των προσφορών έως τις 12 το µεσηµέρι (ώρα Βρυξελλών): — 1η προθεσµία: 2. 5. 2000 — 2η προθεσµία: 16. 5. 2000 20. Ποσό της εγγύησης συµµετοχής στο διαγωνισµό: 5 EUR ανά τόνο 21. ∆ιεύθυνση για την αποστολή των προσφορών και των εγγυήσεων συµµετοχής (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel· τέλεξ 25670 AGREC B· φαξ (32-2) 296 70 03/296 70 04 (αποκλειστικά) 22. Επιστροφή κατά την εξαγωγή (4): επιστροφή που εφαρµόζεται στις 28. 4. 2000, όπως καθορίστηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 673/2000 της Επιτροπής (ΕΕ L 81 της 1. 4. 2000, σ. 9) 18. 4. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 96/27 1. ∆ράσεις υπ’ αριθ. : 277/98 (Γ1)· 278/98 (Γ2)· 292/98 (Γ3) 2. ∆ικαιούχος (2): Euronaid, PO Box 12, NL-2501 CA Den Haag, Nederland· τηλ. : (31-70) 330 57 57· φαξ: 364 17 01· ΠΑΡΤΙ∆Α Γ τέλεξ: 30960 EURON NL 3. Αντιπρόσωπος του δικαιούχου: να καθορισθεί από το δικαιούχο 4. Χώρα προορισµού: Αιθιοπία 5. Προϊόν προς κινητοποίηση: µαλακός σίτος 6. Συνολική καθαρή ποσότητα (σε τόνους): 19 954 7. Αριθµός παρτίδων: µία σε 3 µέρη (Γ1: 3 670 τόνοι· Γ2: 12 526 τόνοι· Γ3: 3 758 τόνοι) 8. Χαρακτηριστικά και ποιότητα του προϊόντος (3) (5): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [II. A. 1. α)] 9. Συσκευασία: βλέπε ΕΕ C 267 της 13. 9. 1996, σ. 1 [1. 0 A 1. γ) και 2γ) και B. 2] 10. Επισήµανση και σήµανση (6): βλέπε ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, σ. 1 [II. A. 3] — Γλώσσα που πρέπει να χρησιµοποιηθεί για τη σήµανση: αγγλική — Συµπληρωµατικές µνείες: — 11. Τρόπος κινητοποίησης του προϊόντος: κοινοτική αγορά 12. Προβλεπόµενο στάδιο παράδοσης: παράδοση στο λιµάνι φόρτωσης — fob φορτίο επιµελώς στοιβαγµένο και ζυγοσταθ- µισµένο (8) (9) 13. Εναλλακτικό στάδιο παράδοσης: — 14. α) λιµένας φόρτωσης: — β) διεύθυνση φόρτωσης: — 15. Λιµένας εκφόρτωσης: — 16. Τόπος προορισµού: — — λιµένας ή αποθήκη διαµετακόµισης: — — διαδροµή χερσαίας µεταφοράς: — 17. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο προβλεπόµενο στάδιο: — 1η προθεσµία: 22. 5 — 11. 6. 2000 — 2η προθεσµία: 5 — 25. 6. 2000 18. Χρονικό διάστηµα ή προθεσµία παράδοσης στο εναλλακτικό στάδιο: — 1η προθεσµία: — — 2η προθεσµία: — 19. Προθεσµία για την υποβολή των προσφορών έως τις 12 το µεσηµέρι (ώρα Βρυξελλών): — 1η προθεσµία: 2. 6. 2000 — 2η προθεσµία: 16. 6. 2000 20. Ποσό της εγγύησης συµµετοχής στο διαγωνισµό: 5 EUR ανά τόνο 21. ∆ιεύθυνση για την αποστολή των προσφορών και των εγγυήσεων συµµετοχής (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn. Mr T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, Bureau 7/46, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel· τελεξ 25670 AGREC B· φαξ (32-2) 296 70 03/296 70 04 (αποκλειστικά) 22. Επιστροφή κατά την εξαγωγή (4): επιστροφή που εφαρµόζεται στις 28. 4. 2000, όπως καθορίστηκε από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 673/2000 της Επιτροπής (ΕΕ L 81 της 1. 4. 2000, σ. 9) L 96/28 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 4. 2000 Σηµειώσεις: (1) Συµπληρωµατικές πληροφορίες: André Debongnie [τηλ. : (32-2) 295 14 65]· Torben Vestergaard [τηλ. : (32-2) 299 30 50). (2) Ο ανάδοχος έρχεται σε επαφή µε το δικαιούχο ή τον αντιπρόσωπό του το ταχύτερο δυνατό, για να καθορισθούν τα έγγραφα που είναι αναγκαία για την αποστολή. (3) Ο ανάδοχος χορηγεί στο δικαιούχο πιστοποιητικό που έχει εκδοθεί από επίσηµη αρχή και βεβαιώνει ότι δεν έχει σηµειωθεί υπέρβαση, στο ενδιαφερόµενο κράτος µέλος, των ισχυουσών προδιαγραφών του προς παράδοση προϊόντος σχετικά µε τη ραδιενεργό ακτινοβολία. Το πιστοποιητικό ραδιενέργειας πρέπει να αναφέρει την περιεκτικότητα σε καίσιο 134 και 137 και ιώδιο 131. (4) Ο κανονισµός (ΕΚ) αριθ. 259/98 (ΕΕ L 25 της 31. 1. 1998, σ. 39), εφαρµόζεται όσον αφορά την επιστροφή κατά την εξαγωγή. Η ηµεροµηνία που αναφέρεται στο άρθρο 2 του προαναφερθέντος κανονισµού είναι εκείνη που αναφέρεται στο σηµείο 22 του παρόντος παραρτήµατος. Εφιστάται η προσοχή του προµηθευτή στο άρθρο 4 παράγραφος 1 τελευταίο εδάφιο του εν λόγω κανονισµού. Το αντίγραφο του πιστοποιητικού διαβιβάζεται αµέσως µετά την αποδοχή της δήλωσης εξαγωγής [αριθ. φαξ: 296 20 05]. (32-2) (5) Ο ανάδοχος διαβιβάζει στο δικαιούχο ή στον αντιπρόσωπό του, κατά την παράδοση, το ακόλουθο έγγραφο: — φυτοϋγειονοµικό πιστοποιητικό. (6) Κατά παρέκκλιση από την ΕΕ C 114 της 29. 4. 1991, το κείµενο του σηµείου II. A. 3. γ) ή του σηµείου ΙΙ. Β. 3γ) αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείµενο: «τη µνεία “Ευρωπαϊκή Κοινότητα”». (7) Σε περίπτωση ενδεχόµενης επανασυσκευασίας σε σάκους ο υπερθεµατιστής θα πρέπει να προµηθεύσει 2 % των κενών σάκων της ίδιας ποιότητας µε αυτούς που περιέχουν το εµπόρευµα, µε την επιγραφή που ακολουθεί από ένα «R». (8) Ο έλεγχος της ποσότητας και της ποιότητας θα διεξαχθεί ανά παρτίδα 2 500 τόνων. (9) Το πλοίο που ναυλώνεται από το δικαιούχο («self-trimming bulk carrier») πρέπει να φορτωθεί από τον ανάδοχο, µε δική του ευθύνη δικές του δαπάνες, µε ρυθµό 3 500 τόννων κατά µέσο όρο ανά εργάσιµη µέρα, εάν ο καιρός το επιτρέπει, 24 συνεχόµενων ωρών. Στην περίπτωση κατά την οποία δεν θα επιτευχθεί ο ρυθµός αυτός, ο ανάδοχος πρέπει να καταβάλει στην Επιτροπή σταλίες για το ποσό που αναφέρεται στο ναυλοσύµφωνο. Για τον εξοικονοµούµενο εργάσιµο χρόνο, καταβάλλεται από την Επιτροπή στον υπερθεµατιστή για την επίσπευση της εκφόρτωσης χρηµατικό ποσό το ύψος του οποίου είναι ίσο προς το ήµισυ του ποσού που καταβάλλεται για τις επισταλίες. Οι σταλίες δεν είναι επιστρέψιµες


title: Regulamento (CE) n.o 814/2000 do Conselho, de 17 de Abril de 2000, relativo às acções de informação no domínio da política agrícola comum

eurovoc_concepts:
EU control
EU financing
European Commission
common agricultural policy
information
public awareness campaign

formats: html pdf print

text: 20. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 100/7 REGULAMENTO (CE) N. o 814/2000 DO CONSELHO de 17 de Abril de 2000 relativo às acções de informação no domínio da política agrícola comum O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 37. o, Tendo em conta a proposta da Comissão (1), Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2), Considerando o seguinte: (1) (2) (3) (4) (5) (6) O Tratado prevê, nos seus artigos 32. o a 38. o, a execução de uma política agrícola comum (PAC). O Regulamento (CE) n. o 1258/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, relativo ao financiamento da política agrícola comum (3), prevê o financiamento, pela secção «Garantia» do FEOGA, das medidas adoptadas em matéria de informação sobre a PAC. Os aspectos materiais da actual política de informação devem manter-se, no essencial, no âmbito da PAC. Em conformidade com o n. o 1 do artigo 22. o do Regula- mento Financeiro do Conselho, de 21 de Dezembro de 1977, aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (4), a execução das dotações inscritas no orça- mento para qualquer acção comunitária exige a adopção prévia de um acto de base; atendendo ao Acordo Interinstitucional, de 13 de Outubro de 1998, sobre os fundamentos jurídicos e a execução do orçamento (5), o mesmo se aplica às acções abrangidas pelo presente regulamento. A PAC é com frequência alvo de incompreensão e é vítima de um défice de informação só colmatável por uma comunicação estratégia de coerente, objectiva e global. informação e de É conveniente que tanto os agricultores e as pessoas directamente implicadas como a opinião pública, quer no interior quer no exterior da Comunidade, estejam ao corrente dos desafios da PAC e acompanhem a sua evolução; a boa execução da PAC depende em grande medida da explicação dada ao conjunto das pessoas implicadas e requer a integração das acções de infor- mação, consideradas elementos de gestão dessa política. (1) JO C 376 E de 28. 12. 1999, p. 40. (2) Parecer emitido em 17 de Março de 2000 (ainda não publicado no Jornal Oficial). (3) JO L 160 de 26. 6. 1999, p. 103. (4) JO L 356 de 31. 12. 1977, p. 1. Regulamento com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE, CECA, Euratom) n. o 2779/ /99 (JO L 347 de 23. 12. 1998, p. 3). (5) JO C 344 de 12. 11. 1998, p. 1. (7) (8) (9) Devem ser definidas as acções prioritárias que podem ser apoiadas pela Comunidade. As organizações do sector agrícola e do mundo rural, nomeadamente as organizações de agricultores e as asso- ciações de consumidores e de protecção do ambiente, são indispensáveis para, por um lado, dar a conhecer a PAC e, por outro, para transmitir à Comissão as opiniões dos interessados em geral e dos agricultores em particular. Atendendo a que continua a ser a primeira e a mais importante das políticas integradas da Comunidade, a PAC deve ser explicada ao grande público, devendo para tal incluir-se, entre as instâncias elegíveis, quaisquer outras entidades que possam apresentar projectos de interesse. (10) A Comissão deve dispor dos meios necessários para a execução de acções de informação que pretenda realizar no domínio agrícola. (11) Embora seja conveniente evitar o financiamento de acti- vidades que possam ser apoiadas no âmbito de outros programas comunitários, a sua complementaridade com outras iniciativas da Comunidade deve ser incentivada. (12) As medidas necessárias à execução do presente regula- mento serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/ /468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (6), ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o A Comunidade pode financiar acções de informação no domínio da PAC cujo teor tenha nomeadamente por objectivo: a) Contribuir para, por um lado, explicar e, por outro, executar e desenvolver essa política; b) Promover o modelo agrícola europeu e incentivar a sua compreensão; c) Informar os agricultores e os demais intervenientes no mundo rural; d) Sensibilizar a opinião pública para os desafios e objectivos dessa política. (6) JO L 184 de 17. 7. 1999, p. 23 (Rectificação no JO L 269 de 19. 10. 1999, p. 45). L 100/8 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 20. 4. 2000 são destinadas a garantir uma informação Estas acções coerente, objectiva e global, tanto no interior como no exterior da Comunidade, afim de oferecer uma visão de conjunto sobre esta política. Artigo 2. o 1. As acções referidas no artigo 1. o podem consistir em: a) Programas de actividades anuais apresentados nomeada- mente por organizações agrícolas ou de desenvolvimento rural e por associações de consumidores e de protecção do ambiente; b) Acções pontuais apresentadas por entidades não abrangidas pela alínea a), nomeadamente autoridades públicas dos Estados-Membros, meios de informação e estabelecimentos universitários; c) Quaisquer acções executadas por iniciativa da Comissão. Para as acções referidas nas alíneas a) e b) do n. o 1, a taxa 2. máxima de financiamento é de 50 % dos custos elegíveis. No entanto, a taxa pode ir até 75 % em casos excepcionais a determinar no regulamento de execução. Não podem beneficiar do financiamento comunitário 3. referido no artigo 1. o: a) As acções decorrentes de uma obrigação jurídica; Artigo 5. o A Comissão assegura a coerência e a complementaridade entre as acções e os projectos comunitários correspondentes à execução do presente regulamento e as outras medidas da Comunidade. Artigo 6. o A Comissão assegura o acompanhamento e o controlo da execução correcta e eficaz das acções financiadas ao abrigo do presente regulamento. Os agentes mandatados pela Comissão ficam autorizados a controlar no local as acções, se necessário por amostragem. Artigo 7. o A Comissão procede, nos casos que ela considera adequados, à avaliação das acções financiadas a título do presente regula- mento. Artigo 8. o A Comissão apresentará de dois em dois anos ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a aplicação do presente regulamento. O primeiro relatório será apresentado até 31 de Dezembro de 2001. b) As acções que beneficiem de um financiamento no âmbito de outra acção comunitária. Artigo 9. o Para a realização das acções referidas na alínea c) do n. o 1, 4. a Comissão pode recorrer, se for caso disso, à assistência técnica e administrativa necessária. As regras de execução do presente regulamento, incluindo as medidas transitórias que possam vir a ser necessárias, serão aprovadas nos termos do n. o 2 do artigo 10. o Artigo 3. o Artigo 10. o 1. São nomeadamente elegíveis no âmbito das acções refe- ridas no artigo 2. o as conferências, os seminários, as visitas de informação, as publicações, as produções e acções mediáticas, as participações em manifestações de importância internacional e os programas de intercâmbio de experiências. 1. A Comissão é assistida pelo Comité do Fundo Europeu de Orientação e Garantia Agrícola, instituído no artigo 11. o do Regulamento (CE) n. o 1258/1999, a seguir designado «Comité». Sempre que se faça referência ao presente número, são 2. aplicáveis os artigos 4. o e 7. o da Decisão 1999/468/CEE. As acções referidas no artigo 2. o serão seleccionadas em 2. função de critérios gerais, tais como: O período previsto no n. o 3 do artigo 4. o da Decisão 1999/ /468/CE é de um mês. a) A qualidade do projecto; b) Uma boa relação custo-eficácia. Artigo 4. o 3. O Comité aprovará o seu regulamento interno. 4. A Comissão informará o Comité sobre as medidas previstas e tomadas em execução do presente regulamento. O financiamento comunitário a que se refere o artigo 1. o fica subordinado ao limite das dotações anuais decididas pela auto- ridade orçamental. O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publi- cação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 11. o 20. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 100/9 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito no Luxemburgo, em 17 de Abril de 2000. Pelo Conselho O Presidente L. CAPOULAS SANTOS


title: Komission asetus (EY) N:o 800/2000, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000, neuvoston asetuksen (EY) N:o 934/95 muuttamisesta poistamalla Maltasta peräisin olevien tekstiilituotteiden tariffikatot

eurovoc_concepts:
Malta
import
originating product
tariff ceiling
textile product

text: 18. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 96/33 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 800/2000, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000, neuvoston asetuksen (EY) N:o 934/95 muuttamisesta poistamalla Maltasta peräisin olevien tekstiili- tuotteiden tariffikatot EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, Egyptistä, ottaa huomioon tariffikattojen ja yhteisön suorittaman tilasto- valvonnan vahvistamisesta viitepaljouksien rajoissa tietyille Israelista, Tunisiasta, Jordaniasta, Kyproksesta, Syyriasta, Maltasta, Marokosta ja Länsirannalta sekä Gazan alueelta peräisin oleville tuotteille 10 päivänä huhtikuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 934/95 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan, 563/2000 (2), sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) (4) (5) Euroopan talousyhteisön ja Maltan välistä assosiaatioso- pimusta (3) on muutettu Euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan välisenä kirjeenvaihtona tehdystä sopimuk- sesta annetulla neuvoston päätöksellä N:o 2000/ 184/EY (4). Kyseisellä kirjeenvaihtona tehdyllä sopimuksella poiste- taan Maltasta peräisin olevien yhteisöön tuotavien teks- tiilituotteiden tariffikatot. Kyseisen sopimuksen täytäntöön panemiseksi olisi muutettava asetus (EY) N:o 934/95 vastaavalla tavalla. Asetus (EY) N:o 934/95 sisältää tariffikattoja ainoastaan Maltasta peräisin oleville tekstiilituotteille. Tämän vuoksi kyseisestä asetuksesta olisi poistettava kaikki maininnat tariffikatoista. Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodek- sikomitean lausunnon mukaisia, 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 934/95 seuraavasti: 1) Korvataan nimi seuraavalla nimellä: ”Neuvoston asetus (EY) N:o 934/95, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1995, yhteisön suorittaman tilastovalvonnan vahvistamisesta viitepaljouksien rajoissa tietyille Kyprok- sesta, Egyptistä, Israelista, Jordaniasta, Maltasta, Marokosta, Syyriasta, Tunisiasta sekä Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin oleville tuotteille”. 2) Kumotaan I osasto, johon sisältyy 1 artikla. 3) Korvataan 2 artiklan 1 kohdan ilmaus ”liitteessä II” ilmauk- sella ”liitteessä”. 4) Poistetaan asetuksen 3 artiklan — 1 kohdan c alakohdassa sanat ”tariffikattojen ja”, — 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa sanat ”tariffi- katosta toiseen tai”. 5) Poistetaan 5 artiklan 2 kohdassa sanat ”tariffikattojen ja” sekä ”tariffikattoihin ja” sekä korvataan ilmaus ”liitteissä I ja II” ilmauksella ”liitteessä”. 6) Poistetaan liite I. 7) Muutetaan liitteen II nimeksi ”liite”. 2 artikla Tämä asetus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Sitä sovelletaan 23 päivästä helmikuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Frederik BOLKESTEIN Komission jäsen (1) EYVL L 96, 28. 4. 1995, s. 6. (2) EYVL L 68, 16. 3. 2000, s. 46. (3) EYVL L 61, 14. 3. 1971, s. 2. (4) EYVL L 59, 4. 3. 2000, s. 7


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 804/2000 της Επιτροπής, της 17ης Απριλίου 2000, για τον καθορισμό των κοινοτικών τιμών στην παραγωγή και των κοινοτικών τιμών κατά την εισαγωγή για τα γαρίφαλα και τα τριαντάφυλλα για την εφαρμογή του καθεστώτος κατά την εισαγωγή ορισμένων προϊόντων ανθοκαλλιέργειας καταγωγής Κύπρου, Ισραήλ, Ιορδανίας και Μαρόκου καθώς και Δυτικής Όχθης και Λωρίδας της Γάζας

eurovoc_concepts:
Cyprus
Middle East
Morocco
floriculture
import price
producer price

text: L 96/38 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 18. 4. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 804/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 17ης Απριλίου 2000 για τον καθορισµό των κοινοτικών τιµών στην παραγωγή και των κοινοτικών τιµών κατά την εισαγωγή για τα γαρίφαλα και τα τριαντάφυλλα για την εφαρµογή του καθεστώτος κατά την εισαγωγή ορισµένων προϊόντων ανθοκαλλιέργειας καταγωγής Κύπρου, Ισραήλ, Ιορδανίας και Μαρόκου καθώς και ∆υτικής Όχθης και Λωρίδας της Γάζας Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 4088/87 του Συµβουλίου, της 21ης ∆εκεµβρίου 1987, για τον καθορισµό των όρων εφαρµογής των προτιµησιακών δασµών κατά την εισαγωγή ορισµένων προϊόντων ανθοκαλλιέργειας καταγωγής Κύπρου, Ιορδανίας και Μαρόκου καθώς και ∆υτικής Όχθης και Λωρίδας της Γάζας (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. ιδίως το άρθρο 5 παράγραφος 2 στοιχείο α), 1300/97 (2), και Ισραήλ, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: Σε εφαρµογή του άρθρου 2 παράγραφος 2 και του άρθρου 3 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 4088/87, κοινοτικές τιµές κατά την εισ- αγωγή και κοινοτικές τιµές στην παραγωγή καθορίζονται ανά δεκα- πενθήµερο για τα µονοανθή γαρίφαλλα (standard), τα πολυανθή γαρίφαλα (spray), τα τριαντάφυλλα µε µεγάλο άνθος, τα τριαντά- φυλλα µε µικρό άνθος, εφαρµοζόµενες για περίοδο δύο εβδο- µάδων. Σύµφωνα µε το άρθρο 1β του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 700/88 της Επιτροπής, της 17ης Μαρτίου 1988, περί ορισµένων λεπτοµερειών εφαρµογής του καθεστώτος που εφαρµόζεται κατά την εισαγωγή στην Κοινότητα ορισµένων προϊόντων ανθοκαλλιέρ- γειας καταγωγής Κύπρου, Ισραήλ, Ιορδανίας και Μαρόκου καθώς και ∆υτικής Όχθης και Λωρίδας της Γάζας (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2062/97 (4), οι τιµές αυτές καθορίζονται για περιόδους δύο εβδοµάδων µε βάση τα σταθµισµένα στοιχεία που παρέχουν τα κράτη µέλη. Πρέπει οι τιµές αυτές να καθορίζονται αµέσως για να είναι δυνατόν να καθορι- στούν οι δασµοί κατά την εισαγωγή που θα εφαρµοσθούν. Γι’ αυτό πρέπει να προβλεφθεί η άµεση εφαρµογή του παρόντος κανονι- σµού, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Οι κοινοτικές τιµές στην παραγωγή και οι κοινοτικές τιµές κατά την εισαγωγή για τα µονοανθή γαρίφαλα (standard), τα πολυανθή γαρίφαλα (spray), τα τριαντάφυλλα µε µεγάλο άνθος και τα τρια- ντάφυλλα µε µικρό άνθος που αναφέρονται στο άρθρο 1β του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 700/88, για µία περίοδο δύο εβδοµάδων, καθορίζονται στο παράρτηµα. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 18 Απριλίου 2000. Εφαρµόζεται από τις 19 Απριλίου έως τις 2 Μαΐου 2000. Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 17 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 382 της 31. 12. 1987, σ. 22. (2) ΕΕ L 177 της 5. 7. 1997, σ. 1. (3) ΕΕ L 72 της 18. 3. 1988, σ. 16. (4) ΕΕ L 289 της 22. 10. 1997, σ. 1. 18. 4. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 96/39 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Περίοδος: 19 Απριλίου έως 2 Μαΐου 2000 (σε EUR ανά 100 τεµάχια) Μονοανθή γαρίφαλα (standard) 11,64 Μονοανθή γαρίφαλα (standard) 9,64 13,26 — — — Πολυανθή γαρίφαλα (spray) 10,40 Πολυανθή γαρίφαλα (spray) 9,59 15,90 — — — Τριαντάφυλλα µε µεγάλο άνθος Τριαντάφυλλα µε µικρό άνθος 22,81 13,56 Τριαντάφυλλα µε µεγάλο άνθος Τριαντάφυλλα µε µικρό άνθος 10,82 11,39 — — — — — — — — Κοινοτικές τιµές στην παραγωγή Κοινοτικές τιµές κατά την εισαγωγή Ισραήλ Μαρόκο Κύπρος Ιορδανία ∆υτική Όχθη και Λωρίδα της Γάζας


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1325/00 van Caroline Lucas (Verts/ALE) aan de Commissie. Industriële veeteelt.

eurovoc_concepts:
EU aid
developing countries
livestock farming

text: 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/45 (2001/C 72 E/049) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1325/00 van Caroline Lucas (Verts/ALE) aan de Commissie (17 april 2000) Betreft: Industriºle veeteelt Sommige ontwikkelingslanden hebben reeds industriºle veeteeltmethoden ingevoerd en andere zullen dat waarschijnlijk binnenkort doen. Dergelijke methoden zijn niet alleen schadelijk voor het welzijn der dieren, maar vormen ook een ernstige bedreiging voor milieu, menselijke gezondheid en vermindering van de armoede in de ontwikkelingslanden. Welke maatregelen neemt de Commissie thans, teneinde de ontwikkelingslanden er toe aan te moedigen geen industriºle veeteelt in te voeren. Komt het ten andere ooit voor, dat de Gemeenschap projecten, waarbij industriºle veeteelt in ontwikkelingslanden ingevoerd of bevorderd wordt, financieel steunt? Antwoord van de heer Nielson namens de Commissie (16 juni 2000) De Commissie is zich bewust van de potentiºle gevolgen van de industrialisering van de veeteelt, vooral in stadsrandgebieden. In de ontwikkelingslanden verandert de veeteelt dramatisch. Bevolkingsgroei, inkomens- stijgingen en toenemende verstedelijking zullen, zo wordt verwacht, leiden tot een verdriedubbeling van de vraag tussen nu en 2030, terwijl de wereldbevolking in deze periode waarschijnlijk zal verdubbelen. Deze stijging van de vraag zal naar verwachting resulteren in aanzienlijke veranderingen in de structuur van de veeteelt, die een beroep zal moeten doen op intensievere productiemethoden. Dit heeft op zijn beurt de nodige gevolgen voor de natuurlijke hulpbronnen, als de intensivering niet plaatsvindt in een passend technologisch en beleidskader. Op dit moment voltrekt deze ontwikkeling zich grotendeels in een politiek en institutioneel vacu(cid:252)m. De onlangs voltooide, door verschillende donoren verrichte studie (cid:132)interactie tussen veeteelt en milieu(cid:148) (gedeeltelijk gefinancierd door de Gemeenschap) biedt een grondige analyse van de belangrijkste aspecten van de interactie tussen de veeteelt en de natuurlijke hulpbronnen. De conclusie van deze studie luidt dat de industrialisering van de veeteelt en de verwerking van dierlijke producten in een groot aantal ontwikkelingslanden om verschillende redenen zorgwekkend is. Ten eerste brengt de industriºle veeteelt aanzienlijk minder op dan hetzelfde outputvolume in kleine landbouwbedrijven. De voordelen op het niveau van de productie zijn gering. Goedkope dierlijke prote(cid:239)nen zijn weliswaar gunstig voor arme consumenten, maar over het algemeen zijn de armoede- en gelijkheidseffecten van de veeteelt grotendeels negatief. Wat de landbouwontwikkeling betreft, neemt de industrialisering van de veeteelt de belangrijkste groeistimulans weg in gebieden met voornamelijk kleine bedrijven. In sectoren die zich bezig houden met de oogst of daaropvolgende fasen, worden evenwel talloze nieuwe banen gecreºerd, bijvoorbeeld in abattoirs, zuivelfabrieken, alsmede in de voedselverwerking en de detailhandel. Ten tweede is de industriºle veeteelt minder sterk gericht op het platteland; dit draagt ertoe bij dat de bedrijven geconcentreerd zijn in stadsrandgebieden en stedelijke gebieden, waardoor massaal en in toenemende mate schade wordt berokkend aan het milieu. Recycling van voedingsstoffen, als voorheen op het landbouwbedrijf, komt niet meer voor. Voedingsstoffen worden op een te klein oppervlak bijeengebracht en vaak onbehandeld geloosd op open water. Ten derde zijn enkele ziekten nauw geassocieerd met de intensivering. Een groot aantal hiervan vormt een bedreiging voor de volksgezondheid; industriºle en intensieve vormen van dierlijke productie kunnen een broedplaats zijn voor opkomende ziekten (nippah, BSE, vogelpest) met onbekende gevolgen. De volksgezondheid wordt eveneens bedreigd door andere voedselveiligheidsproble- men in verband met de veeteelt, zoals blijkt uit het recente dioxineschandaal in Europa, antibioticaresis- tentie en andere vraagstukken in verband met residuen. Tenslotte zijn het gebrek aan wetgeving op het gebied van dierlijk welzijn (of de handhaving van die wetgeving), het bestaan van geconcentreerde automatische fokbatterijen, ongeschikte transport- en slachtfaciliteiten en het gebrek aan kennis over het dierlijk welzijn onderwerpen die steeds meer zorgen baren. Deze analyse moet verder worden ontwikkeld en leiden tot een nieuwe aanpak en nieuwe instrumenten. Met het oog hierop werkt de Commissie, in het kader van het internationale Lead-initiatief (veeteelt, milieu en ontwikkeling), aan een studie in Aziº en Latijns-Amerika om besluitvormers de beschikking te geven over instrumenten voor vanuit milieuoogpunt duurzame en rechtvaardige vormen van veeteeltontwikke- ling. Tot de belangrijkste resultaten die worden verwacht, behoren in de eerste plaats een brede analyse van C 72 E/46 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 6. 3. 2001 de veranderingen in de veeteeltsector, ten tweede specifieke aanbevelingen voor de aanpak van het openbaar welzijn en strategische richtlijnen voor onderzoek en ontwikkeling met betrekking tot vraag- stukken op het gebied van veeteelt, milieu, armoede, gelijkheid en dierlijk welzijn, alsmede volksgezond- heid; het doel hiervan is met name de totstandkoming van ontwikkelingsstrategieºn voor het positioneren van de veeteelt in het ontwikkelingsproces, te gebruiken door onderzoeksinstellingen, ontwikkelings- bureaus, particuliere en publieke financieringsinstellingen, en ten derde het gebruik van de project- resultaten door beleidsmakers en besluitvormers, een taak van het virtuele centrum voor onderzoek en ontwikkeling (een integrerend onderdeel van het Lead-initiatief). De Commissie heeft de nodige documen- ten opgesteld en werkt thans aan een voorstel voor een studie naar de financiering van verschillende interne financiºle instrumenten (begrotingslijnen (cid:132)milieu(cid:148) of Ala-Meda). Naar verwachting zal deze studie een origineel en innovatief instrument bieden voor beleidsmakers en besluitvormers bij het kiezen van nationale prioriteiten en strategieºn, terwijl het donors in staat moet stellen hun steun beter te richten. De Gemeenschap verleent geen steun voor de totstandkoming of bevordering van de industriºle veeteelt in ontwikkelingslanden. Het voortouw in de industriºle veeteelt wordt in een groot aantal gevallen genomen door de particuliere sector, terwijl de Gemeenschap zich in de eerste plaats richt op de verlening van steun aan arme, kleinschalige landbouwbedrijven. (2001/C 72 E/050) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1331/00 van Giovanni Pittella (PSE) aan de Commissie (27 april 2000) Betreft: Mogelijkheid voor de burgers van de Unie om schendingen van grondrechten voor het Hof van Justitie te brengen Met het Verdrag van Amsterdam, dat op 1 mei jl. in werking is getreden, is in artikel 7 van het Verdrag betreffende de Europese Unie een procedure ingesteld voor de constatering van schendingen van de mensenrechten en de bestraffing van een lidstaat die in het eerbiedigen en waarborgen van deze rechten te kort schiet. Kan de Commissie opheldering verstrekken over de vraag of ook individuele burgers op deze procedure een beroep kunnen doen voor de bestraffing van de in gebreke blijvende lidstaat? Is het voorts voor een burger van de Unie mogelijk om op het Hof van Justitie een beroep te doen in verband met eventuele schendingen van deze rechten binnen een land? Antwoord van de heer Prodi namens de Commissie (18 juli 2000) De Commissie herinnert eraan dat overeenkomstig artikel 7 van het Verdrag betreffende de Europese Unie slechts een derde van de lidstaten of de Commissie bij de Raad, in de samenstelling van de staatshoofden en regeringsleiders, een voorstel kan indienen om een ernstige en voortdurende schending door een lidstaat van de in artikel 6, lid 1, van het Verdrag betreffende de Europese Unie genoemde beginselen, te constateren. De bepalingen van het EG-Verdrag betreffende het Hof van Justitie (artikelen 220 e. v. (ex artikel 164)) bevatten geen enkele mogelijkheid voor particuliere personen om rechtstreeks beroep in te stellen bij het Hof tegen handelingen van de lidstaten. Daarentegen kunnen of, in voorkomend geval, moeten door de nationale rechterlijke instanties prejudiciºle vragen aan het Hof worden gesteld uit hoofde van artikel 234 (ex artikel 177) van het EG-Verdrag, ook bij geschillen waarbij een particuliere persoon een schending van de grondrechten als algemene beginselen van het Gemeenschapsrecht aan de kaak stelt, door een lidstaat die aan het Gemeenschapsrecht is onderworpen


title: Richtlijn 2000/18/EG van het Europees Parlement en de Raad van 17 april 2000 betreffende de minimumeisen voor het examen voor veiligheidsadviseurs voor het vervoer van gevaarlijke goederen over de weg, per spoor of over de binnenwateren

eurovoc_concepts:
examination
inland waterway transport
land transport
self-employed person
transport of dangerous goods
transport safety

text: 19. 5. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 118/41 RICHTLĲN 2000/18/EG VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD van 17 april 2000 betreffende de minimumeisen voor het examen voor veiligheidsadviseurs voor het vervoer van gevaarlĳke goederen over de weg, per spoor of over de binnenwateren HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, met name op artikel 71, lid 1, onder c), Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2), Na raadpleging van het Comité van de Regio's, Volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (3), Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) (3) (4) Verbetering van de vervoersveiligheid en milieubescher- ming, met name bĳ het vervoer van gevaarlĳke goederen over de weg, per spoor of over de binnenwateren, zĳn belangrĳke aangelegenheden. De menselĳke factor is medebepalend voor de veilige exploitatie van de verschil- lende vervoerstakken. Volgens Richtlĳn 96/35/EG van de Raad van 3 juni 1996 betreffende de aanwĳzing en de beroepsbekwaam- heid van veiligheidsadviseurs voor het vervoer van gevaarlĳke goederen over de weg, per spoor of over de binnenwateren (4) moeten alle ondernemingen waarvan de bedrĳvigheid het vervoer van gevaarlĳke goederen of de met dit vervoer samenhangende laad- en loswerk- zaamheden omvat, één of meer veiligheidsadviseurs aanwĳzen. Richtlĳn 96/35/EG bevat geen nadere bepa- lingen die voorzien in de harmonisatie van de mini- mumeisen voor het examen voor veiligheidsadviseurs, noch bepalingen die van toepassing zĳn op de examen- instanties. Het is wenselĳk dat de lidstaten een gemeenschappelĳk minimumkader voor het examen voor veiligheidsadvi- seurs en de voorwaarden voor de exameninstanties opzetten om een bepaald kwaliteitsniveau te waarborgen en de wederzĳdse erkenning van de EG-scholingscertifi- caten voor veiligheidsadviseurs in de hele Gemeenschap te vergemakkelĳken. Het examen voor veiligheidsadviseurs bestaat uit ten minste één schriftelĳk gedeelte met vragen die ten minste betrekking hebben op de in de lĳst van bĳlage II bĳ Richtlĳn 96/35/EG vermelde onderwerpen, alsmede uit de analyse van een specifiek geval waarbĳ de kandi- daten kunnen laten zien dat zĳ in staat zĳn de taken van een veiligheidsadviseur te vervullen. (5) (6) De lidstaten kunnen bepalen dat kandidaten die willen werken voor ondernemingen waarvan de bedrĳvigheid uitsluitend betrekking heeft op specifieke gevaarlĳke goederen, alleen worden geëxamineerd over met die bedrĳvigheid samenhangende onderwerpen. In dat geval moet in het EG-certificaat duidelĳk worden aangegeven dat dit slechts beperkt geldig is. De door de exameninstanties georganiseerde examens moeten door de bevoegde autoriteit van de lidstaten worden goedgekeurd. De lidstaten stellen de voor de exameninstanties geldende voorwaarden vast om een hoog kwaliteitsniveau van de door hen verstrekte dien- sten te waarborgen. De exameninstanties moeten tech- nisch bevoegd, betrouwbaar en onafhankelĳk zĳn. (7) De lidstaten moeten elkaar assistentie verlenen bĳ de uitvoering van deze richtlĳn, HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLĲN VASTGESTELD: HOOFDSTUK I Reikwĳdte en definities Artikel 1 1. In deze richtlĳn worden de minimumeisen vastgesteld voor het examen voor het behalen van het EG-scholingscertifi- caat voor veiligheidsadviseurs voor het vervoer van gevaarlĳke goederen, waarin door Richtlĳn 96/35/EG is voorzien. 2. De lidstaten nemen alle noodzakelĳke en passende maat- regelen om ervoor te zorgen dat veiligheidsadviseurs voor het vervoer van gevaarlĳke goederen op een zodanig wĳze worden geëxamineerd dat ten minste aan deze minimumeisen wordt voldaan. Artikel 2 In deze richtlĳn wordt verstaan onder: a) „veiligheidsadviseur van gevaarlĳke goederen” (hierna „adviseur” te noemen): elke in artikel 2, onder b), van Richtlĳn 96/35/EG bedoelde persoon; voor het vervoer b) „gevaarlĳke goederen”: de goederen die zĳn omschreven in artikel 2 van Richtlĳn 94/55/EG van de Raad (5) en artikel 2 van Richtlĳn 96/49/EG van de Raad (6); (1) PB C 148 van 14. 5. 1998, blz. 21, en PB C 52 van 23. 2. 1999, blz. 16. (2) PB C 407 van 28. 12. 1998, blz. 118. (3) Advies van het Europees Parlement van 20 oktober 1998 (PB C 341 van 9. 11. 1998, blz. 29), bevestigd op 16 september 1999, gemeenschappelĳk standpunt van de Raad van 29 maart 1999 (PB C 36 van 8. 2. 2000, blz. 1) en besluit van het Europees Parle- ment van 18 januari 2000 (nog niet verschenen in het Publicatie- blad). Besluit van de Raad van 28 maart 2000. (4) PB L 145 van 19. 6. 1996, blz. 10. (5) Richtlĳn 94/55/EG van de Raad van 21 november 1994 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten inzake het vervoer van gevaarlĳke goederen over de weg (PB L 319 van 12. 12. 1994, blz. 7). Richtlĳn gewĳzigd bĳ Richtlĳn 96/86/EG van de Commissie (PB L 335 van 24. 12. 1996, blz. 43 en PB L 251 van 15. 9. 1997, blz. 1). (6) Richtlĳn 96/49/EG van de Raad van 23 juli 1996 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten inzake het vervoer van gevaarlĳke goederen per (PB L 235 van 17. 9. 1996, blz. 25). Richtlĳn gewĳzigd bĳ Richtlĳn 96/87/EG van de Commissie (PB L 335 van 24. 12. 1996, blz. 45). spoor L 118/42 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 19. 5. 2000 c) „onderneming”: elke in artikel 2, onder a), van Richtlĳn 96/35/EG bedoelde onderneming; d) „examen”: het in artikel 5, lid 2, van Richtlĳn 96/35/EG bedoelde examen; e) „exameninstantie”: elke entiteit die door de bevoegde autori- teit van de lidstaten is aangewezen voor het afnemen van examens; f) „EG-certificaat”: het certificaat opgesteld overeenkomstig het model zoals opgenomen in bĳlage III bĳ Richtlĳn 96/35/EG. HOOFDSTUK II Examens Artikel 3 De bevoegde autoriteit of de exameninstantie organiseert 1. een verplicht schriftelĳk examen, dat met een mondeling examen kan worden aangevuld teneinde na te gaan of de kandidaten over het vereiste kennisniveau beschikken om de taken van veiligheidsadviseur te vervullen en dat moet worden afgelegd voor het behalen van het EG-certificaat. 2. Het verplichte examen bestaat uit een schriftelĳk gedeelte dat is aangepast aan de tak(ken) van vervoer waarvoor het EG-certificaat wordt afgegeven. 3. a) Aan de kandidaten wordt een vragenlĳst voorgelegd. De vragenlĳst bestaat uit ten minste 20 open vragen die, overeenkomstig artikel 5, lid 4, van Richtlĳn 96/35/EG, ten minste betrekking hebben op de in de lĳst van bĳlage II vermelde onderwerpen. Het is evenwel mogelĳk meer- keuzevragen te gebruiken. In dat geval tellen twee meer- keuzevragen als één open vraag. telkens aangepast aan de Bĳ de onderwerpen moet, betrokken tak van vervoer, bĳzondere aandacht worden besteed aan de volgende onderwerpen: — algemene preventie- en veiligheidsmaatregelen, — classificatie van gevaarlĳke goederen, — algemene verpakkingsvoorschriften, met name tanks, tankcontainers en tankwagons, — opschriften en gevaarsetiketten, — aanduidingen op het vervoersdocument, — laden, lossen en stuwen, — beroepsopleiding van de bemanning, — voertuigdocumenten, keuringsdocument van het voertuig, — veiligheidsinstructies, — eisen met betrekking tot het vervoermaterieel. b) Elke kandidaat voert een met bĳlage I bĳ Richtlĳn 96/ 35/EG samenhangende analyse van een specifiek geval uit om aan te tonen dat hĳ in staat is de taken van een adviseur te vervullen. c) De lidstaten kunnen bepalen dat de kandidaten die willen werken voor ondernemingen waarvan de bedrĳvigheid uitsluitend betrekking heeft op specifieke gevaarlĳke goederen, alleen worden geëxamineerd, overeenkomstig bĳlage II bĳ Richtlĳn 96/35/EG, over met die bedrĳvig- heid samenhangende materies. Die specifieke gevaarlĳke goederen zĳn: — klasse 1 (explosieve stoffen), — klasse 2 (gassen), — klasse 7 (radioactieve stoffen), — klassen 3, 4. 1, 4. 2, 4. 3, 5. 1, 5. 2, 6. 1, 6. 2, 8 en 9 (vaste en vloeibare stoffen), — VN-nummers 1202, 1203, 1223 (minerale oliepro- ducten). In dit geval moet in het opschrift van het EG-certificaat duidelĳk vermeld worden dat het alleen geldig is voor specifieke gevaarlĳke goederen als bedoeld in dit punt, waarover de adviseur is geëxamineerd overeenkomstig de onder a) en b) bepaalde voorwaarden. De bevoegde autoriteit of de exameninstantie legt een 4. verzameling aan van de examenvragen. HOOFDSTUK III Voorschriften voor de exameninstanties Artikel 4 1. Wanneer de lidstaten het examen niet zelf rechtstreeks organiseren, wĳzen zĳ de exameninstanties aan op basis van: a) de bevoegdheid van de exameninstantie; b) de door de exameninstantie voorgestelde specificaties betref- fende de wĳze van examineren; c) maatregelen om de onpartĳdigheid van de examens te waar- borgen; d) de onafhankelĳkheid van de instantie tegenover enige natuurlĳke of rechtspersoon die adviseurs in dienst heeft. 2. De aanwĳzing van de goedgekeurde exameninstantie gebeurt schriftelĳk. De goedkeuring kan een beperkte geldig- heidsduur hebben. Artikel 5 De lidstaten verlenen elkaar assistentie bĳ de uitvoering van deze richtlĳn. Elke lidstaat zendt regelmatig de in artikel 3, lid 4, bedoelde verzameling van vragen toe aan de Commissie. De Commissie stelt de andere lidstaten daarvan in kennis. 19. 5. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 118/43 HOOFDSTUK IV Slotbepalingen Artikel 6 Artikel 7 Deze richtlĳn treedt in werking op de dag van haar bekendma- king in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. 1. De lidstaten doen de nodige wettelĳke en bestuursrechte- lĳke bepalingen in werking treden om binnen drie maanden na de inwerkingtreding aan deze richtlĳn te voldoen. Zĳ stellen de Commissie daarvan onverwĳld in kennis. Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bĳ de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlĳn verwezen. De regels voor deze verwĳzing worden vastgesteld door de lidstaten. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de bepa- 2. lingen van intern recht mede die zĳ op het onder deze richtlĳn vallende gebied vaststellen. Artikel 8 Deze richtlĳn is gericht tot de lidstaten. Gedaan te Luxemburg, 17 april 2000. Voor het Europees Parlement Voor de Raad De voorzitster N. FONTAINE De voorzitter L. CAPOULAS SANTOS


title: Direttiva 2000/18/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 aprile 2000, relativa alle prescrizioni minime applicabili all'esame di consulente per la sicurezza dei trasporti su strada, per ferrovia e per via navigabile di merci pericolose

text: 19. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 118/41 DIRETTIVA 2000/18/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO del 17 aprile 2000 relativa alle prescrizioni minime applicabili all'esame di consulente per la sicurezza dei trasporti su strada, per ferrovia e per via navigabile di merci pericolose IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, strare di essere in grado di svolgere le mansioni di consulente per la sicurezza. visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 71, paragrafo 1, lettera c), vista la proposta della Commissione (1), visto il parere del Comitato economico e sociale (2), previa consultazione del Comitato delle regioni, (5) (6) deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato (3), considerando quanto segue: Gli Stati membri possono disporre che i candidati che intendono lavorare per imprese che si occupano esclusi- vamente del trasporto di talune merci pericolose sosten- gano l'esame nelle sole materie pertinenti alla loro atti- vità. In tal caso il certificato CE deve indicare chiara- mente i limiti della sua validità. stabiliscono i L'esame organizzato dalle commissioni d'esame è appro- vato dalle autorità competenti degli Stati membri. Gli alle Stati membri commissioni d'esame in modo da garantire un elevato livello di qualità dei servizi. Le commissioni d'esame devono essere tecnicamente competenti, affidabili e indi- pendenti. applicabili criteri (1) (2) (3) (4) Il miglioramento della sicurezza dei trasporti e la tutela dell'ambiente costituiscono problematiche importanti, soprattutto nell'ambito del trasporto di merci pericolose su strada, per ferrovia e per via navigabile. Il fattore umano è importante per la sicurezza di tali modi di trasporto. Ai sensi della direttiva 96/35/CE del Consiglio, del 3 giugno 1996, relativa alla designazione e alla qualifica- zione professionale dei consulenti per la sicurezza dei trasporti su strada, per ferrovia o per via navigabile di merci pericolose (4), ogni attività comporta il trasporto di merci pericolose ed operazioni di carico o scarico ad esso connesse è tenuta a designare uno o più consulenti per la sicurezza. Detta direttiva non contiene disposizioni dettagliate intese ad armoniz- zare le prescrizioni concernenti l'esame di consulente per la sicurezza, né disposizioni applicabili alle commis- sioni d'esame. impresa cui la È opportuno che gli Stati membri istituiscano un quadro normativo comune minimo relativo all'esame di consu- lente per la sicurezza e alle prescrizioni concernenti le commissioni d'esame, onde garantire un adeguato livello qualitativo e facilitare il riconoscimento reciproco dei certificati CE di formazione per i consulenti per la sicu- rezza. L'esame di consulente per la sicurezza consiste in almeno una prova scritta, composta di una serie di domande vertenti almeno sulle materie elencate nell'alle- gato II della direttiva 96/35/CE, e in un elaborato in cui, mediante lo studio di un caso, il candidato deve dimo- (1) GU C 148 del 14. 5. 1998, pag. 21, e GU C 52 del 23. 2. 1999, pag. 16. (2) GU C 407 del 28. 12. 1998, pag. 118. (3) Parere del Parlamento europeo del 20 ottobre 1998 (GU C 341 del 9. 11. 1998, pag. 29), confermato il 16 settembre 1999, posizione comune del Consiglio del 29 marzo 1999 (GU C 36 dell'8. 2. 2000, pag. 1) e decisione del Parlamento europeo del 18 gennaio 2000 (non ancora pubblicata nella Gazzetta ufficiale). Decisione del Consi- glio del 28 marzo 2000. (4) GU L 145 del 19. 6. 1996, pag. 10. (7) È opportuno che gli Stati membri si prestino reciproca assistenza nell'attuazione della presente direttiva, HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA: CAPITOLO I Ambito di applicazione e definizioni Articolo 1 La presente direttiva stabilisce le prescrizioni minime 1. applicabili all'esame richiesto per l'ottenimento del certificato CE di formazione per i consulenti per la sicurezza per il trasporto di merci pericolose previsto dalla direttiva 96/35/CE. Gli Stati membri adottano i provvedimenti necessari 2. affinché i consulenti per la sicurezza per il trasporto di merci pericolose siano esaminati in modo da soddisfare queste prescrizioni minime. Articolo 2 Ai fini della presente direttiva si intende per: a) «consulente per la sicurezza per il trasporto di merci perico- in seguito denominato «consulente»: ogni persona lose», specificata all'articolo 2, lettera b), della direttiva 96/35/CE; b) «merci pericolose»: direttiva 94/55/CE (5) 96/49/CE (6); le merci definite all'articolo 2 della ed all'articolo 2 della direttiva trasporto di merci pericolose (5) Direttiva 94/55/CE del Consiglio, del 21 novembre 1994, concer- nente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al (GU L 319 del 12. 12. 1994, pag. 7). Direttiva modificata dalla direttiva 96/86/CE della Commissione (GU L 335 del 24. 12. 1996, pag. 43 e GU L 251 del 15. 9. 1997, pag. 1). su strada (6) Direttiva 96/49/CE del Consiglio, del 23 luglio 1996, per il ravvici- namento delle legislazioni degli Stati membri relative al trasporto di merci pericolose per ferrovia (GU L 235 del 17. 9. 1996, pag. 25). Direttiva modificata dalla direttiva 96/87/CE della Commissione (GU L 335 del 24. 12. 1996, pag. 45). L 118/42 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 19. 5. 2000 c) «impresa»: le imprese specificate all'articolo 2, lettera a), della direttiva 96/35/CE; candidato sia in grado di svolgere le mansioni di consu- lente per la sicurezza. d) «esame»: l'esame di cui all'articolo 5, paragrafo 2, della direttiva 96/35/CE; e) «commissione d'esame»: ogni organo designato per svolgere gli esami dalle autorità competenti di uno Stato membro; f) «certificato CE»: il certificato redatto conformemente al modello riportato nell'allegato III della direttiva 96/35/CE. CAPITOLO II Esami Articolo 3 1. L'autorità competente o la commissione d'esame orga- nizza un esame scritto obbligatorio che può essere completato da un esame orale per verificare se i candidati possiedono il livello di conoscenza necessario per svolgere le funzioni di consulente ai fini dell'ottenimento del certificato CE. 2. L'esame obbligatorio consiste in una prova scritta adattata al modo/ai modi di trasporto per il quale/i quali il certificato CE viene rilasciato. 3. a) Al candidato viene sottoposto un questionario conte- nente al minimo 20 domande a risposta libera che vertono, ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 4 della direttiva 96/35/CE, almeno sulle materie previste nell'elenco riportato nell'allegato II di detta direttiva. Tuttavia, è possibile utilizzare domande a scelta multipla. In tal caso, due domande a scelta multipla equivalgono a una domanda a risposta libera. c) Gli Stati membri possono disporre che i candidati che intendono lavorare per specializzate nel trasporto di determinati tipi di merci pericolose, siano esaminati ai sensi dell'allegato II della direttiva 96/35/CE, solo nelle materie pertinenti alla loro attività. imprese I suddetti tipi di merci sono i seguenti: — classe 1 (esplosivi), — classe 2 (gas), — classe 7 (materie radioattive), — classi 3, 4. 1, 4. 2, 4. 3, 5. 1, 5. 2, 6. 1, 6. 2, 8 e 9 (solidi e liquidi), — numeri UN 1202, 1203, 1223 (prodotti petroliferi). La denominazione del certificato CE deve indicare chiara- mente che la sua validità è circoscritta ai tipi di merci pericolose di cui alla presente lettera, sui quali il consu- lente è stato esaminato, alle condizioni definite alle lettere a) e b). L'autorità 4. commissione d'esame, completa di volta in volta una raccolta delle domande che sono state incluse nell'esame. competente, o la CAPITOLO III Criteri applicabili alle commissioni d'esame Articolo 4 Se gli Stati membri non si occupano direttamente dell'or- commissioni 1. ganizzazione dell'esame, d'esame sulla base dei seguenti criteri: essi nominano le Tra dette materie dev'essere attribuita particolare impor- tanza, in funzione del modo di trasporto in questione, alle materie seguenti: a) competenza della commissione d'esame; b) specificazione delle modalità d'esame proposte dalla — misure generali di prevenzione e di sicurezza, commissione d'esame; — classificazione delle merci pericolose, — condizioni generali di imballaggio, comprese in parti- i contenitori ed i carri serbatoi, colare le cisterne, — iscrizioni ed etichette di pericolo, — indicazioni che devono figurare nei documenti di trasporto, — maneggio e sistemazione del carico, — formazione professionale dell'equipaggio, — documenti di bordo e certificati di autorizzazione del mezzo di trasporto, — consegne di sicurezza, — requisiti relativi al materiale di trasporto. c) misure volte a garantire l'imparzialità degli esami; d) indipendenza della commissione da qualsiasi persona fisica o giuridica che impiega consulenti. 2. La designazione della commissione d'esame approvata avviene in forma scritta. Tale approvazione può avere durata limitata. Articolo 5 Gli Stati membri si prestano reciproca assistenza nell'attuazione della presente direttiva. b) A ciascun candidato viene assegnato lo studio di un caso in relazione ai compiti descritti all'allegato I della diret- tiva 96/35/CE; questa prova è volta a dimostrare se il Ciascuno Stato membro trasmette regolarmente alla Commis- sione la raccolta delle domande di cui all'articolo 3, paragrafo 4. La Commissione ne informa gli altri Stati membri. 19. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 118/43 CAPITOLO IV Disposizioni finali Articolo 6 1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legisla- tive, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro i tre mesi successivi alla sua entrata in vigore. Essi ne informano immediatamente la Commissione. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corre- date di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione uffi- ciale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri. 2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva. Articolo 7 La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblica- zione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 8 Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Fatto a Lussemburgo, addì 17 aprile 2000. Per il Parlamento europeo Per il Consiglio La Presidente N. FONTAINE Il Presidente L. CAPOULAS SANTOS


title: Règlement (CE) n° 795/2000 de la Commission, du 17 avril 2000, relatif à la fourniture de pois cassés au titre de l'aide alimentaire

text: 18. 4. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 96/17 RÈGLEMENT (CE) No 795/2000 DE LA COMMISSION du 17 avril 2000 relatif à la fourniture de pois cassés au titre de l'aide alimentaire LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 1292/96 du Conseil du 27 juin 1996 concernant la politique et la gestion de l'aide alimentaire et des actions spécifiques d'appui à la sécurité alimentaire (1), et notamment son article 24, paragraphe 1, point b), considérant ce qui suit: (1) (2) (3) Le règlement précité établit la liste des pays et organisa- tions susceptibles de bénéficier d'une aide communau- taire et détermine les critères généraux relatifs au trans- port de l'aide alimentaire au-delà du stade fob. À la suite de plusieurs décisions relatives à l'allocation d'aide alimentaire, la Commission a alloué des pois cassés à certains bénéficiaires. Il y a lieu de procéder à ces fournitures suivant les règles prévues au règlement (CE) no 2519/97 de la Commis- sion du 16 décembre 1997 portant modalités générales de mobilisation de produits à fournir au titre du règle- ment (CE) no 1292/96 du Conseil pour l'aide alimentaire communautaire (2). Il est nécessaire de préciser notam- ment les délais et conditions de fourniture pour déter- miner les frais qui en résultent. mobiliser soit des pois cassés verts soit des pois cassés jaunes, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Il est procédé, au titre de l'aide alimentaire communautaire, à la mobilisation dans la Communauté de pois cassés en vue de fournitures aux bénéficiaires indiqués en annexe, conformé- ment aux dispositions du règlement (CE) no 2519/97 et aux conditions figurant en annexe. Les offres portent soit sur des pois cassés verts, soit sur des pois cassés jaunes. Sous peine d'irrecevabilité, chaque offre indique de manière précise le type de pois auquel elle se rapporte. Le soumissionnaire est réputé avoir pris connaissance de toutes les conditions générales et particulières applicables et les avoir acceptées. Toute autre condition ou réserve contenue dans son offre est réputée non écrite. Article 2 (4) Afin d'assurer la réalisation des fournitures, il convient de prévoir la possibilité pour les soumissionnaires de Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 17 avril 2000. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 166 du 5. 7. 1996, p. 1. (2) JO L 346 du 17. 12. 1997, p. 23. L 96/18 FR Journal officiel des Communautés européennes 18. 4. 2000 ANNEXE LOT A 1. Action no: 98/99 2. Bénéficiaire (2): PAM, World Food Programme, via Cristoforo Colombo 426, I-00145 Roma; tél. : (39-06) 65 13 29 88; fax: 65 13 28 44/3; télex: 626675 WFP I 3. Représentant du bénéficiaire: à désigner par le bénéficiaire 4. Pays de destination: Somalie 5. Produit à mobiliser (7): pois cassés 6. Quantité totale (tonnes net): 500 7. Nombre de lots: 1 8. Caractéristiques et qualité du produit (3) (4) (8): — 9. Conditionnement (5): JO C 267 du 13. 9. 1996, p. 1 [points 2. 1 A. 1. a), 2. a) et B. 4] ou [points 4. 0 A. 1. c), 2. c) et B. 4] 10. Étiquetage ou marquage (6): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 (point IV. A. 3) — Langue à utiliser pour le marquage: anglais — Inscriptions complémentaires: — 11. Mode de mobilisation du produit: marché communautaire. Le produit doit provenir de la Communauté. 12. Stade de livraison prévu: rendu port d'embarquement 13. Stade de livraison alternatif: — 14. a) Port d'embarquement: — b) Adresse de chargement: — 15. Port de débarquement: — 16. Lieu de destination: — — port ou magasin de transit: — — voie de transport terrestre: — 17. Période ou date limite de livraison au stade prévu: — premier délai: du 22. 5 au 11. 6. 2000 — deuxième délai: du 5 au 25. 6. 2000 18. Période ou date limite de livraison au stade alternatif: — premier délai: — — deuxième délai: — 19. Délai pour la présentation des offres (à 12 heures, heure de Bruxelles): — premier délai: — deuxième délai: le 2. 5. 2000 le 16. 5. 2000 20. Montant de la garantie de soumission: 5 EUR par tonne 21. Adresse pour l'envoi des offres et des garanties de soumission (1): Bureau de l'aide alimentaire, Attn M. T. Vestergaard, Bâtiment Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles; tlx: 25670 AGREC B; fax: (32-2) 296 70 03/296 70 04 (exclusivement) 22. Restitution à l'exportation: — 18. 4. 2000 FR Journal officiel des Communautés européennes L 96/19 Notes: (1) Renseignements complémentaires: André Debongnie [tél. : (32-2) 295 14 65], Torben Vestergaard [tél. : (32-2) 299 30 50]. (2) Le fournisseur prend contact avec le bénéficiaire ou son représentant dans les plus brefs délais, en vue de déterminer les documents d'expédition nécessaires. (3) Le fournisseur délivre au bénéficiaire un certificat émanant d'une instance officielle et certifiant que, pour le produit à livrer, les normes en vigueur, relatives à la radiation nucléaire, dans l'État membre concerné ne sont pas dépassées. Le certificat de radioactivité doit indiquer la teneur en césiums 134 et 137 et en iode 131. (4) Le fournisseur transmet au bénéficiaire ou à son représentant, lors de la livraison, le document suivant: — un certificat phytosanitaire. (5) En vue d'un éventuel réensachage, le fournisseur devra fournir 2 % de sacs vides, de la même qualité que ceux contenant la marchandise, avec l'inscription suivie d'un «R» majuscule. (6) Par dérogation au Journal officiel des Communautés européennes C 114 du 29 avril 1991, le texte du point IV. A. 3. c) est remplacé par le texte suivant: «la mention “Communauté européenne”», et le texte du point IV. A. 3. b) par le texte suivant: «pois cassés». (7) Sous peine d'irrecevabilité, chaque offre indique de manière précise le type de pois auquel elle se rapporte. (8) Pois jaunes ou verts (Pisum sativum) destinés à l'alimentation humaine, provenant de la récolte la plus récente. Les pois ne doivent pas avoir été colorés artificiellement. Les pois cassés doivent être traités à la vapeur pendant au minimum deux minutes ou avoir été fumigés (*) et répondre aux conditions suivantes: — humidité: au maximum 15 %, — matières étrangères: au maximum 0,1 %, — brisures: au maximum 10 % (par brisures, on entend les parties qui passent au travers d'un tamis à trous circulaires d'un diamètre de 5 millimètres), — pourcentage de graines de couleur différente ou décolorées: au maximum 1,5 % (pois jaunes), au maximum 15 % (pois verts), — temps de cuisson: 45 minutes au maximum (après trempage de 12 heures) ou 60 minutes au maximum (sans trempage). (*) L'adjudicataire transmet au bénéficiaire ou à son représentant, lors de la livraison, un certificat de fumigation


title: Decisión de la Comisión, de 17 de abril de 2000, relativa a los certificados de importación de los productos del sector de la carne de vacuno originarios de Botsuana, Kenia, Madagascar, Suazilandia, Zimbabue y Namibia [notificada con el número C(2000) 1091]

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
import licence
originating product

text: L 119/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 20. 5. 2000 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) COMISIÓN DECISIÓN DE LA COMISIÓN de 17 de abril de 2000 relativa a los certificados de importación de los productos del sector de la carne de vacuno originarios de Botsuana, Kenia, Madagascar, Suazilandia, Zimbabue y Namibia [notificada con el número C(2000) 1091] (2000/342/CE) LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 1706/98 del Consejo, de 20 de julio de 1998, por el que se establece el régimen aplicable a los productos agrícolas y las mercancías resultantes de su transfor- mación originarios de los Estados de África, del Caribe y del Pacífico (ACP) y se deroga el Reglamento (CEE) no 715/90 (1) y, en particular, su artículo 30, (3) (4) Visto el Reglamento (CE) no 1918/98 de la Comisión, de 9 de septiembre de 1998, por el que se establecen disposiciones de aplicación en el sector de la carne de vacuno del Reglamento (CE) no 1706/98 del Consejo relativo al régimen aplicable a los productos agrícolas y a determinadas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas originarios de los Estados ACP y se deroga el Reglamento (CE) no 589/96 (2) y, en particular, su artículo 4, dichos Estados miembros. Por consiguiente, es posible expedir certificados de importación para las cantidades solicitadas. Es conveniente proceder a la fijación de las cantidades por las cuales podrán solicitarse certificados a partir del 1 de mayo de 2000, dentro de la cantidad total de 52 100 toneladas. Parece oportuno recordar que la presente Decisión no obsta a la aplicación de la Directiva 72/462/CEE del Consejo, de 12 de diciembre de 1972, relativa a problemas sanitarios y de policía sanitaria en las impor- taciones de animales de las especies bovina, porcina, ovina y caprina y de carne fresca o de productos a base de carne, procedentes de terceros países (3), cuya última modificación la constituye la Directiva 97/79/CE (4). Considerando lo siguiente: HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: (1) (2) El artículo 1 del Reglamento (CE) no 1918/98 prevé la posibilidad de expedir certificados de importación para los productos del sector de la carne de vacuno. No obstante, las importaciones deben realizarse dentro de los límites de las cantidades establecidas para cada uno de los terceros países exportadores. Las solicitudes de certificados presentadas del 1 al 10 de abril de 2000, expresadas en carne deshuesada, de conformidad con el Reglamento (CE) no 1918/98, no son superiores, en lo que se refiere a los productos originarios de Botsuana, Kenia, Madagascar, Suazilandia, Zimbabue y Namibia, a las cantidades disponibles para Artículo 1 Los Estados miembros indicados seguidamente expedirán el 21 de abril de 2000 certificados de importación para productos del sector de la carne de vacuno, expresados en carne deshue- sada, originarios de determinados Estados de África, del Caribe y del Pacífico, por las cantidades y países de origen que se expresan a continuación: Alemania: — 150 toneladas originarias de Botsuana, — 79 toneladas originarias de Namibia. (1) DO L 215 de 1. 8. 1998, p. 12. (2) DO L 250 de 10. 9. 1998, p. 16. (3) DO L 302 de 31. 12. 1972, p. 28. (4) DO L 24 de 30. 1. 1998, p. 31. 20. 5. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 119/35 Reino Unido: — 140 toneladas originarias de Botsuana, — 700 toneladas originarias de Namibia, — 50 toneladas originarias de Suazilandia, — 405 toneladas originarias de Zimbabue. — Botsuana: — Kenia: — Madagascar: — Suazilandia: — Zimbabue: — Namibia: 16 946 toneladas, 142 toneladas, 7 579 toneladas, 3 148 toneladas, 7 315 toneladas, 10 945 toneladas. Artículo 2 Artículo 3 Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros. Hecho en Bruselas, el 17 de abril de 2000. Durante los diez primeros días del mes de mayo de 2000, podrán presentarse solicitudes de certificado, con arreglo al apartado 2 del artículo 3 del Reglamento (CE) no 1918/98, para las cantidades de carne de vacuno deshuesada siguientes: Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión


title: Komission asetus (EY) N:o 799/2000, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000, tiettyjen Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magneettilevyjen (3,5 tuuman mikrolevyt) tuonnissa neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2861/93 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden väitettyä kiertämistä koskevan tutkimuksen päättämisestä sekä asetuksen (EY) N:o 1646/1999 mukaisesti aloitetun mikrolevyjen osien kirjaamisen lopettamisesta

eurovoc_concepts:
China
Taiwan
anti-dumping duty
import
magnetic medium
originating product

text: L 96/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 4. 2000 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 799/2000, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000, tiettyjen Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magneettilevyjen (3,5 tuuman mikrolevyt) tuonnissa neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2861/93 käyttöön otettujen polkumyynti- toimenpiteiden väitettyä kiertämistä koskevan tutkimuksen päättämisestä sekä asetuksen (EY) N:o 1646/1999 mukaisesti aloitetun mikrolevyjen osien kirjaamisen lopettamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98 (2), ja erityisesti sen 9, 13 ja 14 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) (2) (3) A MENETTELY Komissio pani 29 päivänä heinäkuuta 1999 antamallaan asetuksella (EY) N:o 1646/1999 (3) asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä ’perusasetus’, 13 artiklan mukaisesti vireille tutkimuksen, joka koski tiettyjen Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magneettile- vyjen (3,5 tuuman mikrolevyt) tuonnissa neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2861/93 (4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2537/1999 (5) käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden kiertämistä yhtei- sössä suoritettavalla kokoonpanotoiminnalla, ja kehotti tulliviranomaisia perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti kirjaamaan tutkimuksen kohteena olevien mikrolevyjen tärkeimpien osien tuonnin. Tutkimus pantiin vireille, kun Committee of European Diskette Manufacturers (Diskma) oli 14 päivänä kesä- kuuta 1999 esittänyt asiaa koskevan pyynnön. Pyyntöön sisältyi perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti riittävä alustava näyttö siitä, että Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien 3,5 tuuman mikrolevyjen tuonnissa käyttöön otettuja polkumyynti- tulleja kierretään käyttämällä kyseisistä maista tuotuja mikrolevyjen osia yhteisössä suorittettavassa kokoonpa- notoiminnassa. Tätä näyttöä pidettiin riittävänä tutki- muksen vireille panemiseksi. Komissio ilmoitti tutkimuksen vireillepanosta virallisesti Taiwanin ja Kiinan kansantasavallan viranomaisille ja lähetti kyselylomakkeet pyynnössä mainitulle mikrole- vyjen kokoonpanijalle sekä siihen etuyhteydessä olevalle Taiwanissa toimivalle viejälle. Kyselylomakkeet lähetet- tiin myös Kiinan kansantasavallassa ja Taiwanissa toimi- jotka toimivat ville vientiä harjoittaville tuottajille, (1) EYVL L 56, 6. 3. 1996, s. 1. (2) EYVL L 128, 30. 4. 1998, s. 18. (3) EYVL L 195, 28. 7. 1999, s. 9. (4) EYVL L 262, 21. 10. 1993, s. 4. (5) EYVL L 307, 2. 12. 1999, s. 1. (4) (5) (6) (7) (8) yhteistyössä alkuperäisessä tutkimuksessa. Asianomaiset yritykset toimittivat näkökantansa kirjallisesti. Tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 1998 ja 30 päivän jäljempänä 1999 kesäkuuta ’tutkimusajanjakso’. ajanjaksoa, välistä Komissio vastaanotti yrityksiltä: täydelliset vastaukset seuraavilta i) Mikrolevyjen osien viejät: — CMC Magnetics Corporation, Taipei, Taiwan, jäljempänä ’CMC’*, — Vigobyte International Corporation, Kalifornia, USA; ii) Yhteisössä toimiva kokoonpanija: — Europa Magnetics Corporation, Cramlington, Yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’EMC’*. Komissio tarkisti kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnit edellä tähdellä merkittyihin yrityk- siin. B TUTKIMUKSEN LAAJUUS olevat polkumyyntitoimenpiteet Perusasetuksen 13 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan voimassa voidaan laajentaa koskemaan osien tuontia maasta, johon sovel- letaan toimenpiteitä, jos toimenpiteitä kierretään. Tässä tutkimuksessa keskityttiin tarkastelemaan, täyttyvätkö perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan edellytykset. C PÄÄTELMÄT 1. Perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan edellytys: toiminnan alkaminen tai huomattava lisääntyminen EMC aloitti toiminnan vuonna 1993, ja lisääntyi jatku- vasti ja merkittävästi seuraavina vuosina. EMC:n kokoon- panemien mikrolevyjen myynti alkoi välittömästi sen jälkeen, kun Japaniin, Kiinan kansantavaltaan ja Taiwa- niin oli alettu soveltaa polkumyyntitoimenpiteitä loka- kuussa 1993. Myynti lisääntyi vuoden 1994 ja tutki- musajanjakson välisenä aikana noin 270 prosenttia. Samana aikana EMC:n osuus yhteisön markkinoista kasvoi noin 420 prosenttia. Myynnin kasvaessa huomat- tavasti myös kokoonpanokapasiteetti suureni vastaavasti. EMC:n nykykapasiteetin arvioidaan vastaavan huomat- vaikkakin tavaa osaa yhteisön koko kysynnästä, 18. 4. 2000 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 96/31 kapasiteetin käyttöaste on laskenut viime vuosina yhteisön kulutuksen suhteellisen laskun myötä. Tämän vuoksi pääteltiin, että perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys täyttyi. 2. Perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytys: 60 ja 25 prosentin osuudet Perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti komission oli kiertämisen määrittämiseksi varmistettava, että sellaisesta maasta tulevat osat, johon sovelletaan toimenpiteitä, muodostavat vähintään 60 prosenttia kokoonpantavan tuotteen osien kokonaisar- vosta, ja että käytettävien osien arvonlisäys on enintään 25 prosenttia valmistuskustannuksista. Tutkimuksessa todettiin, että EMC ei ostanut Kiinan kansantasavallasta tuotuja mikrolevyn osia. Suurimman osan EMC:n kokoonpanotoiminnassaan käyttämistä mikrolevyjen osista toimitti kokoonpanijan Taiwanissa sijaitseva emoyritys (CMC). Eräs EMC:hen välillisesti etuyhteydessä oleva yritys, joka ei sijainnut yhteisössä eikä Kiinan kansantasavallassa tai Taiwanissa, toimitti suuria määriä erästä tärkeää osaa. Loput osista hankittiin yhteisöstä. i) Ensimmäinen edellytys: osat muodostavat vähintään 60 prosenttia kokoonpantavan tuotteen osien kokonaisarvosta Suoritettaessa määritys 60 prosentin raja-arvon perus- tarkasteltavana olevat teella otettiin huomioon kaikki osat. Pakkausmateriaaleja ei otettu huomioon laskel- missa, sillä niitä ei itsessään voida pitää kuuluvina tuot- teen määritteleviin teknisiin ja fyysisiin ominaispiirtei- lisätään tuotantoprosessin myöhemmässä siin; ne vaiheessa kaiken kokoonpanotoiminnan päätyttyä. Osien arvon määräytymisperusteena oli tavaroiden hankinta- johon sisältyy toimitus kokoonpanijan toimiti- hinta, loihin (eli kuljetuskustannukset ja tapauksen mukaan tuontitullit mukaan luettuina). Myös hinnat, joita ei ollut pidetty tavanomaisen kaupan edellytysten mukaisesti veloitettuina ja jotka oli näin ollen muodostettu lasken- nallisesti, otettiin huomioon kokoonpanijan toimiti- loihin toimitettuna -tasolla. Taiwanista peräisin olevien osien arvoa verrattiin tämän jälkeen kokoonpannun tuotteen osien kokonaisarvoon. Taiwanista peräisin olevien osien osuuden todettiin olevan selvästi yli 60 prosenttia osien kokonaisarvosta. Näin ollen pääteltiin, että perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetty ensimmäinen edellytys täyttyi. huomioon laskelmissa. Myöskään pakkaamiseen liittyviä työvoimakustannuksia ja tehtaan yleiskustannuksia ei otettu huomioon edellä mainituista (katso johdanto-osan 11 kappale). Näin määritelty arvonlisäys ilmoitettiin prosenttimääränä valmistuskustannuksista, joka muodostuu kaikkien osien arvosta, joka perustuu kyseisten osien tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisiin tehtaalle -hankintahintoihin, toimitettuna joihin on lisätty kokoonpanon tai valmistuksen aikana syntyvä osien arvonlisäys. syistä Arvonlisäyksestä vähennettiin sellaisten valtion tukien määrät, jotka liittyivät kokoonpannun tuotteen valmis- tuskustannuksiin. (14) Tutkimusajanjakson aikana määritetyn keskimääräisen arvonlisäyksen todettiin olevan suurempi kuin perusase- tuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetty 25 prosentin raja-arvo. Näin ollen kyseisessä artiklassa mainittu toinen edellytys ei täyty, eikä kokoonpanotoi- mintaa voida pitää perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna kiertämisenä. 3. Perusasetuksen 13 artiklan 2 kohdan c alakohdan vaikutusten edellytykset: korjaavien tullin kumoutuminen sekä näyttö polkumyynnistä (15) Koska tutkimuksesta kävi ilmi, että 25 prosentin raja- arvoa koskeva edellytys ei täyttynyt, ja koska menettely olisi tämän vuoksi päätettävä, näiden seikkojen tarkas- telua ei pidetty tarpeellisena. D TUTKIMUKSEN PÄÄTTÄMINEN (16) Edellä esitettyjen päätelmien ja huomioiden perusteella tämä kiertämistä koskeva tutkimus olisi päätettävä laajentamatta käyttöön otettujen polkumyyntitullien soveltamisalaa. Asetuksen (EY) N:o 1646/1999 mukai- sesti aloitettu mikrolevyjen osien tuonnin kirjaaminen olisi tästä syystä lopetettava ja asetus kumottava. (17) Neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin asiasta, eikä se esit- tänyt vastalausetta tutkimuksen päättämiselle. (18) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella komissio aikoi päättää tutkimuksen, ja niille annettiin mahdolli- suus esittää huomautuksia. Ainoa merkittävä huomautus saatiin EMC:ltä, joka katsoi, että pakkauskustannusten huomiotta jättäminen ei ollut oikein, mutta oli muutoin saamaa mieltä komission päätelmistä, ii) Toinen edellytys: käytettävien osien arvonlisäys on enemmän kuin 25 prosenttia ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Suoritettaessa määritys 25 prosentin raja-arvon perus- teella käytettävien osien arvonlisäykseksi määritettiin useimmiten niiden työvoimakustannusten sekä poisto- kustannusten ja muiden tuotantokustannusten yhteis- joita kokoonpanijalle kyseisistä osista aiheutui. määrä, otettu Myynti-, yleiskustannuksia hallinto- ja ei Päätetään tiettyjen Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magneettilevyjen (3,5 tuuman mikrolevyt) tuonnissa asetuksella (ETY) N:o 2861/93 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden väitettyä kiertämistä yhteisössä suoritettavalla kokoonpanotoiminnalla koskeva tutkimus. (9) (10) (11) (12) (13) L 96/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 4. 2000 Kumotaan asetus (EY) N:o 1646/1999. 2 artikla 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenval- tioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Pascal LAMY Komission jäsen


title: Regulamento (CE) n.° 804/2000 da Comissão, de 17 de Abril de 2000, que fixa os preços comunitários de produção e os preços comunitários de importação para os cravos e as rosas em aplicação do regime de importação de determinados produtos de floricultura originários de Chipre, de Israel, da Jordânia, de Marrocos, bem como da Cisjordânia e da Faixa de Gaza

text: L 96/38 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 18. 4. 2000 REGULAMENTO (CE) N. o 804/2000 DA COMISSÃO de 17 de Abril de 2000 que fixa os preços comunitários de produção e os preços comunitários de importação para os cravos e as rosas em aplicação do regime de importação de determinados produtos de floricultura originários de Chipre, de Israel, da Jordânia, de Marrocos, bem como da Cisjordânia e da Faixa de Gaza A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n. o 4088/87 do Conselho, de 21 de Dezembro de 1987, que determina as condições de aplicação dos direitos aduaneiros preferenciais na importação de determinados produtos da floricultura originá- rios de Chipre, Jordânia e Marrocos, bem como da Cisjordânia e da Faixa de Gaza (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 1300/97 (2), e, nomea- damente, o n. o 2, alínea a), do seu artigo 5. o, Israel, Considerando o seguinte: Em aplicação do n. o 2 do artigo 2. o, e do artigo 3. o do Regula- mento (CEE) n. o 4088/87 acima referido, os preços comunitá- rios de importação e os preços comunitários de produção são fixados de 15 dias para os cravos unifloros (standard) e cravos multiflores (spray), as rosas de flor grande e as rosas de flor pequena, aplicáveis durante períodos de duas semanas. Que, em conformidade com o artigo 1. oB do Regulamento (CEE) n. o 700/88 da Comissão, de 17 de Março de 1988, que estabelece determinadas normas de execução do regime aplicável na importação na Comunidade de determinados produtos da flori- cultura originários de Chipre, de Israel, da Jordânia, de Marrocos, bem como da Cisjordânia e da Faixa de Gaza (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n. o 2062/97 (4), estes preços são fixados para períodos de duas semanas com base nos dados ponderados fornecidos pelos Estados-Membros. É importante que os referidos preços sejam fixados sem atrasos a fim de determinar os direitos alfandegá- rios a aplicar. Para o efeito, é oportuno prever a aplicação imediata do presente regulamento, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1. o Os preços comunitários de produção e os preços comunitários de importação para os cravos unifloros (standard), os cravos multifloros (spray), as rosas de flor grande e as rosas de flor pequena referidos no artigo 1. oB do Regulamento (CEE) n. o 700/88, relativos a um período de duas semanas, são fixados em anexo. Artigo 2. o O presente regulamento entra em vigor em 18 de Abril de 2000. É aplicável de 19 de Abril a 2 de Maio de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, em 17 de Abril de 2000. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 382 de 31. 12. 1987, p. 22. (2) JO L 177 de 5. 7. 1997, p. 1. (3) JO L 72 de 18. 3. 1988, p. 16. (4) JO L 289 de 22. 10. 1997, p. 1. 18. 4. 2000 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 96/39 ANEXO (em EUR por 100 unidades) Período: de 19 de Abril a 2 de Maio de 2000 Cravos unifloros (standard) 11,64 Cravos unifloros (standard) 9,64 13,26 — — — Cravos multifloros (spray) Rosas de flor grande Rosas de flor pequena 10,40 22,81 13,56 Cravos multifloros (spray) 9,59 15,90 — — — Rosas de flor grande Rosas de flor pequena 10,82 11,39 — — — — — — — — Preço comunitário de produção Preço comunitário de importação Israel Marrocos Chipre Jordânia Cisjordânia e Faixa de Gaza


title: Регламент (ЕО) № 813/2000 на Съвета от 17 април 2000 година за допълнение на приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията относно регистрацията на географските указания и наименованията за произход на основание процедурата, предвидена в член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92

eurovoc_concepts:
Italy
designation of origin
location of production
product designation

formats: html pdf print xhtml

text: 94 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 32 32000R0813 20. 4. 2000 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 100/5 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 813/2000 НА СЪВЕТА от 17 април 2000 година за допълнение на приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията относно регистрацията на географските указания и наименованията за произход на основание процедурата, предвидена в член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид предложението на Комисията, като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. за защита на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителните продукти (1), и по-специално член 17, параграф 2 от него, като има предвид, че: (1) За някои означения, оповестени от държавите-членки съгласно член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92, беше поискана допълнителна информация, за да се осигури съответствието на тези означения с членове 2 и 4 от посочения регламент. В резултат от разглеждането на тази допълнителна информация се установи, че тези означения са в съответствие с посочените по-горе членове. Следователно, необходимо е те да бъдат регистрирани и прибавени в приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията (2). (2) Комитетът, предвиден в член 15 от Регламент (ЕИО) № 2081/92, не даде положително становище, ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Приложението към Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията се допълва с означенията от приложението към настоящия регламент. Член 1 Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности. Член 2 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки. Съставено в Люксембург на 17 април 2000 година. За Съвета Председател L. CAPOULAS SANTOS (1) ОВ L 208, 24. 7. 1992 г. , стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1068/97 (ОВ L 156, 13. 6. 1997 г. , стр. 10). (2) ОВ L 148, 21. 6. 1996 г. , стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1070/1999 (ОВ L 130, 26. 5. 1999 г. , стр. 18). 03/т. 32 BG Официален вестник на Европейския съюз 95 ПРИЛОЖЕНИЕ „ДРУГИ ПРОДУКТИ, ИЗБРОЕНИ В ПРИЛОЖЕНИЕ I КЪМ ДОГОВОРА Оцет (различен от винен оцет) ИТАЛИЯ — Aceto balsamico tradizionale di Modena (ЗНП) — Aceto balsamico tradizionale di Reggio Emilia (ЗНП). “