title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus

eurovoc_concepts:
EU employment policy
employment service
labour market
regional policy
structural policy

formats: html pdf

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 07. 04. 2000 KOM(2000) 196 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus SISÄLLYSLUETTELO 0. Tiivistelmä. 3 1. Johdanto – tiedonannon tavoitteet. 4 2. Uusi konteksti. 4 2. 1 2. 2 Poliittinen ja institutionaalinen konteksti. 4 Uusi paikallinen ulottuvuus. 5 3. Työllisyyspolitiikan uusi soveltamisala. 6 3. 1 Paikallisten vahvuuksien saaminen mukaan. 6 3. 1. 1 Paikallisviranomaiset. 6 3. 1. 1. 1 3. 1. 1. 2 Perustietoja. 6 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä. 7 3. 1. 2 Yritykset. 8 3. 1. 2. 1 3. 1. 2. 2 Perustietoja. 8 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä. 10 3. 1. 3 Kolmas järjestelmä / sosiaalitalous. 10 3. 1. 3. 1 3. 1. 3. 2 Perustietoja. 10 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä. 12 3. 1. 4 Paikalliset julkiset työnvälityspalvelut. 13 3. 1. 4. 1 3. 1. 4. 2 Perustietoja. 13 Mahdolliset muutokset - keskusteltavia kysymyksiä. 14 3. 1. 5 Työmarkkinaosapuolet. 15 3. 1. 5. 1 3. 1. 5. 2 Perustietoja. 15 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä. 15 3. 2 Alueellisten ja kansallisten viranomaisten antama tuki. 16 3. 2. 1 3. 2. 2 Perustietoja. 16 Mahdolliset muutokset - keskusteltavia kysymyksiä. 17 3. 3 Euroopan työllisyysstrategian soveltaminen paikallistasolla. 18 4. päätelmät ja näkymät. 19 Liite. 22 2 0. TIIVISTELMÄ aloittamaan institutionaalisia Tietoisuus työllisyyden kehittämismahdollisuuksista paikallistasolla kasvaa koko ja jäsenvaltiot ajan. Se on saanut useimmat hallinnollisia hajauttamisprosesseja työllistämispolitiikassaan ja tuomaan näin päätöksentekorakenteita lähemmäksi paikallisyhteisöjä ja niiden tarpeita. Samalla se on saanut Euroopan unionin tukemaan useita kokeilutoimia paikallisen työllisyyden edistämiseen liittyvän aloitteen (Local Development and Employment Initiatives, sekä välineitä paikallisten LDEIs) perusteella työllisyyden ja työllisyyssopimusten ”kolmannen järjestelmän” sekä paikallista sosiaalipääomaa koskevan kokeilutoimen tukemiseksi. ja kokeilemaan menetelmiä kuten kehittämistoimien, alueellisten Euroopan työllisyysstrategiassa on toistaiseksi tukeuduttu pääasiassa kansallisen ja vähemmässä määrin alueellisen tason toimiin. Työllisyyden suuntaviivoissa vuodeksi 2000 paikallisia kysymyksiä on kuitenkin korostettu. Työllisyyden paikallinen uudessa Euroopan kehittäminen on sosiaalirahastosta paikallinen asetuksessa. kehittäminen heijastuu myös muihin yhteisön rakennepolitiikan osa-alueisiin. nyt annetussa laaja-alainen työllisyyden ensisijainen Lisäksi toimi Voidaankin kysyä, millä tavalla ja missä määrin Euroopan työllisyysstrategian olisi edistettävä näiden suuntausten paikallista itsehallintoa ja millä tavoin se voisi tukea niitä. Tämän tiedonannon tavoitteena on: • esittää yhteenveto niistä muutoksista, jotka ovat saaneet jäsenvaltiot ja EU:n kiinnittämään yhä enemmän huomiota paikallistasoon työpaikkojen luomisessa, • pohtia sitä, mitä paikallistason toimijat, kuten paikallisviranomaiset, yritykset, kolmas järjestelmä / sosiaalitalous tai vapaaehtoissektori, työmarkkinaosapuolet, julkiset joiden toimet vaikuttavat paikallistason toimiin, valtiot ja alueet sekä EU itse toimivaltaisilla aloillaan voivat tehdä työpaikkojen luomiseksi ja työllisyyden ylläpitämiseksi paikallistasolla, sekä työnvälityspalvelut sekä korkeamman tason toimijat, • tuoda esiin kysymyksiä, joita käsitellään kuuden kuukauden jaksolla huhtikuusta lokakuuhun 2000. unionin tarkoitettu tiedonanto on niiden kannanottoja. odottaa Tämä laajan kiinnostuneena kuulemismenettelyn kyseisille toimijoille kokoussarjan muodossa. Ensimmäinen kokous, jolla kuulemismenettely aloitetaan, järjestetään yhdessä alueiden komitean kanssa 10. -11. huhtikuuta. Se huipentuu kokoukseen, joka on määrä järjestää Ranskan puheenjohtajuuskaudella Strasbourgissa joulukuussa ja jossa komissio esittää kuulemisten tulokset sekä katsauksen tulevaan. toimielimille. Komissio järjestää komissio Lisäksi Kommentit tiedonannosta pyydetään lähettämään sivulla 19 olevaan osoitteeseen. 3 1. JOHDANTO – TIEDONANNON TAVOITTEET Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpano on jo tuottanut myönteisiä tuloksia, joita ovat EU:n ja kansallisen politiikan entistä parempi koordinointi sekä entistä johdonmukaisempi työllisyyspolitiikka kussakin jäsenvaltiossa ja niiden välillä. Nyt tilanne on sellainen, että strategiassa on otettava täysimääräisesti huomioon kaikki toimijat, jokainen institutionaalinen taso ja jokainen mahdollinen kasvuala, joka todennäköisesti vaikuttaa työllisyyslukuihin. Paikallista työpaikkojen luomiskykyä ei työllisyyden ole toimintasuunnitelmat. Yleisesti ottaen olisi kuitenkin tehtävä vielä enemmän. aliarvioitu, mistä osoituksena kansalliset useat ovat Tässä yhteydessä ja sen perusteella, mitä aikaisemmista kokemuksista on opittu, sekä ja ottaen huomioon Euroopan parlamentin, alueiden komitean sekä talous- sosiaalikomitean ehdotukset tämän asiakirjan tarkoituksena on kannustaa Euroopan työllisyysstrategian toteuttajia ottamaan entistä paremmin huomioon mahdollisuudet, joita paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi tarjoaa. Komissio on jo esittänyt useissa muissa tai ehdotuksia yleisestä kaupunkiympäristöä koskevat paikallisesta kehittämisestä, joilla työmarkkinatoimia voidaan tehostaa, ja toimiin, joita paikallistason toimijat voivat toteuttaa työllisyyden kehittämiseksi ja säilyttämiseksi. joten tässä asiakirjassa keskitytään tapoihin, työllisyyssopimukset ja strategiat) näkemyksiä asiakirjoissa alueelliset (kuten Asiakirjan tavoitteena on herättää keskustelua paikallisen, kansallisen ja Euroopan tason toimijoiden keskuudessa ja tehdä sen perusteella päätelmiä asiasta. On korostettava, että asiakirjan julkaiseminen ei tarkoita sitä, että komissio aikoo käynnistää paikallista kehittämistä koskevan erillisen toimintaohjelman. EU:n rahoitusta voi jo saada rakennerahastoista tässä asiakirjassa käsitellyillä aloilla ja alalla Komissio FEOAGA:n toivoo jonka perusteella laaditaan uusi mahdollisimman laajaa kuulemismenettelyä, komission tiedonanto. Siinä esitetään tapoja, joilla EU:n toimintaa voidaan monipuolistaa työllisyyden lisäämiseksi nykyisten instituutioiden ja rahoitusta koskevien säännösten avulla. tukiosastosta maaseudun kehittämisen 2. 2. 1 UUSI KONTEKSTI Poliittinen ja institutionaalinen konteksti Amsterdamin sopimuksessa tunnustettiin, että työllisyyteen liittyvä ongelma on koko joka perustuu koordinoituun EU:n yhteinen huoli. Tästä on syntynyt uusi liike, monenvälisen keskinäisen strategiaan valvontamenettelyn korostetaan lähestymistavassa makrotaloudellisten ja rakenteellisten tekijöiden keskinäistä riippuvaisia. parantamiseksi aloittamiseksi. työllisyyden Tässä ja Lähestymistapa sisältyy Amsterdamin sopimuksella muutetun Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 127 artiklaan, jossa määrätään, että työllisyys olisi otettava huomioon kaikkien yhteisön eri alan politiikkojen ja kaikkien yhteisön toimien laatimisessa ja täytäntöönpanossa. Kansallisella tasolla jäsenvaltiot laativat ja panevat täytäntöön parhaillaan kansallisia työllisyyden toimintaohjelmia. Nämä toimintaohjelmat laaditaan ministerineuvoston vuosittain esittämien työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti, ja ne perustuvat neljään pilariin, jotka ovat 4 – työllistyvyyden parantaminen, – yrittäjyyden suosiminen, – yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskyvyn edistäminen sekä – naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien lujittaminen. Euroopan työllisyysstrategia perustuu ainakin nykyisessä kehittämisvaiheessaan pääasiassa kansallisiin toimiin. Tietoisuus paikallistason mahdollisuuksista parantaa työllisyyttä kasvaa kuitenkin koko ajan. Työllisyyden suuntaviivat vuodeksi 2000 vahvistavat erityistoimia (suuntaviiva 12)1, joissa myönnetään avoimesti paikallisten tekijöiden asema työllisyyden kehittämisessä. Mahdollisuudet on kuitenkin vielä muutettava todellisuudeksi. 2. 2 Uusi paikallinen ulottuvuus ja Vaikka työllisyyden paikallista kehittämistä pidettiin pitkään marginaalisena seikkana makrotaloudellisiin se hyväksytään nyt yhä laajemmin. Työttömyyden aiheuttama kasvava paine sai aikaan entistä monipuolisempia kokeiluja työpaikkojen luomiseksi. Pian huomattiin, että paikallistasolla oli merkittäviä toimintamahdollisuuksia. Lisäksi yhteiskunnan muuttuminen Euroopassa (ja maailmassa) on vaikuttanut yrityksiin ja yksilöihin uudella tavalla. rakenteellisiin strategioihin verrattuna, ja on kuluttamisessa Markkinoiden avautuminen on lisännyt investointien liikkuvuutta ja pääoman keskittymistä. Uuden teknologian käytön samanaikainen kasvu tuotannossa, tehnyt mahdolliseksi maailmanlaajuisten jakelussa markkinoiden luomisen ja tietoon perustuvan yhteiskunnan syntymisen. Se on johtanut huomattavasti kovempaan kilpailuun. Selvitäkseen uudesta tilanteesta paikallistason toimijoiden on nyt pakko kehittää omiin vahvuuksiinsa perustuvia tuotantojärjestelmien muutokset ovat strategioita. Teknologian mahdollistamat tehneet sisäisten mahdollisuuksien kehittämisen paljon helpommaksi. Tämä suuntaus soveltuu mikrotaloudelliseen kehitykseen ja pienyrityksistä koostuvien paikallisten tuotantojärjestelmien luomiseen. Muut tekijät kuten väestönkehitys (ikääntyminen), elämäntyylin muutokset ja lisääntyvä kaupungistuminen ovat johtaneet muuttuneisiin henkilökohtaisiin kulutustottumuksiin. palveluihin, kulttuuriin, viestintään ja liikenteeseen kuluttama osuus varoista kasvaa. ympäristönsuojeluun, terveydenhuoltoon, Kotitalouksien koulutukseen, vapaa-aikaan, Kaikki nämä muutokset, ihmisten huoli kestävästä kehityksestä ja pyrkimys sitoutua entistä aktiivisemmin vaikuttavat paikallistason merkityksen kasvuun. 1 joissa hyödynnetään täysimääräisesti paikallisesti Suuntaviivan 12 sisältävässä yrittäjyyttä koskevassa pilarissa esitetään, että jäsenvaltioiden on edistettävä toimenpiteitä, ja sosiaalitaloudessa tarjottavien työpaikkojen luomismahdollisuuksia erityisesti uusissa toimissa, jotka liittyvät sellaisiin tarpeisiin, joita markkinat eivät vielä tyydytä. Samalla olisi tutkittava ja poistettava näitä toimia tunnustettava alueellisten ja paikallisten haittaavia esteitä. Tältä osin on täysimääräisesti viranomaisten, muiden alueellisten ja paikallisten kumppanien sekä työmarkkinaosapuolten asema ja tuettava niitä. Lisäksi on hyödynnettävä julkisten työvoimapalvelujen asemaa paikallisten työllistämismahdollisuuksien toiminnan parantamisessa. työmarkkinoiden kartoittamisessa paikallisten ja 5 3. TYÖLLISYYSPOLITIIKAN UUSI SOVELTAMISALA paikalliseen Työllisyyden ulottuvuuteen. Unionin ja kansallisella tasolla on vähitellen kiinnitetty entistä enemmän huomiota työllistämispolitiikan paikallista kehittämistä koskeva tutkimus on osoittanut, että menestyksen todennäköisyyden määräävät useat tekijät. Osaa näistä tekijöistä tarkastellaan liitteessä II. Näiden tekijöiden ja tässä tiedonannossa edellä käsiteltyjen aiheiden tarkastelusta käy ilmi, että huomioon työllisyysasioissa, sen aseman parantamisessa on kuitenkin vielä monia esteitä. Esteiden voittamiseksi paikallistason toimijoiden on yhdistettävä voimansa ja resurssinsa. Alueellisten on mukautettava politiikkaansa toimijoiden tukemiseksi. Euroopan työllisyysstrategia on kaikille osapuolille hyödyllinen käsitekehys. viranomaisten kansallisten paikallinen ulottuvuus paremmin otetaan vaikka entistä ja 3. 1 Paikallisten vahvuuksien saaminen mukaan 3. 1. 1 Paikallisviranomaiset 3. 1. 1. 1 Perustietoja sekä maaseudulla Euroopan unionissa2 on yli 80 000 paikallisviranomaista. Ne ovat kunnalliselämän että kaupungeissa. Useimmissa hallinnon perusyksikköjä jäsenvaltioissa kuuluvat useita ympäristönsuojelu, terveydenhuolto, sosiaaliavustukset, paikallinen julkinen liikenne, vesi- ja energiahuolto, viemäröinti, kotitalousjätteen kerääminen ja käsittely, perusrakenteiden ylläpito sekä kulttuuri- ja vapaa-ajan toiminta. aloja, asuminen, toimivalta koulutus, niiden kattaa joihin Vaikka tilanne vaihtelee eri maissa, niiden toteuttamien toimien merkitys näkyy paikallisviranomaisten osuudessa julkisista menoista. Se vaihtelee Portugalin 3,8 prosentista Tanskan 33,3 prosenttiin BKT:sta3. Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa joka on ja Ruotsissa paikallisviranomaiset hallinnoivat kokonaistalousarviota, suurempi kuin keskushallinnon hallinnoima talousarvio. Toimien moninaisuus näkyy myös kunnallisrakenteiden työllistämien ihmisten määrässä. Esimerkiksi Ranskassa kunnallisia työntekijöitä on yli 600 000 ja Pohjoismaissa yli 20 prosenttia työvoimasta. Paikallishallinto on usein suuri, jopa suurin työnantaja hallintoalueellaan. Hallinnon toimivallan moninaisuus tarkoittaa sitä, että paikallisviranomaisten toimilla on merkittävä vaikutus paikalliseen työllisyyteen. Näin ollen Berliinin, Göteborgin ja Helsingin kaupunkien toimien arvioidaan vaikuttavan 40 prosenttiin näiden kaupunkien työllisyydestä4, Manchesterin ja Tukholman 20 prosenttiin ja keskikokoisen ranskalaisen kaupungin, kuten Toursin ja Amiensin, keskimäärin 12– 14 prosenttiin työllisyydestä. 2 3 4 Katso ’Alueellinen ja paikallinen hallinto Euroopan unionissa’, alueiden komitea, heinäkuu 1996. Lähde: OECD, 1995 kansalliset selvitykset. Investoinnit eivät sisälly OECD:n määritelmään julkisista menoista. Tässä yhteydessä on mainittava esimerkkinä Portugali, jossa paikallisviranomaisten tekemät investoinnit muodostavat suurimman osan julkisista investoinneista. Katso AICCRE:n osana työllisyyden PO:n toimintatutkimusta toteuttama toimintatutkimus ”Rôle des villes dans la création d’emploi”. 6 Vaikka paikallisviranomaisilla ei ole toimivaltaa työllisyyspolitiikkaa, aktiivisten entistä kansalliset työmarkkinatoimien kehittämisen ja toteuttamisen luonnollisena osana. Tämä koskee erityisesti Pohjoismaita ja Alankomaita. hallitukset huomioon paremmin ottavat laatia ne Joissakin jäsenvaltioissa paikallisviranomaisia – erityisesti kaupunkeja – aletaan myös pitää kumppaneina aktiivisten toimenpiteiden toteuttamisessa sekä myös keinona valita kokonaisvaltainen integroitu lähestymistapa monenlaisiin ongelmiin, jotka vaikuttavat paikalliseen työllisyyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Alankomaissa, jossa kunnat vastaavat pelkästään sosiaaliavun varassa elävien ihmisten uudelleenintegroinnista, kaupunkipolitiikan tavoitteena on palauttaa luoda uudelleen suhteet erilaisten kaupunkiin tasapainoinen kaupunkikehitys, liittyvien toimintojen välillä ja toimia siten ”täydellisen kaupungin” rakentamiseksi. Hallitus on antanut käytettäväksi 100 miljoonaa euroa tähän liittyviin hankkeisiin paikallisen työllisyyden parantamiseksi. Hankkeiden joukossa on kunnallisia yrittäjyysalan ja kehittämisalojen hankkeita (Lähde: Alankomaiden kansallinen toimintaohjelma). ei ole vankkaa yrittäjyys- Lisäksi monet paikallisviranomaiset ovat viime aikoina alkaneet kiinnostua entistä enemmän työllisyyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvistä asioista. Paikallisilla vaaleilla valituille virkamiehille tämä on usein luottamuskysymys. Koska työllisyydestä on tullut yksi suurimmista ongelmista, paikalliset ihmiset sen perusteella, mitä nämä ovat arvostelevat yleensä virkamiehiään myös saavuttaneet työllisyyden alalla. Vaikka maaseudun haasteet ovat jossain määrin erilaisia (esimerkiksi taantuvien alojen työllisyysaste on yhteisön keskimääräistä työllisyysastetta heikompi, maaseutu on etäällä elinkeinoelämän ja työllisyyden keskuksista, maaseudulla riskinottokulttuuria, maaseudun toimijat eivät voi toimia talouden keskeisissä kanavissa ja verkostoissa ja maaseutuväestön koulutustaso on heikompi), paikallisviranomaisten merkitys ei ole sillä heidän on tarjottava työllistymismahdollisuuksia ja yhtään vähäisempi, hyvätasoisia palveluja väestölle saadakseen sen pysymään alueella. Näin ollen kansallisen ja alueellisen politiikan mukaisten toimien lisäksi viimeaikoina on tehty monia muitakin itsenäisiä aloitteita aloilla, jotka vaihtelevat ongelmanuorten työnsaannissa auttamisesta ammatinvalintaohjauksen ja koulutuksen tarjoamiseen ja jopa työpaikkojen luomisen suoraan tukemiseen. Tässä yhteydessä on syntynyt uusia kunnallisia (kuten pistäytymispaikkoja (”maisons d’emploi”), paikallisia työllistämisjärjestelmiä (”régies de quartier”, ”entreprises d'insertion”), kursseja, ja keskitetyn palvelun yksiköitä). 5 joissa teoria ja käytäntö vuorottelevat, tai kuntien alullepanemia rakenteita ja 3. 1. 1. 2 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä Paikallisviranomaisten vastuualueiden merkitys ja se, että ne ovat lähellä ihmisten tarpeita, tekee paikallisviranomaisista Euroopan työllisyysstrategian onnistumisen kannalta keskeisiä ja olennaisia kumppaneita. Edellä kuvaillut muutokset eivät kuitenkaan toteuttamissa paikallisviranomaisten tärkeimpien kansallisten yhdistysten kuulemisissa tuli ilmi merkittävä tietovaje. Tämä ei koske ainoastaan Euroopan työllisyysstrategiaa Komission äskettäin yleisiä. vielä ole 5 Les villes et l’emploi, étude réalisée auprès des communes françaises de plus de 10. 000 habitants (BPI, initiatives pour l’emploi, 1998). 7 koskevia tietoja, vaan myös tietoja toimintamalleista, jotka soveltuvat paikallisiin toimiin, ja sitä kuinka työllisyysasioissa toimitaan paikallisesti. Paikallisviranomaiset lisäämisessä paikallistasolla. Niiden asemaa on kuitenkin ehkä lujitettava, jos niiden halutaan toimivan mahdollisimman tehokkaasti. työllisyyden tärkeimpiä tekijöitä ovat • Demokraattisesti valitun hallinnon ensimmäisenä ja ihmisiä sekä paikallistaloutta lähinnä olevana tasona paikallisviranomaisilla on selvästi merkittävä asema kumppanuuksien kehittämisessä sellaisen työllisyyden edistämiseksi, joka tuo yhteen paikalliset toimijat. Kuinka tästä yhdistävästä ja yksityiset tehtävästä ja toimijoiden luomasta yhteisvaikutuksesta saadaan suurin hyöty kestävien työllisyysstrategioiden integroitujen työllisyyskumppanuuksien solmimiseksi? kehittämiseksi julkiset ja • Paikallisviranomaisilla on valtuuksia monilla jotka ovat uusien työpaikkojen mahdollisia lähteitä. Näin ollen niiden toimet muodostavat todennäköisesti huomattavan osan paikallisista työmarkkinoista. Kuinka näitä valtuuksia voidaan käyttää paikallisten työpaikkojen luomisen edistämiseen? Kuinka paikalliset viranomaiset voivat yhdistää työllisyysulottuvuuden kaikkiin toimiinsa? Millaisia päätöksentekovälineitä tarkkailu- paikallisviranomaisilla pitäisi olla käytettävissään? analysointi-, aloilla, ja • Paikallisviranomaiset ovat usein suuria työnantajia. Kuinka ne voivat osallistua tässä ominaisuudessa Euroopan työllisyysstrategian neljän pilarin toteuttamiseen ja mitä työllisyyden suuntaviivoja ne voivat soveltaa parhaiten paikallistasolla? • Euroopasta on tulossa tietoon perustuva talousalue. Tämä edellyttää uusia teknisiä ja sosiaalisia taitoja sekä tietoliikennetekniikan käyttömahdollisuutta. Kuinka paikallisviranomaiset voivat edistää sen varmistamista, että kaikilla kansalaisilla ja paikallisilla toimijoilla on uusien työllisyysmahdollisuuksien käyttämiseen vaadittavat taidot? Kuinka ne voivat edistää tietoyhteiskunnan välineiden ja palvelujen käyttöä paikallistasolla? 3. 1. 2 Yritykset 3. 1. 2. 1 Perustietoja Euroopan tarpeisiin. paikallisiin joissa tarjotaan paikallista sisältöä tai Yksityissektori on taloudellisen toiminnan tärkein tekijä Euroopan valtioiden kaltaisissa sekatalouksissa. Tällä hetkellä työpaikkojen luomismahdollisuudet ovat pääasiassa erityisesti palveluissa, jotka viimeaikaiset kohdistetaan kasvusuuntaukset osoittavat, että työllisyys kasvaa nopeasti terveydenhuolto- ja sosiaalialalla, liike-elämän palveluissa, hotelli- ja ravintola-alalla sekä vapaa-ajan-, kulttuuri- ja urheilutoiminnassa. (Näillä aloilla työllistyvien määrä on kasvanut vähintään 1,5 prosenttia vuodessa vuosina 1994–1998). Muu taloudellinen toiminta, jolla ja kuten paikallista maakuljetukset, ovat työllisyyttä ennemminkin luotujen työpaikkojen määrän kuin kasvulukujen muodossa. Monet näistä työpaikkamahdollisuuksista ovat erityisesti yksityissektorilla, mikä osoittaa sen, että paikallisten liikeyritysten työpaikkojen luomisen mahdollisuutta on tuettava ja maksimoitava. vähittäiskauppa, rakentaminen vaikutusta, lisänneet unionin on 8 Kahden viime vuosikymmenen aikana pk-yritysten (myös monien kolmannen järjestelmän organisaatioiden) merkitys on kasvanut. Vuonna 1998 arvioitiin, että 99,8 prosenttia muista kuin alkutuotannon yksityisyrityksistä oli pk-yrityksiä ja 93,1 prosenttia mikroyrityksiä (alle 10 työntekijää). Tärkeimmät muutostekijät ovat tarve vastata asiakkaiden vaatimuksiin ja innovatiivisuus maailmanlaajuiseen kilpailuun vastaamiseksi. Pienemmät tuotantoyksiköt, jotka käyttävät joustavampia tekniikoita ja paremmin kyenneet muutoshaasteisiin. Tämä muutos on näkynyt työllisyystilanteen muuttumisessa ja osoittanut pk-yritykset liike-elämän alan työllisyyden kasvun tärkeimmäksi lähteeksi. Tällä hetkellä toimintaa, jossa työllisyys kasvaa eniten, hallitsevat mikroyritykset (niillä on suurin osuus kokonaistyöllisyydestä). vastaamaan muita organisaatiomalleja, ovat Muut kuin maatalouden yksityisyritykset Mikro Pienet Keskisuuret Suuret jakautuminen 33,9 % 18,8 % 13,1 % 34,2 % Työpaikkojen vuonna 1998 (EUR-15) Työpaikkojen keskimääräinen muutos vuosittain 1988–2000 (EUR-19*) 0,1 % - 0,1 % - 0,3 % - 0,4 % * EUR-19 = EU sekä ETA-maat ja Sveitsi Lähde: Sixth Report of the European Observatory for SMEs, taulukot 1. 2 ja 1. 7, luku 1, luonnos syyskuu 1999, EIM/Data Warehousing. Euroopan komission yritystoiminnan pääosaston teettämä raportti. Paikallinen tietoisuus tarpeesta kehittää ja tukea paikallista yrittäjyyttä kasvaa. Varsinkin vastaperustettujen yritysten, mikroyritysten ja pk-yritysten erityisongelmat voidaan usein ratkaista parhaiten paikallistasolla. Alueelliset ja paikalliset viranomaiset suosivat monenlaisia tukia ja neuvontarakenteita sekä keskitetyn palvelun yksiköiden kaltaisia lähestymistapoja entistä suotuisamman ympäristön luomiseksi pk-yrityksille. Yksityissektorin kilpailuasema on jossain määrin riippuvainen alueen kilpailukyvystä, joka taas puolestaan on riippuvainen muun edellyttämiä muassa henkilöresursseja ja yhteiskunnallisia resursseja. Kysymys onkin silloin siitä, kuinka paikallisella politiikalla voidaan edistää paikallisten yritysten kilpailukykyä. Käyttäjän tarpeisiin perustuva lähestymistapa edellyttää paikallisen liike-elämän ja kehittämisstrategioiden suunnitteluun ja osallistumista paikallisten työllisyys- täytäntöönpanoon. taloudellisen tilanteen alueella uuden onko siitä, 9 Paikallinen työpaikkojen luominen perustamiskeskuksia, Saksassa luodaan uusia verkostoja uusien liikeyritysten luomisen edistämiseksi ja jo toimivien pk-yritysten tukemiseksi. Näihin verkostoihin kuuluu kauppakamareita, teknologiakeskuksia ja luottolaitoksia, riskisijoitusyhtiöitä, työnantajayhdistyksiä, yritysten yrityksiä, paikallisviranomaisia ja työvoimatoimistoja. Kaikkien asianmukaisten toimijoiden osallistuminen näihin yhteistyörakenteisiin, joissa yhdistyvät alueita, taloutta, työssä käyviä naisia ja yleisiä työmarkkinoita koskeva politiikka, edistetään aloitteella ”Alueellinen taloudellinen avustaminen kansalaisten osallistumisen kautta”, jota tukevat liittovaltion hallitus ja osavaltioiden hallitukset sekä paikallisviranomaiset (Lähde: Saksan kansallinen toimintaohjelma). tutkimuslaitoksia, yliopistoja, Tarve entistä aktiivisempaan asenteeseen liike-elämää kohtaan näkyy myös kokemuksessa, joka liittyy työpaikkojen luomiseen työttömien ja siirtolaisten perustamissa mikroyrityksissä. Tätä lähestymistapaa on tuettu sekä julkisilla ja starttirahat) sekä ohjelmilla (työttömyysetuuksien aktivointi, verovähennykset yksityisillä ruohonjuuritason aloitteilla (mikroyrityksille myönnettävät luotot). Kiinnostus näiden kokemusten arviointiin ja niistä saatuihin kokemuksiin kasvaa ja ansaitsee lisähuomiota. 3. 1. 2. 2 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä Paikallisen yrityssektorin tarpeet on otettava oikealla tavalla huomioon, jos halutaan hyödyntää paikallisia mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen. Paikallisen liike- elämän aktiivista osallistumista työllisyyskumppanuuksiin on sen vuoksi edistettävä. Yritysten kilpailukyky edellyttää tehokkaista paikallisia työmarkkinoita. Tähän voi liittyä useita kysymyksiä. Yritykset ovat avainasemassa tunnistettaessa paikallisia osaamistarpeita auttaa lujittamaan alueen yrityspohjaa tukemalla ja kannustamalla aloittavia yrityksiä ja pk- yrityksiä. Liike-elämällä voi olla myös aktiivinen asema, kun syrjäytyneiden ryhmiä integroidaan myönteistä työmarkkinoille työllistämispolitiikkaa epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien osalta. työmarkkinasuuntauksia. Ne voivat ennustettaessa käyttämällä uudelleen ja aktiivinen tukeminen Yrityksen edistämiseksi paikallistasolla, koska yritykset luovat ja ylläpitävät useimpia työpaikkoja. Niiden on oltava mukana integroiduissa työpaikkojen luomisstrategioissa, ja niiden panosta on käytettävä parhaalla mahdollisella tavalla. työllisyyden olennaista on • Kuinka paikalliset yritys- paikallisten aktiivisesti kumppanuuksien integroitujen kehittämiseen? Mitä voidaan tehdä sen varmistamiseksi, että osallistuminen kumppanuuksiin on liike-elämälle kannattavaa? talousyhteisöt voivat osallistua työllisyysstrategioiden ja ja • Kuinka voidaan käyttää hyväksi paikallisten liikeyritysten mahdollisuuksia paikallisen aktiivisen työmarkkinapolitiikan levittämisessä? Kuinka niitä voidaan kannustaa yhteistyöhön sosiaalitalouden yritysten kanssa ja tukemaan niitä mahdollisista kilpailuristiriidoista huolimatta? 10 • Teknologisen ja taloudellisen muutoksen kiihdyttäminen tarkoittaa sitä, että yritysten on mukautettava tuotteensa, teknologiansa ja organisaationsa siihen. Se, kuinka uudelleenjärjestäminen hoidetaan, vaikuttaa paikalliseen työllisyyteen ja talouden paikallisyhteisöihin. Millaisia kielteisten uudelleenjärjestämisessä vaikutusten minimoimiseksi? käytäntöjä työllisyydelle hyviä paikalliselle aiheutuvien voidaan jakaa 3. 1. 3 Kolmas järjestelmä / sosiaalitalous 3. 1. 3. 1 Perustietoja järjestelyt ja säätiöt), (osuuskunnat, sosioekonomisille organisaatiomuodoille Joillekin yhdistykset, joita kutsutaan yleisnimellä ”sosiaalitalous”, keskinäiset ”kolmas sektori” tai ”kolmas järjestelmä”, on yhteistä sellaiset periaatteet kuten voiton tavoittelun puute, riippumattomuus julkisesta ja yksityisestä sektorista, entistä osallistuvamman organisaatiomuodon tavoittelu sekä yhdyskuntapalvelun henki. Jotkin niistä haluavat vastata sellaisiin tarpeisiin, joita julkiset palvelut tai markkinat eivät taloudelliseen toimintaan ja palkkaavat työvoimaa. Ne ovat yleensä pieniä ja paikallisyhteisöihin hyvin juurtuneita ja toimivat usein alueensa pitkäaikaisen kehittämisen puolesta. täytä. Tämän toteuttamiseksi ne osallistuvat Nykyään näillä organisaatioilla on huomattava taloudellinen ja yhteiskunnallinen merkitys monissa maissa, vaikka niitä ei tunnustetakaan laajalti. Yleisesti ottaen alan arvioidaan käsittävän 8 590 000 työpaikkaa eli 6,45 prosenttia koko työllisyydestä ja 7,78 vapaaehtoistyö muutetaan Lisäksi kokoaikavastaavuudeksi, voidaan arvioida, että 10 prosenttia työvoimasta toimii kolmannessa järjestelmässä 6. palkkatyöstä. prosenttia kun Viimeisten kahden vuosikymmenen aikana tapahtunut rakenteellinen muutos on tuottanut uusia sosiaalitalouden tapaisia organisaatioita, joiden tarkoituksena on täyttää ihmisten ja paikallisyhteisöjen täyttämättömät tarpeet ja torjua lisääntyvän työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen aiheuttamat vaikutukset. Tällaisissa organisaatioissa 1980-luvulla kirjattu työllisyyden kasvu oli paljon suurempi kuin koko talouden kasvu. Saksassa työllisyyden kasvu oli 11 prosenttia ja talouden kasvu 3,7 prosenttia. Ranskassa vastaavat luvut olivat 15,8 prosenttia ja 4,2 prosenttia sekä Italiassa 39 prosenttia ja 7,4 prosenttia. Tämä kasvutahti nopeutui vuosina 1990–1995, ja sen arvioidaan olevan Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa noin 24 prosenttia, ja se edustaa näin ollen yli 20:tä prosenttia näissä maissa luoduista nettotyöpaikoista. Kolme neljäsosaa näistä uusista työpaikoista näyttäisi olevan koulutus-, ja sosiaalialalla sekä huomattava osuus urheilun, kulttuurin ja ammatillisen koulutuksen alalla. terveys- 6 The enterprises and organisations of Third system: a strategic challenge for employment, CIRIEC:n tutkimus, joulukuu 1999. 11 Työllisyyden kasvu 1980-luvulta 40 % 35 % 30 % 25 % 20 % 15 % 10 % 5 % 0 % Saksa Ranska Italia Työllisyyden kasvu 3. järjestelmän työpaikat Tämä kasvu voidaan selittää osittain tiettyjen julkisen sektorin ennen hoitamien ja osittain uusiin tarpeisiin vastaavien palvelujen toimien yksityistämisellä tuottamisella. Tässä voidaan erottaa seuraavat kaksi toimintatyyppiä: – työttömien ja epäsuotuisassa asemassa olevien henkilöiden integroiminen työkokemusta tarjoamalla ja – tavaroiden ja palvelujen tuottaminen sosiaalitalouden tai yhteisön käyttöön. Nämä toimet muodostavat aidon kolmannen järjestelmän, joka täydentää julkista ja yksityistä sektoria ja on vuorovaikutuksessa niiden kanssa sekä tuottaa sosiaalisia siteitä, jotka hyödyttävät koko yhteiskuntaa. 3. 1. 3. 2 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä Kun otetaan huomioon täyttämättömien tarpeiden suuri määrä, kasvun voidaan odottaa jatkuvan7. Mahdollisuuksien toteuttamista jarruttaa kuitenkin joukko esteitä, jotka olisi syytä poistaa. Jotkin niistä ovat kolmannen järjestelmän organisaatioiden sisäisiä esteitä, mutta kaikkiin tekijöihin – varsinkaan lainsäädäntöpuitteisiin – organisaatiot eivät voi vaikuttaa. 7 joka perustuu Yhdysvaltojen Työllisyyslukuja vuonna 1998 koskevassa komission tutkimuksessa, esimerkkiin, arvioidaan että kunnallispalveluissa (sosiaali-, kulttuuri-, vapaa-ajan-, koulutus- ja terveyspalvelut sekä henkilökohtaiset avustuspalvelut) voidaan luoda 10 miljoonaa uutta työpaikkaa Euroopassa. Tällaiset organisaatiot voivat ottaa tehtäväkseen suuren osan niistä. 12 Italiassa uudet asetukset ovat edistäneet sosiaalitalouden kasvua. Vuonna 1994 sosiaalitalouden alan osuuskuntia oli 2 300, ja ne työllistivät 38 000 henkeä. Vuoteen 1998 mennessä osuuskuntien määrä oli noussut 4 800:an, ja niissä työllistetyn työvoiman määrä 108 000:een. Voittoa tavoittelemattoman sektorin laajentamista tärkeänä politiikan osa-alueena yhtäläisten mahdollisuuksien pidetään myös saavuttamiseksi. Tämä sektori kehittyy Italiassa aloilla, joilla palveluille on kysyntää (esimerkiksi vanhustenhoito, vammaisten tai epäsuotuisassa asemassa olevien avustaminen työelämän edistää ja lastenhoitopalvelut), yhteensovittamista (Lähde: Italian kansallinen toimintaohjelma). perhe- se ja ja Vaikka jotkin uudet palvelut, kuten ympäristönsuojeluun suuntautuvat palvelut, muuttuvat todennäköisesti taloudellisesti voittoa tuottaviksi lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, toiset palvelut, kuten kulttuuripalvelut ja henkilökohtaiset palvelut (kuten vanhusten- ja lastenhoito) törmäävät edelleen rahoitukseen liittyviin esteisiin. Näiden esteiden poistaminen edellyttää, että osa kehitykseen tarvittavasta rahoituksesta saadaan markkinoiden ulkopuolelta. Tällainen rahoitus on perusteltua, kun otetaan huomioon ne edut, joita uudet palvelut voivat tarjota yhteiskunnalle ja säästöt, joita ne tuovat (kuten sosiaaliturvamenojen säästöt, ihmisten entistä parempi mahdollisuus päästä työmarkkinoille ja pikkurikollisuuden väheneminen). toimiksi Tällä hetkellä tarvittava rahoitus saadaan yleensä julkisista ohjelmista, erityisesti joiden tavoitteena on työllisyyspolitiikan aktivoiminen. Saattaa olla niistä, luonnollista rahoittaa välitysyrityksiä, joiden tavoitteena on integroida ihmisiä uudelleen työmarkkinoille aktiivisella työllisyyspolitiikalla. Koska nämä yritykset luovat myös pysyviä työpaikkoja, niiden pitäisi saada rahoitusta tavanomaisista yritysrahoituksen lähteistä. Yritysten rinnalla kolmas järjestelmä ja sosiaalitalous edustavat merkittävää ja kasvavaa voimatekijää työpaikkojen luomisessa erityisesti niille henkilöille, joiden on vaikea päästä työmarkkinoille ja saada pysyvää työpaikkaa. • Mitkä julkisen ja/tai yksityisen rahoituksen lähteet täyttäisivät parhaiten kehittämistarpeet? Kuinka sillä rahoittaa perusteella, että siinä säästetään rahaa ja tuotetaan lisäarvoa yhteiskunnalle? Mikä on kysyntää tukevista kokeiluista, kuten palvelukupongeista ja veronalennuksista saatava nykyinen hyöty? järjestelmää kolmatta voidaan • Kolmannen järjestelmän organisaatioista on tehtävä entistä ammattitaitoisempia, jos Perinteiset laatua koulutusjärjestelmät eivät todennäköisesti pysty tyydyttämään tätä tarvetta. Millä muilla tavoin ammattitaito ja palvelujen ja työn laadukkuus voidaan saavuttaa? tarjottavien palvelujen parantaa. halutaan • Millainen kumppanuuden muoto voisi vakaasti edistää kolmannen järjestelmän organisaatioiden etuja ja tarpeita päätöksenteossa? 3. 1. 4 Paikalliset julkiset työnvälityspalvelut 3. 1. 4. 1 Perustietoja Julkisilla työnvälityspalveluilla on kaksitahoinen tehtävä työmarkkinoilla. Toisaalta ne pyrkivät parantamaan työmarkkinoiden toimintaa varmistamalla sen, että työllisyyden kysyntä ja tarjonta kohtaavat kansallisella ja Euroopan tasolla. Tämä ammatillista tarkoittaa lisääntyvää maantieteellistä työntekijöiden usein ja 13 liikkuvuutta sellaisille liike-elämän alueille, joilla työvoiman kysyntä on kasvanut. Toisaalta julkisilla työnvälityspalveluilla on keskeinen osa tasapainoisen alueellisen kehityksen edistämisessä, koska ne huolehtivat jokaisen alueen työllisyyden kehitysmahdollisuuksista. Julkisten työnvälityspalvelujen ytimen muodostavia paikallisia työvoimatoimistoja on yli 5 000, ja niissä työskentelee yli 100 000 virkailijaa, jotka ovat suorassa yhteydessä työnantajiin ja työnhakijoihin8. yrityksiin, sijoittamista Paikalliset työvoimatoimistot tarjoavat runsaasti palveluja, esimerkiksi tiedottamista, työntekijöiden ja työmarkkinaohjelmia. Työmarkkinaohjelmiin suunnataan suurin osa siitä 65 miljardista eurosta, joka vastaa yhtä prosenttia bruttokansantuotteesta, jolla EU:n hallitukset rahoittavat aktiivista työvoimapolitiikkaa. Tämä vastaa yli kolmasosaa kaikista aktiivinen työvoimapolitiikka) varten korvamerkityistä menoista. työvoimapolitiikkaa ammatinohjausta, (työnhakijoiden koulutusta tulotuki ja Palvelujen tarjoamisen ja työnhakijoihin ja työnantajiin kohdistuvien aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden lisäksi ovat monessa julkiset jäsenvaltiossa tärkeässä roolissa työmarkkinoihin liittyvien tietojen jakamisessa ja työvoiman kysynnän ja tarjonnan ennakoimisessa. työnvälityspalvelut Joissakin maissa paikalliset työvoimatoimistot ovat kehittäneet uusi välineitä paikallisen työvoimadynamiikan seuraamiseksi ja uusia lähestymistapoja yritysten ja työntekijöiden tarpeiden joustavaa täyttämistä varten. Rajaseuduilla (hakijamaat mukaan lukien) paikalliset työvoimatoimistot toimivat keskeisinä kumppaneina EU:n Eures-verkostossa, ja ja jonka tavoitteena on edistää koko alueelle aktiivisesti paikallisviranomaiset avautuvia työmarkkinoita. joka tuo yhteen työvoimatoimistot, työmarkkinaosapuolet Työvoimapolitiikalle yhä etenevässä määrin asetettu tehokkuusvaatimus on tuonut mukanaan ajatuksen siitä, että julkisten työnvälityspalvelujen olisi hajautettava ja mukautettava palvelunsa paikallisiin tarpeisiin. 3. 1. 4. 2 Mahdolliset muutokset - keskusteltavia kysymyksiä ovat julkiset työnvälityspalvelut ja Koska ennaltaehkäisystrategian toteuttamisessa, ne eivät voi toimia eristyksissä muista paikallisista toimijoista. Julkisia työnvälityspalveluja olisi rohkaistava saattamaan työmarkkinoista muiden asiantuntemuksensa yhteiskunnallista tietoon. Myös työmarkkinaosapuolten kanssa tehtävää yhteistyötä olisi toisinaan tiivistettävä, jotta työntekijöiden integroituminen uudelleen työmarkkinoille olisi tehokasta. organisaatioiden syrjäytymistä avaintekijänä laajemmista paikallisista aktivointi- torjuvien ja - Herää kysymys, pitäisikö paikallisten työvoimatoimistojen ottaa perinteisten aktiivinen rooli toimintojensa innovatiivisissa paikallista kehittämistä koskevissa aloitteissa. Tämä pitää sisällään esimerkiksi piilevien avointen työpaikkojen kartoittamisen, yrittäjyyden tukemisen ja sosiaalitalouden toimintojen kehittämisen. työnvälityksen - tiedottamisen ja lisäksi 8 Komission työllisyysstrategian tukemiseksi", KOM(98) 641, 13. 11. 1998. tiedonanto "Julkisten työnvälityspalvelujen - modernisoiminen Euroopan 14 Kaikki edellä esitetty viittaa siihen, että paikallisilla työvoimatoimistoilla olisi oltava omaa harkintavaltaa, kun ne valitsevat toimintamuotoja, jotka soveltuvat kaikkein parhaiten juuri paikallisiin tarpeisiin. Tämä herättää seuraavia keskustelunaiheita: Paikallisilla työnvälityspalveluilla tuetaan kyseisten alueiden kehittämisstrategioita. • Paikallisten julkisten työnvälityspalvelujen osuuden tehokkuutta parannetaan muiden paikallisten ja muilla tasoilla toimivien toimijoiden kanssa käytävillä keskusteluilla ja yhteistyöllä. Millä tavalla paikallisten työvoimatoimistojen olisi edistettävä yhteistyötä muiden toimijoiden, kuten työmarkkinaosapuolten, paikallisviranomaisten tai kolmannen sektorin organisaatioiden kanssa? Mitkä ovat yhteistyön vahvistamisen pääalueet? • Paikalliset työvoimatoimistot vastaavat yleensä kansallisten tai alueellisten viranomaisten päättämien toimenpiteiden toteuttamisesta. Miten ne kykenevät takaamaan yhtäläisen mahdollisuuden käyttää mahdollistamaan liikkuvuuden, palveluja paikallisten ottamaan ja koko maassa työvoimamarkkinoiden erityistarpeet? huomioon samalla • Voisivatko työnvälitys- paikallisilla työvoimamarkkinoilla? tiedottamis-, paikalliset ja muiden tehtäviensä ohelle innovatiivisempia tapoja toimia työvoimatoimistot perinteisten ottaa 3. 1. 5 Työmarkkinaosapuolet 3. 1. 5. 1 Perustietoja Työmarkkinaneuvottelujen järjestäminen vaihtelee maasta toiseen. Ne voivat toimia kansallisella tasolla tai yritystasolla ja kattaa koko elinkeinoalan tai ainoastaan eri sektoreita. Yleisesti ottaen paikallistason neuvotteluja käydään vähän, vaikka erityisjärjestelyjä on tehty, kuten contratti d'area Italiassa. (kuten maissa Itävallassa, Useissa Alankomaissa) työmarkkinaosapuolet osallistuvat julkisten työnvälityspalvelujen hajautettuun jäseniä kolmitahoisissa elimissä paikallisviranomaisten hallinnoimiseen ja ovat edustajien kanssa. Euroopassa on myös yleistä, että työmarkkinaosapuolet toimivat kumppanuudessa, joka on perustettu työllisyyden parantamiseksi ja työttömyyden sekä sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi paikallistasolla. Tanskassa ja 3. 1. 5. 2 Mahdolliset muutokset – keskusteltavia kysymyksiä On otettava huomioon, että osaamisen taso on ratkaiseva tekijä liike-elämän kilpailukyvylle, ja työmarkkinaosapuolet parhaimmillaan neuvovat jatkokoulutuksen tarjoajia paikallisten yritysten koulutustarpeiden osalta. Myös uudet työllistämisen muodot, uudet elinkeinot sekä uudet yritysten sisäiset ja väliset työn organisointitavat voidaan havaita helpoimmin, mikä tarkoittaa, että joustavuus voidaan jättää keskusteltavaksi. Lisäksi paikalliset paikalliselle ja tasolle läpikotaisin, mistä paikallisen työmarkkinaosapuolet paikallisyhteisö paikallisten nämä muutokset työmarkkinoiden monimuotoisuuteen ovat osoitus siitä, että työmarkkinaosapuolet integroituvat entistä paremmin paikallisiin kumppanuuksiin. tuntevat hyötyy. Kaikki neuvoteltavaksi yhdistettyinä tilanteen 15 Työmarkkinaosapuolilla on sekä virallinen että epävirallinen asema työmarkkinoilla. Työmarkkinaneuvottelujen sekä institutionaalisen ja muun kumppanuuden avulla ne vaikuttavat tapaan, jolla työmarkkinoita hallinnoidaan. • Kun katsotaan kaksitahoisia elimiä instituutioita kauemmaksi, kuinka työmarkkinaosapuolet voivat osallistua erityisesti niihin entistä avoimempiin jotka sisältävät välittäjinä toimivia elimiä ja verkkoihin ja kumppanuuksiin, yhdistyksiä? Kuinka neuvottelupiirinsä siirtyä ulkopuolelle ja edistää oman alansa laajempia strategioita sekä työpaikkojen luomista myös nousevilla kasvualoilla? tavanomaisten voivat ne ja • Mitä aiheita paikallistason neuvotteluissa voitaisiin käsitellä innovaatioiden ja paikallisiin olosuhteisiin mukauttamisen edistämiseksi vaarantamatta kansallista ja eurooppalaista yhteenkuuluvuutta sekä työntekijöiden turvallisuuteen liittyvien odotusten sekä työnantajien joustavuuteen liittyvien odotusten tasapainoa? Mitä tehdä sen varmistamiseksi, että maantieteelliset työmarkkinaosapuolet voivat tuottavuusmuuttujat otetaan huomioon? 3. 2 Alueellisten ja kansallisten viranomaisten antama tuki Jäsenvaltiot ovat yrittäneet vuosia saada paikallisia erityispiirteitä ja tarpeita otetuiksi huomioon politiikan laatimisessa ja täytäntöönpanossa. Tuki politiikalle, joka edistää paikallisten toimijoiden osallistumista integroituun työllisyyden kehittämiseen alueella, on kuitenkin aivan viimeaikainen edistysaskel. 3. 2. 1 Perustietoja että rakenteelliset muutokset olivat liian monimutkaisia Sen oivaltaminen, käsiteltäviksi yksinomaan keskusjohtoisessa politiikassa, on auttanut nopeuttamaan institutionaalista ja hallinnollista hajauttamista, jota toteutettiin jo useimmissa jäsenvaltioissa. Tämä vallan hajauttaminen toi tiettyjä päätöksentekijöitä lähemmäksi paikallisyhteisöjä ja sai heidät ottamaan paikallisyhteisöjen tarpeet huomioon entistä paremmin. Työmarkkinapolitiikan osalta hajauttaminen johtuu yksittäisten alueiden välisistä sosioekonomisten piirteiden eroista ja halusta ottaa enemmän vastuuta niihin vaikuttavista muutoksista. piirteet tietyssä enemmän vaihtelevat jäsenvaltiossa kuin Sosioekonomiset jäsenvaltioiden välillä. Nämä erot ovat erityisen selvät työttömyyslukujen osalta9. Näin ollen yhdessä jäsenvaltiossa työttömien lukumäärä työttömyydestä eniten kärsivillä alueilla on yleensä kolmesta neljään kertaan niin suuri kuin vauraammilla alueilla. Lisäksi osa-alueiden kesken on vielä suurempia vaihteluja. Tällaiset suuret vaihtelut olosuhteista. liian joustamattomaksi Keskusjohtoisesti suunniteltu politiikka on osoittautunut ratkaisut ovat vaihteluille, osoittautuneet korvaamattomiksi. usein merkkejä monimutkaisista erityispiirteet huomioon ottavat joten paikalliset paikallisista ovat 9 Katso Eurostat, Statistic in Focus, Regions, nro 5/99, EU unemployment still marked by regional variations, 1999. 16 35 30 25 20 15 10 5 0 e t s a s y y m ö t t ö y T Työttömyys: Alueelliset erot (Nuts 2) 29,9 19,1 9,3 27 12,3 3,3 17,2 11,4 7 22,3 16,8 9,3 9,8 4,5 4,7 14,2 11,7 7,1 Korkea Matala Keskiarvo 17 12,7 8,8 12,2 8,9 6,7 11,5 6,2 2,9 6,1 4 3,1 6,8 4,8 3,2 8 4,7 2,1 B D EL E F I NL A P SF S UK Jäsenvaltio jäsenvaltiot ovat hajauttamassa kansallisella tasolla päätetyn ja Melkein kaikki rahoitettavan politiikan toteuttamista. Vaikka tämä tapahtuu pääasiassa paikallisten julkisten työnvälityspalvelujen kautta, suuntauksena on toimintakumppanuuksien rakentaminen erilaisten paikallisten toimijoiden kanssa. Jotkin kumppanuudet perustuvat EU:ssa saatuihin kokemuksiin alueellisista työllisyyssopimuksista. Tämä koskee erityisesti Pohjoismaita, julkisista työvoimatoimistoista, työmarkkinaosapuolista sekä paikallisviranomaisista ja ovat tärkeässä ja toteuttamisessa. joissa työvoimalautakunnat koostuvat työllisyyspolitiikan suunnittelemisessa aktiivisen asemassa 3. 2. 2 Mahdolliset muutokset - keskusteltavia kysymyksiä Paikallisten toimijoiden työllisyyttä koskevat aloitteet on nähtävä laajemmassa alueellisessa, kansallisessa ja Euroopan laajuisessa yhteydessä. Jos niiden halutaan olevan todella tehokkaita, niissä on otettava huomioon kaikilla näillä tasoilla asetetut suuntaviivat. Kansallisilla ja alueellisilla hallinnoilla sekä työmarkkinaosapuolilla on keskeinen asema. Sen lisäksi, että niiden on kannustettava paikallisia toimijoita entistä parempaan päätöksentekoon, niiden on myös kehitettävä sääntelykehystä ja tukitoimia, integroitujen paikallisstrategioiden kehittämistä ja laajentamista. jotka edistävät entistä tiiviimmin osallistuminen tapa edistää Euroopan työllisyysstrategian tehokkuutta olisi paikallisten Yksi kansallisten toimijoiden työllisyyden toimintasuunnitelmien laatimiseen ja toteuttamiseen. Kansalliset ja tarvittaessa alueelliset hallinnot ovat vastuussa asian järjestämisestä. Edellä tässä asiakirjassa osoitetaan, että paikalliset toimijat hallitsevat jo nyt keskusjohtoisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden levittämistä. Kokemus osoittaa kuitenkin myös sen, että aktiiviset työmarkkinatoimet ovat jos ne ovat osa kaikkien paikallisten ja muiden institutionaalisten tasojen tukemaa laatimaa toimijoiden yhdessä integroitua paikallista strategiaa. tehokkaampia, 17 ja kansalliset viranomaiset ovat määritelleet olosuhteet, joissa Alueelliset paikalliskumppanit työskentelevät ja tavat, joilla ne voivat kehittää ja toteuttaa integroituja strategioita työpaikkojen luomiseksi. • Kuinka ja kansalliset tarvittaessa kannustavat paikallisviranomaisia integroimaan työllisyysulottuvuuden kaikkiin toimiinsa? Kuinka ne voivat edistää integroituja paikallisia työllisyysstrategioita yleensä? Mitkä ovat vaikutukset toiminnan joustavuuden kannalta paikallistasolla? Kuinka hyvät käytännöt voidaan tunnistaa ja siirtää? alueelliset hallinnot • Kuinka ne voivat ottaa paikallisviranomaiset entistä paremmin mukaan kansallisten toimintaohjelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon? • Kolmannen sektorin organisaatioilla on merkittävä asema työntekijöiden kuitenkin työllistyvyyden säilyvyyden sääntelykehysten varmistamiseksi. Mitä kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallinnot voivat tehdä tältä osin? parantamisessa. Niiden tukirakenteiden olemassaolosta kehittyminen riippuu ja 3. 3 Euroopan työllisyysstrategian soveltaminen paikallistasolla Euroopan työllisyysstrategia tarjoaa asianmukaisen toimintakehyksen paikallisille toimijoille, joiden tarkoituksena on integroida työllisyysulottuvuus kaikkiin toimiinsa. jonka mukaisesti Euroopan työllisyyden suuntaviivat ovat kehys, työllisyyden kansalliset toimintasuunnitelmat muutetaan konkreettisiksi toimiksi mukauttamalla ne kansalliseen kontekstiin. Samalla tavalla Euroopan työllisyyden suuntaviivat voivat paikallinen työllisyysstrategia. Suuntaviivat voivat olla sopiva kehys, jota voidaan soveltaa monenlaisiin paikallisiin olosuhteisiin Euroopassa. Paikalliset suunnitelmat voisivat kansallisten paikallistasolla synnyttää suunnitelmien vaikutuksen. vasten määritellään johdonmukaisuutta ja maksimoida hyödyllinen perusta, olla jota Euroopan työllisyysstrategian yksi perusperiaatteista on se, että työllisyyspolitiikan olisi oltava osa muuta politiikkaa sekä Euroopassa että kansallisesti. Paikallisen työllisyyden edistämistä koskevien integroitujen strategioiden kehittämisen olisi perustuttava tähän periaatteeseen. Nämä strategiat puolestaan voivat vahvistaa samanlaista lähestymistapaa muilla tasoilla. tukevat strategiat Euroopan Tällaiset Euroopan työllisyysstrategia tukee niitä. Eurooppa-neuvoston Wienin kokouksessa10 päätettiin kansallisten tehdä toimintasuunnitelmien sosiaalirahaston soveltamisalan laajentamisen myötä paikalliskehitys on nyt yksi sen ensisijaisista toimista muiden rakennerahastojen ohella11. EU:n toteuttamisessa. Erityisesti Euroopan työllisyysstrategiaa, sosiaalirahastosta Euroopan tärkein väline ja Alueiden ja maaseudun kehityspolitiikka ja erityisesti uusi Euroopan sosiaalirahastoa koskeva asetus mahdollistaa tuen paikallisiin kehittämis- ja työllisyysaloitteisiin, 10 11 Katso puheenjohtajavaltion päätelmien kohta 36, EU:n tiedote 12/1998. Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, koskevista yleisistä säännöistä. rakennerahastoja 18 pienten sosiaalitalouden toimiin ja alueellisiin työllisyyssopimuksiin selvemmin kuin lähestymistapoja, aikaisemmin. ESR-asetuksessa on myös omaksuttu uusia esimerkiksi ohjelmat ja paikallisille kumppanuuksille sekä yleisten tukijärjestelmien käyttäminen kaikkien työllisyyden kehittämiseen liittyvien tarpeiden täyttämiseksi tietyllä alalla. Tämä lähestymistapa voi kattaa paikallisten kumppanuuksien tukemisen lisäksi sellaisten kumppanuustoimien tukemisen, joihin liittyy esimerkiksi uusia rahoitusmalleja tai sosiaalitalouden yrittäjyyden elvyttämistä paikallistasolla. tukien myöntämiseksi kansalaisjärjestöille Euroopan työllisyysstrategiassa tarjotaan analyyttinen ja poliittinen malli, jota vasten jäsenvaltiot voivat verrata tuloksiaan vertaisryhmiin, ja esitetään suuntaviivat, joita jäsenvaltiot pyrkivät toteuttamaan työllisyyden parantamiseksi. • Kuinka EU ja sen toimielimet, tukivälineet, ohjelmat ja toimet voivat tukea entistä enemmän integroituja strategioita paikallisen työllisyyden kehittämiseksi? • Onko mahdollista soveltaa paikallisesti politiikkaa, jonka mukaan työllisyyden parantamisen on oltava osa kaikkea politiikkaa? 4. PÄÄTELMÄT JA NÄKYMÄT ja useita tekijöitä, Edellisissä luvuissa on tuotu esille kasvava kiinnostus paikallistason toimintaan jotka voivat edistää paikallista työllisyyden parantamiseksi toimintaa Euroopan työllisyyden lisäämiseksi ja vakaiden sekä korkealaatuisten työpaikkojen tarjoamiseksi. Tässä mainittujen viranomaisten ja muiden tahojen moninaisuus (kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallitukset, yritykset, kolmannen sekä järjestelmän erikoistuneet julkiset instituutiot, kuten julkiset työnvälityspalvelut) osoittaa sekä tarpeen integroidut sen että jokaisella alueella ja kaikilla lähestymistavat ovat olennaisia jokaisessa maassa, paikallistasoilla. Jokaisen tason toimijoilla on omat vastuualueensa, ja niiden on osallistuttava toimintaan. työmarkkinaosapuolet sosiaalitalouden organisaatiot, koordinoida tosiasian, tällaisia toimia että / Lisätoimien tarve Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuuden lujittamiseksi on näin ollen selviö. On olemassa laaja poliittinen yksimielisyys halusta tehdä näin. Se, kuinka tästä edetään, on osa keskustelua, jota on käytävä tulevien kuukausien aikana. Jotta kehitys olisi mahdollista, komissio toteuttaa seuraavat toimet: a) Tässä tiedonannossa esitettyjä aiheita koskevan keskustelun edistäminen Tämä tiedonanto on suunnattu ensisijaisesti Euroopan unionin toimielimille, mutta sillä pyritään käynnistämään myös laajempi keskustelu. Komissio kehottaa kaikkia työllisyyden edistämisestä paikallistasolla kiinnostuneita toimijoita pohtimaan tässä asiakirjassa esille tuotuja aiheita ja kertomaan näkemyksistään tai edustamansa organisaation näkemyksistä jäljempänä ilmoitettuun osoitteeseen. Lisäksi komissio ottaa kiinnostuneena vastaan Euroopan unionin toimielinten näkemyksiä näistä kysymyksistä. kuulemismenettelyjen eurooppalaisia lisäksi Virallisten monikansallisia seminaareja, joissa syvennetään tässä tiedonannossa esille tuoduista aiheista käytävää keskustelua. Kuulemismenettely aloitetaan huhtikuussa ja se päättyy vuoden 2000 lokakuussa. Yhteisvaikutusta haetaan muista instituutioista, komissio tukee 19 jotka ovat kiinnostuneet paikallisten työllisyysmahdollisuuksien käyttämisestä. Tiedonantoa koskeva keskustelu päättyy vuoden 2000 joulukuussa Ranskan puheenjohtajakaudella Tässä kokouksessa arvioidaan keskustelua, ja komissio esittää kuulemisten tulokset sekä laatii katsauksen tulevaisuuteen. järjestettävässä Strasbourgissa kokouksessa. b) Euroopan työllisyysstrategian soveltamisen kokeileminen paikallistasolla Budjettivallankäyttäjä on antanut komission käyttöön budjettikohdan B5-503 tukemaan työllisyyden valmistelevia toimia työllisyystilanteen parantamiseksi paikallistasolla. Tämän että Euroopan työllisyysstrategia tarjoaa kehyksen, jonka mukaisesti voidaan kehittää paikallista työllisyyspolitiikkaa. Näin ollen komissio käyttää tätä budjettikohtaa: tiedonannon keskeinen viesti on, – Euroopan työllisyyden suuntaviivojen soveltamisen kokeilemiseksi kehyksenä ja paikallisten lähestymistapaan sisältyvien mahdollisuuksien osoittamiseksi, toimintasuunnitelmien kehittämisessä työllisyyden – tietoisuuden nostamiseksi siitä, mitä mahdollisuuksia toiminnalla on luoda työpaikkoja paikallistasolla – monikansallisen yhteistyön kehittämiseksi sekä – hyvien käytäntöjen tunnistamiseksi ja niiden vaihtamisen edistämiseksi. Suunniteltuja toimia voidaan myöhemmin täydentää käyttämällä Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklassa säädettyjä mahdollisuuksia edistää sosiaalitalouden asemaa paikallisten työpaikkojen kolmannen järjestelmän / luomiseksi hankkimiseksi paikallisten työllisyysstrategioiden kokemusten ja käytössä. 20 Kirjalliset kommentit käsitellyistä aiheista pyydetään lähettämään 31. 10. 2000 mennessä osoitteeseen: Euroopan komissio Työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosasto Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bryssel Kommentit voi lähettää myös faksilla numeroon +322 299 6778 tai sähköpostilla osoitteeseen: empl-com-actlocally@cec. eu. int Tämä asiakirja on saatavilla kaikilla EU:n virallisilla kielillä seuraavasta osoitteesta: http://europa. eu. int/comm/dg05/key_en. htm 21 Liite Onnistumisen edellytykset työllisyyden paikallisessa kehittämisessä Paikallinen toiminta työllisyyden edistämiseksi ei ole tietenkään ainoa tapa ratkaista työttömyysongelmaa. Se on kuitenkin kaikkien tehokkaiden strategioiden välttämätön edellytys. Tältä osin aikaisemman kokemuksen, jota vahvistaa laaja eri alojen tutkimus ja toimintatutkimus, avulla voidaan tunnistaa joitakin onnistumisen edellytyksiä. • Paikallinen ulottuvuus tarpeet voidaan tunnistaa ja työpaikkojen tarjonta järjestää Täyttämättömät paikalliset jossa pannaan täytäntöön paikallistasolla. Se on usein kuitenkin enemmän kuin paikka, muualla erilaisia tehtyjä päätöksiä. Paikallistasolla on myös mahdollista yhdistää työmarkkinavälineitä ja kehittää keinoja, joilla voidaan antaa lisäarvoa keskitetysti tehdyille tukemisen päätöksille. rajoita tarkoituksenmukainen alue määritellään useimmiten kulttuurisilla yhtäläisyyksillä, joihin ihmiset samaistuvat, paikallisten tuotantojärjestelmien ja kauppavirtojen sekä paikalliset työssäkäyntialueen mukaisesti. Paikallisaluetta hallintorajat. Paikallisen eivät • Integroitu lähestymistapa Kaikki paikallistason politiikka on tehokkuuden maksimoimiseksi integroitava yhdeksi ainoaksi strategiaksi. Tältä osin erityistoimenpiteitä työllisyyden edistämiseksi on pidettävä muiden kehittämispolitiikan välineiden jatkeena, joihin puolestaan on yhdistettävä työllisyysulottuvuus. • Kumppanuus Kehittämiskysymysten lähestymistavassa tapahtuneen merkittävän kulttuurisen muutoksen vuoksi työllisyyspolitiikkaa ei enää pidetä yksinomaan poliittisten päättäjien ja taloudellisten toimijoiden huolena vaan koko yhteiskunnan huolenaiheena. Se tarkoittaa, että entistä parempaa koordinointia tarvitaan paikallisten toimijoiden lisäksi useiden institutionaalisten tasojen välillä. Kaikki voimat jollakin alueella yhteen kokoavien paikallisten kumppanuuksien luomista työllisyyden kehittämisstrategioille. perusedellytyksenä onnistuneille paikallisille pidettävä on • Alhaalta ylös etenevä lähestymistapa Paikallisen strategian ja toiminnan on perustuttava paikallisten tarpeiden ja taitojen analyysiin, jotta tarkastelussa päädyttäisiin tarkoituksenmukaisiin ratkaisuihin. Paikallisten organisaatioiden olisi analyysin perusteella tarkasteltava uudelleen toimintatapojaan ja pohdittava, miten paikallisiin tarpeisiin voitaisiin paremmin vastata. • Ympäristön tuki Integroitujen paikallisstrategioiden kehittäminen riippuu usein siitä, edistääkö kansallinen tai alueellinen lainsäädäntö paikallisia aloitteita. Tämä ei koske ainoastaan toimivallan hajauttamista alueelliselle ja osa-alueiden instituutiotasoille vaan sellaisen verotuspolitiikan soveltamista, joka edistää tällaisia aloitteita. 22 • Hallintokäytäntöjen integroiminen Julkisen sektorin politiikkaa on yhä enemmän järjestetty sektorien välisten tavoitteiden mukaisesti, mutta sitä hallinnoidaan yhä laajalti sektorikohtaisissa ohjelmissa. Nykyiset kokonaisvaltaisten hallintokäytännöt lähestymistapojen kustannuksella. Tällainen tilanne syntyy, kun päätösvalta ja hallintovalta on jaettu eri osastoille kaikilla tasoilla. Näin ollen kukin osasto asettaa etusijalle oman alueensa. Koska integroidut paikalliset strategiat edellyttävä sektorien välistä lähestymistapaa, hallintokäytäntöjen jakautuminen estää niiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa. erikoistumista tehtäviin suosivat yhä eri • Paikallisiin tarpeisiin sopiva rahoitus Mikroyritysten ja paikallisten työllisyyden kehittämiseen liittyvien aloitteiden on erittäin vaikeaa saada luottoa erityisesti sen vuoksi, että niillä on ongelmia konkreettisten vakuuksien esittämisessä. Jos julkista rahoitusta on saatavilla, sen saamiselle on tavallisesti asetettu kilpailupolitiikkaan ja valtion varainhoitoon liittyviä erityisedellytyksiä. Tiukoista säännöistä johtuu, että varsinkin mikroyritysten ja yksityisyrittäjien on vaikea saada rahoitusta. Lisäksi on olemassa muita rahoituslähteitä, joita käytetään liian vähän ja jotka ansaitsevat erityishuomiota. Näitä ovat mikroyrityksille myönnettävät luotot, erityisesti yhteiskunnallisiin tietyt tarkoituksiin myönnettävä paikallinen investointipääoma, rahoitusmuodot, kuten paikalliset solidaarisuusrahastot. säätiöiden varat ja • Välittäjinä toimivat tukirakenteet Paikalliset työllisyystoimet eivät yleensä synny spontaanisti. Välittävät tukirakenteet, kuten paikalliset kehittämisvirastot ja paikalliset työttömyyden seurantakeskukset, ovat keskeisessä asemassa välittäjien perustamiseen ja toimintaan myönnettävä tuki voi siis olla ratkaisevaa. toimintaan. Tällaisten onnistuneeseen paikalliseen pyrittäessä • Tarkoituksenmukaiset ammatillisen koulutuksen järjestelmät edellyttävät Viimeaikainen kehitys on saanut ammatillisen koulutuksen järjestelmät vaikeuksiin. Esimerkiksi yhä useammin tilanneyhdistelmät, kuten työttömän henkilön ryhtyminen asianomaisten yrittäjäksi, henkilöiden työllistymismahdollisuuksien erityistarpeiden hyväksikäyttö ammattialoilla saattaa edellyttää erityistaitoja (monialaisuus, suhdetaidot, aloitekyky) tai mahdollisuuksia käyttää tiettyjä välineitä (etätyö). Ammatillista koulutusta on pystyttävä tarjoamaan kaikissa tällaisissa olosuhteissa. joka mahdollistaa uusien ottamisen. Toisaalta koulutusta, huomioon • Johdonmukainen talous-, rakenne- ja sosiaalipolitiikka näkökulmat. Lissabonissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston talouden uudistaminen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus", jatkuva rakenteellinen työttömyys edellyttää parannuskeinoksi Tietyillä alueilla sitkeästi johdonmukaista talous-, rakenne- ja sosiaalipolitiikkaa. Kaikilla näillä politiikan aloilla on oma osuutensa, mutta niitä tarkastellaan usein yhdessä aivan kuin niissä olisi omaksuttu erityiskokouksessa erilliset jossa tarkasteltiin "Työllisyys, innovaatioiden ja tiedon Eurooppaa, korostettiin, että tärkeät tavoitteet voidaan saavuttaa koordinoidun politiikan avulla. Tämä on totta myös paikallisella tasolla. Näkemys on omaksuttu myös Euroopan työllisyysstrategiassa, työllisyyspolitiikat muutetaan passiivisista aktiivisiksi tunnustaen samalla, että työllisyys on paras keino voittaa yhteiskunnallinen syrjäytyminen ja köyhyys. jossa kansalliset 23


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 738/2000 af 7. april 2000 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
cable transport
hoisting equipment

formats: html pdf print

text: L 87/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 4. 2000 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 738/2000 af 7. april 2000 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2626/1999 (2), særlig artikel 9, og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til ovennævnte forordning, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer. Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser gælder også delvis eller eventuelt med tilføjelse af underopdelinger og er fastlagt ved specifikke fællesskabsforskrifter med henblik på anvendelse af toldmæssige eller andre foranstaltninger i samhandelen med varer. Ved anvendelse af nævnte almindelige tariferingsbestem- melser skal de varer, der er anført i kolonne 1 i skemaet i bilaget til denne forordning, tariferes i de i kolonne 2 nævnte KN-koder i henhold til de begrundelser, der er anført i kolonne 3. Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplys- ninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndig- heder i forbindelse med tarifering af varer i toldnomen- klaturen, og som ikke er i overensstemmelse med fælles- skabsretten fastsat i denne forordning, fortsat kan påbe- råbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldko- deks (3), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 955/1999 (4), i et tidsrum på tre måneder. (5) (6) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget for så vidt angår vare nr. 1-4 og 6. Toldkodeksudvalget har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist for så vidt angår vare nr. 5 i skemaet i bilaget — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De varer, der er anført i kolonne 1 i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i de i kolonne 2 i skemaet nævnte KN-koder. Artikel 2 Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med fælles- skabsretten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne medlemsstat. forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 2000. På Kommissionens vegne Frederik BOLKESTEIN Medlem af Kommissionen (1) EFT L 256 af 7. 9. 1987, s. 1. (2) EFT L 321 af 14. 12. 1999, s. 3. (3) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. (4) EFT L 119 af 7. 5. 1999, s. 1. 8. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/11 BILAG Tarifering (KN-kode) (2) 3917 31 90 Begrundelse (3) Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1, 3. b og 6 til den kombinerede nomenklatur, bestemmelse 8 til kapitel 39 og teksten og til 3917 31 90. KN-kode 3917 31 3917, Plastrøret, som er den afgørende bestanddel ved transporten af gas eller væske, giver produktet dets væsentligste karakter. 3926 90 99 Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1, 3. b og 6 til den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 3926, 3926 90 og 3926 90 99. af plastrør, Bundtet som er den afgørende bestanddel ved transporten af gas eller væske, giver produktet dets væsentligste karakter. Varebeskrivelse (1) 1. Bøjeligt produkt til anvendelse ved temperatur- kontrolleret distribution af gasser og væsker. Produktet består af følgende (set indefra): — et bøjeligt plastrør til transport af gas eller væske, med et sprængningstryk på mindst 27,6 MPa — et elektrisk varmebånd som er isoleret fra transportrøret af en aluminiumsplade — et lag aluminiumfolie som omslutter trans- portrøret, varmebåndet og aluminiums- pladen — isoleret elektrisk ledning til kontrol af varmebåndet — et lag fiberdug — et yderlag af et bøjeligt syntetisk materiale. Produktet foreligger i påsatte fittings. løbende længder uden 2. Bøjeligt produkt til anvendelse ved temperatur- kontrolleret distribution af gasser og væsker. Produktet består af følgende (set indefra): — et bundt af bøjelige plastrør til transport af gas eller væske — et elektrisk varmebånd som er isoleret fra transportrøret af en aluminiumsplade — et lag aluminiumfolie som omslutter trans- portrøret, varmebåndet og aluminiums- pladen — isoleret elektrisk ledning til kontrol af varmebåndet — et lag fiberdug — et yderlag af et bøjeligt syntetisk materiale. Produktet foreligger i påsatte fittings. løbende længder uden Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomen- klatur samt teksten til KN-kode 8705, 8705 90 og 8705 90 90. Køretøjet er en bil til specielt formål henhørende under pos. 8705. 3. Motorkøretøj med et hydraulisk løfteaggregat, 8705 90 90 som er påmonteret en arbejdsplatform. Køretøjet består af et lastvognschassis med kabine til føreren og passagerer. Det har diesel- motor og kan ved egen kraft køre på offentlig vej. Løfteaggregatet er permanent monteret på køretøjet. Det kan rotere og består af en tele- skopisk arm, som kan bevæges lodret. Arbejds- platformen måler 0,60 × 1,20 meter og er forsynet med et rækværk. Kontrolanordnin- gerne til løfteaggregatet er monteret på arbejds- platformen. Køretøjet har 4 optrækkelige støt- teben, som står på jorden, når løfteaggregatet er i brug. Løfteaggregatet har en maksimal løftehøjde på 12 meter og en løftekapacitet på 325 kg. Se illustration A (*). L 87/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 4. 2000 Varebeskrivelse (1) 4. Motorkøretøj med et hydraulisk løfteaggregat, som er påmonteret en arbejdsplatform og gafler. Køretøjet har en batteridrevet elektrisk motor, der både anvendes til aktivering af løfteaggre- gatet og til fremdrift af køretøjet. Kontrolan- ordningerne til løfteaggregatet er monteret på platformen. Køretøjet kan ikke køre på offentlig vej. Løfteaggregatet har en maksimal løftehøjde på 2,5 meter og en løftekapacitet på 1 200 kg. Se illustration B (*). Tarifering (KN-kode) (2) 8427 10 10 Begrundelse (3) Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomen- klatur samt teksten til KN-kode 8427, 8427 10 og 8427 10 10. Dette selvkørende køretøj er konstrueret til såvel transport af gods som til løftning af gods og personer. Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomen- klatur samt teksten til KN-kode 8428, 8428 90 og 8428 90 98. Dette selvkørende køretøj er ikke konstrueret til transport af gods, men udelukkende til løftning af gods og personer. Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbe- stemmelse 1 og 6 til den kombinerede nomen- klatur samt teksten til KN-kode 8428, 8428 90 og 8428 90 98. Dette løfteapparat er hverken selvkørende eller egnet til transport af gods, men er udelukkende bestemt til løftning af gods og personer. 5. Motorkøretøj med et hydraulisk løfteaggregat, 8428 90 98 som er påmonteret en arbejdsplatform. Køretøjet har en flad basiskonstruktion, hvorpå der er monteret en elektrisk motor, der driver såvel køretøjet som løfteaggregatet. Kontrolan- ordningerne til løfteaggregatet er monteret på arbejdsplatformen. Køretøjet har 4 store hjul (12,5 × 16 engelske tommer). Det har en stig- ningskapacitet på 25 % og en tophastighed på 4,3 km/timen. Det kan kun køre på offentlig vej, såfremt det trækkes af et andet køretøj. Løfteaggregatet er permanent monteret på køretøjet. Det består af en teleskopisk arm, som kan bevæges både lodret og vandret. Løfteaggregatet er påmonteret en arbejdsplat- form af størrelse 0,66 × 1,5 meter forsynet med et rækværk. Løfteaggregatet har en maksimal løftehøjde på 15,5 meter og en løftekapacitet på 227 kg. Se illustration C (*). 6. Hydraulisk løfteapparat med 4 hjul, påmonteret 8428 90 98 en arbejdsplatform. Løfteapparatet har en motor, der udelukkende anvendes af den teleskopiske arm. Kontrolan- arm er ordningerne monteret på arbejdsplatformen. til den teleskopiske Løfteapparatet har 4 optrækkelige støtteben, som står på jorden, når det er i brug. Løfteap- paratet er ikke udstyret med motor til frem- drift. Det kan ikke køre på offentlig vej. Den hydrauliske løfteanordning er en telesko- pisk arm til lodret bevægelse. Den påmonterede arbejdsplatform er af størrelse 0,66 × 0,66 meter og er forsynet med et rækværk. Løfteapparatet har en maksimal løftehøjde på 12,8 meter og en løftekapacitet på 160 kg. Se illustration D (*). (*) Illustrationerne er kun vejledende. 8. 4. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/13