title: Verordening (EG) nr. 860/2000 van de Commissie van 27 april 2000 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van zachte tarwe in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1707/1999

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
third country

formats: pdf print

text: 28. 4. 2000 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 103/59 VERORDENING (EG) Nr. 860/2000 VAN DE COMMISSIE van 27 april 2000 tot vaststelling van de maximumrestitutie bĳ uitvoer van zachte tarwe in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1707/1999 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen- schap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelĳke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Veror- dening (EG) nr. 1253/1999 (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bĳ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstelĳk gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2513/98 (4), en met name op artikel 4, Overwegende hetgeen volgt: (1) (2) Een openbare inschrĳving voor de restitutie en/of de belasting bĳ uitvoer van zachte tarwe naar alle derde landen is opengesteld bĳ Verordening (EG) nr. 1707/ 1999 van de Commissie (5), gewĳzigd bĳ Verordening (EG) nr. 2011/1999 (6). In artikel 7 van Verordening (EG) nr. 1501/95 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Veror- dening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximum- te stellen, daarbĳ rekening restitutie bĳ uitvoer vast houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria. In dat geval wordt gegund aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie, en aan de inschrĳver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting. (3) (4) De toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie leidt voor de betrokken graansoort tot de vaststelling van de maximumrestitutie bĳ uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag. De in deze verordening vervatte maatregelen zĳn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 21 tot en met 27 april 2000 in het kader van de inschrĳving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1707/1999 werden meegedeeld, wordt de maximumrestitutie bĳ uitvoer van zachte tarwe vastgesteld op 25,00 EUR/t. Deze verordening treedt in werking op 28 april 2000. Artikel 2 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 27 april 2000. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 160 van 26. 6. 1999, blz. 18. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 201 van 31. 7. 1999, blz. 55. (6) PB L 248 van 21. 9. 1999, blz. 23


title: WRITTEN QUESTION E-1297/00 by Olivier Dupuis (TDI) to the Council. Withdrawal of Schengen-type visa from Mr Rakhimov.

eurovoc_concepts:
EU visa policy
Schengen Agreement
admission of aliens

formats: html pdf print

text: 13. 3. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 81 E/25 As underlined in answers to previous parliamentary questions, the Council and Member States of the Union have acted decisively on a number of fronts in order to contribute to a peaceful resolution of the conflict. The Council has also been constantly forthright in condemning the alleged human rights abuses in Chechnya. In the Council of Europe, when Ireland was the Chair in Office, Ministers met with Foreign Minister Ivanov to present their concerns. They continue to follow developments in Chechnya with the closest attention, and in June will report to the part-session of the Parliamentary Assembly, as requested in paragraph 24 of the EU proposed a Recommendation 1456. resolution on Chechnya that was adopted in the 56th session on 25 April 2000. The EU has again raised the subject of Chechnya at its summit with Russia on 29 May. In the UN Commission on Human Rights in Geneva, Such concerted pressure may be seen to have yielded some demonstrable results. In a statement made on 13 April 2000, President Putin undertook that (cid:145)all facts of violations of human rights and abuses in the course of the anti-terrorist operation in the North Caucasian region of the Russian Federation, whoever commits them, are thoroughly investigated and, if confirmed, all the rigours of the law will be applied to the guilty(cid:146). Access to the region has been granted to international visitors, including the fact-finding visits to Chechnya by EU ambassadors to Moscow and an ECHO assessment team. The State Duma of the Russian Federation has created a Commission on Human Rights, Displaced Persons and the Normalisation of Social, Political and Economic Situation in the Chechen Republic. Also, on 17 April 2000, the creation was announced of a National Public Commission for Investigating Crimes and Monitoring Human Rights in the North Caucasus, chaired by the former Minister of Justice, Mr Krascheninnikov, and supported by President Putin. these positive developments, In spite of there are no grounds for complacency. The international community faces difficult challenges such as achieving implementation of the commitments made by Russia, preventing the spread of conflict to neighbouring areas, and ensuring regional stability. To this end, the EU and its Member States are cooperating fully with the OSCE, of which Austria is the Chair in Office. For as long as it may take, the Council will continue to press determinedly for a durable and equitable settlement in Chechnya. (2001/C 81 E/028) WRITTEN QUESTION E-1297/00 by Olivier Dupuis (TDI) to the Council (27 April 2000) Subject: Withdrawal of (cid:145)Schengen-type(cid:146) visa from Mr Rakhimov In March 1998, following the publication of reports in sections of the Danish, French, English and Russian media of false information alleging that he was connected with criminal organisations involved in drugs trafficking, Mr Gafur-Arslanbek Rakhimov, an Uzbek businessman, had his (cid:145)Schengen-type(cid:146) visa withdrawn, despite the fact that the secretariat of the file monitoring commission of IOC-Interpol, when approached by the (cid:145)Committee for the Protection of Human Rights in Uzbekistan(cid:146) (Uzbek branch of the International Society for Human Rights) has stated that it holds no information to back up the accusations that have been made, and that the Russian authorities had also indicated to them that they held no information on the individual in question. Can the Council say on what grounds the decision to withdraw the visa was taken? Will it also check that the decision was taken in accordance with the principles that govern the withdrawal procedure for (cid:145)Schengen-type(cid:146) visas(cid:146)? If this is not the case, will the Council undertake to act to reinstate Mr Rakhimov(cid:146)s (cid:145)Schengen-type(cid:146) visa? C 81 E/26 Official Journal of the European Communities EN 13. 3. 2001 Reply (29 September 2000) The Council would inform the Honourable Member that the granting or refusal of a visa is a matter for which responsibility lies exclusively with the Member States. The procedure and possible remedies where a Member State(cid:146)s diplomatic or consular representation refuses to examine an application or to issue a visa are governed by the national law of that Member State. The Council is not authorised to take a position on a matter which does not fall within the scope of the powers conferred upon it by the Treaties. (2001/C 81 E/029) WRITTEN QUESTION E-1314/00 by Cristiana Muscardini (UEN) to the Commission (27 April 2000) Subject: Degree of harmfulness of vegetable fats As a result of the recent adoption of the directive on cocoa, certain vegetable fats may now be used in the production of chocolate, in place of the 5 % cocoa butter that has hitherto been used. As regards Italy, Parliament(cid:146)s vote has legalised what was previously (cid:129) under a 1976 law (cid:129) considered fraud. This begs the following question: is the above Italian law based on scientifically unsound data, or does the text adopted in Strasbourg perhaps offer sounder scientific assurances, in health protection terms, concerning the use of the following vegetable fats: shea butter, ilipØ butter, kokum butter, shorea butter, palm oil (or butter) and mango oil (or butter)? In Europe, these products are used to produce margarine, soap, animal feed and candles and as excipients in ointments and creams. They clearly have many uses, albeit not including food production. In order, therefore, to prevent undue speculation and to reassure consumers, can the Commission confirm the following: 1. whether it is certain that these products do not damage human health? 2. whether it has received assurances from its scientific bodies that these fats are not harmful? 3. failing this, whether it would be prepared to commission a specific scientific study into the safety of these tropical products for food production purposes? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (29 June 2000) Article 14 of Council Directive 73/241/EEC of 24 July 1973 on the approximation of the laws of the Member States relating to cocoa and chocolate products intended for human consumption (1) states that the Directive (cid:145)shall not affect the provisions of national laws at present authorising or prohibiting the addition of vegetable fats other than cocoa-butter(cid:146). On this basis seven Member States have authorised the addition of vegetable fats other than cocoa-butter while eight Member States have prohibited it


title: Komisjoni määrus (EÜ) nr 848/2000, 27. aprill 2000, millega muudetakse komisjoni määrust (EÜ) nr 1168/1999, millega sätestatakse ploomide turustusnormid

eurovoc_concepts:
fresh fruit
marketing standard
product quality
stone fruit

text: 50 ET Euroopa Liidu Teataja 03/29. kd 32000R0848 28. 4. 2000 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 103/9 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 848/2000, 27. aprill 2000, millega muudetakse komisjoni määrust (EÜ) nr 1168/1999, millega sätestatakse ploomide turustus- normid EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrust (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta, (1) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1257/1999, (2) eriti selle artikli 2 lõiget 2, ning arvestades järgmist: 3. juuni (EÜ) 1999. Komisjoni nr 1168/1999 (millega sätestatakse ploomide turustus- normid) (3) lisas on suureviljaliste sortide mittetäielik nimekiri. aasta määruse (1) (2) (3) Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas värske puu- ja köögivilja korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määruse (EÜ) nr 1168/1999 lisa VI jaotise (Märgistamisnõuded) järel esitatud suureviljaliste sortide mittetäielik nimekiri asenda- takse käesoleva määruse lisas esitatud nimekirjaga. ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni soovitatud ploomi- standardis sisalduvas suureviljaliste sortide mittetäielikus nimekirjas eristatakse Prunus domestica ja Prunus salicina sorte. Maailmaturu läbipaistvuse huvides tuleks muuta määruse (EÜ) nr 1168/1999 lisas esitatud suureviljaliste sortide mittetäielikku nimekirja. Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolevat määrust kohaldatakse selle jõustumise päevale järg- neva kolmanda kuu esimesest päevast. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 27. aprill 2000 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz FISCHLER (1) EÜT L 297, 21. 11. 1996, lk 1. (2) EÜT L 160, 26. 6. 1999, lk 80. (3) EÜT L 141, 4. 6. 1999, lk 5. 03/29. kd ET Euroopa Liidu Teataja 51 LISA “LIIDE 1. Prunus domestica suureviljaliste sortide mittetäielik nimekiri Sort Kultivar ja/või kaubanimi Sünonüümid Ariel Apple Belle de Louvain Bernardina Bluefre Cacanska lepotica Cacanska najbolja Cacanska rana California Blue Carpatin Centenar Coe's Golden Drop De Fraile Denniston Superb Edwards Emma Lepperman Empress Erfdeel Giant Grand Prix Hall Harris Monarch Heron Impérial Epineuse Janand Jefferson Jori's Plum Jubileum June Blood Magna Glauca Manns Number One Marjorie's Seedling Merton Gage Merton Gem Monarch Monsieur hâtif Nueva Extremadura Oneida Ontario Pitestean Pond's Seedling President Prince Engelbert Prince of Wales Bella di Lovanio Blue Fré Belle de Cacak, Cacaks Beauty, Cacaks Schöne Meilleure de Cacak, Cacaks Beste Précoce de Cacak, Cacaks Frühe California Blu Fraila Colbus Burbanks Giant Prune Grand Prize Harris Jefferson's Gage Merton, Mereton Early Orleans Ontariopflaume Prince de Galles 52 ET Euroopa Liidu Teataja 03/29. kd Sort Kultivar ja/või kaubanimi Sünonüümid Prof. Collumbien Prune Martin Queen's Crown Quetsche Blanche de Létricourt Regina Claudia Mostruosa Regina d'Italia Reine-Claude d'Althan Reine-Claude d'Oullins Seneca Sugar Prune Sultan Swan Gage Tragedy Utility Valor Victoria Vision Washington Zimmers Frühzwetsche Cox's Emperor Quetsche Dr. Létricourt Falso Oullin's Gage Laxton's Utility 2. Prunus salicina suureviljaliste sortide mittetäielik nimekiri Sort Kultivar ja/või kaubanimi Sünonüümid Allo Andy's Pride Angeleno Autumn Giant Autumn Pride Beat Sun Beauty Bella di Barbiano Black Amber Black Beaut Black Diamond Black Gold Black Rosa Black Royal Black Star Black Sun Burbank Burmosa Calita Casselman Catalina Celebration Centenaria Del Rey Sun Delbarazur Dolar Beaty Kesselman 03/29. kd ET Euroopa Liidu Teataja 53 Sort Kultivar ja/või kaubanimi Sünonüümid Eclipse Eldorado Eric Sun Flavor King Formosa Fortune Friar Frontier Gavearli Gaviota Globe Sun Goccia d'Oro Golden Japan Golden King Golden Kiss Golden Plum Goldsweet 4 Grand Rosa Green Sun Hackman Harry Pickstone Howard Sun Kelsey Lady Red Lady West Laetitia Laroda Larry Ann Late Red Late Santa Rosa Linda Rosa Mariposa Methley Midnight Sun Morettini 355 Narrabeen Newyorker Nubiana Obilnaja October Sun Original Sun Oro Miel Ozark Premier Pink Delight Pioneer Queen Ann Queen Rosa Red Beaut Red Rosa Shiro Larry Anne, Tegan Blue, Freedom Improved Satsuma, Satsuma Improved Coeur de Lion Premier 54 ET Euroopa Liidu Teataja 03/29. kd Sort Kultivar ja/või kaubanimi Sünonüümid Ruby Nel Akihime Red Sweet Redgold Redroy Reubennel Royal Black Royal Diamond Royal Garnet Royal Star Roysum Ruby Blood Ruby Red Sangue di Drago Santa Rosa Sapphire Satsuma Simka Sir Prize Songold Southern Belle Southern Pride Souvenir Souvenir II Spring Beaut Starking Delicious Stirling Suplumeleven Suplumthirteen Suplumtwelve Susy TC Sun Teak Gold Top Black Tracy Sun Wickson Yakima Yellow Sun Zanzi Sun”


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om «Opfølgning af Verdenstopmødet om social udvikling»

eurovoc_concepts:
International Labour Organisation
labour law
social development
summit meeting
the EU's international role

text: C 168/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 2000 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Opfølgning af Verdenstopmødet om social udvikling« (2000/C 168/10) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 29. april 1999 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Opfølgningen af Verdenstopmødet om social udvikling«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Thomas Etty til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelsen den 14. april 2000. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 372. plenarforsamling af 27. april 2000 følgende udtalelse med 107 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. På en særlig samling i Genève den 26. -30. juni 2000 vurderer De Forenede Nationers generalforsamling gennemfø- relsen af resultaterne af Verdenstopmødet om social udvikling i København (1995) og drøfter yderligere aktiviteter. På »det sociale topmøde« i København i 1995 behandle- 1. 2. des tre hovedtemaer: — bekæmpelse af fattigdom — fremme af social integration og — fremme af fuld beskæftigelse. 1. 3. Topmødet mundede ud i en erklæring om social udvikling og et handlingsprogram til gennemførelse heraf. Erklæringens hovedindhold var ti forpligtelser indgået af medlemsstaterne, hvoraf størstedelen var repræsenteret af deres stats- og/eller regeringschef. Forpligtelse nr. 1: Vi forpligter os til at skabe et økonomisk, politisk, socialt, kulturelt og retligt klima, som gør det muligt for borgerne at opnå social udvikling. Forpligtelse nr. 2: Vi forpligter os til at forfølge målet om at bekæmpe fattigdommen i verden ved hjælp af nationale aktioner og internationalt samarbejde. Der er tale om en både etisk, social, politisk og økonomisk pligt over for menneskeheden. Forpligtelse nr. 3: Vi forpligter os til at fremme målet om fuld beskæftigelse som en grundlæggende prioritet i vore økonomiske og sociale politikker og til at gøre det muligt for alle mænd og kvinder at opnå sikre og bæredygtige indtjeningsmuligheder via en produktiv beskæftigelse, som de frit har valgt. Forpligtelse nr. 4: Vi forpligter os til at fremme den sociale integration ved at udvikle stabile, sikre og retfærdige samfund, hvis grundprincipper er fremme og beskyttelse af alle menne- ikke-diskrimination, for skerettigheder, mangfoldigheden, lige muligheder, solidaritet, sikkerhed og deltagelse af alle borgere i samfundslivet, herunder også dårligt stillede og udsatte grupper og personer. tolerance, respekt Forpligtelse nr. 5: Vi forpligter os til at fremme fuld respekt for den menneskelige værdighed, skabe lighed og retfærdighed mellem kvinder og mænd samt anerkende og fremme deltagel- se af og ledende roller for kvinder i det politiske, civile, økonomiske, sociale og kulturelle liv samt i udviklingssam- menhæng. Forpligtelse nr. 6: Vi forpligter os til at sikre og fremme universel og lige adgang til uddannelse af høj kvalitet og adgang for alle til primære sundhedsydelser og i den forbindelse yde en særlig indsats for at korrigere uligheder i de sociale vilkår på baggrund af race, national oprindelse, køn, alder eller handicap, respektere og fremme den fælles kultur og individu- elle kulturer, bestræbe os på at styrke kulturens rolle i samfundsudviklingen, bevare grundpillerne i en bæredygtig udvikling med mennesket i centrum samt bidrage til den optimale udvikling af de menneskelige ressourcer og til den sociale udvikling. Formålet med disse aktiviteter er at bekæmpe fattigdommen, befordre fuld og produktiv beskæftigelse og fremme den sociale integration. Forpligtelse nr. 7: Vi forpligter os til at fremskynde udviklingen af de økonomiske, sociale og menneskelige ressourcer i Afrika og de mindst udviklede lande. Forpligtelse nr. 8: Vi forpligter os til at sikre, at strukturtilpas- ningsprogrammerne, når de er vedtaget, omfatter målsætnin- ger for den sociale udvikling, navnlig fattigdomsbekæmpelse, fremme af fuld og produktiv beskæftigelse og forbedring af den sociale integration. 16. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 168/35 Forpligtelse nr. 9: Vi forpligter os til en kraftig forøgelse og/eller mere effektiv anvendelse af de midler, der afsættes til den sociale udvikling med henblik på at opfylde topmødets mål via nationale foranstaltninger og regionalt og internationalt samarbejde. vise det internationale samfund, hvordan samarbejdet mellem medlemsstaterne har føjet en merværdi til de respektive nationale politikker på fattigdoms-, integrations- og beskæfti- gelsesområdet. Forpligtelse nr. 10: Vi forpligter os til i partnerskabets ånd via De Forenede Nationer og andre multilaterale institutioner at forbedre og styrke rammerne for det internationale, regionale og subregionale samarbejde. 1. 4. Forberedelsen til den særlige samling om opfølgningen af København-erklæringen og handlingsprogrammet blev ind- ledt i september 1997 med oprettelsen af et forberedelsesud- valg. FN’s medlemsstater har i løbet af 1999 indgivet rapporter om, hvordan de har gennemført forpligtelserne. På et møde i FN’s Økonomiske og Sociale Råds kommission om social udvikling i februar 2000 blev disse rapporter drøftet og vurderet. 1. 5. Hvad angår de regionale forberedelser har FN udeladt Europa. Årsagerne hertil ligger ikke helt klart. Det ansvarlige FN-organ er ECE (som f. eks. står for den regionale forberedelse af opfølgningen af den internationale kvindekonference i Beijing i 1995). Europarådet er trådt til og har afholdt en forberedende europæisk konference om social udvikling i Dublin den 18. -19. januar 2000, hvor man drøftede rapporter- ne fra Europarådets medlemslande og i arbejdsgrupper fortsatte den grundige behandling af forpligtelse nr. 1, 2 og 4. 2. EU og det sociale topmøde 2. 1. Det er naturligvis først og fremmest op til de enkelte EU-lande at gennemføre København-topmødets ti forpligtelser, hvilket er væsentligt at understrege i forbindelse med denne udtalelse. EU viste imidlertid stærk interesse for topmødet i København i 1994 og 1995. Det Europæiske Fællesskab offentliggjorde en meddelelse om topmødet og gennemførte omfattende høringer med civilsamfundet (herunder ØSU og de økonomiske og sociale interessegrupper, det repræsenterer). En stor EF-delegation deltog i »det sociale topmøde«. ØSU var med i denne delegation. 2. 2. Det Europæiske Fællesskab har ikke indgivet nogen til FN’s sekretariat. Kommissionens gennemførelsesrapport meddelelse fra 1996 om Det Europæiske Fællesskabs opføl- gning af verdenstopmødet om social udvikling er naturligvis ikke et passende grundlag for en vurdering på dette tidspunkt. ØSU er klar over, at Kommissionen ikke var forpligtet til at aflægge rapport. På baggrund af forpligtelse nr. 10 mener ØSU imidlertid, at Kommissionen har forpasset en chance for at 2. 3. EU’s formandskab har i de forløbne år udtalt sig ved en række lejligheder om gennemførelsen af det sociale topmødes resultater, senest under FN-generalforsamlingens 54. samling. 3. Generelle bemærkninger I sin udtalelse fra februar 1995 om topmødet i 3. 1. København fremsatte ØSU en række bemærkninger og forslag, som stadig forekommer relevante, bl. a. at: — EU bør føre an i en kampagne for mere udbredt ratificering og fuld overholdelse af ILO-konvention nr. 144 om trepartskonsultation (i dag, i år 2000, kunne EU i en sådan kampagne rette opmærksomheden mod ansøgerlandene, mod sine partnere i Barcelona-processen, mod Mercosur- landene og AVS-landene), — der bør gennemføres foranstaltninger, som skal udvirke, at den internationale handel i højere grad bidrager til den sociale udvikling (ØSU har uddybet disse forslag i sin udtalelse fra 1999 om WTO og i sine seneste udtalelser om EU’s handelspolitik), — der bør gennemføres foranstaltninger til bekæmpelse af børnearbejde (i 1999 vedtog ILO en ny konvention om de værste former for børnearbejde. EU kunne foretage en gestus over for det internationale samfund ved, at alle 15 medlemsstater hurtigt vedtog denne nye konvention. Endvidere bør de to medlemsstater, der endnu ikke har ratificeret ILO’s konvention nr. 138 om en minimumsalder (Østrig og Storbritannien) gøre en indsats for at få den ratificeret i allernærmeste fremtid. ØSU ønsker desuden på dette tidspunkt at opfordre EU og alle medlemsstaterne til at yde finansiel støtte til ILO’s programmer til bekæmpelse af børnearbejde), — medlemsstaterne opfordres til at gøre deres indflydelse gældende over for IMF, Verdensbanken, OECD og de regionale udviklingsbanker for at overbevise disse institu- tioner om, at de skal samarbejde meget mere intensivt med ILO end hidtil (i dag kan vi føje WTO til listen og også opfordre EU-landene til at yde en fælles indsats for at demokratisere disse organisationer og øge deres gennem- sigtighed), — der bør skabes bedre sammenhæng mellem EU’s uden- rigs-, sikkerheds-, handels-, landbrugs- og udviklingspolitik (ØSU kan nu, i København, fem år efter topmødet tilføje, at den styrkede sammenhæng navnlig skal bruges i bekæmpelsen af fattigdommen i verden og i forebyggelsen af væbnede konflikter), C 168/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 2000 — EU skal yde et veldefineret bidrag til opfølgningsprocessen ved at gøre et begrænset antal initiativer inden for jobska- belse, bekæmpelse af fattigdom og social marginalisering til mål for en koordineret indsats i hele EU. 3. 2. Selv om gennemførelsen, som tidligere anført, først og fremmest er medlemsstaternes ansvar, kan en samlet indsats fra EU’s side indeholde en betydelig merværdi. Dette gav ØSU allerede udtryk for i sin sidste anbefaling i udtalelsen fra 1995 (punkt 13. 2). I sin behandling af det regionale samarbejde fokuserede ØSU i 1995-udtalelsen på samarbejdet inden for EU. Udvidelsesprocessen, udviklingen af Euromiddelhavs- samarbejdet og de styrkede forbindelser med AVS-landene viser i høj grad, at man på realistisk vis bør vurdere yderligere geografiske områder, hvor en EU-indsats væsentligt kunne forbedre muligheden for en vellykket »København-proces«. 3. 3. Hvis man ser på de centrale socialpolitiske områder, hvor EU har gjort betydelige fremskridt, som også kunne have relevans for andre landegrupper i betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed, og FN’s dagsorden hvor fattigdoms- bekæmpelsen i år vil indtræde en fremtrædende plads, da er det beskæftigelsespolitikken og dens iværksættelse, der især falder én på sinde. Det betyder naturligvis ikke, at EU og dens medlemsstater ikke bør gøre en indsats for at øge udviklingssamarbejdet og lette gældsbyrden for de fattigste udviklingslande. Det betyder derimod, at det navnlig er på beskæftigelsesområdet, at EU via regionalt samarbejde kan yde et særlig værdifuldt bidrag til de bestræbelser, der er i gang i bestemte partnerlande. 3. 4. ILO, som FN i første omgang har givet ansvaret for at fremme fuld beskæftigelse (forpligtelse nr. 3) i København- processen, har ydet en betydelig indsats i de sidste fem år. ILO til den konklusion, at selv om der i nogle få er nået industrialiserede og nyindustrialiserede lande er gjort frem- skridt med hensyn til jobskabelse og bekæmpelse af arbejdsløs- hed og underbeskæftigelse, er beskæftigelsessituationen og fattigdomsbekæmpelsen i mange dele af verden, især i udvik- lings- og reformlande, stadig utilfredsstillende, og i nogle lande er der endog sket en forværring (1). ILO har opfordret til, at der ydes en fornyet indsats inden for jobskabelse, forbedring af jobkvaliteten, uddannelse og ligestilling mellem kønnene på arbejdspladsen. ILO fastholder, at ratificeringen og gennemfø- relsen af ILO’s centrale konventioner samt opfølgningen af ILO’s erklæring fra 1998 om de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen udgør en vigtig del af denne proces. ILO har opfordret til en ny beskæftigelsesstrategi med globale og nationale dimensioner. (1) Jf. FN’s »Human Development Report« og »Poverty Report« (1999). For at dette kan lykkes, er en koordineret indsats fra ILO og andre FN-organer, navnlig Bretton Woods-institutionerne, I den OECD og regionale organisationer, helt afgørende. forbindelse konstaterer ØSU endvidere, at de seneste begiven- heder har afsløret et akut behov for en reform af FN- institutionerne, navnlig hvad angår deres demokratiske karak- ter og gennemsigtigheden både af deres politiske beslut- ningstagning og af beslutningernes gennemførelse. Kritik af og modstand mod navnlig IMF, Verdensbanken og WTO skyldes klart den opfattelse, at disse institutioner ikke beskæftiger sig nok med den negative virkning af verdensøkonomiens globalisering. 4. Særlige bemærkninger Allerede i 1995 ønskede ØSU, at ILO kom til at spille 4. 1. en fremtrædende rolle i forbindelse med gennemførelsen af det sociale topmødes resultater. Det mener, at aktiv fremme af ILO’s 1998-erklæring i allerhøjeste grad kan bidrage til en effektiv global beskæftigelsesstrategi. ØSU anbefaler kraftigt, at EU yder en indsats på området, både politisk og finansielt. Som led i denne indsats bør EU også forsøge at sikre ratificering i alle medlemsstater af ILO’s konventioner om de grundlæggende menneskelige rettigheder. Ud over visse medlemsstaters manglende ratificering af konventionen om en minimumsalder (nr. 138), som er nævnt i pkt. 3. 1, minder ØSU endnu en gang om, at ILO’s konvention mod forskelsbe- handling (beskæftigelse og erhverv) (nr. 111) endnu ikke er ratificeret af Luxembourg. 4. 2. ØSU er betænkelig ved, at stadig større dele af den økonomiske politik undslipper politisk kontrol. Derfor må EU og medlemsstaterne presse på for at opnå klare socialpolitiske retningslinjer for IMF’s og Verdensbankens politikker. Ret- ningslinjerne bør tage udgangspunkt i de forpligtelser, der blev fastlagt på topmødet i København, herunder ILO’s grundlæggende arbejdsnormer, som topmødeforpligtelserne tillægger stor betydning. EU og medlemsstaterne bør endvidere fortsætte bestræbelserne på at etablere et permanent ILO/ WTO-arbejdsforum for grundlæggende arbejdsnormer i multi- laterale handelsaftaler. Specielt på baggrund af udviklingen på WTO-ministerkonferencen i Seattle ser ØSU med tilfredshed på ethvert initiativ, der kan føre til større forståelse for grundlæggende arbejdsnormer og følgelig til konkrete foran- staltninger til fremme heraf. I deres aktiviteter i udviklingslande og reformstater skal multinationale virksomheder overholde OECD’s retningslinjer for multinationale virksomheder og ILO’s trepartserklæring om multinationale virksomheder og socialpolitik. ØSU håber, at den igangværende revision af OECD’s retningslinjer vil resultere i, at der henvises til alle centrale ILO-arbejdsnormer, herunder foreningsfrihed, kollektive overenskomster, tvangsar- bejde, diskrimination inden for arbejde og beskæftigelse samt børnearbejde. 16. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 168/37 4. 3. Hvad angår ansøgerlandene i Central- og Østeuropa, anbefaler ØSU, at EU støtter udviklingen i disse lande af en beskæftigelsesstrategi i stil med Luxembourgprocessen. Dette vil samtidig gøre det lettere for disse landes regeringer at finde bæredygtige løsninger på deres beskæftigelsesproblemer og bidrage til at indføre et vigtigt element af den europæiske sociale model i disse lande. 4. 4. Hvad angår forbindelserne med nabolandene i Middel- havsområdet, bør EU opfordre partnerregeringerne til i højere grad at inddrage arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger og andre relevante socioøkonomiske interessegrupper i deres beskæftigelsespolitikker — også i en regional sammenhæng, hvor dette er muligt. Der bør også ske en videre udvikling af Barcelona-samarbejdets sociale dimension (erhvervsuddannel- se, social dialog). 4. 5. ØSU mener, at EU bør fortsætte de sidste par års bidrag til at oprette økonomiske og sociale råd i AVS-landene, navnlig i landene syd for Sahara (jf. forpligtelse nr. 7). Sådanne råd kan være vigtige instrumenter for socioøkonomiske interessegrup- per i deres bestræbelser på at øve indflydelse på og bidrage til gennemførelsen af deres regeringers beskæftigelsespolitikker. 4. 6. I forbindelse med realiseringen af de initiativer, der henvises til i pkt. 3. 1, sidste led ønsker ØSU, at EU især retter sin politik mod de fattigste og socialt set mest marginaliserede grupper i EU. FN’s generalsekretær har opfordret til sammenhæng i 4. 7. opfølgningen af 1990’ernes »People’s Summits«. På baggrund heraf og med henvisning til udtalelsen om opfølgningen af Bruxelles, den 27. april 2000. kvindetopmødet i Beijing, som afgives samtidig med denne udtalelse, minder ØSU om, at det på Beijing-topmødet i 1995 blev fremhævet som et problem, at fattigdom i stigende grad rammer kvinder. ØSU henviser til punkt 3. 3 og 3. 4 ovenfor og understreger i den forbindelse kønsaspektets betydning for ILO’s aktionsområder. Det samme gælder forslagene til EU- støtte til ansøgerlandene i Central- og Østeuropa, til Middel- havsområdet og til landene syd for Sahara (pkt. 4. 3, 4. 4 og 4. 5). 4. 8. Arbejdsmarkedsparterne og andre interesseorganisa- tioner, der er repræsenteret i ØSU, spiller en særlig rolle i den sociale udvikling. Det kan overraske, at FN har givet ngo’er en særlig rolle i forberedelsen til opfølgningen af »det sociale topmøde« i 1995, men tilsyneladende ikke finder det vigtigt, at arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger, forbrugere, land- brugsorganisationer, velfærdsorganisationer etc. tildeles nogen specifik rolle i denne sammenhæng. Arbejdsgiverorganisatio- nernes og fagforeningernes rolle har især givet anledning til kontroverser mellem en lang række udviklingslande og industrialiserede lande, hvilket ØSU er yderst betænkelig ved. Kommissionen må tage dette op og på FN-generalforsamlin- gens særlige samling i Genève præcisere, at disse stærkt repræsentative organisationer er ganske særlige ngo’er, når det drejer sig om social udvikling, og at de ikke kun giver udtryk for deres medlemmers synspunkter, men ofte deltager i den nationale politiske beslutningsproces og i gennemførelsen af beslutningerne. Kommissionen må også gøre sit til, at arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisatio- ner er repræsenteret i medlemsstaternes nationale delegationer ved den særlige samling i Genève. Kommissionen opfordres endvidere til ligesom i 1995 at indbyde ØSU til at være repræsenteret i sin delegation. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg C 168/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 2000 BILAG I til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Indledende vurdering af gennemførelsen af forpligtelserne FN’s sekretariat har modtaget rapporter fra en lang række medlemsstater (herunder alle 15 EU-lande), FN’s regionale kommissioner (med undtagelse af ECE), FN’s fonde og programmer, særorganisationerne inkl. Bretton-Woods- institutionerne, andre mellemstatslige organisationer såsom de regionale udviklingsbanker samt OECD. Skønt rapporterne indeholder positive elementer, er det klart, at der i mange henseender kun er gjort begrænsede fremskridt, hvad angår de tre hovedtemaer i København-erklæringen. Ifølge FN’s sekretariat vil adskillige af handlingsprogrammets mål ikke blive opfyldt inden for den aftalte tid, og i nogle tilfælde har der været betydelige tilbageskridt. Væsentlige medvirkende faktorer har været de alvorlige økonomiske vanskeligheder, som mange lande har oplevet inden for de sidste par år som følge af den økonomiske krise, og andre beslægtede begivenheder. Det vækker også bekymring, at den vægt, der på det seneste har været lagt på finansielle og økonomiske politikker, ikke har været udviklingsorienteret, og at et begrænset antal makroøkonomiske mål og parametre prioriteres på bekostning af og til skade for sociale, politiske, kulturelle og miljømæssige aspekter. Ifølge FN’s sekretariat er der gjort fremskridt på følgende områder: — Øget bevidsthed om den sociale udviklings betydning som overordnet mål for regeringernes politik og som grundlag for mobilisering af civilsamfundet samt øget indsats på dette område. — Fremskridt — skønt ulige fordelt, langsomme og tilfældige — i fattigdomsbekæmpelsen. — Fornyet håb om at fuld beskæftigelse er et opnåeligt mål, skønt fremskridtene har været beskedne og ofte har været truet af skjult arbejdsløshed, en udvidelse af den uformelle sektor og manglende social beskyttelse. — Fortsatte fremskridt hvad angår skrive- og læsefærdigheder, faldende børnedødelighed, forventet levealder, antallet af indskrevne elever i skolerne og adgang til grundlæggende sociale ydelser, skønt der har været lokale og til tider alvorlige tilbageskridt. — I store dele af verden er man kommet nærmere lighed og retfærdighed mellem mænd og kvinder, bortset fra en gennemgående tendens til, at det først og fremmest er kvinder, der bliver tabere i krise- og omstruktureringstider. — De fleste regeringer har investeret der, hvor deres umiddelbare interesser ligger, og har i relative, og ofte også i absolutte tal, øget den del af de nationale ressourcer, der går til social udvikling. Følgende er ifølge samme kilde »regressionsområder«: — Lokale og regionale konflikter har forårsaget tilbagegang i den sociale integration i et stigende antal regioner i forskellige dele af verden. — Der er generelt blevet større ulighed i verden, både hvad angår indkomst, beskæftigelse, adgang til sociale serviceydelser og mulighed for deltagelse i offentlige institutioner og i civilsamfundets institutioner. — I modstrid med København-topmødets forpligtelser om at styrke samarbejdet om social udvikling via FN, har der været afsat færre midler til social udvikling inden for rammerne af det internationale samarbejde, og dette på trods af, at det internationale samfund har indgået nye forpligtelser til at nedsætte de fattigste landes gældsbyrde. — Gældsbyrden er vokset markant siden det sociale topmøde og har yderligere mindsket de midler, der er til rådighed til social udvikling. — Liberaliseringen af kapitalstrømmene har gjort verden mere sårbar over for pludselige finansielle chok, hvilket har haft alvorlige sociale følger. Finanschokkenes egentlige ofre står i stigende grad magtesløse og formår ikke at rette op på deres sociale situation. 16. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 168/39 FN’s sekretariat havde i november 1999 identificeret følgende elleve tværgående problemstillinger i de modtagne rapporter, som det ønskede at analysere nærmere med henblik på at evaluere fremskridt/tilbageskridt og uddrage idéer til yderligere initiativer. 1. Ulighed: Hvordan kan udviklingens positive resultater i lyset af voksende ulighed inden for de enkelte nationer og nationerne imellem fordeles mere ligeligt inden for og mellem nationerne? Er ulighed den pris, man må betale for økonomisk vækst, eller er ulighed en hindring for vækst? 2. Finansiering af sociale tjenesteydelser: De sociale tjenesteydelser rettes i stigende grad mod samfundets mest sårbare grupper. Målretning og trangsvurdering af sociale ydelser kan imidlertid i nogle tilfælde føre til et sammenbrud i den sociale solidaritet, hvilket igen kan føre til, at ydelserne bliver af ringere kvalitet, og at der afsættes færre midler til dem. Hvordan kan solidaritet og bæredygtighed forenes med behovet for større effektivitet og selektivitet i de sociale tjenesteydelser? 3. Urbanisering: Mens de fleste fattige stadig bor i forgår der i hele verden, og navnlig i udviklingslandene, en hastig urbanisering. Hvordan kan man i lyset af denne forvandling bedst fordele knappe ressourcer mellem landdistrikter og byområder? Hvordan kan den sociale udvikling bedst tage hensyn til de specifikke behov i de enkelte samfundssektorer? landdistrikter, 4. Fattigdom blandt personer i beskæftigelse: Skønt arbejdsløsheden er faldet i mange dele af verden, er de nye job alt for ofte af lav kvalitet, lønningerne lave og den sociale sikring ringe. Det ses i stigende grad, at beskæftigelse ikke er nok til at bekæmpe fattigdommen. Hvordan har de forskellige lande tacklet det voksende problem med »fattige arbejdere«, og hvad kan man gøre for at forbedre lønnen i den nederste ende af arbejdsmarkedet? 5. Den voksende uformelle sektor: I mange udviklingslande udgør beskæftigelsen i den formelle sektor en lille og faldende andel af arbejdsmarkedet. Hertil kommer, at den uformelle sektor ikke længere er begrænset til udviklingslandene. Over alt i verden vokser den uformelle sektor i tæt symbiose med den formelle sektor. Hvad kan man gøre for at forbedre indkomsterne og den sociale beskyttelse i den uformelle sektor uden at svække den formelle sektors evne til at skabe arbejdspladser? 6. Rehabilitering af den offentlige sektor: Den økonomiske reformproces har i mange tilfælde svækket statens evne til at fremme den sociale udvikling. En lære, man kan uddrage af de seneste finansielle kriser, er, at liberalisering og privatisering ikke bør finde sted på bekostning af en passende reguleringsmæssig ramme. Det er nødvendigt med en stærk og åben offentlig sektor, der kan overvåge den økonomiske reformproces og skabe et gunstigt klima for social udvikling. 7. Decentralisering: Der har været en klar tendens mod decentralisering af ansvar til lokale myndigheder. Decentralisering fremmer ofte større deltagelse og ansvarlighed, men ikke nødvendigvis en ligelig fordeling af ressourcer mellem regioner og befolkningsgrupper. Hvordan kan disse modstridende interesser forenes? 8. 9. Faldende udviklingsbistand: Visse lande har øget den statslige udviklingsbistand, men den generelle tendens har været den modsatte på trods af de forpligtelser, der blev indgået i København. Hvilken strategi bør der anlægges for at vende denne udvikling? Intervention i krisesituationer: Knappe udviklingsmidler bliver anvendt til intervention i et stigende antal kriser, som sluger langt flere menneskelige og finansielle ressourcer end kriseforebyggelse og mere langsigtet fremme af den menneskelige udvikling. Et stigende antal krige, lokale konflikter og naturkatastrofer har haft en negativ indvirkning på den sociale udvikling. 10. Behov for effektive strategier til gennemførelse af det sociale topmødes forpligtelser. Kløften mellem forpligtelser- ne og deres gennemførelse er stadig et stort problem. Der må arbejdes mere på at udvikle strategierne, værktøjerne og kapaciteten til en vellykket gennemførelse af det sociale topmødes forpligtelser. 11. Der foregår en kumulativ stigning i gældsbetjeningsbyrden, som går hårdt ud over den sociale udvikling. Hvordan kan man via gældssanering mest effektivt fremme øgede sociale bevillinger? C 168/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 2000 BILAG II til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse ØSU’s særlige bemærkninger til sin udtalelse om Verdenstopmødet om social udvikling (ØSU 4/95 — EFT C 110 af 2. 5. 1995) 1. Principper ØSU kan tilslutte sig de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse, og som den ønsker at 1. 1. genfinde i resultaterne af topmødet om social udvikling. ØSU er specielt tilfreds med det første princip, at respekten for menneskerettighederne og demokratiet — herunder dialogen mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og det civile samfunds aktive medvirken — ikke kan adskilles fra den sociale udvikling. Det er overbevist om, at der her er tale om ægte universelle og grundlæggende menneskerettigheder. ØSU håber, at man på verdenstopmødet vil godkende dette princip i samme utvetydige vendinger, som Kommissionen bruger, og opfordrer de medlemsstater, som endnu ikke har gjort dette, til at inkorporere det i deres lovgivning og til at følge det i deres nationale og internationale praksis for således at fremme en ægte social udvikling i hele verden. 1. 2. ILO-konvention nr. 144 fra 1976 om trepartskonsultation til fremme af gennemførelsen af internationale arbejdsmarkedsnormer er et væsentligt instrument, hvormed man kan stimulere dialogen mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og fremme det civile samfunds indflydelse på den sociale udvikling i verden. Det er beklageligt, at Kommissionen ikke nævner dette instrument, hvis anvendelse befordrer både demokratiet og roen på arbejdsmarkedet. ØSU mener, at Den Europæiske Union på grundlag af sit eget første princip bør føre an i en kampagne over for ILO’s medlemsstater for mere udbredt ratificering og fuld overholdelse af denne konvention. Kampagnen bør indledes med konsultationer med det formål at få alle EU-medlemsstater til at ratificere konventionen. 2. Målsætninger 2. 1. ØSU fremhæver og støtter Den Europæiske Unions bestræbelser for gennem en multilateral indsats at udvirke, at den internationale handel i højere grad bidrager til den sociale udvikling. Det er enigt i, at forhandlingerne om dette spørgsmål skal fortsættes inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO) og ser med tilfredshed på EU’s generelle holdning i dette spørgsmål. EU bør gøre en virkelig indsats for at opnå, at dette spørgsmål prioriteres inden for WTO. ØSU mener, at der navnlig bør lægges vægt på at tilskynde landene til at ratificere ILO’s grundlæggende menneskerettighedskonventioner om foreningsfrihed og organisationsret (for arbejdsgivere og arbejdstagere) (1948), om retten til at føre kollektive forhandlinger (1949), om tvangsarbejde (1930) og om afskaffelse af tvangsarbejde (1957). Alle EU-medlemsstater har ratificeret konventionerne om foreningsfrihed og om kollektive forhandlinger; det samme gælder de andre konventioner om menneskerettigheder, som også er blevet ratificeret af et overvældende flertal af ILO’s medlemsstater, herunder et stort antal udviklingslande. 2. 2. ØSU beklager, at ILO-konventionen imod diskriminering i forbindelse med ansættelse og beskæftigelse (1958), som er af nøjagtig samme karakter og grundlæggende betydning som de tidligere nævnte konventioner og ratificeret i lige så udbredt grad som disse, ikke nævnes af Kommissionen i denne sammenhæng. Det må være en utilsigtet udeladelse. På mødet i den 3. komite til forberedelse af det sociale topmøde sidste måned i New York gav EU udtryk for, hvilken betydning den tillægger principperne i denne konvention. ØSU henstiller derfor kraftigt, at Den Europæiske Union korrigerer sig selv og lader denne antidiskriminationskonvention indgå i den foreslåede kampagne. Det ville være en logisk metode til at fremme Den Europæiske Unions synspunkter og intentioner vedrørende bekæmpelse af fattigdom og udstødelse af samfundet, som blandt andet kommer til udtryk i den anden konklusion i Kommissionens dokument (ligebehandling af mænd og kvinder). ØSU lægger meget stor vægt på at forbedre kvinders status ved at give dem adgang til indtægter og ikke mindst af kvinder og piger, er en nøglefaktor i kampen mod fattigdom og 2. 3. uddannelse. Uddannelse, overbefolkning. Hvor kvinder får en uddannelse, falder såvel børnedødeligheden som fødselstallet. 16. 6. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 168/41 2. 4. Hovedindholdet i de under punkt 11. 1 og 11. 2 nævnte konventioner danner grundlag for den »sociale klausul«, som ØSU allerede har foreslået i flere udtalelser — en idé, der selvfølgelig intet har med protektionisme at gøre. Tværtimod vil generel anvendelse af disse principper stimulere handlen, i fundamentale rettigheder, der er ens for alle, og forbrugerne får en rimelig garanti for, at de varer, de køber, ikke er produceret under umenneskelige vilkår. I den forbindelse henleder ØSU desuden opmærksomheden på de undersøgelser, som OECD i øjeblikket er i færd med at foretage på området; resultaterne af disse undersøgelser kan blive værdifulde argumenter for yderligere forhandlinger. idet arbejdstagerne får del 2. 5. Regeringer kan effektivt tilskyndes til at rette sig efter og til at ratificere vigtige ILO-konventioner ved, at man ved ydelse af bistand og indrømmelse af handelspræferencer prioriterer lande, som iværksætter ægte, effektive strategier til fremme af den sociale udvikling. Dette kunne være et nyttigt bidrag fra Den Europæiske Union til den forøgelse af ressourcerne til social udvikling, som bliver nødvendig, også selv om det på topmødet skulle lykkes at sikre en mere effektiv udnyttelse af de eksisterende ressourcer. I den forbindelse hilser ØSU med tilfredshed Rådets forordning (EF) nr. 3281/94 af 19. december 1994 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1995-1998 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande. 2. 6. Kommissionens forslag kan bidrage til at skabe mere humane leve- og arbejdsvilkår for arbejdende børn. Børnearbejde kan gradvis afskaffes ved gennemførelse af generelle velfærdsfremmende foranstaltninger (arbejdsvilkår, uddannelsesmuligheder m. v. ). 2. 7. Ratificering og overholdelse af ILO-konventionerne er i samme grad som formulering af en effektiv socialpolitik et udslag af god regeringsførelse. Den handels- og bistandspolitik, der foreslås i det foregående punkt, vil sikre, at de eksisterende ressourcer udnyttes mere effektivt. Industrilandene og udviklingslandene bør sideløbende træffe foranstaltninger til at reducere de ulovlige fremgangsmåder i forretningsforbindelserne mellem nord og syd, som er en alvorlig hindring for det sociale og økonomiske fremskridt. 2. 8. Hvis Den Europæiske Union virkelig ønsker, at den sociale udvikling skal indgå i de politikker, som IMF, Verdensbanken og de regionale udviklingsbanker formulerer, må den aktivt bruge sin indflydelse i disse institutioner til at overbevise dem om, at de skal samarbejde meget mere intensivt med ILO end hidtil, især når det drejer sig om strukturtilpasningsforanstaltninger. EU må tage højde for strukturtilpasningsprogrammers konsekvenser for de fattige, f. eks. i forbindelse med sundheds-, uddannelses- og landbrugspolitiske ændringer. 2. 9. ØSU gentager et synspunkt, det har givet udtryk for i tidligere udtalelser, nemlig at det er på høje tid at skabe vilkår og instrumenter, som kan stimulere økonomisk vækst, handel og fordeling af velstand og muligheder i hele verden, og at kombinere dette med en udviklingsproces, som er forenelig med socialt fremskridt og beskyttelse af miljøet. Dette kræver, at EU forpligter sig til at styrke sammenhængen mellem sin udenrigs-, sikkerheds-, handels- og udviklingspolitik. ØSU opfordrer EU til at forpligte sig til dette på verdenstopmødet om social udvikling i København, som tidsmæssigt falder sammen med oprettelsen af WTO. 3. Midler: ressourcer og opfølgning ØSU finder det betydningsfuldt, at Kommissionen vil hjælpe udviklingslandene (og især de fattigste) med foranstaltninger, som begunstiger den uformelle sektors gradvise integrering i økonomien. I denne sammenhæng fremhæver ØSU den vigtige rolle, som ikke-statslige organisationer, herunder landbrugsorganisationer, kooperative sammenslutninger og kvindeorganisationer, kan spille ved siden af arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne. 4. Konklusioner 4. 1. ØSU ser med tilfredshed på, at Den Europæiske Union, som det kommer til udtryk i konklusionerne, er fast besluttet på at yde et større bidrag til multilaterale forhandlinger om normer og konventioner. Dette bør ske under overholdelse af en klar rolle- og ansvarsfordeling. ØSU henviser desangående til initiativudtalelsen om »Forholdet mellem EU og ILO«, der blev vedtaget i januar 1995. C 168/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 6. 2000 4. 2. Sluttelig anbefaler ØSU kraftigt, at Den Europæiske Union med arbejdstagernes, arbejdsgivernes og andre relevante interesseorganisationers medvirken yder et veldefineret bidrag til opfølgningen af det sociale topmøde ved at gøre et begrænset antal initiativer inden for jobskabelse, fattigdomsbekæmpelse og social integration til mål for en koordineret indsats i hele EU. Gennemførelsen af topmødets beslutninger bliver de enkelte regeringers opgave. Men topmødet bør fremhæve betydningen af regionalt samarbejde i gennemførelsesfasen, hvilket sandsynligvis også vil ske. For topmødets succes er det vigtigt, at en stor gruppe af lande, som f. eks. dem, der er forenet i Den Europæiske Union, viser et eksempel på et sådant samarbejde i deres region. Kommissionen opfordres til på grundlag af eksisterende EU-politikker at udarbejde et forslag om beskæftigelse, fattigdom og social udstødelse. Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Opfølgning af den fjerde internationale kvindekonference« (2000/C 168/11) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 27. januar 2000 under henvisning til forretningsorde- nens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Opfølgning af den fjerde internationale kvindekonference«. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Susanna Florio til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. april 2000. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 372. plenarforsamling, mødet den 27. april 2000, med 116 stemmer for og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning der blev fremlagt på den internationale befolkningsudviklings- konference i Cairo i 1994 og på verdenstopmødet om den sociale udvikling i København i 1995. På FN’s fjerde internationale kvindekonference, der 1. 1. blev afholdt i Beijing den 4. -15. september 1995, vedtog man en erklæring og en aktionsplatform, der fastlægger målsætninger og strategier for at realisere kvinders udvikling, fremskridt og lige deltagelse. 1. 2. Fem år efter den fjerde kvindekonference har FN’s generalforsamling med resolutionerne 52/100 og 52/231 besluttet at indkalde til et ekstraordinært møde om »Kvinder 2000: ligestilling, udvikling og fred i det 21. århundrede«, der vil blive afholdt i New York den 5. -9. juni 2000. På det ekstraordinære møde skal man vurdere, hvilke 1. 3. fremskridt der er sket i gennemførelsen af den aktionsplatform, der blev vedtaget i Beijing, og indkredse de største hindringer herfor samt anbefale fremtidige aktioner til bekæmpelse af kønsdiskrimination. 1. 5. Wien-konferencen om menneskerettigheder, der blev juni 1993, bekræftede helt klart, at afholdt den 14. -25. kvinders menneskerettigheder hele livet igennem er en umiste- lig, integrerende og udelelig del af de universelle menneskeret- tigheder. 1. 6. Cairo-konferencen (5. -13. september 1994) bekræftede kvindens hovedrolle i relation til udviklings- og befolkningstil- vækstproblemerne. For første gang fremhævede man, at det er nødvendigt at forbedre kvinders sociale og økonomiske status bl. a. gennem skole- og erhvervsuddannelse, hvorved kvinderne gøres opmærksomme på deres rettigheder. Kvinderne skal have lettere adgang til uddannelses-, informations- og sund- hedsfaciliteter, hvilket er en nødvendig forudsætning for en bedre befolkningsudviklingspolitik. 1. 4. Når der gøres status over gennemførelsesgraden af Beijing-erklæringen og -aktionsplatformen, kan man ikke komme uden om også at tage højde for rapporterne fra verdenskonferencen om menneskerettigheder i Wien 1993, På verdenstopmødet i København (6. -12. marts 1995) 1. 7. blev der for første gang sat fokus på feminiseringen af fattigdommen, og man bekræftede princippet om, at det kun er muligt at iværksætte en bæredygtig udvikling ved hjælp af en økonomisk politik, der sætter de sociale faktorer, herunder især kønsforskellene, i højsædet


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Council Directives 85/611/EEC, 92/49/EEC, 92/96/EEC and 93/22/EEC as regards exchange of information with third countries'

eurovoc_concepts:
banking
credit institution
exchange of information
management audit
third country

text: 16. 6. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 168/1 II (Preparatory Acts) ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Council Directives 85/611/EEC, 92/49/EEC, 92/96/EEC and 93/22/EEC as regards exchange of information with third countries’ (2000/C 168/01) On 10 April 2000 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 262 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for the Single Market, Production and Consumption, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 5 April 2000. The rapporteur was Mr Burani. At its 372nd plenary session (meeting of 27 April 2000) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 103 votes to one. 1. Introduction Directive 98/33/EC of 22 June 1998 (1) amends Article 1. 1. 12 of Directive 77/780/EEC (2) (first banking directive), Articles 2, 5, 6, 7 and 8 and Annexes II and III of Directive 89/647/EEC (3) on a solvency ratio for credit institutions, and Article 2 and Annex II of Directive 93/6/EEC (4) on the capital adequacy of investments firms and credit institutions. The amendments referred to here concern the rules on the exchange of confidential in the context of cooperation agreements with the bodies or authorities of third countries which help in any way to strengthen the stability of the financial sector. information, The said rules are intended to widen the scope of 1. 2. information exchange: whereas hitherto such exchange had been allowed only between supervisory authorities (in some cases confined to the countries of the European Union), the aforementioned Directive extends this capability in the sense set out in the last paragraph of point 1. 1 above. The aim is clearly to contribute to the formation of a corpus of overall information likely to improve supervision of the activities of firms falling within the scope of the Second Banking Directive. 1. 3. The Commission points out (recital (2) of the draft directive under consideration) that on grounds of consistency the same rules should also apply to bodies which are not subject to the Second Banking Directive, but which in various ways perform financial activities regulated by other directives: the collective investment undertakings (UCITS) covered by Directives 85/611/EEC(5) and 93/22/EEC (4) and non-life insurance (Directives assurance 92/49/EEC (6) and 92/96/EEC (7)). companies and life (1) OJ L 204, 21. 7. 1998. (2) OJ L 322, 17. 12. 1977. (3) OJ L 386, 30. 12. 1989. (4) OJ L 141, 11. 6. 1993. (5) OJ L 375, 31. 12. 1985. (6) OJ L 228, 11. 8. 1992. (7) OJ L 360, 9. 12. 1992. C 168/2 EN Official Journal of the European Communities 16. 6. 2000 1. 4. The draft directive therefore authorises Member States to conclude cooperation agreements with any authority in a third country likely to possess and exchange information on the bodies mentioned in point 1. 3 above, provided that the information disclosed is subject to appropriate guarantees of professional secrecy. 2. Comments 2. 1. As the Commission says, the draft directive is consist- ent with an approach which seeks to make the supervision and control of financial activities more effective, in whatever form and by whomsoever they are exercised. The Economic and Social Committee can therefore only give its own agree- ment and support to the Commission’s initiative. 2. 2. However, the ESC wishes to express some concern about the list of entities in third countries authorised to exchange information: alongside those indicated (supervisory authorities, bodies involved in liquidation or bankruptcy proceedings and relevant monitoring bodies, auditors etc. ), it would not be inappropriate to include bodies responsible for preventing money-laundering and fraud. It is clear that the rules covering the activities of such bodies — and their very nature, different from that of control authorities — can make the exchange of information difficult. However, in some cases goodwill and the supremacy of the public interest could prevail over purely formal considerations or restrictive interpretations of legal provisions. Inclusion of the bodies mentioned in point 2. 2 above 2. 3. would have two advantages: one the one hand, it would provide timely information to the supervisory bodies on facts which, if discovered in time, could avert disastrous consequences (cf. the notorious BCCI case): while on the other, it would in some cases assist the fight against organised crime — a subject covered in a separate opinion which the Committee is in the process of drafting. Brussels, 27 April 2000. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: PERGUNTA ESCRITA E-1308/00 apresentada por Paul Rübig (PPE-DE) à Comissão. Regulamentação relativa aos transportes provenientes de países terceiros.

eurovoc_concepts:
Austria
Germany
Italy
application of EU law
bilateral agreement
common transport policy
restriction on competition
road transport
third country
transport authorisation

text: 6. 3. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 72 E/41 Cient(cid:237)fico indicou igualmente que a densidade mÆxima aceitÆvel de animais se situa em cerca de 30 kg/m2 e que o bem-estar melhoraria caso a densidade fosse inferior ao valor referido. AlØm disso, o comitØ concluiu que as severas restri(cid:231)ıes a que os frangos de reprodu(cid:231)ªo estªo sujeitos em matØria de ra(cid:231)ıes ocasionam problemas de saœde inaceitÆveis e que o bem-estar das aves de reprodu(cid:231)ªo deve ser melhorado. Que medidas tenciona a Comissªo tomar para solucionar os problemas de saœde e bem-estar dos frangos de aviÆrio, problemas esses salientados pelo relat(cid:243)rio do ComitØ Cient(cid:237)fico? Resposta dada pelo ComissÆrio David Byrne em nome da Comissªo (8 de Junho de 2000) As responsabilidades da Comissªo em matØria de protec(cid:231)ªo dos animais aumentaram com a altera(cid:231)ªo recente do Tratado CE, nos termos da qual as institui(cid:231)ıes europeias e os Estados-membros devem considerar prioritÆrio o bem-estar dos animais ao definirem as suas pol(cid:237)ticas agr(cid:237)cola, de transportes, de mercado œnico e de investiga(cid:231)ªo. O artigo 5o da Directiva 98/58/CE do Conselho relativa (cid:224) protec(cid:231)ªo dos animais nas explora(cid:231)ıes pecuÆrias (1) estabelece que a Comissªo apresentarÆ ao Conselho as propostas que considerar necessÆrias para garantir a aplica(cid:231)ªo uniforme da Conven(cid:231)ªo Europeia relativa (cid:224) protec(cid:231)ªo dos animais nos locais de cria(cid:231)ªo e, com base numa avalia(cid:231)ªo cient(cid:237)fica, recomenda(cid:231)ıes adoptadas ao seu abrigo, bem como quaisquer outras normas espec(cid:237)ficas. Com a adop(cid:231)ªo, em 21 de Mar(cid:231)o de 2000, pelo ComitØ Cient(cid:237)fico da saœde e do bem-estar dos animais, do relat(cid:243)rio sobre o bem-estar dos frangos de carne, a Comissªo passou a dispor de elementos cient(cid:237)ficos que lhe permitirªo fundamentar novas disposi(cid:231)ıes espec(cid:237)ficas baseadas no artigo 5o da referida directiva. (cid:201) inten(cid:231)ªo da Comissªo ponderar o problema do bem-estar dos frangos de carne (cid:224) luz do parecer do comitØ. (1) JO L 221 de 8. 8. 1998. (2001/C 72 E/045) PERGUNTA ESCRITA E-1308/00 apresentada por Paul R(cid:252)big (PPE-DE) (cid:224) Comissªo (27 de Abril de 2000) Objecto: Regulamenta(cid:231)ªo relativa aos transportes provenientes de pa(cid:237)ses terceiros Em ItÆlia, surgem regularmente problemas com transportes provenientes de pa(cid:237)ses terceiros, que para as empresas de transporte terminam frequentemente com as confisca(cid:231)ªo dos ve(cid:237)culos pelas autoridades italianas. Um acordo administrativo celebrado entre a ItÆlia e a Alemanha prevŒ que as empresas de transporte alemªs terminem um transporte proveniente de um pa(cid:237)s terceiro em territ(cid:243)rio italiano se dispuserem de uma autoriza(cid:231)ªo bilateral adequada e tiverem transitado anteriormente pelo pa(cid:237)s de origem do ve(cid:237)culo. Para as transportadoras austr(cid:237)acas nªo existe, todavia, esta possibilidade, o que nªo lhes permite terminar um transporte proveniente de um pa(cid:237)s terceiro em territ(cid:243)rio italiano (excep(cid:231)ªo: autoriza(cid:231)ıes CEMT). Colocam-se assim duas questıes: (cid:129) O acordo administrativo celebrado entre a ItÆlia e a Alemanha Ø compat(cid:237)vel com o imperativo da nªo discrimina(cid:231)ªo consignado no no 3, primeiro travessªo, do artigo 1o? (cid:129) Para quando se prevŒ que os transportes provenientes de pa(cid:237)ses terceiros se possam processar a n(cid:237)vel da UE sem serem alvo de discrimina(cid:231)ıes? Qual Ø a configura(cid:231)ªo dos acordos actualmente existentes e qual Ø o estado de avan(cid:231)o das negocia(cid:231)ıes relativas a acordos em matØria de transporte entre a UE e pa(cid:237)ses terceiros? C 72 E/42 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 6. 3. 2001 Resposta dada pela ComissÆria Loyola de Palacio em nome da Comissªo (19 de Junho de 2000) Conforme justamente assinala o Sr. Deputado, as rela(cid:231)ıes de transporte rodoviÆrio com pa(cid:237)ses terceiros ainda se encontram sujeitas a autoriza(cid:231)ıes bilaterais sempre que um transportador estabelecido num Estado-membro efectua um transporte de mercadorias entre dois outros Estados e quando pelo menos um destes dois Estados Ø um pa(cid:237)s terceiro. Na realidade, o diploma comunitÆrio aplicÆvel; o Regulamento (CEE) no 881/92 do Conselho, de 26 de Mar(cid:231)o de 1992, relativo ao acesso ao mercado dos transportes rodoviÆrios de mercadorias na Comunidade efectuados a partir do ou com destino ao territ(cid:243)rio de um Estado-membro ou que atravessem o territ(cid:243)rio de um ou vÆrios Estados-membros (1), estabelece expressamente que, na pendŒncia da celebra(cid:231)ªo de acordos entre a Comunidade e os pa(cid:237)ses terceiros, o regulamento nªo afectarÆ os acordos todavia, bilaterais que regem as rela(cid:231)ıes de transporte com esses pa(cid:237)ses. Esses acordos bilaterais, estabelecem, por defini(cid:231)ªo, uma distin(cid:231)ªo entre transportadores estabelecidos nos Estados signatÆrios e transportadores estabelecidos noutros Estados. Nªo hÆ actualmente negocia(cid:231)ıes entre a Comunidade e pa(cid:237)ses terceiros com vista (cid:224) celebra(cid:231)ªo de acordos de transporte rodoviÆrio com o objectivo de substituir, na (cid:237)ntegra, os acordos bilaterais conclu(cid:237)dos entre os Estados-membros e pa(cid:237)ses terceiros. (1) JO L 95 de 9. 4. 1992. (2001/C 72 E/046) PERGUNTA ESCRITA E-1317/00 apresentada por Bart Staes (Verts/ALE) (cid:224) Comissªo (27 de Abril de 2000) Objecto: Utiliza(cid:231)ªo excessiva de recursos h(cid:237)dricos (munic(cid:237)pios de S. Giovanni in Persico e Crevalcore) Nos territ(cid:243)rios dos munic(cid:237)pios de S. Giovanni in Persico e Crevalcore (Prov(cid:237)ncia de Bolonha, Regiªo de ItÆlia) verificaram-se fen(cid:243)menos de subsidŒncia (abatimento do terreno de cerca de Em(cid:237)lia-Bolonha, 2 metros) em virtude de uma utiliza(cid:231)ªo excessiva dos recursos h(cid:237)dricos da zona por parte da empresa pœblica de distribui(cid:231)ªo de Ægua Seabo. Estes fen(cid:243)menos fazem com que os territ(cid:243)rios da plan(cid:237)cie bolonhesa sejam, de entre os da plan(cid:237)cie do P(cid:243), dos mais sujeitos a inunda(cid:231)ıes, com os consequentes preju(cid:237)zos econ(cid:243)micos e ambientais. Perante estes factos, pode a Comissªo indicar: (cid:129) se, neste caso espec(cid:237)fico, se verificaram viola(cid:231)ıes de normas comunitÆrias relativas (cid:224) protec(cid:231)ªo do ambiente e (cid:224) seguran(cid:231)a dos cidadªos; (cid:129) se existem disposi(cid:231)ıes comunitÆrias em matØria de preven(cid:231)ªo de fen(cid:243)menos de subsidŒncia? Resposta dada pela ComissÆria Wallstr(cid:246)m em nome da Comissªo (22 de Junho de 2000) A legisla(cid:231)ªo em vigor aborda diversos aspectos da qualidade da Ægua, nomeadamente a qualidade da Ægua para consumo humano, a qualidade das Æguas balneares ou os critØrios de desempenho das instala(cid:231)ıes de tratamento de Æguas residuais. Nªo existe todavia nenhuma legisla(cid:231)ªo comunitÆria relativa aos aspectos quantitativos da Ægua, incluindo a capta(cid:231)ªo e a capta(cid:231)ªo excessiva. A Comissªo considera por conseguinte que nªo existe actualmente qualquer fundamento jur(cid:237)dico que lhe permita intervir. O Parlamento e o Conselho estªo a negociar actualmente uma directiva-quadro sobre a Ægua (1). O Parlamento finalizou a sua segunda leitura na sessªo plenÆria de Fevereiro de 2000 (2). O processo de concilia(cid:231)ªo Parlamento/Conselho encontra-se actualmente em curso (o prazo de conclusªo do processo foi fixado para 19 de Julho de 2000)


title: PERGUNTA ESCRITA E-1311/00 apresentada por Glyn Ford (PSE) à Comissão. Subsídios à geminação de cidades.

eurovoc_concepts:
EU financing arrangements
Lower Normandy
South West (England)
twinning

text: C 53 E/124 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 20. 2. 2001 (2001/C 53 E/157) PERGUNTA ESCRITA E-1309/00 apresentada por Nicholas Clegg (ELDR) (cid:224) Comissªo (27 de Abril de 2000) Objecto: Adesªo da China (cid:224) OMC Que planos foram desenvolvidos no sentido de garantir a elabora(cid:231)ªo de um significativo pacote de assistŒncia tØcnica europeia e multilateral como medida de acompanhamento da futura adesªo da China (cid:224) OMC, por forma a melhorar a capacidade administrativa e legal da China para aplicar integralmente as obriga(cid:231)ıes decorrente da sua adesªo (cid:224) OMC? Em particular, que debates foram travados para garantir que a UE e os EUA disponibilizam uma assistŒncia devidamente coordenada neste dom(cid:237)nio? Resposta dada por Pascal Lamy em nome da Comissªo (13 de Junho de 2000) A fim de facilitar ao mÆximo a integra(cid:231)ªo da China na economia mundial, a Comissªo adoptou uma sØrie de projectos de coopera(cid:231)ªo, tendo em vista contribuir para refor(cid:231)ar as capacidades do governo e da administra(cid:231)ªo pœblica chineses em sectores directamente relacionados com o cumprimento das obriga(cid:231)ıes resultantes da sua adesªo (cid:224) Organiza(cid:231)ªo Mundial do ComØrcio (OMC). A Comissªo atribui grande import(cid:226)ncia a que a assistŒncia tØcnica concedida tendo em vista a satisfa(cid:231)ªo dos referidos compromissos seja prestada num esp(cid:237)rito de coopera(cid:231)ªo e de parceria com a China e dentro de um (cid:226)mbito mais alargado do que a mera vigil(cid:226)ncia por parte da Comunidade. AtØ (cid:224) data, foram apresentados cinco projectos, cujo or(cid:231)amento global se eleva a aproximadamente 22 milhıes de euros. Alguns desses projectos jÆ se encontram em curso, enquanto os restantes deverªo ter in(cid:237)cio nos pr(cid:243)ximos meses. Ainda este ano, deverÆ ser iniciado um programa-quadro de apoio ao processo de adesªo da China (cid:224) OMC, destinado a ministrar forma(cid:231)ªo aos funcionÆrios chineses responsÆveis pela satisfa(cid:231)ªo dos compromissos assumidos pela China. Os projectos em curso abrangem o desenvolvimento de um sistema moderno e eficaz de protec(cid:231)ªo dos direitos de propriedade intelectual, a cria(cid:231)ªo de um enquadramento transparente e nªo-discriminat(cid:243)rio para a adjudica(cid:231)ªo dos contratos pœblicos, bem como a recolha de dados para a elabora(cid:231)ªo de estat(cid:237)sticas. Por œltimo, deverÆ ter in(cid:237)cio atØ ao final deste ano uma iniciativa bastante abrangente, destinada a apoiar a reforma e a reestrutura(cid:231)ªo do sector dos servi(cid:231)os financeiros. AlØm disso, o apoio (cid:224) reforma econ(cid:243)mica e social continuarÆ a constituir uma das prioridades do financiamento futuro da coopera(cid:231)ªo. A Comissªo estÆ a estudar formas de melhorar os programas existentes, caso as primeiras experiŒncias com os cinco projectos supramencionados o mostrem necessÆrio. AtØ (cid:224) data, a Comissªo nªo teve conhecimento de quaisquer planos concretos por parte dos Estados Unidos no sentido de prestar (cid:224) China assistŒncia tØcnica relacionada com a OMC. A Comissªo procura, todavia, coordenar as suas iniciativas de coopera(cid:231)ªo com as dos Estados Unidos e dos outros doadores que intervŒm neste dom(cid:237)nio, a fim de evitar a duplica(cid:231)ªo de esfor(cid:231)os e de estabelecer sinergias entre os respectivos programas. (2001/C 53 E/158) PERGUNTA ESCRITA E-1311/00 apresentada por Glyn Ford (PSE) (cid:224) Comissªo (27 de Abril de 2000) Objecto: Subs(cid:237)dios (cid:224) gemina(cid:231)ªo de cidades Em Maio de 1999, a Dorchester (cid:129) Bayeux Twinning Society do Reino Unido candidatou-se a um subs(cid:237)dio da Comissªo para uma gemina(cid:231)ªo. S(cid:243) depois desta ter ocorrido, Ø que a Twinning Society foi informada de que lhe tinha sido concedido um subs(cid:237)dio para despesas no valor de 1 200 euros e que, para o receber, 20. 2. 2001 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 53 E/125 era necessÆrio voltar a apresentar a candidatura. Quatro meses mais tarde, a referida organiza(cid:231)ªo ainda nªo tinha obtido qualquer resposta da Comissªo. A Twinning Society entrou em contacto directo com a Direc(cid:231)ªo-Geral competente, tendo sido informada por uma funcionÆria de que nem dispunha de funcionÆrios suficientes para passarem o cheque nem sequer de autoridade para nomear alguØm para o fazer. A Comissªo poderÆ debru(cid:231)ar-se sobre este assunto e indicar o que pretende fazer para melhorar a sue eficiŒncia no que diz respeito (cid:224) concessªo de subs(cid:237)dios (cid:224) gemina(cid:231)ªo? Resposta dada por V. Reding em nome da Comissªo (9 de Junho de 2000) A Comissªo reconhece nªo ter respondido dentro de um prazo aceitÆvel. Nªo obstante, o atraso ficou, em parte, a dever-se a dificuldades de ordem tØcnica na transferŒncia do subs(cid:237)dio ao candidato. O nœmero de conta indicado pela Dorchester nªo podia receber pagamentos electr(cid:243)nicos. Como tal, todo o processo teve de ser feito atravØs de outro banco, implicando isto um atraso adicional. Neste momento, a Comissªo tem o prazer de informar o Senhor Deputado da execu(cid:231)ªo efectiva do pagamento. (2001/C 53 E/159) PERGUNTA ESCRITA E-1312/00 apresentada por Glyn Ford (PSE) (cid:224) Comissªo (27 de Abril de 2000) Objecto: Omnipaque/iohexol e aracnoidite O Omnipaque (ou iohexol, como tambØm Ø conhecido) Ø um agente de contraste que Ø injectado aos doentes para que os mØdicos possam efectuar um mielograma e que estÆ associado (cid:224) aracnoidite, uma doen(cid:231)a progressiva, debilitante e extremamente dolorosa. Os sintomas levam tanto tempo a manifestar-se, que muitos doentes nem sequer os associam ao l(cid:237)quido de contraste. Na verdade, a muitos doentes Ø diagnosticada, erroneamente, artrite. Em 1997/98, o Senador Traficant apresentou um projecto de lei (cid:224) C(cid:226)mara dos Representantes dos EUA tendo em vista a proibi(cid:231)ªo desse agente de contraste, afirmando que estava provado que provocava aracnoidite. A Comissªo tem conhecimento de pormenores relativamente a outros casos associados a efeitos secundÆ- rios provocados por este agente de contraste? Que tipo de investiga(cid:231)ıes, se Ø que existem, Ø que a Comissªo levou a cabo sobre este produto e respectivos efeitos secundÆrios? Se a Comissªo ainda nªo realizou qualquer investiga(cid:231)ªo nesta matØria, pretende fazŒ-lo num futuro pr(cid:243)ximo? Resposta dada pelo ComissÆrio Erkki Liikanen em nome da Comissªo (8 de Junho de 2000) O Omnipaque Ø um medicamento cuja subst(cid:226)ncia activa Ø o iohexol. Trata-se de um produto de contraste iodado utilizado para diversos exames radiol(cid:243)gicos. As autoriza(cid:231)ıes de introdu(cid:231)ªo no mercado deste medicamento foram concedidas pelas autoridades nacionais. Assim, o acompanhamento, designadamente a farmacovigil(cid:226)ncia, Ø efectuado por essas mesmas autoridades