title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen"

eurovoc_concepts:
ECSC
ECSC Treaty

text: C 226/50 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymi- nen” (2000/C 226/14) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komitean työvaliokunnan 15. syyskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia lausunto aiheesta ”EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen” ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n ”aluepolitiikka, rakennerahastot, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, rajanylittävä ja alueidenvä- linen yhteistyö” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n helmikuun 2. päivänä 2000 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 489/99 rev. 1, jonka esittelijöinä olivat Nordrhein-Westfalenin maapäivien jäsen Loke Mernizka (D, PSE) ja Vallonian aluehallituksen budjetti-, kulttuuri- ja urheiluministeri Robert Collignon (B, PSE), ottaa huomioon Amsterdamissa 16. ja 17. kesäkuuta 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätöslauselman kasvusta ja työllisyydestä, jossa komissiota kehotetaan tekemään asianmukaisia ehdotuk- sia, jotta EHTY-sopimuksen voimassaolon lakattua vuonna 2002 jäljellä olevan varannon tuotto voidaan käyttää hiili- ja terästeollisuuteen liittyviä aloja hyödyttävään tutkimusrahastoon, ottaa huomioon komission 10. lokakuuta 1997 antaman tiedonannon ”EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen – Rahoitustoiminta” (KOM(97) 506 lopull. ), ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 20. heinäkuuta 1998 antaman päätöslauselman Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen voimassaolon päättymisestä (1), ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 21. kesäkuuta 1999 antaman päätöslauselman Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen voimassaolon päättymisestä (2), ottaa huomioon Euroopan parlamentin mietinnön aiheesta ”Esitys EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodeksi 2000” (SEK(1999)0803–C5–9917/1999), ottaa huomioon EHTY:n neuvoa-antavan komitean erityisesti 25. 3. 1999, 2. 4. 1998, 10. 10. 1997, 8. 11. 1996 ja 28. 5. 1995 antamat päätöslauselmat Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen voimassaolon päättymisestä, hyväksyi 12. ja 13. huhtikuuta 2000 pitämässään 33. täysistunnossa (huhtikuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto Heinäkuun 23. päivänä 1952 voimaan tullut Euroopan 1. 1. hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimus aloitti Euroo- pan poliittisen ja taloudellisen yhdentymisen, joka on johtanut myöhempien sopimusten ja niiden jatkokehityksen kautta nykyiseen Euroopan unioniin. EHTY-sopimuksella perustaja- valtiot pyrkivät lopettamaan vuosisataisen keskinäisen kilpai- lun, luomaan ja varmistamaan Eurooppaan kestävän rauhan sekä lisäämään kansojen hyvinvointia. Euroopan hiili- ja terästeollisuus sai siten Euroopan yhdentymisen uranuurtajan tehtävän. 1. 2. Tämän tehtävän Euroopan hiili- ja teräsyhteisö on tinkimättä täyttänyt. Se on vaikuttanut ratkaisevasti rauhan (1) EYVL C 247, 7. 8. 1998, s. 5. (2) EYVL C 190, 7. 7. 1999, s. 1. luomiseen ja varmistamiseen sekä Euroopan poliittiseen ja taloudelliseen yhdentymiseen ja luonut pohjan Euroopan yhdentymisen jatkamiselle. EHTY-sopimuksella luotiin hiili- ja terästeollisuuden rakennemuutoksen sääntelykehys, ja se on tähän päivään asti pitänyt pintansa Euroopan kaivosteollisuu- den ja sitä harjoittavien alueiden rakennemuutoksen joustava- na ja tehokkaana talous- ja sosiaalipoliittisena välineenä, vaikka monia sopimuksella säädettyjä talouspoliittisia välineitä ei ole käytetty enää pitkään aikaan. EHTY-sopimuksen integraatiota- so on osittain selvästi EY-sopimusta syvempi. 1. 3. EHTY-sopimuksella luotiin puitteet työnantajien, työn- tekijöiden ja kuluttajien vuoropuhelulle ja yhteisymmärrykseen pyrkivälle yhteistyölle kaivosteollisuutta koskevissa taloudelli- sissa ja sosiaalisissa päätöksissä. Näin vaikeat alakohtaiset ja alueelliset sopeutumisprosessit kyettiin hoitamaan suureksi 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/51 osaksi yhteiskunnallisesti kestävällä tavalla. Tietyssä mielessä sopimus muodosti siten myös esikuvan eurooppalaiselle ta- lousmallille. Kaikissa Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa on kai- 1. 4. vosteollisuusyrityksiä, jotka ovat EHTY-sopimuksen alaisia mutta joiden merkitys vaihtelee suuresti jäsenvaltiosta toiseen. Useimmissa EU:n jäsenyyttä hakeneissa maissa kaivosteolli- suusala on verrattain suuri. Sekä hiilikaivostoiminta että rauta- ja terästeollisuus 1. 5. ovat jo vuosia olleet kiivaan ja ennen muuta työntekijöille tuskallisen rakennemuutoksen kourissa. Tämä prosessi jatkuu myös lähivuosina ja kärjistyy uusien keski- ja itäeurooppalais- ten jäsenvaltioiden liittyessä unioniin. Uusissa jäsenvaltioissa se kasvaa dramaattisiin mittasuhteisiin. Hakijamaiden kaivos- teollisuuden edessä olevat jyrkät muutokset muodostavat Euroopan unionille erityisen suuren haasteen. 1. 6. Hiilikaivostoiminta ja rauta- ja terästeollisuus ovat alueellisesti hyvin voimakkaasti keskittyneitä. Kyseisten aluei- den koko talouskehitys riippuu pitkälti näiden alojen rakenne- muutosprosesseista. Sosiaalisilla ja aluepoliittisilla tukiväli- neillään EHTY on ottanut suuren vastuun aluekehityksestä. Tästä syystä myös alueiden komitean tulee käsitellä EHTY- sopimuksen voimassaolon päättymistä ja siitä alueille koituvia seurauksia. 2. EHTY-sopimuksen voimassaolon päättymiseen liitty- viä avoimia kysymyksiä Vuonna 1952 voimaan tulleen EHTY-sopimuksen voimassa- oloaika on rajattu 50 vuoteen ja päättyy 23. heinäkuuta 2002. Tuolloin kaivosteollisuus siirtyy periaatteessa EY-sopimuksen määräyksien alaiseksi. Vaikka eräät kysymykset, jotka liittyvät EHTY-sopimuksen päättymiseen ja molempien teollisuuden- alojen siirtymiseen EY-sopimuksen soveltamisalaan, on jo pystytty selvittämään tai ovat lähellä ratkaisua, on muilla aloilla yhä ratkaisemattomia kysymyksiä. 2. 1. EHTY:n varannon käyttö 2. 1. 1. Lainanotto- ja lainanantotoimintansa varmistamisek- si muodostamallaan varannolla EHTY on kerännyt huomatta- van omaisuuden, jonka EHTY-sopimuksen päättymisen jälkei- sestä käytöstä on päätettävä. Omaisuus kerättiin teräs- ja kaivosyritysten maksamilla liikevaihdon mukaan määräyty- neillä maksuosuuksilla. Tammikuun 1. päivästä lähtien 1998 maksuja ei ole peritty. Tarkkoja laskelmia omaisuuden suuruu- desta ja ennen kaikkea sen arvioidusta suuruudesta sopimuksen päättyessä vuonna 2002 ei ole. Komissio lähtee tällä hetkellä siitä, että EHTY-sopimuksen voimassaolon päättyessä jäljellä oleva omaisuus on noin 1,25 miljardia euroa. Lopullinen määrä riippuu myös siitä, mitä tehtäviä EHTY:n on vielä vuoteen 2002 mennessä omaisuudestaan rahoitettava. Eurooppa-neuvosto kehotti Amsterdamissa 16. 2. 1. 2. ja 17. kesäkuuta 1997 pitämässään kokouksessa komissiota te- jotta EHTY-sopimuksen voimassaolon kemään ehdotuksia, lakattua vuonna 2002 jäljellä olevan varannon tuotto voidaan käyttää hiili- ja terästeollisuuteen liittyviä aloja hyödyttävään tutkimusrahastoon. Neuvosto katsoi 20. heinäkuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa, että EHTY:n omaisuus tulee siirtää yhteisön muista varoista erilliseen rahastoon, komission tulee hallinnoida sitä ja sitä tulee käyttää nimenomaisesti hiili- ja terästeollisuutta ja niihin liittyviä aloja hyödyttävään tutkimusohjelmaan. Komissio arvioi 16. marraskuuta 1998 julkaistussa työasiakirjassa ehdotuksen oikeudellisia ja rahoi- tuksellisia näkökohtia ja käsitteli samalla myös ehdokasmaiden tulevaa osallistumista; nämä eivät ole osallistuneet EHTY:n omaisuuden kokoamiseen. Neuvosto vahvisti uudelleen 21. kesäkuuta 1999 antamassaan päätöslauselmassa, että EHTY:n velat ja varat tulee siirtää jäljelle jääville yhteisöille, mutta niitä tulee hallita erillään muista yhteisön varoista ja käyttää nimenomaan hiili- ja teräsalan tutkimukseen. Tutki- muksen tulokset tulisi asettaa KIE-maiden hiili- ja teräsalan käyttöön (teknologian siirto). Alueiden komitea on tyytyväinen, että tällä mallilla 2. 1. 3. taataan kaivosteollisuusyrityksiltä kerätyn EHTY:n omaisuuden käyttäminen näiden alojen hyväksi. EHTY-maksuosuus merkit- si näille yrityksille pitkään ylimääräistä taloudellista rasitusta, ja siten niillä on perustellusti oikeus käyttää EHTY:n omaisuutta sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen. 2. 1. 4. Alueiden komitea katsoo kuitenkin, että komission tulee selvittää mahdollisimman avoimesti EHTY:n omaisuu- den suuruus sopimuksen päättymishetkellä ja laatia EHTY:n joka on samalla kaikista veloista ja varoista lopputase, komission hallinnoiman erityisrahaston alkutase. Omaisuutta ei saa käyttää sopimuksen voimassaolokauden loppuosalla juoksevien kulujen rahoittamiseen siinä määrin, ettei erityisra- hasto pysty täyttämään sille kaavailtuja tehtäviä. Lisäksi näitä kuluja ei tule katsoa pakollisiksi. Ne tulee kirjata ottamatta huomioon budjetin vakauttamisen periaatetta, josta Euroop- pa-neuvosto päätti Berliinissä 1999. Komitea katsoo lisäksi, että on määritettävä selvästi hiili- ja terästeollisuuteen liittyvät joita omaisuudesta rahoitettavien toimien on määrä alat, ja painottaa, ettei tällä saa vesittää omaisuuden hyödyttää, käyttöä nimenomaan hiili- ja terästeollisuuden hyväksi. EHTY:n omaisuuden käytölle on myös määriteltävä toteutetta- tarkat vien hankkeiden luonnetta ja tavoitteita koskevat rajat. Myös ehdokasmaiden osallistumiseen on löydettävä oikeudenmukainen ratkaisu. C 226/52 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 2. 2. Tutkimuksen tukeminen 2. 2. 1. EHTY:n rahoittamalla tutkimustuella on paljon pi- demmät perinteet kuin EY:n tuella (tutkimuksen puiteohjel- mat), ja se eroaa tästä huomattavasti tavoiteasettelun ja hallin- non suhteen. Tukea ei ole suunnattu yksinomaan huippututki- mukseen, vaan sen kattama aihekirjo on laajempi. 10–15 prosentin osuudellaan kaikista yhteisön rauta- ja terästeollisuu- den tutkimusmenoista se on tällä talouden alalla paljon merkittävämpi kuin EU:n tutkimustuki muilla aloilla. Vielä suurempi sen merkitys on kaivostekniikan tutkimuksessa. Siten EHTY:n tutkimustuki on osaltaan parantanut huomattavasti kaivosteollisuusalan teknistä kilpailukykyä. Tällaisen sovelle- tun ja markkinaläheisen tutkimuksen tulisi jatkua EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen, eikä EU:n kilpailupolitiikan tulisi olla sen esteenä. 2. 2. 2. Päätöksellä EHTY:n omaisuuden käyttämisestä hiili- ja terästeollisuuden tutkimuksen hyväksi on luotu edellytykset näiden teollisuudenalojen erityisen tutkimustuen jatkamiselle. On huolehdittava siitä, että hyviksi osoittautuneet varainjakoa koskevat menettelyt säilytetään. Myös sosiaalista liitännäistut- kimusta, johon kuuluu myös hiili- ja terästeollisuuden työtur- vallisuuden, ympäristökysymysten ja saastuneiden teollisuus- alueiden saneerauksen tutkimus, tulee jatkaa kuten tähänkin asti. Se tulisi kuitenkin yhdistää mahdollisimman tiiviisti tekniseen tutkimukseen. Menettelyissä, joilla varoja myön- netään tutkimukseen, tulisi noudattaa EU:n ympäristötoimien perustana olevia periaatteita. EU:n rahoittamalla hiili- ja teräs- alan tutkimuksella tulee pyrkiä kehittämään ympäristönsuo- jelua. Hiili- ja terästeollisuudella on samat oikeudet kuin 2. 2. 3. muillakin teollisuudenaloilla osallistua yhteisön yleisistä va- roista rahoitettuun tutkimuksen puiteohjelmaan. Kaivosteolli- suuden yritysten kokoama erityisomaisuus ja siitä rahoitettu erityinen tutkimustuki ei oikeuta syrjimään tätä teollisuuden- alaa tutkimuksen puiteohjelmassa. AK kannattaa myös komis- sion ehdotuksia suunnata osa EU:n varoista uusiutuvien ener- gialähteiden tutkimukseen. 2. 3. Tukisäännökset 2. 3. 2. EHTY-sopimuksen mukaan tukien myöntäminen on periaatteessa kielletty. Hiili- ja terästeollisuudelle myönnettävät tuet edellyttävät poikkeussäännöstä. EHTY-sopimuksen 95 ar- tikla tarjoaa oikeusperustan myönnettäville toimivaltuuksille. EHTY-sopimuksen voimassaolon päätyttyä yhteisön hiili- ja terästeollisuuteen sovelletaan täysimittaisesti EY-sopimuksen yleisiä tukijärjestelyjä. EY-sopimuksen tukimääräykset muo- dostavat tälle soveltuvan perustan. Yritykset, ammattiliitot ja asianomaiset jäsenvaltiot ovat kuitenkin jo pitkän aikaa kiinnittäneet huomiota siihen, että tältä pohjalta on luotava ajoissa tyydyttäviä ja sitovia jatkovälineitä, joissa otetaan molempien teollisuudenalojen ehdot huomioon. Komissio on neuvoston yksimielisellä hyväksynnällä 2. 3. 3. luonut useilla päätöksillä – viimeksi 28. 12. 1993 kaudelle 1. 1. 1994–23. 7. 2002 – puitteet tällaisia poikkeuksia ja niin muodoin valtiontukien myöntämistä varten. Näin se on myöntänyt, että hiiltä tarvitaan edelleen osaltaan turvaamaan Euroopan unionin energiahuoltoa ja rajoittamaan lisääntyvää riippuvuutta polttoaineiden tuonnista. Hiilentuotanto on kui- tenkin riippuvainen tuista. 2. 3. 4. Alueiden komitea katsoo, että olisi ryhdyttävä pohti- maan EY-sopimuksen tukijärjestelmän mahdollista tarkistusta hiilialaa koskevan erityismaininnan liittämiseksi siihen. Tarkis- tuksen puuttuessakin on kuitenkin kiireesti ryhdyttävä tarvitta- viin toimiin, joilla hiilialalle luodaan erityinen tukikehys 89 ar- tiklan mukaisen neuvoston asetuksen muodossa. Komissio ei kuitenkaan ole toistaiseksi tehnyt tätä koskevaa ehdotusta. Alueiden komitea katsoo, että ehdotus on tehtävä nopeasti ja joka tapauksessa hyvissä ajoin ennen EHTY-sopimuksen voimassaolon päättymistä, jotta yritykset saavat suunnitteluaan varten tarvitsemansa varmuuden. 2. 3. 5. Rauta- ja terästeollisuuden kilpailutilanne on toinen. Alalla on menneisyydessä käyty usein tuhoisia tukikilpailuja. Niiden estämiseksi neuvosto antoi komission ehdotuksesta jo kauan sitten EHTY-sopimuksen muodostamaan oikeusperus- taan pohjautuvan teräksen tukikoodeksin. Siinä sallitaan tutki- musta ja kehitystä, ympäristöä ja sosiaalisia kysymyksiä koske- via poikkeuksia yleisestä tukikiellosta. Tämä koodeksi on nyt saatettava sopusointuun EY-sopimuksen kilpailumääräysten kanssa. 2. 3. 1. Hiili- ja terästeollisuus toimivat tuotteidensa ominai- suuksien ja erityisten markkinaehtojen vuoksi (syklisessä teräs- teollisuudessa yhtenäiset, hinnoiltaan erittäin herkästi vaihtele- vat tuotteet markkinoilla, joilla on maailmanlaajuisesti ylikapa- siteettia; hiiliteollisuus osallistuu kotimaisista lähteistä tuotet- tuun energiahuoltoon epäedullisin kustannusehdoin) kum- pikin erityisissä kilpailuoloissa, jotka edellyttävät alakohtaisesti sovitettuja tukijärjestelyjä. Komissio on nyt tehnyt tätä koskevan ehdotuksen 2. 3. 6. rauta- ja terästeollisuuden valtiontukia koskevan yhteisökehyk- sen muodossa. Ehdotuksella jatketaan pääosin nykyisen teräs- tukikoodeksin tiukkoja tukisääntöjä, mutta tukien valvonnan järjestelmään tehdään eräitä EY-sopimuksen mukaisia muutok- sia. Myös tässä on syytä pohtia, olisiko EY-sopimuksen 89 ar- tiklaan perustuva neuvoston asetus mielekäs vaihtoehto. 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/53 2. 4. Sääntelypoliittiset välineet 2. 6. Sosiaalipoliittiset liita¨nna¨istoimet 2. 4. 1. EHTY-sopimus sisältää suuren määrän sääntelypoliit- tisia välineitä, joilla on määrä taata hiili- ja terästeollisuuden markkinoiden toiminta ja jotka poikkeavat osin voimakkaasti- kin EY-sopimuksen vastaavista välineistä. Ne heijastavat osaksi näiden teollisuudenalojen erityisiä markkinaoloja, kuten jyrk- kiä suhdannevaihteluja, osaksi taas toisenlaista talouspoliittista perussuuntausta, joka vallitsi EY-sopimusta solmittaessa. EHTY-sopimuksen voimassaolon päättyessä kaivosteollisuu- den alat on tarpeen saattaa EY-sopimuksen sääntelypoliittisten välineiden piiriin. Alueiden komitean käsityksen mukaan tulisi säilyttää 2. 4. 2. ne EHTY:n välineet, jotka ovat menneisyydessä osoittautuneet hyödyllisiksi ja joita tarvitaan edelleen takaamaan kaivosteolli- suuden markkinoiden optimaalinen ja mahdollisimman kitka- ton toiminta. Näihin kuuluvat erityinen tilastotietovälineistö, jonka merkitys on yhtenäisiä tuotteita tuottavilla talouden aloilla toinen kuin muilla aloilla ja jota voitaisiin jatkaa Eurostatin nykyisen tilasto-ohjelman täydennyksenä, sekä kai- vosteollisuusyritysten kriisitoimenpiteiden vapaaehtoisten mahdollisuus. Tätä varten yhteisön lainsäädännössä tulisi suorittaa tarvittavat järjestelyt. Tulisi välttää sitä, että EHTY- teollisuusaloja koskevan yhteisön säännöstön (acquis commu- nautaire) taso jatkossa laskee niillä aloilla, joilla se on osoittautu- nut hyväksi. Lisäksi tässä yhteydessä on syytä korostaa, että WTO:n puitteissa sekä Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisissä kauppasuhteissa tapahtuva kehitys on otettava riittävällä tavalla huomioon. 2. 5. Energiapoliittiset tavoitteet 2. 5. 1. Kokonaistalouden kannalta perustellun hiilikaivos- toiminnan säilyttäminen on unionin edun mukaista ja voi osaltaan hillitä EU:n kasvavaa riippuvuutta tuontienergiasta. 2. 5. 2. Myös energiapoliittisissa yhteisötoimissa on hiili otettava huomioon. Toistaiseksi tämä on toteutunut vain vähäisessä määrin. Hiilelle tarvitaan myönteistä yhteisön strate- giaa, jolla tuodaan esiin kestävän hiilentuotannon ja -kulutuk- sen edut Euroopan tulevaisuutta ajatellen ja korostetaan uuden- aikaisen eurooppalaisen hiiliteknologian maailmanlaajuista merkitystä. Tämä on tarpeen myös EU:n laajentumista aja- tellen. Kaivosteollisuuden rakennemuutos 2. 6. 1. jatkuu myös vuonna 2002 tapahtuvan EHTY-sopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen, ja se kiihtyy entisestään uusien jäsenten liittyessä Euroopan unioniin. Tähän asti EHTY:n budjetista on myönnetty varoja mukautus-, pätevöittämis- ja uudelleenkou- lutustoimiin. Tältä rahoitustoiminnalta poistuu EHTY-sopi- muksen päättymisen myötä myös tähänastinen oikeusperusta. Sosiaalisten mukautustukien jatkaminen, joka on edellytys yhteiskunnallisesti rakennemuutoksen kaivosteollisuuden hyväksyttävälle hallitsemiselle vuoden 2002 jälkeen, on siten uhattuna. Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaille ei voida tarjota näkymiä vastaavista tuista niiden kaivosteollisuuden edessä olevan paljon dramaattisemman muutoksen hallitsemiseksi. 2. 7. Aluepoliittiset liita¨nna¨istoimet 2. 7. 1. Aluepoliittisena liitännäistoimena EHTY myönsi pitkään matalakorkoisia lainoja uusien työpaikkojen luomisek- si kaivosteollisuuden ulkopuolelle. Lainat lopetettiin 31. joulu- kuuta 1996. Suuri osa Euroopan hiilen- ja teräksentuotannon toimipaikoista kuuluu yhteisön rakennerahastojen tavoitteen 1 tai 2 tukialueisiin. Näillä alueilla voidaan siten käyttää yhteisön tukia kaivosteollisuuden rakennemuutoksen hallin- taan ja työpaikkojen luomiseen muilla talouden aloilla. On kuitenkin todettava, että tukialueiden määrän pienennyttyä ja Resider- ja Rechar-yhteisöaloitteiden päätyttyä 31. joulukuuta 1999 varsin moni eurooppalainen hiili- ja teräsalue on menet- tänyt Euroopan unionin myöntämät aluepoliittiset tuet. Myös näillä alueilla voi lähivuosina syntyä vakavia rakennemuutos- prosesseja. Tämän vuoksi komission tulisi reagoida tällaiseen 2. 7. 2. kehitykseen joustavasti tavoitteille 1 ja 2 määritettyjen enim- mäisväestöosuuksien puitteissa ja korjata tarvittaessa tukialue- luetteloita. Lisäksi komission tulisi mm. Interreg-yhteisöaloit- teen ohjelmalohko C:n puitteissa edistää hiili- ja teräsalueiden välistä yhteistyötä, joka koskee esim. tietojen vaihtoa onnistu- neista käytännön esimerkeistä, ja kutsua osallistumaan myös alueet, jotka eivät kuulu tavoitteiden 1 tai 2 tuen piiriin. 2. 8. Sosiaalidialogi 2. 5. 3. Käynnistämättä uudelleen keskustelua Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusneuvotteluissa esiin tuodusta euroop- palaisen energiapolitiikan oikeusperustan luomisesta komitea katsoo, että hiilialan liittäminen EY-sopimukseen tarjoaa tilai- suuden toimitusvarmuuden tavoitteen oikeutuksen tunnusta- miseen EY-sopimuksessa. 2. 8. 1. Yksi EHTY-sopimuksen ydinelementeistä on ”neu- voa-antavan komitean” muodossa virallistettu teollisuuden, työntekijöiden ja kuluttajien sosiaalidialogi. Paitsi että se on ollut ja on edelleen tehokas komission neuvotteluväline, se on C 226/54 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 lisännyt yhteistyövalmiutta ja osaltaan kehittänyt hiili- ja terästeollisuudessa erityistä yhteisymmärryksen kulttuuria, joka voi tarjota esimerkin ennen muuta Keski- ja Itä-Euroopan maille niiden edessä olevia rakennemuutosprosesseja silmällä pitäen. Asiaankuuluvien alueviranomaisten osallistuminen so- siaalidialogiin voisi tuoda lisäarvoa optimaalista kumppanuut- ta ajatellen. 2. 8. 2. Alueiden komitea katsoo, että tätä vuoropuhelua tulee jatkaa sopivalla tavalla virallisessa muodossa. Tämä edellyttää kuulemisvelvollisuutta ja aloiteoikeutta hiili- ja teräs- teollisuutta koskevissa asioissa. Komission tulisi tehdä molem- pien alojen kanssa neuvotellen ehdotus sopivaksi oikeusperus- taksi. 2. 11. Institutionaaliset na¨ko¨kohdat Alueiden komitea katsoo, että on tarpeen pohtia yksityiskoh- taisia muutoksia, joita EY-sopimukseen on tehtävä, kun EHTY- sopimuksen kattamat alat liitetään siihen. Mahdollisien väliai- kaistoimien soveltamista olisi syytä harkita. Muutoksissa olisi joka tapauksessa otettava huomioon hiili- ja teräsalojen tietyt erityisnäkökohdat kuten rahoitus, välttämätön toimitusvar- muus, tukijärjestelmä sekä mahdollisesti tiettyjen komission toimivaltuuksien säilyttäminen. 2. 9. Keski- ja Ita¨-Euroopan kiili- ja tera¨steollisuus 3. Pa¨ a¨telma¨t 2. 9. 1. Suunnilleen samaan aikaan EHTY-sopimuksen voi- massaolon päättymisen kanssa Euroopan unioni kohtaa erityi- sen haasteen, joka johtuu uusien keski- ja itäeurooppalaisten jäsenmaiden hiili- ja terästeollisuutta odottavista dramaattisista muutoksista. Tämän vuoksi hiili- ja terästeollisuuden rakenne- muutosta on vauhditettava huomattavasti. Molempien alojen yritykset ja työntekijäjärjestöt, mutta myös yhteisön nykyiset hiili- ja teräsalueet ovat valmiita tukemaan kyseisiä valtioita ja alueita sekä komissiota tässä vaikeassa tehtävässä. ja hiili- teräsalaa Laajentumisen yhteydessä on syytä pohtia tarkkaa 2. 9. 2. yhteisön määritelmää säännöstöstä, jonka mukaiseksi ehdokasmaiden on välittömäs- ti mukautettava oma lainsäädäntönsä. Ennen asiaa koskevien neuvottelujen aloittamista on tarpeen valmistella selvä yleinen kanta ehdokasmaille myönnettävien kilpailupoikkeusten eh- doista. koskevasta 2. 9. 3. Alueiden komitea kehottaa komissiota, neuvostoa ja Euroopan parlamenttia myöntämään Keski- ja Itä-Euroopan maiden hyväksi ja liittymisen valmistelemiseksi toteutettavissa ohjelmissa sopivan suuruisia tukia hiili- ja terästeollisuuden rakennemuutosprosessien tukemiseksi. Tähän kuuluu myös alojen huomioon ottaminen kyseisille maille annettavassa hallinnollisessa avussa sekä alueellista yhteistyötä edistävissä ohjelmissa kuten Interreg III:n ohjelmalohko C:ssä ja ISPA:ssa. 2. 10. Ympa¨risto¨nsuojelu Hiili- ja terästeollisuus saavat aikaan perinteisesti huomattavia ympäristöhaittoja. Ne aiheuttavat myös merkittäviä CO2- päästöjä. EY-sopimuksen pohjalta on kuitenkin hyväksytty ympäristönsuojelua ja etenkin kasvihuonekaasupäästöjä kos- tulisi kevia normeja. Komitea katsoo, että nämä normit ulottaa koskemaan hiili- ja teräsalaa, kun tämä liitetään EY- sopimuksen piiriin. 3. 1. Alueiden komitea toteaa, että Euroopan hiili- ja teräs- yhteisö on antanut ratkaisevan panoksen rauhan luomiseen ja varmistamiseen Euroopassa, poliittiseen ja taloudelliseen yhdentymiseen sekä hyvinvoinnin lisäämiseen ja saavuttanut siten täysin alkuperäiset tavoitteensa. Se on erityisesti helpotta- nut kaivosteollisuuden rakennemuutosta ja lievittänyt sen yhteiskunnallisia vaikutuksia. 3. 2. Alueiden komitea katsoo, että EHTY-sopimuksen voi- massaolon päättymisen 23. heinäkuuta 2002 aiheuttama jat- kuva huomattava sopeutumispaine aiheuttaa kaivosteollisuu- delle ja sitä harjoittaville alueille vaikeita talous- ja sosiaalipo- liittisia kysymyksiä ja ongelmia, joihin on löydettävä ratkaisu. 3. 3. Alueiden komitea panee merkille, että EHTY-sopimuk- sen mukaiset erityisjärjestelyt päättyvät suunnitellusti eikä niitä jatketa ja että kaivosteollisuus liitetään EY-sopimuksen piiriin. Komitea katsoo, että EHTY-sopimuksen EY-sopimukseen ver- ja rattuna pidemmälle menevä integraatiotaso tulee hiili- terästeollisuuden osalta säilyttää aloilla, joilla tämä on osoittau- tunut hyväksi, ja että lisäksi tulisi tarvittaessa luoda sopiva oikeusperusta EY-sopimuksen pohjalta. Tähän yhteyteen tulisi EU:n energiapoliittisten tavoitteiden mukaisesti sisällyttää rus- kohiili. Alueiden komitea on tyytyväinen aikeeseen siirtää 3. 4. EHTY:n omaisuus komission hallinnoimaan erityisrahastoon, josta on tarkoitus rahoittaa hiili- ja teräsyritysten tutkimus- hankkeita tieteellis-tekninen, ekologinen ja yhteiskunnallinen liitännäistutkimus mukaan pitää välttämättömänä, että EHTY:n omaisuuden suuruus selvitetään hyvin pian mahdollisimman avoimesti, ja ehdottaa, että siitä laaditaan lopputase, joka samalla muodostaa erityisrahaston alkutaseen. EHTY:n sopimuksen voimassaolon päättymiseen tehtävät eivät saa kuluttaa EHTY:n asti vielä rahoittamat omaisuutta siinä määrin, ettei erityisrahasto enää kykene täyttämään sille suunniteltuja tehtäviä. luettuna. Komitea 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/55 3. 5. EHTY:n omaisuuden tuotosta rahoitetun erityisen tut- kimustuen ohella hiili- ja terästeollisuudella on perusteltu oikeus osallistua täysimittaisesti EU:n tutkimuksen puiteohjel- maan. Alueiden komitean mielestä EU:n rahoittamien hiili- ja terästeollisuuden tutkimushankkeiden tulee olla yhteneviä EU:n muiden tavoitteiden kanssa erityisesti ympäristönsuoje- lun alalla. Tässä yhteydessä EU:n yleiset tutkimusvarat olisi (osittain) suunnattava uusiutuviin energialähteisiin. 3. 6. Alueiden komitea pitää valtiontukien valvontaa koske- via EY-sopimuksen määräyksiä periaatteessa sopivana pohjana hiilikaivostoiminnan ja rauta- ja terästeollisuuden tukijärjestel- mien jatkovälineille. On pohdittava, olisiko 89 artiklan mukai- nen neuvoston asetus sopiva oikeusperusta. Alueiden komitea on periaatteessa tyytyväinen komis- 3. 7. sion ehdotukseen EY-sopimukseen pohjautuvasta uudesta teräksen tukikoodeksista, jossa säädetään tämän teollisuuden- alan erityistilanteeseen sopivasta tiukasta tukikiellosta tuhoisan tukikilpailun estämiseksi. 3. 8. Alueiden komitea kehottaa komissiota tekemään hy- vissä ajoin ennen vuotta 2002 ehdotuksen myös hiiliteollisuu- den kestävästä tukijärjestelmästä. Ehdotuksessa on otettava huomioon, että elävän hiilikaivostoiminnan säilyttäminen on Euroopan edun mukaista. Alueiden komitea kehottaa komis- siota antamaan tiedonannon hiilialan tukijärjestelyistä ja ehdot- tamaan tarpeen mukaan muutoksia järjestelyihin. 3. 9. Alueiden komitea katsoo, että ne EHTY:n välineet, jotka ovat osoittautuneet kaivosteollisuuden markkinoiden optimaalisen ja mahdollisimman kitkattoman toiminnan kan- nalta hyödyllisiksi, tulisi säilyttää. Näihin kuuluvat tilastotiedot sekä vapaaehtoisten kriisitoimenpiteiden mahdollisuus. Komi- Bryssel 13. huhtikuuta 2000. tea kehottaa komissiota valmistelemaan yhteistyössä molem- pien alojen kanssa tätä varten sopivan oikeusperustan EY- sopimuksen pohjalta. 3. 10. Alueiden komitea toteaa, että EHTY-sopimuksen voi- massaolon päättymisen myötä 56 artiklan mukaisten sosiaalis- ten mukautustoimien rahoituksilta katoaa tulevaisuudessa oi- keusperusta. Se on ollut tähän asti myös asianomaisten alojen sosiaalisuunnitelmien rahoituksen tärkeä osatekijä. Tästä syystä komitea kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita käyn- nistämään vuosien 2000–2006 ohjelma-asiakirjojen laatimi- sen yhteydessä Euroopan sosiaalirahaston puitteissa sopivia toimia, joilla tuetaan kaivosteollisuuden sosiaalista sopeutu- misprosessia. Vastaavankaltaista tukea tarvitaan laajentumisen edellä kiireesti KIE-maissa. 3. 11. Alueiden komitea on huolissaan siitä, että yhteisön rakennerahastojen tavoitteiden 1 ja 2 tukialueiden pienentämi- nen ja Resider- ja Rechar-yhteisöaloitteiden päättyminen 31. joulukuuta 1999 ovat johtaneet siihen, että eräät hiili- ja terästeollisuuden toimipaikat eivät tulevaisuudessa enää saa Euroopan unionin aluepoliittisia tukia. 3. 12. Alueiden komitea pitää neuvoa-antavan komitean muodossa tapahtuvaa sosiaalidialogia hyvänä esikuvana teolli- suuden, työntekijöiden ja kuluttajien edustajien yhteistyölle ja pyytää komissiota tekemään sen jatkamista koskevan ehdotuk- sen, joka sisältäisi myös virallisen kuulemisvelvollisuuden. 3. 13. Alueiden komitea pitää Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymistä EU:n uusiksi jäseniksi ja sen johdosta odotettavia jyrkkiä muutoksia hiili- ja terästeollisuudessa erityisenä haas- teena koko Euroopan unionille ja katsoo, että nykyisten jäsenvaltioiden hiili- ja teräsalueiden kokemukset rakennemuu- toksen hallinnasta tulisi ottaa tässä yhteydessä huomioon. Liittymistä valmistelevat ohjelmat tulisi suunnitella tämän mukaisesti. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos CHABERT


title: 2000/322/CE: Decisione della Commissione, del 13 aprile 2000, che stabilisce requisiti uniformi per le relazioni presentate sui programmi per l'eradicazione e la sorveglianza di malattie animali approvati in vista di un finanziamento comunitario [notificata con il numero C(2000) 1015] (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
EU financing
animal disease
report
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/19 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) COMMISSIONE DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 13 aprile 2000 che stabilisce requisiti uniformi per le relazioni presentate sui programmi per l'eradicazione e la sorveglianza di malattie animali approvati in vista di un finanziamento comunitario [notificata con il numero C(2000) 1015] (Testo rilevante ai fini del SEE) (2000/322/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, vista la decisione 90/424/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa a talune spese nel settore veterinario (1), modifi- cata da ultimo dal regolamento (CE) n. 1258/1999 (2), in parti- colare l'articolo 24, paragrafo 11, considerando quanto segue: (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) La decisione 90/424/CEE prevede, all'articolo 24, la possibilità di una partecipazione finanziaria della Comu- nità per l'eradicazione e la sorveglianza delle malattie animali. Ogni programma presentato in vista di una richiesta di finanziamento viene approvato singolarmente e le even- tuali condizioni a cui è soggetto il contributo finanziario sono stabilite conformemente all'articolo 24, paragrafo 6. L'articolo 24, paragrafo 11, della suddetta decisione prevede l'adozione di modalità di applicazione dello stesso articolo. Per individuare i progressi conseguiti nell'attuazione dei programmi di eradicazione e sorveglianza e quindi i benefici ottenuti grazie all'erogazione di fondi comuni- tari, dev'essere applicato un sistema di valutazione. Il sistema di valutazione deve comprendere un sistema di notifica che fornisca i dati epidemiologici ottenuti dai programmi. È opportuno armonizzare tal sistema di notifica. La responsabilità dell'applicazione e del successo del programma e di una corretta gestione finanziaria delle (1) GU L 224 del 18. 9. 1990, pag. 19. (2) GU L 160 del 26. 6. 1999, pag. 103. misure che beneficiano di contributi comunitari spetta principalmente allo Stato membro richiedente. Una gestione corretta è possibile soltanto se le persone responsabili degli animali nell'ambito del programma e il beneficiario finale del contributo sono noti all'autorità responsabile al momento dell'applicazione della misura e al momento della presentazione del pagamento alla Commissione; tali attività devono essere svolte con l'au- silio di un sistema informatizzato. Ai fini di una gestione corretta occorre garantire che la stessa misura non venga finanziata o cofinanziata più volte. (8) (9) (10) Gli allevatori devono essere compensati al più presto possibile per gli animali abbattuti. (11) È opportuno stabilire modalità di applicazione relative alle informazioni finanziarie comprese nella domanda di pagamento prevista dall'articolo 24, paragrafo 8, della decisione 90/424/CEE. (12) sono Le misure previste dalla presente decisione conformi al parere del comitato veterinario permanente, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 La presente decisione stabilisce requisiti uniformi per le rela- zioni presentate alla Commissione sui programmi relativi all'e- radicazione e alla sorveglianza di malattie animali approvati in vista di un finanziamento comunitario. L 111/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 5. 2000 Articolo 2 Ai fini della presente decisione si applicano le seguenti defini- zioni: 1) Relazioni regolari: relazioni da presentare alla Commissione ad intervalli regolari. 2) Prima valutazione tecnica e finanziaria del programma: valutazione preliminare del programma in corso, da presen- tare alla Commissione anteriormente al 1o giugno, come previsto dall'articolo 24, paragrafo 7, della decisione 90/424/CEE. 3) Relazioni finali: relazioni da presentare alla Commissione per l'intero anno di attuazione del programma. 4) Domande di pagamento: domande di cui all'articolo 24, paragrafo 8, della decisione 90/424/CEE. Articolo 3 Per i programmi di eradicazione e sorveglianza adottati confor- memente all'articolo 24 della decisione 90/424/CEE, gli Stati membri presentano: 1) relazioni regolari per la brucellosi ovina e caprina e per la brucellosi bovina, che contengano almeno le informazioni di cui all'allegato I, parti 1, 2a, 3 e 4 (compilando le tabelle e fornendo le eventuali 2) relazioni regolari per la leucosi enzootica bovina e la pleuropolmonite contagiosa dei bovini, che contengano almeno le informazioni di cui all'al- informazioni richieste); la tubercolosi bovina, legato I, parti 1, 2b e 4 (compilando le tabelle e fornendo le eventuali informazioni richieste); 3) una prima valutazione tecnica e finanziaria dei programmi per la brucellosi ovina e caprina, la tubercolosi bovina, la leucosi enzootica bovina e la pleuro- polmonite contagiosa dei bovini, che comprenda almeno gli elementi di cui all'allegato II; la brucellosi bovina, 4) relazioni finali, corredate da domande di pagamento, per la brucellosi ovina e caprina, la brucellosi bovina, la tuberco- losi bovina, la leucosi enzootica bovina e la pleuropolmo- nite contagiosa dei bovini, che contengano almeno le infor- mazioni di cui all'allegato III. Articolo 4 La presente decisione si applica ai programmi di eradicazione e di sorveglianza da attuare a decorrere dal 1o gennaio 2001. Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione. Articolo 5 Fatto a Bruxelles, il 13 aprile 2000. Per la Commissione David BYRNE Membro della Commissione 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/21 I O T A G E L L A 1 E T R A P E D N E I Z A E L L E N E V O R P ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1 i n i v o b i e d e s o i g a t n o c l e t i n o m o p o r u e l P. 9 (cid:1) a n i v o b a c i t o o z n e i s o c u e L a n i v o b l i s o o c r e b u T. 7. 8 i n i v o B. 2 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B a n i v o b i s o l l e c u r B. 5. 6 i n i r p a c / i n i v O. 1 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) : e l a m n a i e i c e p S. 0 1 : a i t t a l a M. 4. 4 2. 3 2. 2 2 ) 7 ( e v i t i s o p ) 6 ( a v o r p a v i s s e l p m o c % a a t s o p o t t o s % ) 5 ( e v i t i s o p %. 1 2 e v i t i s o P. 0 2 e v o r P ) 4 ( e v i s s e c c u s. 9 1 ) 3 ( e v i t i s o p % 1 1 0 1 9 8 7 6. 6 1 ) 1 ( e v o r p a e t s o p o t t o s e d n e i z a e l l e d o r e m u N. 8 1 e v i t i s o P 5. 7 1 a m i r P ) 2 ( a v o r p 4. 5 1 e l a t o t o r e m u N e h c e d n e i z a e l l e d l e d o n a i c i f e n e b a m m a r g o r p. 4 1 e l a t o t o r e m u N e d n e i z a e l l e d. 3 1 ) X ( e n o i g e R 3 2 1. a i t t a l a m a v i t t e p s i r a l r e p a c i f i t o n i d o d o i r e p l e d e n i f a l e d e c e r p e h c ) a d n e i z a ' l l e n e t i s i v i d o r e m u n l i e r a r e d i s n o c a z n e s ( o n n a o r e t n i ' l l e d o s r o c l e n a v o r p a n u i d i ù p a e t s o p o t t o s e d n e i z a i d o r e m u N. a i t t a l a m a v i t t e p s i r a l r e p a c i f i t o n i d o d o i r e p l e d e n i f a l e d e c e r p e h c o n n a o r e t n i ' l l e d o s r o c l e n a t l o v a m i r p a l r e p e v o r p a e t s o p o t t o s e d n e i z A. ) 4 a n n o o c ( l a v o r p a e t s o p o t t o s e d n e i z a i d o r e m u n l u S. o t a v o r p p a o t a t s è e h c o r b m e m o t a t S o l l e d e n o i z a c i d a r e i d a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. a c i f i t o n i d o d o i r e p l e N. ) 7 a n n o o c ( l a v o r p a n u i d i ù p a e t s o p o t t o s e d n e i z a i d o r e m u n l u S. 3. 3 a n n o o c l a n n o o c l : : ] 0 0 1 ] 0 0 1 × × ) 7 ) 8 a n n o o c l a n n o o c l + + 4 5 a n n o o c ( [ l a n n o o c ( [ l. e t n e d n o p s i r r o c a c i f i t o n i d o d o i r e p l e n e t n e d n e c e r p o n n a ' l l e d e l a t o T ) x ( ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 5 ( ) 6 ( ) 7 ( ) 8 ( ) 8 ( 1 – e l a t o T. 6 2 e l a t o T. 5 2 L 111/22 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 5. 2000 a 2 E T R A P I L A M N A I I L G U S E V O R P ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1 a n i v o b i s o l l e c u r B i n i v o B. 6. 9 (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B i n i r p a c / i n i v O. 5. 8 (cid:1) (cid:1) : e l a m n a i e i c e p S : a i t t a l a M. 4. 7 0 1 9 8 7 6 5. 7 1 e t a u t t e f f e e v o r p e l l e d o r e m u N. 3 1 i t a t l u s i r / ) 1 ( a v o r p a i t s o p o t t o s i l a m n A i. 1 2 i l g e d e l a t o t o r e m u N ) 1 ( i t u t t a b b a i l a m n a i. 0 2. 9 1. 8 1 a d ( e v o r p e r t l A ) e r a c i f i c e p s e n o i z a s s i f i d a v o r P o t n e m e l p m o c l e d i d a s o r l e d a v o r P a l a g n e B. 6 1 % ) 2 ( i v i t i s o p. 5 1. 4 1 i l g e d i r e m u N i v i t i s o P a i t s o p o t t o s i l a m n a i. 2 1 i l g e d e l a t o t o r e m u N l a i t t e g g o s i l a m n a i a m m a r g o r p. 1 1 i l g e d e l a t o t o r e m u N i l a m n a i. 0 1 ) X ( e n o i g e R a v o r p 4 3 2 1. e t n e d n o p s i r r o c a c i f i t o n i d o d o i r e p l e n e t n e d e c e r p o n n a ' l l e d e l a t o T. ) 4 a n n o o c ( l a v o r p a i t s o p o t t o s i l a m n a i i l g e d o r e m u n l u S. o t a v o r p p a a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. a c i f i t o n i d o d o i r e p l e N ) x ( ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 3 ( 1 – e l a t o T. 6 2 e l a t o T. 5 2 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/23 b 2 E T R A P I L A M N A I I L G U S E V O R P ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1 a n i v o b a c i t o o z n e i s o c u e L. 7 (cid:1) a n i v o b l i s o o c r e b u T i n i v o b i e d a s o i g a t n o c l e t i n o m o p o r u e l P. 5. 6 (cid:1) (cid:1) : a i t t a l a M. 4 0 1 9 8 7 6 5. 5 1 e t a u t t e f f e e v o r p e l l e d o r e m u N. 1 1 i t a t l u s i r / ) 1 ( a v o r p a i t s o p o t t o s i l a m n A i. 9 1 i l g e d e l a t o t o r e m u N ) 1 ( i t a l l e c a m i l a m n a i. 8 1 C a v o r P. 7 1 B a v o r P. 6 1 A a v o r P. 4 1 % ) e r a c i f i c e p s a d ( ) e r a c i f i c e p s a d ( ) e r a c i f i c e p s a d ( ) 2 ( i v i t i s o p. 3 1 i v i t i s o P. 2 1 i l g e d o r e m u N a i t s o p o t t o s i l a m n a i. 0 1 i l g e d e l a t o t o r e m u N l a i t t e g g o s i l a m n a i a m m a r g o r p. 9 i l g e d e l a t o t o r e m u N i l a m n a i. 8 ) X ( e n o i g e R a v o r p 4 3 2 1. e t n e d n o p s i r r o c a c i f i t o n i d o d o i r e p l e n e t n e d e c e r p o n n a ' l l e d e l a t o T. ) 4 a n n o o c ( l a v o r p a i t s o p o t t o s i l a m n a i i l g e d o r e m u n l u S. o t a v o r p p a a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. a c i f i t o n i d o d o i r e p l e N ) x ( ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 3 ( 1 – e l a t o T. 6 2 e l a t o T. 5 2 L 111/24 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 5. 2000 3 E T R A P I E N O Z A N I C C A V ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1. 7 1. 6 1. 4 1. 3 1. 2 1 i t a n i c c a v i t l u d a i l a m n A i i t a n i c c a v i n a v o i g i l a m n A i i t l u d a e i n a v o i g i l a m n a i i n a v o i g i l a m n a i i l g i t a n i c c a v o n o s i u c n i e d n e i z A i l g i t a n i c c a v o n o s i u c n i e d n e i z A e n o i z a n i c c a v a e t s o p o t t o s n o n e d n e i z A. 0 1 ) X ( e n o i g e R. 5 1 i l a m n a i i l g e d o r e m u N a m m a r g o r p l e d o n a i c i f e n e b e h c e d n e i z a e l l e d o r e m u N a n i v o b i s o l l e c u r B i n i v o B. 1 1. 6. 9 (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B i n i r p a c / i n i v O. 5. 8 (cid:1) (cid:1) : e l a m n a i e i c e p S : a i t t a l a M. 4. 7. o t a v o r p p a o t a t s è e h c o r b m e m o t a t S o l l e d e n o i z a c i d a r e i d a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. e t n e d n o p s i r r o c a c i f i t o n i d o d o i r e p l e n e t n e d e c e r p o n n a ' l l e d e l a t o T ) x ( ) 1 ( ) 1 ( 1 – e l a t o T. 9 1 e l a t o T. 8 1 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/25 E D N E I Z A E L L E D E I R A T I N A S I 4 E T R A P I I N O Z D N O C ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1 i n i v o b i e d a s o i g a t n o c l e t i n o m o p o r u e l P. 9 (cid:1) a n i v o b a c i t o o z n e i s o c u e L a n i v o b l i s o o c r e b u T. 7. 8 i n i v o B. 2 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B a n i v o b i s o l l e c u r B. 5. 6 i n i r p a c / i n i v O. 1 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) : e l a m n a i e i c e p S. 0 1 : a i t t a l a M. 4. 9 1 ) 2 ( i n n e d n i e t n e m l a i c i f f U. 8 1 ) 2 ( i n n e d n I. 7 1 ) 2 ( e t t e f n I. 6 1 ) 2 ( e v i t i s o P. 5 1 ) 2 ( e t u i c s o n o c S. 4 1 ) 1 ( e d n e i z a e l l e d e i r a t i n a s i n o i z i d n o C. 3 1 ) X ( e n o i g e R ) 3 ( 1 – e l a t o T e l a t o T. » i n n e d n i e t n e m l a i c i f f u « é n » i n n e d n i « o n o s n o n e h c a m , i l a m n a i i l g i t t u t. a t a r e d i s n o c a i t t a l a m r e p a l l a i v i t a g e n i t a t l u s i r o t a d a h a m i t l u ' l i u c i d e v o r p a v i t a l e r a i r a t i n u m o c a v i t a m r o n a l l a e t n e m e m r o f n o c i n n e d n i. a t a r e d i s n o c a i t t a l a m a l l a a v i t a l e r a i r a t i n u m o c a v i t a m r o n a l l a e t n e m e m r o f n o c i n n e d n i e t n e m l a i c i f f u. ) o t t e f n i e l a m n a ( i o v i t i s o p o t a t l u s i r. e t n e d e c e r p o n n a ' l l a o a c i f i t o n i d n u o d o i r e p l a i v i t a l e r e v o r p e l l e d i t a t l u s i r o n e m l a o t a d a h a m i t l u ' l i u c i d , e v o r p. o t a v o r p p a o t a t s è e h c o r b m e m o t a t S o l l e d e n o i z a c i d a r e i d a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R a a e t s o p o t t o s e t s o p o t t o s i l i i b n o p s i d o n o s n o N e d n e i z A e d n e i z A e d n e i z A e d n e i z A = = = = =. a c i f i t o n i d o d o i r e p l e d e n i f a l l A i n n e d n i e t n e m l a i c i f f U e t u i c s o n o c S e v i t i s o P i n n e d n I e t t e f n I. e t n e d n o p s i r r o c a c i f i t o n i d o d o i r e p l e n e t n e d e c e r p o n n a ' l l e d e l a t o T ) 3 ( ) x ( ) 1 ( ) 2 ( L 111/26 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 5. 2000 ALLEGATO II REQUISITI PER LA PRIMA VALUTAZIONE TECNICA E FINANZIARIA 1. Stato membro:. 2. Data:. 3. Malattia: (cid:1) 4. brucellosi bovina (cid:1) 5. tubercolosi bovina (cid:1) 6. (cid:1) 7. pleuropolmonite contagiosa dei bovini (cid:1) 8. brucellosi ovi-caprina leucosi enzootica bovina Contenuto minimo della valutazione 1. Valutazione tecnica 1. 1. Conferma che tutta la normativa concernente l'attuazione del programma era in vigore il 1o gennaio dell'anno in corso o, in caso contrario, valutazione della situazione. 1. 2. Valutazione dell'applicazione dei requisiti di bilancio necessari per lo svolgimento del programma. 1. 3. Valutazione dell'applicazione delle misure previste dal programma (tutte le misure sono state avviate il 1o gennaio e sono applicate da allora? Sono state riscontrate difficoltà? In tal caso, quali sono state risolte e in che modo?) 1. 4. I risultati preliminari dimostrano che gli obiettivi previsti saranno conseguiti? In caso contrario, perché? 1. 5. Prospettive future: quali azioni sono previste per potenziare l'applicazione delle misure e per migliorare i risultati del programma? 2. Aspetti finanziari 2. 1. Valutazione dei contributi già versati nell'ambito del programma per attuare le misure cofinanziate. 2. 2. Previsione dei contributi da versare nel corso dell'anno oggetto della notifica per attuare le misure cofinanziate. 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/27 ALLEGATO III A REQUISITI PER LE RELAZIONI FINALI 1. Stato membro:. 2. Data:. 3. Malattia: (cid:1) 4. brucellosi bovina (cid:1) 5. tubercolosi bovina (cid:1) 6. (cid:1) 7. pleuropolmonite contagiosa dei bovini (cid:1) 8. brucellosi ovi-caprina leucosi enzootica bovina Contenuto minimo della relazione 1. Presentazione di dati che mostrano l'attuazione del programma e i progressi conseguiti 1. 1. Tabelle richieste per le relazioni ma riguardanti l'intero anno 1. 2. Tabelle compilate di cui all'allegato III B e all'allegato III C 2. Valutazione tecnica della situazione 2. 1. Situazione epidemiologica della malattia, in particolare per quanto riguarda la sua evoluzione nel periodo di notifica 2. 2. Raggiungimento degli obiettivi 2. 3. Difficoltà tecniche — Descrizione delle difficoltà — Soluzioni previste 2. 4. Difficoltà legislative — Descrizione delle difficoltà — Soluzioni previste 2. 5. Obiettivi per il futuro 3. Aspetti finanziari 3. 1. Visione complessiva dei contributi versati nell'ambito del programma 3. 2. Elenco particolareggiato dei costi L 111/28 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 5. 2000 A I T T A L A M A L L E D I E N O Z U L O V E — E L A N I F I E N O Z A L E R ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u ( B I I I O T A G E L L A. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1. 1 3 % e v i t i s o p. 0 3 % a t s o p o t t o s a v o r p a. 9 2 e d n e i z A e v i t i s o p. 8 2 o r e m u N e l l e d e d n e i z a a e t s o p o t t o s e v o r p. 7 2. 5 2 o r e m u N e l a t o t e l l e d e d n e i z a % e v i t i s o p. 4 2 % a t s o p o t t o s a v o r p a. 3 2 e d n e i z A e v i t i s o p 6 1 5 1 4 1 3 1 2 1 1 1 0 1 9. 2 2 o r e m u N e l l e d e d n e i z a a e t s o p o t t o s e d n e i z a e v o r p 8 7 o r e m u N e l l e d e l a t o t e v i t i s o p % ) 3 ( 6. 1 2. 9 1. 8 1 % a a t s o p o t t o s ) 2 ( a v o r p. 7 1 e d n e i z A ) 1 ( e v i t i s o p. 6 1 o r e m u N e l l e d e d n e i z a e v o r p a e e t s o p o t t o s e d n e i z a o r e m u N e l l e d e l a t o t. 3 1 ) X ( e n o i g e R 5 4 3 2 1. 6 2 ) x x ( e r b m e c i d a e r b m e t t e s a D. 0 2 ) x x ( o t s o g a d a o i g g a m a D. 4 1 ) x x ( e l i r p a d a o i a n n e g a D i n i v o b i e d a s o i g a t n o c l e t i n o m o p o r u e l P. 9 (cid:1) a n i v o b a c i t o o z n e i s o c u e L a n i v o b l i s o o c r e b u T. 7. 8 i n i v o B. 2 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B a n i v o b i s o l l e c u r B. 5. 6 i n i r p a c / i n i v O. 1 1 : e l a m n a i e i c e p S. 0 1 : a i t t a l a M. 4 (cid:1) (cid:1) (cid:1). 5 1. o t a v o r p p a o t a t s è e h c o r b m e m o t a t S o l l e d e n o i z a c i d a r e i d a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. i v i t i s o p i t a t l u s i r o t a d o n n a h e v o r p e l i u c n i e d n e i z a e l l e d o r e m u N. ) i v i t a l u m u c n o n ( o d o i r e p l e d i t a D. e t n e d e c e r p o n n a ' l l e n a c i f i t o n i d o d o i r e p o s s e t s o l l e d e l a t o T. 2. 3 l a n n o o c / ) 0 0 1 l a n n o o c / ) 0 0 1 × × 3 4 a n n o o C l ( a n n o o C l ( ) x ( ) x x ( ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 4 ( 1 – e l a t o T. 3 3 e l a t o T. 2 3 9. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 111/29 O T N E M A G A P I D A D N A M O D E I I A R A Z N A N I F I E N O Z A L E R — E L A N I F I E N O Z A L E R C I I I O T A G E L L A ) e i c e p s i n g o r e p e a i t t a l a m i n g o r e p a l l e b a t a n u (. : o d o i r e P. 3. : a t a D. 2. : o r b m e m o t a t S. 1 i n i v o b i e d a s o i g a t n o c l e t i n o m o p o r u e l P. 9 (cid:1) a n i v o b a c i t o o z n e i s o c u e L a n i v o b l i s o o c r e b u T. 7. 8 i n i v o B. 2 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) a n i r p a c - i v o i s o l l e c u r B a n i v o b i s o l l e c u r B. 5. 6 i n i r p a c / i n i v O. 1 1 (cid:1) (cid:1) (cid:1) : e l a m n a i e i c e p S. 0 1 : a i t t a l a M. 4 ) e r a c i f i c e p s a d ( o r t l A. 9 1 ) e r a c i f i c e p s a d ( o r t l A. 8 1 ) e r a c i f i c e p s a d ( o r t l A. 7 1 o i r o t a r o b a l i d i s i l a n A. 6 1 ) 3 ( o z z i n n e d n I. 5 1 ) 2 ( o t n e m a i z n a n i f l a i l i b i s s i m m a e r u s i M. 4 1. 3 1 ) 1 ( e n o i g e R 6 5 4 3 2 1. ) a m r i f ( ) a t a d , o g o u l (. o t a z z i t a m r o f n i a m e t s i s n u o d n a z z i l i t u , o t s e i h c i r o t r o p m i ' l e l a n i f o i r a i c i f e n e b l a o n i f i e r a n m r e t e d e l i b i s s o p a i s e n o i z a l e r a l l e d e n o i z a t n e s e r p a l l e d a t a d a l l a o n e m l a e h c o n o c s i t n a r a g i r b m e m i t a t S i l G. a d n a m o d a l l e d e n o i z a t n e s e r p a l l e d o i e l a m n a ' l l e d o t n e m i t t a b b a ' l l a d i n r o i g 0 9 o r t n e o t a s r o b m i r o t r o p m I. o t a v o r p p a o t a t s è e h c o r b m e m o t a t S o l l e d e n o i z a c i d a r e i d a m m a r g o r p l e n a t i n i f e d e n o i g e R. a s u l c s e A V I. e l a n o i z a n a t e n o m n i i t i n r o f o n n a v i t a d I ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 4 ( e l a t o T. 2 3 i r a t i n u m o c i t u b i r t n o c i r t l a i t s e i h c i r i t a t s o n o s n o n e n o i t s e u q n i e r u s i m e l r e p e h c e e r e i t i r e v o n o s e t i n r o f i n o i z a m r o f n i e l e h c a c i f i t r e c i S


title: 2000/467/CE: Décision du Parlement européen du 13 avril 2000 donnant décharge au conseil d'administration du Centre européen pour le développement de la formation professionnelle sur l'exécution de son budget pour l'exercice 1998

eurovoc_concepts:
Cedefop
budgetary discharge
financial year

text: L 191/6 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes 27. 7. 2000 D(cid:201)CISION DU PARLEMENT EUROP(cid:201)EN du 13 avril 2000 donnant dØcharge au conseil d’administration du Centre europØen pour le dØveloppement de la formation professionnelle sur l’exØcution de son budget pour l’exercice 1998 (2000/467/CE) LE PARLEMENT EUROP(cid:201)EN, vu le rapport de la Cour des comptes sur les Øtats financiers et la gestion du Centre europØen pour le dØveloppement de la formation professionnelle (Cedefop (cid:151) Thessalonique) pour l’exercice clos le 31 dØcembre 1998 (C5(cid:150)0149/2000) (1), vu la recommandation du Conseil du 13 mars 2000 (C5(cid:150)0151/2000), vu le traite CE, et notamment son article 276, vu l’article 93 et l’annexe V de son rŁglement, vu le rapport de la commission du contr(cid:244)le budgØtaire (A5(cid:150)0089/2000), considØrant ce qui suit: A. B. C. D. E. F. Le 4 mai 1999 (2), il a donnØ dØcharge au conseil d’administration pour l’exercice 1997 sur la base des engagements suivants: mise en place d’un systŁme budgØtaire et comptable nouveau, rØduction du recours (cid:224) la rØgie d’avances, adoption d’une nouvelle politique du personnel et prØsentation de rapports semestriel sur l’Øtat d’avancement des nouveaux locaux. Dans son rapport relatif (cid:224) l’exercice 1998, la Cour des comptes note que le Centre utilise toujours un systŁme ancien et compliquØ pour la prØparation du budget et du bilan, continue (cid:224) utiliser la rØgie d’avances pour payer son personnel, ne rØexamine pas systØmatiquement les droits du person- nel et lance certains appels d’offres avec retard. Le Centre accuse du retard dans la mise en place de son propre systŁme de gestion et de comptabi- la Commission avait mis au point un litØ, entreprise en 1997, alors que, systŁme semblable pour les agences dØcentralisØes. janvier 1998, le 1er Le Centre prØvoit pour novembre 2000 la rØception dØfinitive de son nouveau b(cid:226)timent, officielle- ment inaugurØ en novembre 1999. Si le rapport annuel relatif (cid:224) l’exercice 1998 a ØtØ prØsentØ en novembre 1999 seulement, c’est (cid:224) cause de la longueur de la procØdure contradictoire entre le Centre et la Cour des comptes au sujet d’un rapport finalement peu volumineux. La Cour des comptes (cid:151) qui a pour mission non d’Øvaluer l’efficacitØ avec laquelle le Centre atteint ses objectifs, mais d’auditer les comptes du Centre (cid:151) conclut qu’elle a obtenu l’assurance raisonna- ble que les comptes annuels de l’exercice clos le 31 dØcembre 1998 sont fiables et que les opØra- tions sous-jacentes sont, dans leur ensemble, lØgales et rØguliŁres. (1) JO C 372 du 22. 12. 1999, p. 26. (2) JO C 279 du 1. 10. 1999, p. 140. 27. 7. 2000 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes L 191/7 G. 1) Il est nØcessaire qu’une Øvaluation externe soit effectuØe pour apprØcier l’efficacitØ avec laquelle le Centre atteint ses objectifs de dØveloppement de la formation professionnelle, et cela compte tenu du fait que la derniŁre Øtude portant sur l’action du Centre date de fØvrier 1995, constate que les comptes du Centre europØen pour le dØveloppement de la formation profession- nelle sont Øtablis comme suit: EXERCICE a) Recettes (en milliers d’euros) 12 953 1. Subvention de la Commission 2. Recettes diverses 3. Recettes provenant de services fournis contre rØmunØ- ration b) DØpenses DØpenses de personnel (cid:151) Titre I du budget 1. Paiements relatifs (cid:224) l’exercice 2. CrØdits reportØs DØpenses de fonctionnement (cid:151) Titre II du budget 1. Paiements relatifs (cid:224) l’exercice 2. CrØdits reportØs DØpenses opØrationnelles (cid:151) Titre II du budget 1. Paiements relatifs (cid:224) l’exercice 2. CrØdits reportØs Solde de l’exercice RØsultat de l’exercice [(a-b)] CrØdits reportØs de l’exercice prØcØdent annulØs DiffØrences de change pour l’exercice 12 943 10 0 12 635 5 421 599 878 528 2 433 2 776 697 318 320 59 Vingt-cinquiŁme annØe d’activitØ de la premiŁre agence dØcentralisØe 2) 3) fØlicite, (cid:224) l’occasion de son vingt-cinquiŁme anniversaire, le Centre, crØØ le 10 fØvrier 1975 par le rŁglement (CEE) no 337/75 du Conseil, et considŁre que, redynamisØ comme il l’est depuis quelques annØes, le Centre fournira des produits et des services nettement amØliorØs; reconna(cid:238)t que le Centre a rØussi (cid:224) rØsoudre les problŁmes de personnel et d’implantation qui ont dØcoulØ directement de son transfert forcØ de Berlin (cid:224) Thessalonique, en septembre 1995; Incidences du programme de rØforme de la Commission 4) fait observer que les demandes qu’il a formulØes pour que la Commission rØforme ses structures et ses systŁmes de gestion financiŁre et le changement qui en rØsultera pour le r(cid:244)le de la direction gØnØrale du contr(cid:244)le financier auront des incidences directes sur le Centre et nØcessiteront la refonte des rØglementations financiŁres et la mise en place d’une gestion budgØtaire par enveloppes (activity- based budgeting); Retards dans la mise au point du systŁme informatique 5) note que, en 1997, 1998 et 1999, le Centre a consacrØ des ressources, dØj(cid:224) peu abondantes, (cid:224) la mise au point de son propre systŁme informatique de gestion de son budget et de ses comptes, alors que plusieurs agences utilisent Sincom2, application dØcentralisØe mise au point par la Com- mission; L 191/8 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes 27. 7. 2000 6) 7) invite le Centre (cid:224) faire en sorte que l’ancien systŁme soit entiŁrement remplacØ avant le 1er juillet 2000, et compte bien que la nouvelle application sera vØrifiØe par la Commission et qu’une docu- mentation suffisante et des compØtences internes seront disponibles; invite la Commission (cid:224) Øtendre le systŁme (cid:224) la gestion par enveloppes au niveau des agences, avec suivi, audit ou Øvaluation du personnel, des missions, des documents et de l’inventaire, sur le modŁle du systŁme intØgrØ de gestion des ressources (SIGR); RØgie d’avances 8) se fØlicite que le Centre ait rØduit son recours (cid:224) la rØgie d’avances pour les paiements de 6,6 mil- lions d’euros en 1997 (cid:224) 5,9 millions d’euros en 1998, puis (cid:224) 3,1 millions d’euros en 1999, et, bien que conscient de l’environnement dans lequel travaille le Centre, demande instamment une nouvelle rØduction de l’utilisation de la rØgie d’avances; Politique immobiliŁre 9) fØlicite le Centre pour l’inauguration officielle de son b(cid:226)timent, le 22 novembre 1999, mais dØplore que la rØception dØfinitive soit prØvue pour novembre 2000 seulement; Recommandations (cid:224) la Cour des comptes 10) 11) se fØlicite de la concision et de la prØcision du rapport de la Cour des comptes et espŁre que celle-ci continuera (cid:224) faire preuve du mŒme professionnalisme; invite la Cour des comptes (cid:224) assurer un suivi systØmatique des dØcisions de l’autoritØ de dØcharge et (cid:224) prØsenter une analyse complŁte des audits concernant toutes les agences; invite le Centre et la Cour des comptes (cid:224) abrØger la procØdure contradictoire, de sorte que le rap- port annuel puisse Œtre prØsentØ au Parlement avant le 15 juillet de l’annØe suivant l’exercice consi- dØrØ; StratØgie et plan d’action nouveaux (cid:224) la lumiŁre de l’Øvaluation quinquennale 12) se fØlicite de la mise en chantier d’une Øvaluation externe de l’incidence des activitØs du Centre; demande que les recommandations formulØes dans sa derniŁre Øvaluation, en date de 1995, soient ØtudiØes, et demande que la nouvelle stratØgie et le nouveau plan d’action lui soient prØsentØs avant le 31 dØcembre 2000; DØcision de dØcharge 13) 14) donne dØcharge au conseil d’administration du Centre europØen pour le dØveloppement de la for- mation professionnelle sur l’exØcution de son budget pour l’exercice 1998; charge sa prØsidente de transmettre la prØsente dØcision au conseil d’administration du Centre euro- pØen pour le dØveloppement de la formation professionnelle, au Conseil, (cid:224) la Commission ainsi qu’(cid:224) la Cour des comptes et d’en assurer la publication au Journal officiel des CommunautØs europØennes sØrie L. Le secrØtaire gØnØral du Parlement europØen Julian PRIESTLEY La prØsidente Nicole FONTAINE


title: Mitteilung der Kommission an das Europäische Parlament gemäss Artikel 251, Absatz 2, zweiter Unterabsatz des EG-Vertrages zum Gemeinsamen Standpunkt des Rates zum Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über Grenzwerte für Benzol und Kohlenmonoxid in der Luft

eurovoc_concepts:
European Environment Agency
atmospheric pollutant
environmental protection
pollution control
public health


title: Resolución del Parlamento Europeo que contiene los comentarios que acompañan la decisión por la que se aprueba la gestión de la Comisión en lo que se refiere a las decisiones sobre la liquidación de cuentas de la sección de Garantía del FEOGA para los ejercicios 1993, 1994 y 1995

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EP resolution
budgetary discharge
financial year

text: 27. 7. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 191/25 RESOLUCI(cid:211)N del Parlamento Europeo que contiene los comentarios que acompaæan la decisi(cid:243)n por la que se aprueba la gesti(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n en lo que se refiere a las decisiones sobre la liquidaci(cid:243)n de cuentas de la secci(cid:243)n de Garant(cid:237)a del FEOGA para los ejercicios 1993, 1994 y 1995 EL PARLAMENTO EUROPEO, Vistas las cuentas de ingresos y gastos y los balances financieros correspondientes a los ejercicios 1993, 1994 y 1995 (C4-0128/1998 (cid:151) C4-0372/1998 (cid:151) C5-0167/2000), Vistos los informes de s(cid:237)ntesis sobre los resultados de los controles de la liquidaci(cid:243)n de cuentas de la sec- ci(cid:243)n de Garant(cid:237)a del FEOGA para los ejercicios 1993, 1994 y 1995, Vistos el Informe anual del Tribunal de Cuentas relativo al ejercicio 1997 (1) y el Informe anual relativo a 1998 (2), Vistos los Informes especiales del Tribunal de Cuentas para el ejercicio 1993 (3) y sobre la gesti(cid:243)n del comercio comunitario de cereales con restituciones a la exportaci(cid:243)n, reg(cid:237)menes especiales de importaci(cid:243)n y reg(cid:237)menes de ayuda regional (4), Visto el Tratado CE y, en particular, su art(cid:237)culo 276, Vistos el art(cid:237)culo 93 y el anexo V del Reglamento, Visto el informe de la Comisi(cid:243)n de control presupuestario (A5-0095/2000), Considerando lo siguiente: A. B. C. D. La liquidaci(cid:243)n de cuentas debe garantizar que no se cargue a la Comunidad ningœn importe abo- nado sin un fundamento jur(cid:237)dico. El Tribunal de Justicia Europeo ha dictaminado en numerosas ocasiones que la Comisi(cid:243)n puede denegar la aplicaci(cid:243)n del gasto del FEOGA cuando no se pueda determinar el nivel de los importes abonados indebidamente y que la carga de la pureba en cuanto al nivel de las pØrdidas que se han producido realmente es responsabilidad de los Estados miembros. Se ha de garantizar el respeto de la legislaci(cid:243)n comunitaria y en ningœn caso se ha de alentar o comprar mediante concesiones financieras a cargo del presupuesto comunitario. El Tribunal de Cuentas no ha podido dar una declaraci(cid:243)n de fiabilidad (DAS) positiva para el ejerci- cio 1998 y ha constatado que el nœmero de errores sustanciales y formales en el Æmbito del FEOGA ha sido una vez mÆs demasiado alto, aunque inferior al del total del presupuesto, y que la mitad de los errores sustanciales han afectado a los beneficiarios. E. La mejor forma de evitar las irregularidades es modificar la legislaci(cid:243)n. (1) DO C 349 de 17. 11. 1998. (2) DO C 349 de 3. 12. 1999. (3) DO C 52 de 21. 2. 1997 y DO C 121 de 20. 4. 1998. (4) DO C 159 de 26. 5. 1997. L 191/26 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 7. 2000 F. G. H. I. J. K. L. La Comisi(cid:243)n no ha sido capaz de garantizar que los Estados miembros establezcan unos sistemas de control suficientemente estrictos, en particular para el algod(cid:243)n, el tabaco y el aceite de oliva, as(cid:237) como en las aduanas para las restituciones a la exportaci(cid:243)n. Las restituciones a la exportaci(cid:243)n han sido un Æmbito de control que se ha descuidado durante algœn tiempo, aunque se ha demostrado que es especialmente propenso a importantes irregularida- des. Se ha constatado que la Comisi(cid:243)n ha adoptado medidas para aplicar las recomendaciones del Tribu- nal de Cuentas y del Parlamento en su Resoluci(cid:243)n de 20 de febrero de 1998 (1) sobre la gesti(cid:243)n del comercio comunitario de cereales con restituciones a la exportacion. Una vez mÆs, en 1993, 1994 y 1995 las conclusiones a las que se lleg(cid:243) sobre C(cid:243)rcega figuran entre las mÆs graves jamÆs observadas, lo que pone de manifiesto un fallo prÆcticamente total de los con- troles a todos los niveles, con los consiguientes abusos ya habituales, lo que dio lugar a la aplica- ci(cid:243)n de una correcci(cid:243)n financiera del 25 %. Por cuarto aæo consecutivo, la Comisi(cid:243)n no ha cumplido su amenaza de aplicar una correcci(cid:243)n superior al 10 % para el aceite de oliva en Grecia, lo que pone de manifiesto la incapacidad o falta de voluntad a la hora de actuar contra irregularidades reiteradas o demuestra que dichas irregulari- dades no se pueden solucionar de manera satisfactoria con arreglo a la reglamentaci(cid:243)n en vigor. El sistema integrado de gesti(cid:243)n y control funciona en la mayor(cid:237)a de los Estados miembros, pero no en todos. La Comisi(cid:243)n ha adoptado medidas para aplicar las recomendaciones formuladas por el Tribunal de Cuentas en su informe especial no 2/98 sobre la liquidaci(cid:243)n de las cuentas de 1993 (2) de elaborar planes de trabajo globales e incluir a algunos Estados miembros o medidas de menor envergadura en controles peri(cid:243)dicos sobre el terreno. M. El gasto para las medidas en favor del desarrollo rural aumentarÆ en los pr(cid:243)ximos aæos. N. O. P. Q. R. El nivel de personal en la unidad responsable de la liquidaci(cid:243)n de cuentas continœa siendo motivo de preocupaci(cid:243)n. En alguna ocasi(cid:243)n, los Estados miembros han prolongado y distorsionado el procedimiento de liqui- daci(cid:243)n al no entregar informaci(cid:243)n a la Comisi(cid:243)n desde el principio. Los Estados miembros no siempre han tomado suficientes medidas para atraer y retener a personal cualificado y experimentado encargado de importantes funciones como son el pago y el control, incluido el refuerzo de los controles aduaneros para las restituciones a la exortaci(cid:243)n, y no estÆ clara la utilizaci(cid:243)n y eficacia del 10-25 % previsto para la recaudaci(cid:243)n de los recursos propios por parte de los Estados miembros. Todavia se ha de demostrar el valor aæadido y la eficacia del organo de conciliaci(cid:243)n, teniendo en cuenta que un importante nœmero de sus casos se traspasan al Tribunal de Justicia Europeo. La recuperaci(cid:243)n de fondos por parte de los Estados miembros y de deudas por parte de la Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF) y la Comisi(cid:243)n (3) se deber(cid:237)a mejorar en lo relativo a la cobertura, oportunidad, transparencia y rigor en el procedimiento, asegurando la igualdad de trato y, por lo tanto, la competencia. (1) DO C 80 de 16. 3. 1998, p. 299. (2) DO C 121 de 20. 4. 1998. (3) VØase el Reglamento (CEE) no 595/91 del Consejo (DO L 67 de 14. 3. 1991, p. 11). 27. 7. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 191/27 S. T. La informaci(cid:243)n ofrecida al Parlamento sobre el seguimiento de casos remitidos a la OLAF no es satisfactoria. No se adoptarÆ ninguna decisi(cid:243)n hasta que el Tribunal de Cuentas informe sobre el llamado caso FlØchard y la OLAF sobre el seguimiento por parte del fiscal espaæol de la presunta mala adminis- traci(cid:243)n o fraude en el rØgimen de ayudas al lino (1). Generalidades 1. 2. Manifiesta su preocupaci(cid:243)n por el nivel sistemÆticamente alto de las correcciones financieras (cid:151) 755 millones de euros en 1993, 308 millones de euros en 1994 y 595 millones de euros en 1995 (cid:151) y consdera que estas cifras anuales confirman que los Estados miembros no han solucio- nado con la suficiente urgencia, rigor y determinaci(cid:243)n los principales problemas que se plantean en los sistemas nacionales de pago y control. Acoge con satisfacci(cid:243)n los esfuerzos realizados por la Comisi(cid:243)n para proponer una legislaci(cid:243)n que permita evitar el fraude y, al mismo tiempo que insta a la Comisi(cid:243)n a que continœe por este cami- no, pide al Consejo y al Parlamento que asuman su responsabilidad en la prevenci(cid:243)n de irregulari- dades por medio de una legislaci(cid:243)n que permita evitar el fraude. Declaraci(cid:243)n de fiabilidad por sectores 3. Pide al Tribunal de Cuentas que colabore con la Comisi(cid:243)n, los organismos de certificaci(cid:243)n de los Estados miembros y los organismos pagadores para estudiar la posibilidad de elaborar una DAS independiente para el FEOGA y sus sectores respectivos, e informe al Parlamento lo antes posible. Sistema integrado de gesti(cid:243)n y control 4. Pide que el sistema integrado de gesti(cid:243)n y control sea completamente operativo en todos los Esta- dos miembros para abril de 2002, tras lo cual la Comisi(cid:243)n deber(cid:237)a volver a utilizar la correcciones financieras mÆximas si no se cumplen los controles. Extensi(cid:243)n de la liquidaci(cid:243)n de cuentas a la secci(cid:243)n de Orientaci(cid:243)n del FEOGA 5. Pide que el sistema de liquidaci(cid:243)n de cuentas incluya la secci(cid:243)n de Orientaci(cid:243)n del FEOGA, puesto que podr(cid:237)a ser œtil para controlar y evitar irregularidades en otros Æmbitos del gasto, como los Fon- dos Estructurales. Responsabilidad de la Comisi(cid:243)n en la ejecuci(cid:243)n del presupuesto 6. 7. 8. Acoge con satisfacci(cid:243)n el establecimiento de un plan de trabajo central fundamentado en el anÆlisis del riesgo y, al observar que las restituciones a la exportaci(cid:243)n estÆn incluidas en cada programa de trabajo, pide a la Comisi(cid:243)n y al Tribunal de Cuentas que refuercen el control de las medidas de desarrollo rural. Insta a la Comisi(cid:243)n a que se adopten las medidas necesarias para cumplir plenamente, sin mÆs demora, con sus obligaciones en virtud del art(cid:237)culo 274, esto es, la creaci(cid:243)n de una base de datos comœn con todos los beneficiarios finales, tal como el Tribunal de Cuentas ha solicitado en repeti- das ocasiones. Pide a la Comisi(cid:243)n que examine si ser(cid:237)a jur(cid:237)dicamente posible emponer sanciones a los Estados miembros en caso de infracciones repetitivas o estructurales puesto que, de conformidad con la legislaci(cid:243)n actual, s(cid:243)lo el Tribunal de Justicia cuenta con esta prerrogativa, y que informe al Parla- mento lo antes posible. (1) Reglamento (CEE) no 1308/70 del Consejo (DO L 146 de 4. 7. 1970, p. 1) y Reglamento (CEE) no 619/71 del Con- sejo (DO L 72 de 26. 3. 1971, p. 2), modificado por el Reglamento (CE) no 154/97 (DO L 27 de 30. 1. 1997, p. 1). L 191/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 7. 2000 9. 10. Recuerda a la Comisi(cid:243)n que, segœn las nuevas directrices, cuesti(cid:243)n no se pueden utilizar como argumento para disminuir la correcci(cid:243)n. las mejoras posteriores al per(cid:237)odo en Acoge con satisfacci(cid:243)n la creaci(cid:243)n de quince puestos de trabajo en la unidad dedicada a la liquida- ci(cid:243)n de cuentas pero, decepcionado por el hecho de que no se hayan cubierto nueve plazas de administrador, pide a la Comisi(cid:243)n que aborde los motivos de un movimiento de personal relativa- mente alto, que atraiga, motive y retenga a personal cualificado y experimentado en la unidad encargada de la liquidaci(cid:243)n de cuentas y que alerte al Parlamento si los efectivos de personal resul- tan inadecuados. 11. Pide a la Comisi(cid:243)n que informe sobre el curso que dØ a las recomendaciones del Tribunal de Cuentas. Responsabilidad de los Estados miembros 12. 13. 14. 15. Pide a los Estados miembros que concedan la importancia adecuada a los medios para atraer y rete- ner personal en los organismos encargados de administrar los pagos y efectuar los controles. Pide a los Estados miembros que, desde el principio, aporten a la Comisi(cid:243)n toda la informaci(cid:243)n necesaria para evitar la prolongaci(cid:243)n y distorsi(cid:243)n del procedimiento de liquidaci(cid:243)n. Pide a los Estados miembros que mejoren la coordinaci(cid:243)n entre las diferentes administraciones con competencias dentro de un pa(cid:237)s para reforzar la prevenci(cid:243)n, detecci(cid:243)n y enjuiciamiento del fraude o las irregularidades y colaborar plenamente y sin condiciones con la Oficina Europea de Lucha contra el Fraude (OLAF). Pide a la Comisi(cid:243)n que informe al Parlamento sobre la utilizaci(cid:243)n que se hace y que podr(cid:237)a hacerse del 10-25 % previsto para la recaudaci(cid:243)n de los recursos propios por parte de los Estados miem- bros, en lo que respecta al refuerzo de los controles aduaneros y de los controles de las restituciones a la exportaci(cid:243)n. (cid:211)rgano de conciliaci(cid:243)n 16. Acoge con satisfacci(cid:243)n la evaluaci(cid:243)n del (cid:243)rgano de conciliaci(cid:243)n realizada por la Comisi(cid:243)n, espera recibir una valoraci(cid:243)n global del Tribunal de Cuentas y tratarÆ este asunto en el marco de la apro- baci(cid:243)n de la gesti(cid:243)n en lo que se refiere a la liquidaci(cid:243)n de cuentas para el ejercicio 1996. Recuperaci(cid:243)n de fondos y seguimiento por parte de la Oficina Europea de Lucha contra el Fraude 17. Manifiesta su alarma porque las estad(cid:237)sticas sobre las cantidades que hay que recuperar tras casos de fraude y otras irregularidades muestran que, de un total de 7 559 millones de euros en irregulari- dades comunicadas por los Estados miembros entre 1972 y 1998, 1 747 millones de euros todav(cid:237)a tienen que ser recuperados y los organismos pagadores de Italia, Alemania y Espaæa constituyen el 84 % del total. 18. Insta a la Comisi(cid:243)n y a la OLAF a que adopten una decisi(cid:243)n relativa a la liquidaci(cid:243)n de cuentas que consista en cargar los importes al Estado miembro afectado si no ha cumplido con todas sus obliga- ciones o al FEOGA si la recuperaci(cid:243)n resulta imposible y, preocupado porque la informaci(cid:243)n sobre los casos remitidos a la OLAF no se comunican adecuadamente al Parlamento, pide a la OLAF y a la Comisi(cid:243)n que faciliten al Parlamento informaci(cid:243)n peri(cid:243)dica sobre el progreso de los casos inves- tigados, que le informen sobre la recuperaci(cid:243)n de los 1 747 millones de euros y que presenten pro- puestas para mejorar la recuperaci(cid:243)n de fondos. 19. Pide a los servicios jur(cid:237)dicos de la Comisi(cid:243)n que estudien la posibilidad de obligar a los Estados miembros a pagar sanciones si los retrasos en la recuperaci(cid:243)n de deudas son excesivos. 27. 7. 2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 191/29 Exclusi(cid:243)n de los casos del Lino y FlØchard 20. 21. 22. Espera que el Tribunal de Cuentas presente lo antes posible sus conclusiones sobre las acusaciones formuladas en diciembre de 1998 segœn las cuales funcionarios de la Comisi(cid:243)n y miembros del gabinete habr(cid:237)an reducido de forma arbitraria la multa de 17,6 millones a 3 millones de euros en el llamado caso FlØchard. Espera recibir un informe pormenorizado de la OLAF tras la œltima solicitud remitida a las autori- dades judiciales espaæolas el 7 de junio de 1999 para que se lleve a cabo una investigaci(cid:243)n sobre posibles abusos en el rØgimen de ayudas al lino, ante el hecho de que la producci(cid:243)n se hubiera mul- tiplicado por 500 entre 1993 y 1998. Solicita a la Comisi(cid:243)n que presente informes completos sobre el sistema de restitucciones a la exportaci(cid:243)n y el mecanismo para el lino y el cÆæamo, y explique por quØ motivo se produjeron los errores mencionados as(cid:237) como las medidas adoptadas o previstas para garantizar que no vuelvan a repetirse. 23. Encarga a su Presidenta que transmita la presente Resoluci(cid:243)n a la Comisi(cid:243)n, al Consejo, al Tribunal de Justicia, al Tribunal de Cuentas y al Banco Europeo de Inversiones


eurovoc_concepts:
Russia
dependent territory
establishment of peace
settlement of disputes
the EU's international role
war of independence

formats: pdf print

text: C 40/420 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 7. 2. 2001 Donnerstag, 13. April 2000 fordert aus humanitären Gründen den Rat, die Kommission und den Hohen Vertreter für die GASP 1. auf, tätig zu werden, damit a) b) c) d) e) f) der Sicherheitsrat den Wortlaut der Resolution 1284 klarstellt und genau definiert, was von der iraki- schen Regierung erwartet wird, der Irak eine Zusammenarbeit bei der Anwendung der UN-Resolutionen akzeptiert, folglich die Aufhebung des Embargos dringend verkündet wird, die internationale Gemeinschaft gegenüber dem irakischen Regime weiterhin Wachsamkeit zeigt, an die Beachtung der Regeln der UN-Charta erinnert wird und folglich die vom Sicherheitsrat nicht genehmigten militärischen Aktionen eingestellt werden, die Suche nach einer globalen politischen Lösung auf der Grundlage der Beachtung der Regeln der internationalen Gemeinschaft gefördert wird; 2. beauftragt seine Präsidentin, diese Entschließung dem Rat, der Kommission und dem Hohen Vertreter für die GASP sowie den Regierungen der Mitgliedstaaten, der Vereinigten Staaten und des Iraks zu über- mitteln. 9. Tschetschenien B5-0363/2000 Entschließung des Europäischen Parlaments zu Tschetschenien Das Europäische Parlament, 6 unter Hinweis auf seine Entschließungen vom 7. Oktober 1999 (1), 18. November 1999 (2), 20. Januar 2000 (3), 17. Februar 2000 (4) und 16. März 2000 (5), 6 unter Hinweis auf die Empfehlung 1444 (2000) des Europarates vom 27. Januar 2000 zur Wiederher- stellung der Rechtsstaatlichkeit, zur Achtung der Menschenrechte und zur Demokratie in Tschetsche- nien, 6 unter Hinweis auf die Empfehlung 1456 (2000) des Europarates vom 6. April 2000 zur Umsetzung der Empfehlung 1444 (2000) durch Rußland, 6 unter Hinweis auf den Besuch der UN-Hochkommissarin für Menschenrechte, Mary Robinson, in der Russischen Föderation, Dagestan, Inguschetien und Tschetschenien, A. unter erneutem Hinweis auf seine tiefe Besorgnis über die anhaltenden Kriegshandlungen in Tschet- schenien und das Risiko eines Übergreifens des Konflikts auf benachbarte Länder, B. zutiefst besorgt angesichts der anhaltenden Berichte über schwere Verstöße gegen die Menschenrechte und das humanitäre Völkerrecht, C. unter Hinweis darauf, daß die Parlamentarische Versammlung des Europarates das Ministerkomitee aufgefordert hat, die Mitgliedschaft Rußlands auszusetzen, wenn es nicht einen Waffenstillstand ausruft und unverzüglich in einen politischen Dialog mit einem repräsentativen Querschnitt des tschetscheni- schen Volkes eintritt; unter Hinweis darauf, daß die Parlamentarische Versammlung des Europarates außerdem die Stimmrechte der russischen Parlamentarierdelegation ausgesetzt hat, 1. bekräftigt seine Aufforderung an die russischen Regierungsstellen, unverzügliche Schritte in Richtung auf eine friedliche Lösung des Konflikts zu ergreifen; fordert sie insbesondere auf, einen Waffenstillstand zu verkünden, dem Einsatz willkürlicher Gewalt ein Ende zu setzen und einen politischen Dialog zwischen der russischen Regierung und den Vertretern Tschetscheniens einzuleiten; (1) Angenommene Texte Punkt 1. (2) Angenommene Texte Punkt 15. (3) Angenommene Texte Punkt 6. (4) Angenommene Texte Punkt 16. (5) Angenommene Texte Punkt 12. 7. 2. 2001 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 40/421 Donnerstag, 13. April 2000 2. schlägt vor, eine gemeinsame Delegation mit der russischen Duma einzusetzen, die in die Region des Nordkaukasus reisen soll, um mit den russischen Regierungsstellen und den Vertretern Tschetscheniens alle Fragen im Zusammenhang mit dem gegenwärtigen Konflikt zu erörtern; fordert den Rat und die Kommission auf, zusammen mit den russischen Regierungsstellen und den 3. Vertretern Tschetscheniens ein Programm für den Wiederaufbau Tschetscheniens nach dem Krieg 6 im Anschluß an die Verkündung eines Waffenstillstands 6 auszuarbeiten; beauftragt seine Präsidentin, diese Entschließung dem Rat, der Kommission, dem Europarat, der 4. OSZE, dem Generalsekretär der Vereinten Nationen, der UN-Hochkommissarin für Menschenrechte, der Staatsduma und dem Föderationsrat Rußlands, der Regierung der Russischen Föderation und den tschet- schenischen Regierungsstellen zu übermitteln. 10. Menschenrechte: Gefangene im Iran B5-0340, 0351, 0362, 0367, 0378 und 0383/2000 Entschließung des Europäischen Parlament zu den Häftlingen, die im Iran unter Anklage der Spionage für Israel und die Vereinigten Staaten stehen Das Europäische Parlament, 6 unter Hinweis auf seine Entschließung vom 16. September 1999 zur Lage der wegen Spionage ange- klagten Gefangenen im Iran (1), 6 unter Hinweis auf das Schreiben betreffend jüdische Häftlinge, das die Präsidentin des Europäischen Parlaments am 12. August 1999 an den Präsidenten der Islamischen Beratenden Versammlung des Iran geschickt hat, 6 unter Hinweis auf seine früheren Entschließungen zur Todesstrafe, 6 unter Hinweis auf die Charta der Menschenrechte der Vereinten Nationen, A. unter Hinweis auf die Berichte von Menschenrechtsorganisationen wie Amnesty und Human Rights Watch über die institutionalisierten Härten gegen die jüdische Gemeinde und andere Minderheiten wie Christen und Bahá’ís im Iran, B. C. beunruhigt über die Hinrichtungen von zwei Juden im Jahre 1997, die der Spionage angeklagt waren, eines 60-Jährigen im Jahre 1998 aufgrund der vagen Anklage, ein zionistischer Agent zu sein, sowie von angeblich 15 jüdischen Führern unter ähnlichen Umständen seit 1979, in Kenntnis der Tatsache, daß im Iran jeder Kontakt mit Israel als Spionage definiert werden kann, auf die die Todesstrafe steht, D. besorgt darüber, daß 13 Juden und 8 Moslems im Iran der Spionage für Israel und die Vereinigten Staaten angeklagt sind, wobei das erste Verfahren am 13. April 2000 beginnt; ferner in Sorge darüber, daß dieses Verfahren nur einen Tag dauerte und unter Ausschluß der Öffentlichkeit stattfand, E. F. beunruhigt darüber, daß die betreffenden Verhaftungen, die bereits im März 1999 vorgenommen wur- den, erst im Juni 1999 bekannt wurden und die meisten Betroffenen seither in Haft sind, bestürzt darüber, daß die Anklagen jeder Rechtfertigung entbehren und angesichts der Religionszuge- hörigkeit der Angeklagten möglicherweise antisemitisch motiviert sind, G. besorgt darüber, daß es den Angeklagten bis vor kurzem verwehrt war, ihren eigenen Rechtsanwalt zu benennen, und die Pflichtverteidiger sich darüber beschwert haben, daß ihre Besuche bei ihren Man- danten behindert wurden, selbst wenn sie nur deren Unterschriften einholen wollten, (1) ABl. C 54 vom 23. 2. 2000, S. 112