title: Regolamento (CE) n. 825/2000 della Commissione del 25 aprile 2000 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

text: 26. 4. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 101/1 I (Atti per i quali la pubblicazione è una condizione di applicabilità) REGOLAMENTO (CE) N. 825/2000 DELLA COMMISSIONE del 25 aprile 2000 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 3223/94 della Commissione, del 21 dicembre 1994, recante modalità di applicazione del regime di importazione degli ortofrutticoli (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1498/98 (2), in particolare l'articolo 4, paragrafo 1, considerando quanto segue: (1) Il regolamento (CE) n. 3223/94 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali nel quadro dell'Uruguay Round, i criteri in base ai quali la Commissione fissa i valori forfettari all'importazione dai paesi terzi, per i prodotti e per i periodi precisati nell'al- legato. (2) In applicazione di tali criteri, i valori forfettari all'impor- tazione devono essere fissati ai livelli figuranti nell'alle- gato del presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I valori forfettari all'importazione di cui all'articolo 4 del rego- lamento (CE) n. 3223/94 sono fissati nella tabella riportata nell'allegato. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 26 aprile 2000. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 25 aprile 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 337 del 24. 12. 1994, pag. 66. (2) GU L 198 del 15. 7. 1998, pag. 4. L 101/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 26. 4. 2000 al regolamento della Commissione, del 25 aprile 2000, recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli ALLEGATO Codice NC Codice paesi terzi (1) (EUR/100 kg) Valore forfettario all'importazione 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 068 204 999 052 068 999 052 999 052 204 212 624 999 388 400 404 508 512 528 720 804 999 388 512 528 720 999 126,1 107,3 80,2 104,5 104,5 66,8 85,7 77,3 77,3 82,1 38,0 44,8 48,3 53,3 94,1 97,0 94,3 88,9 90,8 84,3 105,0 99,0 94,2 72,2 77,8 78,9 59,5 72,1 (1) Nomenclatura dei paesi stabilita dal regolamento (CE) n. 2543/1999 della Commissione (GU L 307 del 2. 12. 1999, pag. 46). Il codice «999» rappresenta le «altre origini»


title: Propuesta de Reglamento del Consejo por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 603/1999 del Consejo por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de cuerdas para atadoras o gavilladoras de polipropileno originarias de Polonia, la República Checa y Hungría y por el que se percibe definitivamente el derecho provisional impuesto

eurovoc_concepts:
anti-dumping duty
import
manufactured goods
originating product
plastics

formats: html pdf

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 25. 04. 2000 COM(2000) 235 final Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 603/1999 del Consejo por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de cuerdas para atadoras o gavilladoras de polipropileno originarias de Polonia, la República Checa y Hungría y por el que se percibe definitivamente el derecho provisional impuesto (presentada por la Comisión) 1. 2. 3. 4. EXPOSICIÓN DE MOTIVOS Mediante el Reglamento (CE) nº 603/1999, el Consejo impuso derechos antidumping definitivos sobre las importaciones de cuerdas para atadoras o gavilladoras de polipropileno originarias, inter alia, de Polonia, excepto cuando el producto es fabricado, exportado y facturado directamente a una empresa en la Comunidad por WKI Isoliertechnik Spolka z. o. o, de quien la Comisión, mediante la Decisión 1999/215/CE, aceptó un compromiso de precios individual. La empresa ha retirado ahora, sin embargo, su compromiso al dificultades en el cumplimiento de determinadas condiciones del mismo. tener En el Reglamento adjunto se propone, en consecuencia, retirar la exención de los derechos antidumping concedida a esta empresa. Paralelamente a este Reglamento, se presenta una propuesta de Decisión por la que se modifica la lista de las partes de las cuales se han aceptado compromisos en el procedimiento anteriormente mencionado. 2 Propuesta de REGLAMENTO DEL CONSEJO por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 603/1999 del Consejo por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de cuerdas para atadoras o gavilladoras de polipropileno originarias de Polonia, la República Checa y Hungría y por el que se percibe definitivamente el derecho provisional impuesto EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) nº 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea1, cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) nº 905/982, de 27 de abril de 1998, y en particular el apartado 9 del artículo 8 y el artículo 9, Vista la propuesta presentada por la Comisión previa consulta al Comité consultivo, Considerando lo siguiente: A. PROCEDIMIENTO PREVIO (1) (2) A raíz de una investigación abierta mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas3, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) n° 603/19994, impuso derechos antidumping definitivos importaciones de cuerdas para atadoras o gavilladoras de sobre las polipropileno originarias de Polonia, la República Checa y Hungría. También en el marco de esta investigación, la Comisión, mediante la Decisión 1999/215/CE, de 16 de marzo de 19995, aceptó un compromiso de precios ofrecido por, inter alia, la empresa polaca WKI Isoliertechnik Spolka z. o. o (en lo sucesivo, "la empresa"). B. RETIRADA DEL COMPROMISO (3) La empresa ha retirado ahora, sin embargo, su compromiso al dificultades en el cumplimiento de determinadas condiciones del mismo. tener 1 2 3 4 5 DO L 56 de 6. 3. 1996, p. 1. DO L 128 de 30. 4. 1998, p. 18. DO C 1 de 3. 1. 1998, p. 10. DO L 75 de 20. 3. 1999, p. 1. DO L 75 de 20. 3. 1999, p. 34. 3 (4) (5) (6) (7) (8) Por consiguiente, en vista de esta retirada, debe derogarse la exención de los derechos antidumping concedida a esta empresa y deben imponerse derechos definitivos de conformidad con el apartado 9 del artículo 8 y el artículo 9 del Reglamento (CE) nº 384/96 del Consejo. C. DERECHOS DEFINITIVOS La investigación que abocó al compromiso ofrecido por la empresa se dio por concluida con una determinación final de la existencia de dumping y de perjuicio mediante el Reglamento (CE) nº 603/1999. De conformidad con lo dispuesto en el apartado 9 del artículo 8 del Reglamento (CE) nº 384/96, el tipo del derecho antidumping ahora impuesto a la empresa debe basarse, en consecuencia, en los hechos establecidos en el contexto de la investigación que abocó al compromiso. A este respecto, en vista de los considerandos (15), (71) y (75) del Reglamento (CE) nº 603/1999, se considera conveniente fijar el tipo del derecho antidumping definitivo en el 15,7% ad valorem. D. MODIFICACIÓN DEL REGLAMENTO (CE) nº 603/1999 En vista de cuanto antecede, debe modificarse el Reglamento (CE) n° 603/1999 para retirar a la empresa de la lista de empresas que disfrutan de una exención de los derechos antidumping definitivos sobre las cuerdas para atadoras o gavilladoras de polipropileno originarias, inter alia, de Polonia e imponerle un derecho antidumping definitivo del 15,7%. Paralelamente a este Reglamento, la Comisión ha modificado, mediante la /CE6, la Decisión 1999/215/CE y ha retirado a la empresa Decisión 2000/ de la lista de partes de las que se ha aceptado un compromiso. (cid:1)(cid:1)(cid:1) HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 El apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) nº 603/1999 se sustituye por el siguiente: El tipo del derecho antidumping definitivo aplicable a los precios netos franco los productos 2. frontera de la Comunidad, no despachados de aduana, de manufacturados por las empresas enumeradas a continuación será el siguiente: País Empresa Polonia BZLP Bezalin Tipo del derecho (%) 17,2 Código TARIC adicional 8450 6 DO L [número], de [fecha], p. [página]. 4 PAT Defalin s. a. Industrial Chemistry Research Institute Terplast sp z. o. o. WKI Isoliertechnik Spolka z. o. o. Todas las demás empresas República Checa Todas las empresas Hungría Todas las empresas 16,3 12,8 6,1 15,7 20,3 24,8 32,9 8569 8578 8579 A091 8900 8900 8900 Artículo 2 El apartado 2 del artículo 2 del Reglamento (CE) nº 603/1999 se sustituye por el siguiente: Las importaciones realizadas en el contexto de los compromisos ofrecidos y 2. aceptados se declararán bajo los códigos TARIC adicionales siguientes: País Empresa República Checa Juta a. s. Lanex a. s. Hungría Partium ’70 Rt Tiszai Vegyi Kombinat Rt Elso Magyar Kenderfono Rt Artículo 3 Código TARIC adicional 8596 8580 8581 8582 8583 El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, Por el Consejo El Presidente 5


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 829/2000 της Επιτροπής, της 25ης Απριλίου 2000, για την τροποποίηση των δασμών κατά την εισαγωγή στον τομέα των σιτηρών

eurovoc_concepts:
CCT duties
cereals
import

formats: pdf print

text: L 101/26 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 26. 4. 2000 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 829/2000 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 25ης Απριλίου 2000 για την τροποποίηση των δασµών κατά την εισαγωγή στον τοµέα των σιτηρών Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, (2) Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, τον κανονισµό (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου, της 30ής Ιουνίου 1992, περί κοινής οργανώσεως της αγοράς στον τοµέα των σιτηρών (1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1253/1999 (2), τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 1249/96 της Επιτροπής, της 28ης Ιου- νίου 1996, περί λεπτοµερειών εφαρµογής του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συµβουλίου όσον αφορά τους δασµούς κατά την εισαγωγή στον τοµέα των σιτηρών (3), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 2519/98 (4), και ιδίως το άρθρο 2 παράγραφος 1, Εκτιµώντας τα ακόλουθα: (1) Οι δασµοί κατά την εισαγωγή στον τοµέα των σιτηρών έχουν καθοριστεί από τον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 792/2000 της Επιτροπής (5). Το άρθρο 2, παράγραφος 1, του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96 προβλέπει ότι αν κατά τη διάρκεια της περιόδου εφαρµογής του, ο µέσος όρος των υπολογιζοµένων δασµών κατά την εισαγωγή αποκλίνει κατά 5 Ecu ανά τόνο του καθορισµένου δασµού, επέρχεται αντίστοιχη προσαρµογή. Υπήρξε η εν λόγω απόκλιση. Πρέπει, συνεπώς, να προσαρ- µοστούν οι δασµοί κατά την εισαγωγή που καθορίστηκαν στον κανονισµό (ΕΚ) αριθ. 792/2000, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Τα παραρτήµατα Ι και ΙΙ του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 792/2000 αντικαθίστανται από τα παραρτήµατα Ι και ΙΙ του παρόντος κανονι- σµού. Ο παρών κανονισµός αρχίζει να ισχύει στις 26 Απριλίου 2000. Άρθρο 2 Ο παρών κανονισµός είναι δεσµευτικός ως προς όλα τα µέρη του και ισχύει άµεσα σε κάθε κράτος µέλος. Βρυξέλλες, 25 Απριλίου 2000. Για την Επιτροπή Franz FISCHLER Μέλος της Επιτροπής (1) ΕΕ L 181 της 1. 7. 1992, σ. 21. (2) ΕΕ L 160 της 26. 6. 1999, σ. 18. (3) ΕΕ L 161 της 29. 6. 1996, σ. 125. (4) ΕΕ L 315 της 25. 11. 1998, σ. 7. (5) ΕΕ L 95 της 15. 4. 2000, σ. 31. 26. 4. 2000 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L 101/27 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ I «ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ I ∆ασµοί κατά την εισαγωγή των προϊόντων που περιλαµβάνονται στο άρθρο 10 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 Κωδικός ΣΟ Περιγραφή των εµπορευµάτων 1001 10 00 Σιτάρι σκληρό εκλεκτής ποιότητας Σιτάρι σκληρό µέσης ποιότητας (1) 1001 90 91 Σιτάρι µαλακό που προορίζεται για σπορά: 1001 90 99 Σιτάρι µαλακό, εκλεκτής ποιότητας εκτός από εκείνο που προορίζε- ται για σπορά (3) µέσης ποιότητας βασικής ποιότητας 1002 00 00 Σίκαλη 1003 00 10 Κριθάρι που προορίζεται για σπορά 1003 00 90 Κριθάρι εκτός από αυτό που προορίζεται για σπορά (3) 1005 10 90 Καλαµπόκι για σπορά εκτός από το υβρίδιο 1005 90 00 Καλαµπόκι εκτός από αυτό που προορίζεται για σπορά (3) 1007 00 90 Σόργο σε κόκκους εκτός από το υβρίδιο που προορίζεται για σπορά ∆ασµός κατά την εισαγωγή που διε- ξάγεται δια ξηράς, ποταµού ή θαλάσσης και προέρχεται από λιµάνια της Μεσογείου, της Μαύρης Θάλασ- σας ή της Βαλτικής Θάλασσας (σε ευρώ/τόνο) ∆ασµός κατά την εισαγωγή που διε- ξάγεται αεροπορικώς ή δια θαλάσσης προερχόµενη από άλλα λιµάνια (2) (σε ευρώ/τόνο) 13,47 23,47 23,01 23,01 72,62 84,47 71,91 71,91 71,91 86,98 86,98 71,91 3,47 13,47 13,01 13,01 62,62 74,47 61,91 61,91 61,91 76,98 76,98 61,91 (1) Για το σκληρό σιτάρι που δεν πληροί τις ελάχιστες ποιοτικές προδιαγραφές του σκληρού σιταριού µέσης ποιότητας που αναφέρονται στο παράρτηµα Ι του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96 ο εφαρµοζόµενος δασµός είναι εκείνος που καθορίζεται για το µαλακό σιτάρι χαµηλής ποιότητας. (2) Για τα εµπορεύµατα που φθάνουν στην Κοινότητα από τον Ατλαντικό Ωκεανό ή µέσω της διώρυγας του Σουέζ [άρθρο 2 παράγραφος 4 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96] ο εισαγωγέας µπορεί να επωφεληθεί µειώσεως των δασµών κατά: — 3 ευρώ ανά τόνο εάν το λιµάνι βρίσκεται στην Μεσόγειο θάλασσα ή, — 2 ευρώ ανά τόνο εάν το λιµάνι εκφόρτωσης βρίσκεται στην Ιρλανδία, στο Ηνωµένο Βασίλειο, στη ∆ανία, στη Σουηδία, στη Φινλανδία ή από την πλευρά του Ατλαντικού της Ιβηρικής χερσονήσου. (3) Ο εισαγωγέας µπορεί να επωφεληθεί κατ’ αποκοπή µειώσεως 14 ή 8 ευρώ ανά τόνο όταν πληρούνται οι προϋποθέσεις που καθορίζονται στο άρθρο 2 παράγραφος 5 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96. » L 101/28 EL Επίσηµη Εφηµερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 26. 4. 2000 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΙΙ Στοιχεία υπολογισµού των δασµών (περίοδος από τις 14. 4. 2000 έως τις 24. 4. 2000) 1. Μέσοι όροι της περιόδου των δύο εβδοµάδων που προηγούνται της ηµέρας του καθορισµού: Χρηµατιστηριακές τιµές Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Προϊόν (% πρωτεΐνες έως 12 % υγρασία) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 µέσης ποιότητας (*) US barley 2 Τιµή (EUR/τόνο) 123,84 107,79 98,29 94,25 163,90 (**) 153,90 (**) 105,47 (**) Πριµοδότηση για τον Κόλπο του Μεξικού (EUR/ τόνο) — 6,13 3,71 5,30 Πριµοδότηση για τις µεγάλες λίµνες (EUR/τόνο) 30,54 — — — (*) Αρνητική πριµοδότηση 10 EUR ανά τόνο [άρθρο 4 παράγραφος 1 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96]. (**) Fob Μεγάλες Λίµνες. — — — — — — 2. Ναύλος/κόστος: Κόλπος του Μεξικού-Rotterdam: 17,51 EUR/τόνο. Μεγάλες Λίµνες-Rotterdam: 26,66 EUR/τόνο. 3. Επιδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 4 παράγραφος 2 τρίτο εδάφιο του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1249/96: 0,00 EUR/τόνο (HRW2) 0,00 EUR/τόνο (SRW2)


title: 2000/331/EF: Kommissionens beslutning af 25. april 2000 om ændring af beslutning 1999/813/EF om særlige betingelser for import af fiskerivarer med oprindelse i Den Socialistiske Republik Vietnam (meddelt under nummer K(2000) 1050) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Vietnam
fishery product
health certificate
import
originating product
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: 13. 5. 2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 114/39 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 25. april 2000 om ændring af beslutning 1999/813/EF om særlige betingelser for import af fiskerivarer med oprindelse i Den Socialistiske Republik Vietnam (meddelt under nummer K(2000) 1050) (EØS-relevant tekst) (2000/331/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, juli under henvisning til Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og fiskerivarer (1), senest ændret ved direktiv 97/ afsætning af 79/EF (2), særlig artikel 11, stk. 1, og Artikel 1 I bilaget til beslutning 1999/813/EF om sundhedscertifikater, som skal ledsage sendinger af fiskerivarer med oprindelse i, eller som stammer fra, Den Socialistiske Republik Vietnam, foretages følgende ændringer: 1) Følgende nr. 7 indsættes i punkt IV: som omhandlet »7) yderligere, hvis fiskerivarerne er frosne eller forarbej- dede toskallede bløddyr: De kommer fra godkendte produktionsområder til Kommissionens beslutning 2000/333/EF (*) om de særlige betingelser for import af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle, der har oprindelse i Den Socialistiske Republik Vietnam, og som er blevet sterili- seret eller varmebehandlet i overensstemmelse med kravene i Kommissionens beslutning 93/25/EF. i bilaget (*) EFT L 114 af 13. 5. 2000, s. 42. « 2) Sidste led i punkt IV affattes således: »— Undertegnede officielle inspektør erklærer at være bekendt med bestemmelserne i direktiv 91/492/EØF, direktiv 91/493/EØF, direktiv 92/48/EØF, beslutning 92/48/EØF, beslutning 93/25/EF, beslutning 1999/ 813/EF og beslutning 2000/333/EF. « Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. Artikel 2 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2000. På Kommissionens vegne David BYRNE Medlem af Kommissionen ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) (4) (5) I Kommissionens beslutning 1999/813/EF af 16. november 1999 fastsættes de særlige betingelser for import af fiskerivarer med oprindelse i Den Socialistiske Republik Vietnam (3). Kommissionen har vedtaget beslutning 2000/333/EF om de særlige betingelser for import af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle med oprindelse i Den Socialistiske Republik Vietnam (4). Den Socialistiske Republik Vietnam ønsker til Fælles- skabet at eksportere frosne eller forarbejdede toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle, der er blevet steriliseret eller varmebehandlet i overensstemmelse med kravene i Kommissionens beslutning 93/25/EØF (5), ændret ved beslutning 97/275/EF (6). Det er derfor nødvendigt at ændre bestemmelserne om udstedelse af sundhedscertifikater som fastsat i bilag A til beslutning 1999/813/EF. De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Veterinær- komité — (1) EFT L 268 af 24. 9. 1991, s. 15. (2) EFT L 24 af 30. 1. 1998, s. 31. (3) EFT L 315 af 9. 12. 1999, s. 39. (4) Se side 42 i denne Tidende. (5) EFT L 16 af 25. 1. 1993, s. 22. (6) EFT L 108 af 25. 4. 1997, s. 2


title: Komisijas Direktīva 2000/33/EEK (2000. gada 25. aprīlis), kas divdesmit septīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanuDokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
approximation of laws
chemical product
cytology
toxicology

text: 242 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. 32000L0033 8. 6. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 136/90 KOMISIJAS DIREKTĪVA 2000/33/EEK (2000. gada 25. aprīlis), kas divdesmit septīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (*) (dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, 1. pants ņemot vērā Padomes Direktīvu 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attie- cībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Pado- mes Direktīvu 1999/33/EK (2), un jo īpaši tās 28. pantu, Direktīvas 67/548/EEK V pielikumā ir izklāstītas metodes vielu un preparātu fizikāli ķīmisko īpašību, toksicitātes un ekotoksicitātes noteikšanai. Šis pielikums ir jāpielāgo teh- nikas attīstībai. Saskaņā ar Padomes Direktīvas 86/609/EEK (1986. gada 24. novembris) par dalībvalstu normatīvo un administra- tīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz eksperimentāliem un citiem zinātniskiem nolūkiem izmantojamo dzīvnieku aiz- sardzību (3) 7. panta 2. punktu, ja vēlamā rezultāta iegūša- nai ir pieejama cita zinātniski pieņemama un pamatota metode, tad eksperimentu, kas saistīts ar dzīvnieku izman- tošanu, neveic. Šīs direktīvas I un II pielikuma tekstu pievieno Direktīvas 67/548/EEK V pielikuma B daļai. 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 2001. gada 1. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz ko attiecas šī direktīva, un šās direktīvas un pieņemto valsts tiesību aktu noteikumu kore- lāciju tabulu. 3. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Komisija paredz Direktīvas 67/548/EEK V pielikumā iekļaut atsevišķas alternatīvas testa metodes, kas nav sais- tītas ar dzīvnieku izmantošanu, lai tās būtu pieejamas ķīmisko vielu testiem saskaņā ar Direktīvas 67/548/EEK 3. panta 1. punktu. Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. 4. pants Briselē, 2000. gada 25. aprīlī Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu bīs- tamu vielu un preparātu tirdzniecībā, Komisijas vārdā — Komisijas locekle Margot WALLSTRÖM tā kā: (1) (2) (3) (4) (*) Apstiprināts pirms 26. pielāgošanas. (1) OV 196, 16. 8. 1967. , 1. lpp. (2) OV L 199, 30. 7. 1999. , 57. lpp. (3) OV L 358, 18. 12. 1986. , 1. lpp. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 243 I PIELIKUMS “B. 40. ĀDAS KOROZIJA 1. METODE 1. 1. Ievads Divus ādas korozivitātes in vitro testus — žurku ādas elektriskās pretestības (TER) noteikšanu un testu, izmantojot cilvēka ādas modeli, Eiropas Centrs Alternatīvo metožu apstiprināšanai (ECAMV, Apvieno- tais Pētniecības centrs, Eiropas Komisija) ir apstiprinājis kā zinātniski derīgus1,2,3. ECAMV apstiprināša- nas pētījums pierādīja, ka abi testi dod iespēju ticami atšķirt zināmus ādas korodantus no nekorodan- tiem. Turklāt testa ziņojums, kura pamatā ir cilvēka ādas modelis, deva iespēju labot atšķirību starp korozijas efektu pakāpēm (zināmiem spēcīgiem ādas korodantiem, R35, un citiem ādas korodantiem, R34)2. Ir dots abu testu apraksts un procedūras; testa izvēli nosaka lietotāja specifiskās prasības un priekš- rocības. Skatīt arī Vispārīgā ievada B daļu. 1. 2. Definīcijas Ādas korozija: neatgriezenisku ādas audu bojājumu radīšana pēc testa materiāla pielietošanas. 1. 3. Standartvielas Nav konkretizētas, bet skatīt 1. 5. 3. 4. un 1. 7. 2. 3. punktu. 1. 4. Testa metodes būtība — žurkas ādas TER noteikšana Testa materiālu lieto humāni nogalinātu jaunu žurku ādas epidermas diskiem līdz pat 24 stundām. Koro- zīvos materiālus nosaka pēc to spējas radīt barjeras funkciju un normāla raga slāņa viengabalainības zudumu, ko mēra kā ādai piemītošās TER pazemināšanos zem sliekšņa līmeņa (5 kΩ)4,5. Kairinoši un nekairinoši materiāli nepazemina TER zem sliekšņa līmeņa. Virsmas aktīvu vielu un neitrālu organisko vielu (definīciju skatīt atsaucē6) testa procedūrā var iekļaut krāsvielu saistīšanas stadiju, lai samazinātu konkrēti ar šīm ķīmiskajām vielām iegūtos kļūdaini pozitīvos rezultātus2,7. 1. 5. Testa metodes apraksts — žurkas ādas TER noteikšana 1. 5. 1. Dzīvnieki Ādas disku sagatavošanai nepieciešamas jaunas (20 — 23 dienas vecas) žurkas (Wistar vai līdzvērtīga dzimta). Muguras un sānu apmatojumu rūpīgi noņem ar mazu, dzīvniekiem paredzētu skuveklīti. Pēc tam, kad ādas laukumu iemērc antibiotiku šķīdumā (piemēram, streptomicīnu, penicilīnu, hloramfeni- kolu un amfotericīnu saturošā šķīdumā ar koncentrāciju, kas ir efektīva baktēriju augšanas kavēšanai), dzīvniekus mazgā, uzmanīgi noslaukot. Trešajā un ceturtajā dienā pēc pirmās mazgāšanas antibiotiku šķī- dumā dzīvniekus mazgā ar antibiotikām vēlreiz un izmanto trīs dienu laikā (ādas preparātu gatavošanai izmantojamie dzīvnieki nedrīkst būt vecāki par 31 dienu). 1. 5. 2. Ādas disku sagatavošana Dzīvniekus humāni nogalina. Tad noņem dzīvnieka muguras ādu un noņem no tās tauku pārpalikumu, uzmanīgi nokasot. Ādu pārliek pār politetrafluoretilēna (PTFE) caurulītes galu tā, lai nodrošinātu epider- mas virsmas saskari ar caurulīti. Lai ādu noturētu vajadzīgajā vietā, caurulītes galā stingri uzmauc “O” veida gumijas gredzenu un audu atlikumu nogriež. Caurulītes un “O” veida gredzena izmēri ir parādīti 1. zīmējumā. Pēc tam “O” veida gumijas gredzenu PTFE caurulītes galā rūpīgi ieziež ar vazelīnu un uzmauc uz caurulītes. Uztvērējkamerā, kas satur magnija sulfāta šķīdumu (154 mM), caurulīti nostiprina ar atspe- res spaili (2. zīmējums) 1. 5. 3. Testa procedūra 1. 5. 3. 1. T e s t a m a t e r i ā l a p i e l i e t o š a n a Šķidras testa vielas (150 μl) pielieto, apstrādājot epidermas virsmu caurulītes iekšpusē (2. zīmējums). Tes- tējot cietus materiālus, cieto vielu diskam jāpielieto pietiekamā daudzumā, lai nodrošinātu visu epider- mas virsmas nosegšanu. Pēc tam virs cietās vielas pievieno dejonizētu ūdeni (150 μl) un caurulītes viegli sakrata. Starp testa vielām un ādu jābūt maksimālai saskarei. Dažām cietajām vielām to var panākt, testa vielas uzsildot līdz 30 °C, lai izkausētu, vai arī tās sasmalcinot, lai iegūtu granulētu materiālu vai pulveri. 244 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. Katrai testa vielai lieto trīs ādas diskus. Testa vielas pielieto 24 stundas (skatīt arī 1. 5. 3. 4. ). Testa vielas noskalo, mazgājot ar krāna ūdens strūklu, temperatūrā līdz 30 °C tik ilgi, līdz viss ir noskalots. Caurulītē sacietējušo testa vielu noskalošanu var atvieglot, mazgājot ar siltu ūdens strūklu aptuveni 30 °C tempe- ratūrā. 1. 5. 3. 2. T E R m ē r ī j u m i TER mēra, izmantojot zemas voltāžas, maiņstrāvas tiltu (piem. , AIM 401 vai 6401, vai līdzvērtīgu). Pirms elektriskās pretestības mērīšanas samazina ādas virsmas spriegumu, pievienojot 70 % etanolu tā, lai pār- klātu epidermu. Pēc dažām sekundēm etanolu nolej, apgriežot caurulīti otrādi, un tad, pievienojot 3 ml magnija sulfāta šķīduma (154 mM), veic audu hidrēšanu. Lai veiktu diska pretestības mērījumus kΩ/ādas disks, maiņstrāvas tilta elektrodus novieto vienā vai otrā ādas diska pusē (2. zīmējums). Elektroda izmēri un zem žokļspailēm novietotā elektroda garums parādīts 1. zīmējumā. Iekšējā (tievā) elektroda spaile pre- testības mērīšanas laikā ir novietota uz PTFE caurulītes gala, lai vajadzīgais elektroda garums būtu iemērkts magnija sulfāta šķīdumā. Ārējais (tievais) elektrods ir novietots uztvērējkameras iekšpusē tā, lai tas balstītos uz kameras pamatnes. Attālumu starp atsperes spailes pamatni un PTFE caurulītes pamatni saglabā nemainīgu (1. zīmējums), jo šis attālums ietekmē iegūtās pretestības lielumu. Jāatzīmē, ka, ja izmērītais pretestības lielums pārsniedz 20 kΩ, cēlonis tam var būt testa vielas izveidotais diska epidermas virsmas pārklājums. Šo pārklājumu var mēģināt noņemt, piemēram, ar cimdotas rokas īkšķi cieši aizspiežot PTFE caurulīti un apmēram 10 sekundes kratot; magnija sulfāta šķīdumu nolej un pretestības mērījumu atkārto ar svaigu magnija sulfātu. Vidējos TER rezultātus atzīst par derīgiem ar nosacījumu, ka konkurējošie pozitīvie un negatīvie kontro- les lielumi ietilpst pieņemamās metodes robežās. Ieteiktās kontrolvielas un ar tām saistītās pieļaujamās pretestības robežas aprakstītajai metodei un iekārtai ir: Kontrole Viela Pozitīva Negatīva 10 M sālsskābe (36 %) Destilēts ūdens Pretestības diapazons (kΩ) 0,5 — 1,0 10 — 25 1. 5. 3. 3. M o d i f i c ē t a p r o c e d ū r a v i r s m a s a k t ī v ā m v i e l ā m u n o r g a n i s k ā m v i e l ā m Ja TER lielumi testa vielām, kuras ir virsmas aktīvas vielas vai organiskas vielas, ir mazāki vai vienādi ar 5 kΩ, audiem var veikt krāsvielas caurlaidības novērtējumu. Šī procedūra noteiks, vai rezultāti nav kļū- daini pozitīvi2. 1. 5. 3. 3. 1. Sulforodamīna B krāsvielas pielietošana un aizskalošana Pēc sākotnējās apstrādes ar testējamo vielu katra ādas diska epidermas virsmai pielieto divu stundu apstrādi ar 150 μl sulforodamīna B krāsvielas 10 % (m/V) šķīdumu destilētā ūdenī. Tad ādas diskus mazgā krāna ūdens strūklā pie istabas temperatūras apmēram 10 sekundes, lai noskalotu jebkuru nepiesaistītās krāsvielas pārpalikumu. Katru ādas disku rūpīgi noņem no PTFE caurulītes un ievieto trauciņā (piem. , 20 ml stikla sinitilācijas trauciņā), kas satur dejonizētu ūdeni (8 ml). Trauciņus uzmanīgi krata 5 minū- tes, lai aizskalotu nepiesaistītās krāsvielas pārpalikumu. Tad atkārto skalošanas procedūru, pēc kuras ādas diskus noņem un ievieto trauciņos, kas satur 5 ml 30 % nātrija dodecilsulfāta (NDS) šķīdumu destilētā ūdenī un atstāj pa nakti inkubēties 60 °C temperatūrā. Pēc inkubācijas katru ādas disku izņem un izmet, un atlikušo šķīdumu centrifugē 8 minūtes 21 °C temperatūrā (relatīvais centrifūgas spēks ˜175). No šķī- duma virs nogulsnēm ņem 1 ml paraugu, pēc tam atšķaida attiecībā 1: 5 (V/V) (t. i. , 1 ml + 4 ml) ar 30 % (m/V) NDS destilētā ūdenī. Mēra šķīduma optisko blīvumu (OB) aptuveni pie 565 nm. 1. 5. 3. 3. 2. Krāsvielas satura aprēķins Sulforodamīna B krāsvielas saturu diskā aprēķina pēc OB lieluma (sulforodamīna B krāsvielas molārās ekstinkcijas koeficients pie 565 nm = 8,7 × 104; molekulārais svars = 580). Sulforodamīna B krāsvielas saturu nosaka katram diskam un tad atkārtojumiem aprēķina krāsvielas vidējo saturu. Krāsvielas piesai- stes vidējos rezultātu atzīst par derīgiem ar nosacījumu, ka paralēlās kontroles lielumi ietilpst pieņemamās metodes robežās. Aprakstītajai metodei un iekārtai pieņemamais krāsvielas satura diapazons kontrolvie- lām ieteicams: 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 245 Kontrole Viela Pozitīva Negatīva 10 M sālsskābe (36 %) Destilēts ūdens Krāsvielas satura diapa- zons (μg/disks) 40 — 100 15 — 35 1. 5. 3. 4. P a p i l d i n f o r m ā c i j a Testa vielas var lietot arī īsākai iedarbībai uz ādas diskiem (piem. , 2 stundas), lai noteiktu tos materiālus, kas ir ļoti spēcīgi korodanti. Tomēr apstiprināšanas pētījumā atklājās, ka TER pārbaude, novērtējot koro- zivitātes potenciālu, vairākām testa vielām pēc divu stundu pielietojumu ādas diskiem dod paaugstinātus rezultātus2, kaut arī pēc 24 stundu pielietošanas tā ļauj pareizi noteikt korozīvus un nekorozīvus. Testa iekārtas īpašības, izmēri un izmantotā eksperimenta procedūra var ietekmēt iegūtos TER lielumus. Korozijas robežlielums 5 kΩ noteikts, izejot no datiem, kas iegūti, izmantojot īpašu, šajā metodē aprak- stītu iekārtu un procedūru. Ja būtiski maina testa apstākļus, var pielietot atšķirīgus robežlielumus un kon- troles lielumus. Tāpēc metodoloģijas izvēli un pretestības robežlielumu kalibrāciju ieteicams veikt, tes- tējot virkni standartvielu, kuras atlasītas no apstiprināšanas pētījumā izmantotajām ķīmiskajām vielām3. 1. 6. Testa metodes princips — cilvēka ādas modeļa pārbaude Testa materiālu pielieto laika periodā pat līdz 4 stundām lokālā veidā cilvēka ādas trīsdimensiju mode- lim, kurš ietver atjaunotu epidermu ar funkcionālu raga slāni. Korozīvos materiālus nosaka pēc to spējas izraisīt šūnu dzīvotspējas pazemināšanos (kā noteikts, piemēram, izmantojot MTT samazināšanās pār- baudi) līdz lielumam, kas mazāks par konkrētajam iedarbības periodam noteikto robežlīmeni. Pārbaudes princips ir saskaņā ar hipotēzi, ka ķīmiskās vielas, kuras ir korodanti, ir tās, kas spēj iespiesties raga slānī (ar difūzijas vai erozijas palīdzību) un kuras ir pietiekami citotoksiskas, lai izraisītu šūnu bojāeju apakšējā šūnu slānī. 1. 7. Testa metodes apraksts — cilvēka ādas modeļa pārbaude 1. 7. 1. Cilvēka ādas modeļi Cilvēka ādas modeļi var būt dažādas izcelsmes, bet tiem jāatbilst noteiktiem kritērijiem. Modelim jābūt ar funkcionālu raga slāni, zem kura ir dzīvu šūnu slānis. Raga slānim jābūt ar atbilstošām barjeras funk- cijām. To var pierādīt, demonstrējot modeļa noturību pret citotoksiskumu pēc tam, kad pielietotas vie- las, kas zināmas kā citotoksiskas, bet kuras parasti netiek cauri raga slānim. Modelim jābūt tādam, kas noteiktos eksperimenta apstākļos spēj dot reproducējamus rezultātus. Dzīvo šūnu dzīvotspējai modelī jābūt pietiekami augstai, lai varētu labi atšķirt pozitīvās un negatīvās kon- trolvielas. Šūnu dzīvotspējai (piemēram, kā mērīts ar MTT samazināšanās daudzumu, t. i. , OB lielumu) pēc negatīvās kontroles vielas iedarbības jāsamazinās pieņemamās konkrētā modeļa robežās. Līdzīgā veidā pozitīvās kontroles (attiecībā pret tām, kuras ir negatīvās kontroles) vielām šūnu dzīvotspējas vērtībai jābūt tādai, kas ietilpst noteiktās robežās. Vissvarīgāk pierādīt, ka izmantotais prognozes modelis atbilst starptautiskajiem apstiprināšanas standartiem2. 1. 7. 2. Testa procedūra 1. 7. 2. 1. T e s t a m a t e r i ā l a p i e l i e t o š a n a Attiecībā uz šķidriem materiāliem testa viela jāpielieto pietiekamā daudzumā, lai nosegtu ādas virsmu (vismaz 25 μl/cm2). Attiecībā uz cietām vielām testa viela jāpielieto pietiekamā daudzumā, lai nosegtu ādu, un tad tā jāsamitrina, lai nodrošinātu labu saskari ar ādu; vajadzības gadījumā, pirms pielietošanas cietas vielas jāsasmalcina pulverī. Jāparāda, ka pielietošanas metode ir atbilstīga plašam ķīmisko vielu spektram2. Iedarbības perioda beigās testa materiālu no ādas virsmas rūpīgi nomazgā ar sāls šķīdumu. 1. 7. 2. 2. Š ū n a s d z ī v o t s p ē j a s m ē r ī j u m i Šūnas dzīvotspējas mērījumiem var izmantot jebkuru kvantitatīvu, apstiprinātu metodi. Visbiežāk izman- totā pārbaude ir MTT samazināšanās pārbaude, kura pazīstama kā tāda, kas dažādās laboratorijās devusi precīzus un reproducējamus rezultātus2. Ādas diskus ievieto 0,3 mg/ml MTT šķīdumā pie 20 — 28 °C uz 3 stundām. Tad izgulsnēto zilo formazāna produktu ekstraģē (šķīduma ekstrakcija) un formazāna kon- centrāciju mēra, nosakot OB pie viļņu garuma starp 545 un 595 nm. 246 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. 1. 7. 2. 3. P a p i l d i n f o r m ā c i j a Izmantotais ādas modelis un precīzs iedarbības laiks un mazgāšanas procedūras utt. ļoti ietekmē šūnas dzīvotspējas rezultātus. Izvēloties metodoloģiju un kalibrējot prognozes modeli, ieteicams veikt virkni testu ar standartvielām, kuras izraudzītas no ECAMV apstiprināšanas pētījumā izmantotajām ķīmiska- jām vielām3. Būtiski, lai ir norādīta izmantotā metode, ko var atkārtot dažādās laboratorijās — plašam ķīmisko vielu spektram un saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Metodei jāatbilst vismaz tiem zināt- niskā derīguma kritērijiem, kas noteikti iepriekš2, un šī derīguma izpētes rezultātiem jābūt publicētiem zinātniskā žurnālā, kura rakstus recenzē. 2. DATI 2. 1. Rezultātu apstrāde 2. 1. 1. urkas ādas TER noteikšana Testa materiāla pretestības lielumus (kΩ), pozitīvas un negatīvas kontroles, kā arī jebkuras standartvielas, tai skaitā atkārtoto eksperimentu datus, vidējos lielumus un iegūtās klasifikācijas, jānorāda tabulas veidā. 2. 1. 2. Cilvēka ādas modeļa pārbaude Testa materiāla OB lielumus un testa materiālam, pozitīvai un negatīvai kontrolei un jebkurai standart- vielai aprēķinātos procentuālos šūnas dzīvotspējas datus, tai skaitā atkārtoto eksperimentu datus, vidējās vērtības un iegūto klasifikāciju, jānorāda tabulas veidā. 2. 2. Rezultātu izvērtējums un interpretācija 2. 2. 1. urkas ādas TER noteikšana Ja vidējais TER lielums, kas iegūts testa vielai, ir lielāks nekā 5 kΩ, tad šī viela nav korodants. Ja TER lie- lums ir mazāks vai vienāds ar 5 kΩ un testa viela nav virsmas aktīva viela vai neitrāla organiska viela, tad tā ir korodants. Virsmas aktīvām vielām vai organiskām vielām, kurām TER lielums ir mazāks vai vienāds ar 5 kΩ, var veikt krāsu caurlaidību pārbaudi. Ja vidējais krāsvielas saturs diskam ir lielāks vai vienāds ar 36 % HCl pozitīvas kontroles diska vidējo krāsvielas saturu, kas iegūts paralēlā eksperimentā, tad testa viela ir patie- šām pozitīva un tāpēc ir korodants. Ja vidējais krāsvielas saturs diskam ir mazāks nekā 36 % HCl pozi- tīvu kontroles diskam vidējais krāsvielas saturs, kas iegūts paralēlā eksperimentā, tad testa viela ir kļū- daini pozitīva un tāpēc nav korodants. 2. 2. 2. Cilvēka ādas modeļa pārbaude Negatīvās kontroles OB lielums atbilst 100 % šūnu dzīvotspējai; tādēļ katra testa paraugam iegūtos OB lielumus var izmantot, lai aprēķinātu procentuālo dzīvotspēju attiecībā pret negatīvo kontroli. Progno- zes modeļa šūnu procentuālās dzīvotspējas robežlielumu, kas ļauj atšķirt korozīvus materiālus no tādiem testa materiāliem, kas nav korozīvi (vai atšķirt dažādas korodantu grupas), skaidri jānosaka pirms meto- des apstiprināšanas un turpmākā apstiprināšanas pētījumā jāpierāda, ka šis robežlielums ir atbilstošs2. 3. ZIŅOJUMI Testa ziņojums Testa ziņojumā jābūt vismaz šādām ziņām: Testa viela: — identifikācijas dati, fizikālā būtība un, ja nepieciešams, fizikāli ķīmiskās īpašības. Līdzīgu informāciju jānodrošina arī attiecībā uz standartvielām, ja tādas izmantotas. Testa apstākļi: — sīka informācija par pielietoto testa procedūru, — jebkuru modifikāciju apraksts un pamatojums. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 247 Rezultāti: — testa materiālu, pozitīvās un negatīvās kontroles un jebkuras standartvielas pretestības lielumu (TER noteikšana) vai procentuālās šūnu dzīvotspējas lielumu (cilvēka ādas modeļa pārbaude) dati tabulas veidā, tai skaitā atkārtoto eksperimentu un vidējo lielumu dati, — jebkuras citas novērotas iedarbības apraksts. Rezultātu apspriešana. Secinājumi. 4. ATSAUCES (1) ECVAM (1998), ECVAM News & Views, ATLA 26, 275-280. lpp. (2) Fentem, J. H. , Archer, G. E. B. , Balls, M. , Botham, P. A. , Curren, R. D. , Earl, L. K. , Esdaile, D. J. , Holz- hutter, H-G. & Liebsch, M. (1998), The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity. 2. Results and evaluation by the Management Team, Toxicology in vitro 12, 483- 524. lpp. (3) Barratt, M. D. , Brantom, P. G. , Fentem, J. H. , Gerner, I. , Walker, A. P. & Worth, A. P. (1998), The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity. 1. Selection and distri- bution of the test chemicals, Toxicology in vitro 12, 471-482. lpp. (4) Oliver, G. J. A. , Pemberton, M. A. & Rhodes, C. (1986), An in vitro skin corrosivity test — modifica- tions and validation, Food & Chemical Toxicology 24, 507-512. lpp. (5) Botham, P. A. , Hall, T. J. , Dennett, R. , McCall, J. C. , Basketter, D. A. , Whittle, E. , Cheeseman, M. , Esdaile, D. J. & Gardner, J. (1992), The skin corrosivity test in vitro: results of an interlaboratory trial, Toxicology in vitro 6, 191-194. lpp. (6) Worth, A. P. , Fentem, J. H. , Balls, M. , Botham, P. A. , Curren, R. D. , Earl, L. K. , Esdaile, D. J. & Liebsch, M. (1998), An evaluation of the proposed OECD testing strategy for skin corrosion, ATLA 26, 709-720. lpp. (7) Botham, P. A. , Chamberlain, M. , Barratt, M. D. , Curren, R. D. , Esdaile, D. J. , Gardner, J. R. , Gordon, V. C. , Hildebrand, B. , Lewis, R. W. , Liebsch, M. , Logemann, P. , Osborne, R. , Ponec, M. , Regnier, J. F. , Stei- ling, W. , Walker, A. P. & Balls, M. (1995), A prevalidation study on in vitro skin corrosivity testing. The report and recommendations of ECVAM workshop 6, ATLA 23, 219-255. lpp. 248 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. 1. zīmējums 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 249 2. zīmējums 250 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. II PIELIKUMS “B. 41. FOTOTOKSICITĀTE — IN VITRO3T3NRU FOTOTOKSICITĀTES TESTS 1. METODE 1. 1. Ievads Fototoksicitāti definē kā toksisku atbildes reakciju, kas izpaužas pēc atsevišķu vielu pirmās iedarbības uz ādu un tai sekojošās gaismas iedarbības vai ko izraisa līdzīgi — ar ādas apstarošanu pēc sistēmiskas apstrā- des ar ķimikālijām. Informācija, kas iegūta 3T3 NRU in vitro fototoksicitātes testā kalpo testa vielas fototoksicitātes potenciāla noteikšanai, t. i. , pastāv vai nepastāv draudi, ko varētu izraisīt testa viela kopā ar pakļaušanu UV un redza- mās gaismas iedarbībai. Tā kā in vitro testa toksikoloģiskais galamērķis ir ķīmiskās vielas un gaismas kombinētās iedarbības izraisītā fototoksicitātes noteikšana, ar šo testu var noteikt savienojumus, kuri ir fototoksiski in vivo pēc sistēmiska pielietojuma un izplatīšanās uz ādas, kā arī savienojumus, kuri pēc lokāla pielietojuma uz ādas darbojas kā fotokairinātāji. 3T3NRU in vitro fototoksicitātes testu izstrādāja un apstiprināja apvienotā EU/COLIPA projektā, laikā no 1992. līdz 1997. gadam1,2,3, lai radītu derīgu in vitro alternatīvu dažādajiem lietošanā esošajiem in vivo tes- tiem. ESAO 1996. gada seminārā fototoksicitātes novērtēšanai ieteica sērijveida testēšanu in vitro4. in vitro testā fototoksicitātes akūta 3T3NRU fototoksicitātes/fotokairinājuma iedarbību in vivo dzīvniekiem un cilvēkiem, un pierādīja, ka tests attiecībā uz šo iedarbību uzrāda lielisku prognozējamību. Tests nav paredzēts tam, lai prognozētu citus atgriezeni- skus efektus, kurus var izraisīt kombinēta ķīmisko vielu un gaismas iedarbība, piem. , fotogenotoksicitāti, fotoalerģiju un fotokancerogēnitāti, kaut arī daudzas ķīmiskās vielas, kuras uzrāda šīs specifiskās īpašības, dos pozitīvu reakciju 3T3NRU in vitro fototoksicitātes testā. Tests turklāt nav paredzēts fototoksiskās iedar- bības stipruma novērtēšanai. salīdzināja rezultātus iegūtos ar Secīga pieeja ķimikāliju fototoksicitātes testēšanai ir izklāstīta papildinājumā. 1. 2. Definīcijas Starojums: uz virsmu krītošā starojuma ultravioletās (UV) vai redzamās gaismas intensitāte, kas izteikta mēr- vienībās W/m2 vai mW/cm2. Gaismas deva: uz virsmu krītošā ultravioletā (UV) vai redzamā starojuma daudzums (= intensitāte × laiks), kas izteikts džoulos (= W × laiks uz virsmas laukumu, piem. , J/m2 vai J/cm2. UV gaismas viļņu joslas: CIE (Commission Internationale de L’Eclairage) ieteiktās joslas ir: UVA (315 — 400 nm), UVB (280 — 315 nm) un UVC (100 — 280 nm). Izmanto arī citas gaismas viļņu joslas: sada- lījums starp UVB un UVA bieži vien ir pie 320 nm un UVA var iedalīt UV-A1 un UV-A2 ar sadalījumu pie apmēram 340 nm. Šūnu dzīvotspēja: parametrs, kas raksturo šūnu populācijas kopējo aktivitāti (piem. , vitāli neitrāli sarkanā uzņemšanu šūnu lizosomās), kas atkarībā no mērījumu galamērķa un izmantotā testa plāna korelē ar kopējo šūnu skaitu un/vai šūnu vitalitāti. Relatīvā šūnu dzīvotspēja: šūnu dzīvotspēja, kas izteikta attiecībā pret negatīviem (šķīdinātāja) kontrolmērī- jumiem, kuri izmantoti visā testa procedūrā (vai nu + UV, vai – UV), neapstrādājot ar testa ķimikāliju. Prognozēšanas modelis: algoritms, kas izmantots, lai toksicitātes testa rezultātus pārveidotu toksiskā poten- ciāla prognozē. Testa vadošajās norādēs PIF un MPE var izmantot, lai 3T3NRU in vitro fototoksicitātes testa rezultātus transformētu fototoksicitātes prognozē. PIF (fotokairinājuma faktors): faktors, kas iegūts, salīdzinot testu vielu divas vienādi efektīvas citotoksiskās koncentrācijas (EK50), kuras iegūtas, apstarojot (+ UV) ar UVA/redzamo gaismu, kas nav citotoksiska, un bez apstarošanas (– UV). MPE (vidējais fotoefekts): jauns mērījums, kas iegūts, matemātiski analizējot tādas pilnas divu koncentrāciju iedarbības līknes, kuras iegūtas, apstarojot (+ UV) ar UVA/redzamo gaismu, kas nav citotoksiska, un bez apstarošanas (– UV). 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 251 Fototoksicitāte: akūta toksiska reakcija, kura izpaužas pēc atsevišķu vielu pirmās iedarbības uz ādu un tai sekojošās gaismas iedarbības vai ko izraisa līdzīgi — pēc sistēmiskas apstrādes ar ķimikālijām, ādu apsta- rojot. Fotokairinājums: termina “fototoksicitāte” paveids, ko lieto, lai aprakstītu tikai tās fototoksiskās reakcijas, kas parādās uz ādas pēc pakļaušanas ķīmisko vielu iedarbībai (lokālai vai orālai). Šīs fototoksiskās reakcijas vien- mēr izraisa nespecifisku šūnu bojājumu (saules iedegumam līdzīgas reakcijas). Fotoalerģija: pazīstama imunoloģiska reakcija, kas neparādās pie ķīmiskās vielas vai gaismas pirmās iedar- bības uz ādu un kam, pirms parādās ādas reakcija, nepieciešams vienu vai divu nedēļu ilgs ievadperiods. Fotogenotoksicitāte: genotoksiska reakcija, ko novēro kā ģenētisku pārejas punktu, kas izpaužas pēc šūnu pakļaušanas tādai UV/redzamās gaismas un negenotoksisku ķimikāliju devai, kas nav genotoksiska. Fotokancerogēniskums: kancerogēniskums, ko izraisa atkārtota ķīmisko vielu un gaismas iedarbība. Terminu “foto ko-kanceroģenēze” lieto, ja UV izraisīto audzēju rašanos pastiprina ķīmiskās vielas iedarbība. 1. 3. Standartvielas Papildus pozitīvās kontroles ķīmiskajai vielai hlorpromazīnam, kuru paralēli jāpārbauda katrā novērtējumā, jaunizstrādātajam 3T3NRU fototoksicitātes testam ieteicams izmantot šā testa1,2,13 starplaboratoriju izmēģinājumos lietoto vielu apakšgrupu kā standartvielas. 1. 4. Sākotnēji apsvērumi Literatūrā pazīstami daudzi ķimikāliju veidi, kas izraisa fototoksisku iedarbību5,6,7, 8. Vienīgā kopējā iezīme ir to spēja absorbēt gaismas enerģiju saules gaismas spektra rajonā. Saskaņā ar fotoķīmijas pirmo likumu (Grothausa-Drapera likums) fotoreakcijai nepieciešama pietiekama gaismas kvantu absorbcija. Tādēļ, pirms bioloģiskās testēšanas, saskaņā ar šā testa norādījumiem jānosaka ķīmiskās vielas UV/redzamās gaismas absorbcijas spektrs (piem. , saskaņā ar ESAO Testa norādījumiem 101). Ja molārās ekstinkcijas/absorbcijas koeficients ir mazāks nekā 10 litri × mol-1 × cm-1, ķīmiskajai vielai nepiemīt fotoreaktīvais potenciāls un to nav jāpārbauda ar in vitro3T3NRU fototoksicitātes testu vai ar kādu citu bioloģisku testu, lai iegūtu atgrie- zenisku fotoķīmisku efektu (Papildinājums). 1. 5. Testa metodes būtība Noteikti četri darbības mehānismi, pēc kuriem (ķimikālijas) hromofora absorbētās gaismas rezultātā var novērot fototoksisku reakciju7. Visu šo mehānismu darbības rezultātā notiek šūnas bojājums. Tādēļ in vitro3T3NRU fototoksicitātes testa pamatā ir ķimikāliju citotoksicitātes salīdzināšana, testējot ar UVA/redzamās gaismas iedarbību un bez tās devā, kas nav citotoksiska. Citotoksicitāti šajā testā izsaka kā no koncentrācijas atkarīgu, vitāli neitrāli sarkanā (NR)9 uzņemšanas samazināšanos 24 stundas pēc apstrā- des ar testa ķimikāliju un apstarošanas. Monoslāņa izveidošanai šūnas Balb/c3T3 uzglabā barotnē 24 stundas. Katrai testa vielai sagatavo divas 96 iedobju plates un veic iepriekšēju vienu stundu ilgu inkubāciju ar astoņām dažādām ķimikālijas koncen- trācijām. Pēc tam vienu no abām platēm pakļauj UVA/redzamās gaismas iedarbībai, kas nav citotoksiska, ar devu 5 J/cm2 UVA (+ UV eksperiments), bet otru plati tajā laikā uzglabā tumsā (– UV eksperiments). Pēc tam abās platēs apstrādes vidi aizstāj ar šūnu kultūras barotni un pēc nākošās 24 stundu ilgas inkubācijas, izmantojot neitrāli sarkanā piesaisti (NRU), nosaka šūnu dzīvotspēju 3 stundām. Relatīvo šūnu dzīvotspē- ju, kas izteikta procentos no tukšajām, negatīvajām kontrolēm, aprēķina katrai no astoņām testa koncen- trācijām. Lai prognozētu fototoksisko potenciālu, salīdzina koncentrācijas reakcijas, kas iegūtas gaismas sta- rojuma klātbūtnē (+ UV) un bez tā (– UV), parasti pie EK50 līmeņa, t. i. , koncentrācijās, kas pazemina šūnu dzīvotspēju līdz 50 % cf. attiecībā pret tukšo mēģinājumu. 1. 6. Kvalitātes kritēriji Šūnu UVA jutība, vēsturiski dati: šūnu jutība pret UVA ir regulāri jāpārbauda. Šūnas izsēj ar blīvumu, kāds izmantots in vitro3T3 NRU fototoksicitātes testā, nākošā dienā apstaro ar UVA devās no 1 — 9 J/cm2, un vienu dienu vēlāk, izmantojot NRU novērtējumu, nosaka šūnu dzīvotspēju. Šūnas atbilst kvalitātes kritē- rijiem, ja pēc apstarošanas ar 5 J/cm2 UVA, to dzīvotspēja nav zemāka par 80 % no tumšās kontroles paraugu šūnu dzīvotspējas. Pie lielākās UVA devas 9 J/cm2 šūnu dzīvotspēja nedrīkst būt zemāka par 50 % no tumšās kontroles. Šo pārbaudi jāatkārto apmēram katrai desmitajai šūnu pārnesei. Negatīvās kontroles šūnu UVA jutība, kārtējais tests: tests atbilst kvalitātes kritērijiem, ja negatīvās kontroles (šūnas Ērla līdzsvarotā sāls šķīdumā (EBSS) ar 1 % dimetilsulfoksīdu (DMSO) vai bez tā, vai 1 % etanolu (EtOH)) + UVA eksperiments uzrāda dzīvotspēju, kas nav zemāka par 80 % no paralēlā, tumšā eksperi- menta (– UVA) neapstarotu šūnu dzīvotspējas tajā pašā šķīdinātājā. 252 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. Negatīvās kontroles šūnu dzīvotspēja: absolūtais optiskais blīvums (OB540 NRU), ko mēra negatīvās kontroles NR ekstraktā, uzrāda vai 1 × 104 šūnas, kas izsētas vienā iedobē, divu novērtēšanas dienu laikā ir augušas ar normālu dalīšanas laiku. Tests atbilst pieņemamības kritērijiem, ja tukšā mēģinājuma vidējais OB540 NRU ir ≥ 0,2. Pozitīvā kontrole: zināmas fototoksiskas ķīmiskas vielas testē paralēli katra in vitro 3T3 NRU fototoksici- tātes testam. Hlorpromazīns (HPZ) EU/COLIPA apstiprināšanas pētījumā ir lietots kā pozitīva kontrole un tāpēc ir ieteicams. HPZ, kas testēts, izmantojot standarta protokolu in vitro3T3NRU fototoksicitātes testā, noteikti šādi pieņemamības kritēriji: HPZ apstarots (+ UVA): EK50 = 0,1 līdz 2,0 μg/ml, neapstarots HPZ (– UVA): EK50 = 7,0 līdz 90,0 μg/ml. Fotokairinājuma faktoram (PIF), t. i. , EK50 nobīdei jābūt vismaz 6. Pārējās zināmās fototoksiskās ķimikālijas, kas atbilst ķīmisko vielu grupai vai vērtējamo testa ķimikāliju šķī- dības rādītājiem, var izmantot kā paralēlās pozitīvās kontroles HPZ vietā. Šajā gadījumā, pamatojoties uz vēsturiskiem datiem, kā testa pieņemamības kritēriji atbilstīgi jānosaka EK50 lielumu diapazoni un PIF un MPE (vidējais fotoefekts). 1. 7. Testa metodes apraksts 1. 7. 1. Sagatavošana 1. 7. 1. 1. Š ū n a s Apstiprināšanas pētījumā izmantota permanentā peļu fibroblastu šūnu līnija — Balb/c 3T3, klons 31 — no ATCC vai ECACC un tādēļ ir ieteicama. Ja barotnes apstākļi ir piemēroti specifiskām šūnu vajadzībām, tad ar to pašu testa ziņojumu sekmīgi var izmantot arī citas šūnas vai šūnu līnijas, bet jāparāda, ka tās ir līdzvērtīgas. Regulāri jāpārbauda, vai šūnu mikoplazma nav kontaminēta, un tā lietojama tikai tad, ja šādu pārbaužu rezultāti ir apmierinoši. Tā kā, pieaugot pārnešu skaitam, šūnu UVA jutība var paaugstināties, jāizmanto Balb/c 3T3 šūnas no mazākā pieejamā pārnešu skaita, vēlams mazāk nekā 100. Svarīgi, lai veiktu regulāras Balb/c 3T3 šūnu UVA jutības pārbaudes saskaņā ar šajos norādījumos aprakstītajām kvalitātes kontroles procedūrām. 1. 7. 1. 2. V i d e s u n b a r o t n e s a p s t ā k ļ i Parastās šūnu pārnesēs un testa procedūrā jāizmanto atbilstoša barotne un inkubācijas apstākļi. Šūnām Balb/c 3T3 tie ir DMEM, kas papildināti ar 10 % jaundzimušu teļu serumu, 4 mM glutamīna, penicilīnu un streptomicīnu; un mitrinātu inkubāciju pie 37 °C/7,5 % CO2. Īpaši svarīgi, lai šūnu barotnes apstākļi nodrošinātu šūnas ciklu izmantoto šūnu vai šūnu līnijas vēsturiski normālā diapazona robežās. 1. 7. 1. 3. B a r o t n e s s a g a t a v o š a n a Šūnas no saldētām, pieejamām kultūrām izsēj barotnē ar atbilstošu blīvumu un vismaz vienu reizi pārsēj, pirms izmantošanas 3T3NRU fototoksicitātes testā. Fototoksicitātes testam šūnas barotnē izsēj ar tādu blīvumu, lai kultūras nesaplūst līdz testa beigām, t. i. , ja šūnu dzīvotspēja pēc šūnu izsēšanas ir noteikta 48 stundas. Šūnām Balb/c 3T3, kas izaudzētas 96 iedobju platēs, ieteicamais šūnu blīvums ir 1 × 104 šūna iedobē. Katrai testa ķimikālijai šūnas izsēj vienādi divās atsevišķās 96 iedobju platēs, ar ko pēc tam paralēli pie vie- nādiem apstākļiem veic visu testu, izņemot laiku, kad vienu no platēm apstaro (+ UVA/redzamā gaisma), bet otru iztur tumsā (– UVA/redzamā gaisma). 1. 7. 1. 4. M e t a b o l i s k ā a k t i v ā c i j a Tā kā metabolizējošās sistēmas izmantošana ir vispārēja prasība visiem in vitro testiem genotoksicitātes un kancerogēniskuma potenciāla prognozēšanai, tad līdz šim fototoksikoloģijas gadījumā nav pazīstama neviena ķīmiska viela, kurai nepieciešama metaboliska transformācija, lai viela darbotos kā fototoksīns in vivo vai in vitro. Tādēļ uzskata, ka nav nepieciešamības un zinātniska pamatojuma, lai veiktu doto testu ar metaboliskas aktivācijas sistēmu. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 253 1. 7. 1. 5. T e s t a ķ i m i k ā l i j a s / s a g a t a v o š a n a Testa ķimikālijām jābūt svaigi sagatavotām tieši pirms lietošanas, ja vien dati par to stabilitāti nenorāda, ka tās var uzglabāt. Ja sagaidāms, ka var notikt strauja fotosabrukšana, tad var būt nepieciešams gatavot pre- parātus sarkanā gaismā. Testa vielas jāizšķīdina sāls buferšķīdumā, piem. , Ērla līdzsvarotā sāls šķīdumā (EBSS) vai fosfāta buferšķī- dumā (FBS), kurā, lai novērstu interferenci apstarošanas laikā, nedrīkst būt olbaltumvielu sastāvdaļas un gaismu absorbējošas pH indikatora krāsas. Testa ķimikālijas ar ierobežotu šķīdību ūdenī jāizšķīdina atbilstošos šķīdinātājos, koncentrācijā, kas ir simt- kārtīga attiecībā pret vajadzīgo gala koncentrāciju, un tad to atšķaida 1:100 ar sāls buferšķīdumu. Ja izmanto šķīdinātāju, tam jābūt ar konstantu tilpumu 1 % (v/v) visās barotnēs, t. i. , kā negatīvās kontrolēs, tā arī testa ķimikālijas visu koncentrāciju šķīdumos. Ieteicamie šķīdinātāji ir dimetilsulfoksīds (DMSO) un etanols (EtOH). Var būt piemēroti arī citi šķīdinātāji ar zemu citotoksicitāti (piem. , acetons), bet rūpīgi jāizvērtē to specifiskās īpašības, piem. , reakcija ar testa ķimikālijām, fototoksiskā efekta nomākšana, radikāļu piesaistes īpašības. Ja nepieciešams, šķīdības panākšanai var izmantot virpuļmiksēšanu un/vai apstrādi ar ultraskaņu, un/vai sildīšanu līdz 37 °C temperatūrai. 1. 7. 1. 6. U V a p s t a r o š a n a / s a g a t a v o š a n a Gaismas avots: fototoksicitātes testā visbūtiskākais faktors ir atbilstīga gaismas avota un filtrēšanas izvēle. UVA un spektra redzamie rajoni parasti saistīti ar fotosensitivizāciju7,10, bet UVB rajons no 313 līdz 280 nm ir mazāk nozīmīgs un ir izteikti citotoksisks, paaugstinot tā citotoksiskumu par 1 000 kārtām11. Kritērijiem atbilstošā gaismas avota izvēlei jāietver būtiska prasība, lai gaismas avots emitē viļņu garumu, ko testa viela absorbē, un lai gaismas deva (sasniedzama piemērotā laikā) būtu pietiekama zināmu foto- sensitivizējošu vielu noteikšanai. Turklāt izmantotais viļņu garums un devas nedrīkst būt pārāk postošas testa sistēmai, kura ietver siltuma emisiju (infrasarkanais spektra rajons). Saules gaismas imitāciju ar saules aizstājējiem uzskata par optimālu gaismas avotu. Kā saules aizstājējus var izmantot gan ksenona lokus gan ierosinātu dzīvsudraba-metāla halogenoīdu lokus. Pēdējam no minēta- jiem ir priekšrocība, jo tas izstaro mazāk siltuma un ir lētāks, bet atbilstība saules gaismai nav nevaino- jama. Tā kā visi saules aizstājēji izstaro ievērojamus UVB daudzumus, tiem jālieto piemēroti filtri, lai vāji- nātu ļoti citotoksisko UVB viļņu garuma starojumu. In vitro 3T3 NRU fototoksicitātes testam jāizmanto starojuma spektrs, kurā praktiski nav UVB (UVA: UVB ˜ 1: 20). Spektrālā starojuma sadalījuma piemērs filtrētam saules aizstājējam, kas izmantots apstiprināšanas pētījumā in vitro 3T3 NRU fototoksicitātes testā ir publicēts3. Dozimetrija: pirms katra fototoksicitātes testa regulāri jāpārbauda gaismas (starojuma) intensitāte, izman- tojot piemērotu platjoslas UV-mērītāju. UV-mērītājam jābūt kalibrētam attiecībā pret avotu. Jāpārbauda UV-mērītāja darbība, un šādam nolūkam ieteicams izmantot otru, tāda paša veida un identiski kalibrētu standarta UV-mērītāju. Ideālā gadījumā pie lielākiem intervāliem jāizmanto spektroradiometrs, lai mērītu filtrētās gaismas avota spektrālo starojumu un pārbaudītu platjoslas UV-mērītāja kalibrāciju, bet šādiem instrumentiem nepieciešama atbilstoši apmācītu personu prasmīga rīcība. Apstiprināšanas pētījumā tika noteikta tāda 5 J/cm2 (UVA) deva, lai tā nebūtu citotoksiska Balb/c 3T3 šūnām un būtu pietiekami spēcīga pat vāju fototoksisku ķimikāliju ierosināšanai. Lai sasniegtu 5 J/cm2 50 minūšu laikā, starojums jānoregulē uz 1,666 mW/cm2. Ja izmanto citu šūnu līniju vai atšķirīgu gaismas avotu, tad UVA devu var nedaudz pielāgot, izmantojot kritērijus, kas nosaka, ka devai jābūt nekaitīgai attie- cībā uz šūnām un pietiekamai standarta fototoksīnu noteikšanai. Gaismas iedarbības laiku aprēķina šādi: 1. 7. 2. Testa apstākļi Tā kā visas fototoksiskās vielas noteiktas zemākās koncentrācijās, tad maksimālā testa ķimikālijas koncen- trācija nedrīkst pārsniegt 100 μg/ml, turpretim augstākās koncentrācijās kļūdainu pozitīvu vērtējumu (prognozes pārvērtēšana) iespējamība pieaug13. Testa ķimikālijām augstākās koncentrācijās jābūt apmieri- nošam pH (pH diapazons: 6,5 — 7,8). 254 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. Ar gaismu (+ UVA) un bez (– UVA) gaismas testējamām ķimikālijām koncentrācijas robežas jānosaka atbil- stošos diapazona noteikšanas priekšmēģinājumos. Diapazonu un koncentrāciju virknei atbilstošo līknes nogriezni pielāgo tā, lai koncentrācijas-reakcijas līknes pietiekami pamatotu ar eksperimentāliem datiem. Jāizmanto koncentrāciju ģeometriska virkne (ar konstantu atšķaidījuma faktoru). 1. 7. 3. Testa procedūra (1). 1. 7. 3. 1. P i r m ā d i e n a Sagatavo šūnu suspensiju 1 × 105 šūnas/ml barotnē un 96 iedobju audu kultūras mikrotitrēšanas platē (= tukša) iepilda pa 100 μl barotnes tikai tālākajās iedobēs. Atlikušajās iedobēs, iepilda 100 μl šūnu suspen- siju 1 × 105 šūnas/ml (= 1 × 104 šūnas iedobē). Katrai testa vielai sagatavo divas plates: vienu citotoksici- tātes noteikšanai (– UVA) un otru fototoksicitātes noteikšanai (+ UVA). Inkubē šūnas 24 stundas (7,5 % CO2, 37 °C) līdz brīdim, kamēr tās veido daļēji saplūdušu šūnu monoslāni. Šajā inkubācijas laikā notiek šūnu atjaunošanās, adhēzija un eksponenciāla augšana. 1. 7. 3. 2. O t r ā d i e n a Pēc inkubācijas, barotni no šūnām dekantē un divas reizes mazgā ar EBSS/PBS, 150 μl uz iedobi. Pievieno 100 μl no EBSS/PBS, kas satur atbilstošas koncentrācijas testa ķimikālijas vai tikai šķīdinātāju (negatīva kon- trole). Pielieto 8 dažādas testa vielu koncentrācijas. Šūnas inkubē ar testa vielu tumsā 60 minūtes (7,5 % CO2, 37 °C). Lai veiktu novērtēšanas (+ UVA) daļu, šūnas 50 minūtes istabas temperatūrā apstaro caur 96 iedobju pla- tes pārsegu ar 1,7 mW/cm2 UVA (= 5 J/cm2. Vēdina ar ventilatoru, lai aizkavētu H2O kondensāciju zem pārsega. Dublikātplates (– UVA) uzglabā istabas temperatūrā tumšā kastē 50 minūtes (= UVA iedarbības ilgums). Testa šķīdumu dekantē un divas reizes mazgā ar 150 μl EBSS/PBS. Aizstāj EBSS/PBS ar barotni un inkubē (7,5 % CO2, 37 °C) visu nakti (18 — 22 stundas). 1. 7. 3. 3. T r e š ā d i e n a Mikroskopiskā novērtēšana Pārbauda šūnas ar fāzu kontrastējošo mikroskopu. Reģistrē testa ķimikālijas citotoksiskā efekta rezultātā radušās šūnu morfoloģijas izmaiņas. Šo pārbaudi iesaka, lai nepieļautu eksperimentālas kļūdas, bet cito- toksicitātes un fototoksicitātes novērtēšanai šos pierakstus neizmanto. Neitrāli sarkanā uzņemšanas tests Mazgā šūnas ar 150 μl iepriekš uzsildīta EBSS/PBS. Nolej mazgāšanas šķīdumu, uzmanīgi notecinot. Pie- vieno 100 μl NR barotni un inkubē 3 stundas 37 °C temperatūrā, mitrinātā atmosfērā pie 7,5 % CO2. Pēc inkubācijas noņem NR barotni un mazgā šūnas ar 150 μl EBSS/PBS. Dekantē un pilnībā nosusina EBSS/PBS. (Pēc izvēles: centrifugē izmainīto plati. ) Pievieno precīzi 150 μl NR desorbēta šķīduma (svaigi pagatavots etanols/etiķskābe) Mikrotitrēšanas plati uz mikrotitrēšanas plates kratītāja strauji krata 10 minūtes, kamēr NR no šūnām ir ekstrahēts un izveidojies homogēns šķīdums. Spektrofotometrā mēra NR ekstrakta optisko blīvumu pie 540 nm, izmantojot tukšās kivetes kā standartu. Turpmākām analīzēm datus saglabā atbilstošā faila formātā (piem. , ASCII). 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 255 2. DATI 2. 1. Datu daudzums un kvalitāte Datiem jābūt tādiem, kas ļauj veikt izsmeļošu analīzi koncentrācijas-reakcijas sakarībai, kas iegūta ar UVA/redzamās gaismas starojumu un bez tā. Ja ir konstatēts citotoksicitāte, tad gan koncentrācijas robe- žas, gan līknei atbilstošais nogrieznis uz koordinātu ass starp atsevišķām koncentrācijām jāuzdod tādā vei- dā, lai ļautu līkni piemērot eksperimentāliem datiem. Ņemot vērā, ka testa ķimikālija var nebūt citotoksi- ska līdz noteiktai robežkoncentrācijai pie 100 μg/ml tumšajā eksperimentā (– UVA), bet būt ar ļoti augstu citotoksicitāti, ja to apstaro (+ UVA), tad, lai izpildītu atbilstošās datu kvalitātes prasības, var būt nepiecie- šams, lai pārbaudāmo koncentrāciju diapazoni abās eksperimenta daļās atšķiras par vairākām kārtām. Ja citotoksiskums nav konstatēts abās eksperimenta daļās (– UVA un + UVA), tad testēšana, kur līknei atbil- stošais nogrieznis starp atsevišķām devām ir liels līdz pat augstākajai koncentrācijai, ir pietiekama. Viennozīmīgi pozitīva rezultāta gadījumā nav prasīts veikt pārbaudi, izpildot atkārtotu eksperimentu. Pie tam viennozīmīgi negatīvus rezultātus nevajag pārbaudīt, ja testa viela pārbaudīta pietiekami augstās kon- centrācijās. Šādos gadījumos ir pietiekams viens galvenais eksperiments, kuru apstiprina viens vai vairāki priekšmēģinājumi diapazona noteikšanai. Testus ar neviennozīmīgiem rezultātiem, kuri ir tuvu prognozes modeļa galējai robežai, jāatkārto, lai pār- baudītu. Ja uzskata, ka nepieciešama atkārtota testēšana, tad, lai iegūtu viennozīmīgu rezultātu, eksperimenta apstākļu izmaiņas var būt svarīgas. Galvenais mainīgais šajā testā ir testa vielas šķīdumu sagatavošana. Tādēļ šo apstākļu izmaiņa (līdzšķīdinātājs, sasmalcināšana, apstrāde ar ultraskaņu) var būt vissvarīgākais testa atkārtošanā. Alternatīva ir apsvērt pirms apstarošanas inkubācijas laika izmaiņas. Ūdenī nestabilām ķīmi- skām vielām var būt svarīgi izmantot īsāku laiku. 2. 2. Rezultātu apstrāde Ja iespējams, nosaka testa vielas koncentrāciju, kas atbilst šūnu NRU (EK50) 50 % kavēšanai. To var izdarīt, pielietojot koncentrācijas-atbildes reakcijas datiem jebkuru atbilstošu nelineāras regresijas procedūru (vē- lams Hilla funkciju vai loģisko regresiju) vai izmantojot citas piemērotas procedūras14. Pirms EK50 izman- tošanas turpmākajiem aprēķiniem, atbilstoši jāpārbauda piemērotības kvalitāte. Kā alternatīvu, lai aprēķi- nātu EK50, var izmantot grafiskās savietošanas metodes. Šajā gadījumā ieteicams lietot puslogaritmisko papīru (x-skala: log, y skala: probiti), kā daudzos gadījumos, pēc šīs transformācijas koncentrācijas atbildes reakcijas funkcija kļūs gandrīz lineāra. 2. 3. Rezultātu izvērtēšana (prognozes modeļi) 2. 3. 1. Prognozes modelis 1. variants: foto kairinājuma faktors (PIF): Ja pilnā koncentrācijas reakcijas līknes iegūtas gan gaismas klātbūtnē (+ UVA), gan bez tās (– UVA), foto kairinājuma faktoru (PIF) aprēķina, izmantojot sekojošu formulu: Ja PIF < 5, tad paredzams, ka fototoksiska potenciāla nebūs, bet, ja PIF ≥ 5, paredzams fototoksiskais poten- ciāls. Ja viela ir citotoksiska tikai pie + UVA un nav citotoksiska, testējot – UVA, PIF nevar aprēķināt, kaut arī šis ir rezultāts, kas norāda uz fototoksisko potenciālu. Šādos gadījumos a “> PIF” var aprēķināt, ja veikts (– UV) citotoksicitātes tests līdz pat augstākajai testa koncentrācijai (Cmax) un šo lielumu izmanto “> PIF” aprēķi- nāšanai; Ja vien a “> PIF” var iegūt, tad jebkurš lielums, kas > 1, prognozē fototoksisko potenciālu. Ja nevar aprēķināt nedz EK50(– UV), nedz EK50(+ UV) tādēļ, ka viela neuzrāda nekādu citotoksicitāti līdz pat testa vielas augstākajai koncentrācijai, tas norāda, ka fototoksiskā potenciāla nav. Šādos gadījumos rezultāta raksturojumam izmanto formālu “PIF = *1”; 256 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. Ja var iegūt tikai “PIF = *1”, tas neprognozē fototoksisku potenciālu. Prognozējot fototoksisko potenciālu, b) un c) gadījumā uzmanīgi jāņem vērā koncentrācijas, kas sasnieg- tas 3T3NRU fototoksicitātes testā. 2. 3. 2. Prognozes modelis, 2. variants: vidējais fotoefekts (MPE) Kā alternatīvu fototoksiskā potenciāla prognozēšanai var izmantot jaunu modeļa versiju, kura izstrādāta, izmantojot EU/COLIPA apstiprināšanas pētījuma datus15 un pārbaudīta ar “aklā” eksperimenta apstākļiem turpmākā pētījumā uz in vitro fototoksicitāti UV filtra ķimikālijām13. Modelis pārvar PIF modeļa ierobežo- jumus gadījumos, kad EK50 nevar iegūt. Modelis izmanto “vidējo fotoefektu” (MPE) — mērījumu, kura pamatā ir pilnas koncentrācijas reakcijas līkņu salīdzinājums. MPE modeļa pielietošanai Humbolta univer- sitātē (Berlīnē) tika izstrādāts īpaša datorprogramma, kas ir pieejama bez maksas. 2. 4. Rezultātu interpretācija Pozitīvs rezultāts in vitro3T3NRU fototoksicitātes testā (PIF ≥ 5 vai MPE ≥ 0,1) norāda, ka testa vielai ir foto- toksisks potenciāls. Ja šis rezultāts iegūts pie koncentrācijām zem 10 μg/ml, testa ķimikālija iespējams arī reaģēs kā fototoksīns arī dažādos iedarbības apstākļos in vivo. Ja pozitīvs rezultāts iegūts tikai pie augstā- kajām testa koncentrācijām 100 μg/ml, nepieciešami turpmāki apsvērumi fototoksicitātes draudu novēr- tēšanai. Tie var ietvert datus par caurlaidību, absorbciju un iespējamo ķimikālijas akumulāciju ādā, vai ķimi- kālijas testēšanu apstiprinošā alternatīvā testā, piem. , izmantojot cilvēka in vitro ādas modeli. Negatīvs in vitro3T3NRU fototoksicitātes testa rezultāts (PIF < 5 vai MPE < 0,1) norāda, ka testa viela attie- cībā uz zīdītāju šūnu kultūrām pielietotajos apstākļos nav bijusi fototoksiska. Gadījumos, kad ķimikāliju var testēt līdz pat augstākajai koncentrācijai 100 μg/ml, negatīvs rezultāts norāda, ka ķimikālijai nav foto- toksiskā potenciāla, un mazticami, ka tai būs fototoksicitāte in vivo. Gadījumos, kad zemākās koncentrā- cijās iegūtas identiskas koncentrācijas-toksicitātes reakcijas (EK50 + UV un EK50 – UV), datu interpretācija būs tāda pati. Pretēji tam, ja fototoksicitāte neparādās (+ UV un – UV) un ja ūdens šķīdība ierobežo kon- centrācijas līdz lielumiem, kas mazāki nekā 100 μg/ml, tad testa vielas saderību ar pārbaudi var apšaubīt un jāapsver apstiprinoša testēšana (piem. , izmantojot in vitro ādas modeli vai ex vivo ādas modeli, vai in vivo testu). 3. ZIŅOJUMI. Testa ziņojums Testa ziņojumā jābūt šādai informācijai. Testa ķimikālija: — identifikācijas dati un CAS Nr. , ja zināms, — fizikālā daba un tīrība, — fizikāli ķīmiskās īpašības, kas būtiskas pētījuma veikšanai, — stabilitāte un fotostabilitāte, ja zināma. Šķīdinātājs: — šķīdinātāja izvēles pamatojums, — testa vielas šķīdība šķīdinātājā, — procentuālais šķīdinātāja daudzums, kas ir apstrādes vidē (EBSS vai PBS). Šūnas: — šūnu veids un izcelsme, — mikoplazmas trūkums, — šūnu pārnešu skaits, ja zināms, — šūnu UVA jutība, noteikta ar starojuma iekārtu, kas izmantota in vitro3T3NRU fototoksicitātes testā. Testa apstākļi a) — inkubācija pirms un pēc apstrādes: — barotnes veids un sastāvs, — inkubācijas apstākļi (CO2 koncentrācija, temperatūra, mitrums), — inkubācijas ilgums (priekšapstrāde, pēcapstrāde). 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 257 Testa apstākļi b) — apstrāde ar ķīmisko vielu: — loģiskais pamatojums ar UV/redzamās gaismas apstarojumu un bez tā izmantoto testa vielas koncen- trāciju izvēlei, — ja testa vielai ir ierobežota šķīdība un nepiemīt citotoksicitāte, pārbauda augstākās koncentrācijas pama- tojumu, — apstrādes vides veids un sastāvs (sāls buferšķīdums), — ķīmiskās apstrādes ilgums. Testa apstākļi c) — starojums: — izmantotā gaismas avota izvēles pamatojums, — gaismas avota spektrālā starojuma raksturojums, — izmantotā filtra (filtru) transmisijas/absorbcijas rādītāji, — radiometra rādītāji un sīki kalibrācijas dati, — attālums no gaisma avota līdz testa sistēmai, — UVA starojums šajā attālumā, izteikts mW/cm2, — UV/redzamās gaismas iedarbības ilgums, — UVA deva (starojums × laiks), izteikts J/cm2, — temperatūra, kas izmantota šūnu kultūrām apstarojuma laikā un šūnu kultūrām, kuras paralēli tika turētas tumsā. Testa apstākļi d) — NRU tests: — NR vides sastāvs, — NR inkubācijas ilgums, — inkubācijas apstākļi (CO2 koncentrācija, temperatūra, mitrums), — NR ekstrakcijas apstākļi (ekstrakcijas šķīdinātājs. ilgums), — viļņu garums spektrofotometriskiem NR optiskā blīvuma nolasījumiem, — otrais viļņu garums (standarta), ja izmantots, — tukšā spektrofotometriskā mēģinājuma saturs, ja izmantots. Rezultāti: — šūnu dzīvotspēja, kas iegūta pie katras testa vielas koncentrācijas, izteikta procentos no kontrolšūnu vidējās dzīvotspējas, — koncentrācijas-reakcijas līknes (testa ķimikālijas koncentrācija pret relatīvo šūnu dzīvotspēju), iegūta paralēlos + UVA un – UVA eksperimentos, — koncentrācijas reakcijas līkņu datu analīze: aprēķini/izskaitļojums, ja iespējams, EK50 (+ UVA) un EK50 (– UVA) — salīdzinājums divu koncentrāciju reakcijas līknēm, kas iegūtas ar UVA/redzamās gaismas apstarošanu un bez tās, vai nu aprēķinot fotokairinājuma faktoru (PIF), vai aprēķinot vidējo fotoefektu (MPE), — fototoksiskā potenciāla klasifikācija, — testa pieņemamības kritēriji a) — paralēla negatīvā kontrole: — apstarotu un neapstarotu šūnu absolūtā dzīvotspēja (NR ekstraktu optiskais blīvums), — negatīvās kontroles, vidējās un standarta novirzes vēsturiskie dati, — testa pieņemamības kritēriji b) — paralēla pozitīvā kontrole: — pozitīvās kontroles vielu EK50 (+ UVA) un EK50 ( – UVA) un PIF, — pozitīvās kontroles ķimikāliju vēsturiskie dati: EK50 (+ UVA) un EK50 (– UVA) un PIF, vidējās un standarta novirzes. Rezultātu apspriešana. Secinājumi. 258 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/25. sēj. 4. ATSAUCES (1) Spielmann, H. , Balls, M. , Döring, B. , Holzhütter, H. G. , Kalweit, S. , Klecak, G. , L’Eplattenier, H. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. , Maurer, T. , Moldenhauer, F. , Moore, L. , Pape, W. , Pfannbecker, U. , Pott- hast, J. , De Silva, O. , Steiling, W. and Willshaw, A. (1994), EEK/COLIPA project on in vitro phototo- xicity testing: First results obtained with a Balb/c 3T3 cell phototoxicity assay, Toxicology in vitro 8, 793 — 796. lpp. (2) Anon (1998), Statement on the scientific validity of the 3T3 NRU PT test (an in vitro test for photo- toxicity), European Commission, Joint Research Centre: ECVAM and DGXI/E/2, 3 November 1997, ATLA 26, 7 — 8. lpp. (3) Spielmann, H. , Balls, M. , Dupuis, J. , Pape, W. J. W. , Pechovitch, G. , De Silva, O. , Holzhütter, H. G. , Clothier, R. , Desolle, P. , Gerberick, F. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. , Maurer, T. , Pfannenbecker, U. , Pott- hast, J. M. , Csato, M. , Sladowski, D. , Steiling, W. and Brantom, P. (1998), EU/COLIPA “In vitro pho- totoxicity” validation study, results of phase II (blind trial), part 1: the 3T3 NRU phototoxicity test, Toxicology in vitro 12, 305 — 327. lpp. (4) OECD Test Guidelines Programme, ENV/MC/CHEM/TG(96)9: Final Report of the OECD Workshop on Harmonisation of Validation and Acceptance Criteria of Alternative Toxicological Test Methods, OECD Publications Office, Paris, 1996. (5) (6) (7) (8) (9) Lovell, W. W. (1993), A scheme for in vitro screening of substances for photoallergenic potential, Toxicology in vitro 7, 95 — 102. lpp. Santamaria, L. and Prino, G. (1972), List of the photodynamic substances, Research progress in organic, biological and medicinal chemistry Vol. 3 Part 1, North Holland Publishing Co, Amsterdam, XI — XXXV. lpp. Spielmann, H. , Lovell, W. W. , Hölzle, E. , Johnson, B. E. , Maurer, T. , Miranda, M. A. , Pape, W. J. W. , Sapora, O. and Sladowski, D. (1994), In vitro phototoxicity testing: The report and recommendations of ECVAM workshop 2, ATLA 22, 314 — 348. lpp. Spikes, J. D. (1989), Photosensitization, The science of photobiology, edited by KC Smith, Plenum Press, New York, 2nd edition, 79 — 110. lpp. Borenfreund, E. and Puerner, J. A. (1985), Toxicity determination in vitro by morphological altera- tions and neutral red absorption, Toxicology Letters 24, 119 — 124. lpp. (10) Lambert L. A, Warner W. G. and Kornhauser A. (1996), Animal models for phototoxicity testing, Der- matotoxicology, edited by FN Marzulli and HI Maibach, published by Taylor & Francis, Washington DC, 5th Edition, 515 — 530. lpp. (11) Tyrrell R. M. and Pidoux M (1987), Action spectra for human skin cells: estimates of the relative cyto- toxicity of the middle ultraviolet, near ultraviolet and violet regions of sunlight on epidermal kera- tinocytes, Cancer Research 47, 1825 — 1829. lpp. (12) ZEBET/ECVAM/COLIPA, Standard Operating Procedure: Balb/c 3T3 NRU Phototoxicity Test, draf- ted 23 December 1997 by M. Liebsch and approved 6 March 1998 by the Management Team of the EU/COLIPA project “In vitro Photoirritation”. (13) Spielmann, H. , Balls, M. , Dupuis, J. , Pape, W. J. W. , De Silva, O. , Holzhütter, H. G. , Gerberick, F. , Liebsch, M. , Lovell, W. W. and Pfannenbecker (1998), A Study on the Phototoxic Potential of UV Fil- ter Chemicals from Annex VII of the EU Directive 76/768/EEK in the 3T3 NRU In vitro Phototoxicity Test, ATLA 26, 679 — 708. lpp. (14) Holzhütter, H. G. and Quedenau, J. (1995), Mathematical modelling of cellular responses to external signals, Journal of Biological Systems 3, 127 — 138. lpp. (15) Holzhütter, H. G. (1997), A general measure of in vitro phototoxicity derived from pairs of dose- response curves and its use for predicting the in vivo phototoxicity of chemicals, ATLA 25, 445 — 462. lpp. 13/25. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 259 Papildinājums (1) papildu informāciju skat. 12. atsaucē”


title: Verordnung (EG) Nr. 829/2000 der Kommission vom 25. April 2000 zur Änderung der im Sektor Getreide geltenden Zölle

text: L 101/26 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 26. 4. 2000 VERORDNUNG (EG) Nr. 829/2000 DER KOMMISSION vom 25. April 2000 zur Änderung der im Sektor Getreide geltenden Zölle DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/1999 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1249/96 der Kommission vom 28. Juni 1996 mit Durchführungsbestimmungen zur Anwendung der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der im Sektor Getreide geltenden Zölle (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2519/98 (4), insbeson- dere auf Artikel 2 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: (1) Die im Sektor Getreide geltenden Zölle sind festgesetzt in der Verordnung (EG) Nr. 792/2000 der Kommis- sion (5). (2) Weicht der berechnete Durchschnitt der Zölle während ihres Anwendungszeitraums um 5 EUR/t oder mehr vom festgesetzten Zoll ab, wird letzterer gemäß Artikel 2, Absatz 1, der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 entspre- chend angepaßt. Da dies der Fall ist, sind die mit der Verordnung (EG) Nr. 792/2000 festgesetzten Zölle anzupassen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Anhänge I und II der Verordnung (EG) Nr. 792/2000 werden durch die Anhänge I und II zur vorliegenden Verord- nung ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 26. April 2000 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitglied- staat. Brüssel, den 25. April 2000 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 160 vom 26. 6. 1999, S. 18. (3) ABl. L 161 vom 29. 6. 1996, S. 125. (4) ABl. L 315 vom 25. 11. 1998, S. 7. (5) ABl. L 95 vom 15. 4. 2000, S. 31. 26. 4. 2000 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 101/27 ANHANG I „ANHANG I Die im Sektor Getreide gemäß Artikel 10 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 geltenden Zölle KN-Code Warenbezeichnung 1001 10 00 Hartweizen von großer Qualität Hartweizen von mittlerer Qualität (1) 1001 90 91 Weichweizen, zur Aussaat 1001 90 99 Weichweizen hoher Qualität, anderer als zur Aussaat (3) mittlerer Qualität niederer Qualität 1002 00 00 Roggen 1003 00 10 Gerste, zur Aussaat 1003 00 90 Gerste, andere als zur Aussaat (3) 1005 10 90 Mais, zur Aussaat, anderer als Hybridmais 1005 90 00 Mais, anderer als zur Aussaat (3) 1007 00 90 Körner-Sorghum, zur Aussaat, anderer als Hybrid-Körner- Sorghum Bei der Einfuhr auf dem Land-, Fluß- oder Seeweg aus Häfen des Mittelmeerraums, des Schwarzen Meeres oder der Ostsee zu erhebender Zoll (EUR/t) Bei der Einfuhr auf dem Luftweg oder aus anderen Häfen auf dem Seeweg zu erhebender (2) Zoll (EUR/t) 13,47 23,47 23,01 23,01 72,62 84,47 71,91 71,91 71,91 86,98 86,98 71,91 3,47 13,47 13,01 13,01 62,62 74,47 61,91 61,91 61,91 76,98 76,98 61,91 (1) Auf Hartweizen, der den Mindestmerkmalen für Hartweizen mittlerer Qualität gemäß Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 nicht genügt, wird der für Weichweizen niederer Qualität geltende Zoll erhoben. (2) Für Ware, die über den Atlantik oder durch den Suez-Kanal nach der Gemeinschaft geliefert wird (siehe Artikel 2 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96), kann der Zoll ermäßigt werden um — 3 EUR/t, wenn sie in einem Hafen im Mittelmeerraum entladen wird, oder — 2 EUR/t, wenn sie in einem Hafen in Irland, im Vereinigten Königreich, in Dänemark, Schweden, Finnland oder an der Atlantikküste der Iberischen Halbinsel entladen wird. (3) Der Zoll kann pauschal um 14 oder 8 EUR/t ermäßigt werden, wenn die Bedingungen nach Artikel 2 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96 erfüllt sind. “ L 101/28 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 26. 4. 2000 ANHANG II Berechnungsbestandteile (Zeitraum vom 14. April 2000 bis 24. April 2000) 1. Durchschnitt der zwei Wochen vor der Festsetzung: Börsennotierung Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Minneapolis Erzeugnis (% Eiweiß, 12 % Feuchtigkeit) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 mittlere Qualität (*) US barley 2 Notierung (EUR/t) 123,84 107,79 98,29 94,25 163,90 (**) 153,90 (**) 105,47 (**) Golf-Prämie (EUR/t) — 6,13 3,71 5,30 Prämie/Große Seen (EUR/t) 30,54 — — — (*) Negative Prämie („discount“) in Höhe von 10 EUR/t (Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96). (**) fob Große Seen. — — — — — — 2. Fracht/Kosten: Golf von Mexiko-Rotterdam: 17,51 EUR/t. Große Seen-Rotterdam: 26,66 EUR/t. 3. Zuschüsse gemäß Artikel 4 Absatz 2 Unterabsatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1249/96: 0,00 EUR/t (HRW2) 0,00 EUR/t (SRW2)


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 827/2000 (2000. gada 25. aprīlis), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2461/1999, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1251/1999 attiecībā uz atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai, lai Kopienā ražotu produktus, kas nav pirmām kārtām paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā

eurovoc_concepts:
agricultural product
crop production
fallow
land use
raw material

text: 03/29. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 47 32000R0827 26. 4. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 101/21 KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 827/2000 (2000. gada 25. aprīlis), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2461/1999, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1251/1999 attiecībā uz atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai, lai Kopienā ražotu produktus, kas nav pirmām kārtām paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1251/1999, sistēmu dažu ar kuru izveido atbalsta laukaugu audzētājiem (1) un kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 2704/1999 (2), un jo īpaši tās 9. pantu, tā kā: (1) (2) (3) (4) 6. panta (EK) Nr. 1251/1999 3. punkta Regulas pirmajā daļā noteikts, ka atmatā atstātu zemi var lai ražotu izejvielas to produktu ražošanai izmantot, Kopienā, kas nav pirmām kārtām paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā, ar noteikumu, ka piemēro efektīvas kontroles sistēmas. Lai nodrošinātu atbilstību VVTT ietvaros noslēgtā Eiropas Ekonomikas kopienas un Amerikas Savienoto Valstu Saprašanās memoranda par eļļas augu sēklām 7. punktam, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 93/335/EEK (3), Regulas (EK) Nr. 1251/1999 6. panta 3. punkta trešajā daļā paredzēts, ka gadījumā, ja blakus- produktu daudzums, kas varētu būt pieejams izman- tošanai dzīvnieku barībā un pārtikā to eļļas augu sēklu audzēšanas rezultātā, ko veic zemē, kas atstāta atmatā saskaņā ar pirmo daļu, un kuru nosaka, pamatojoties uz prognozējamajiem daudzumiem, ko aptver ar ražotājiem noslēgtie līgumi, pārsniedz 1 miljonu sojas miltu ekviva- lentos izteiktu metrisko tonnu gadā, tad, lai samazinātu minēto daudzumu līdz 1 miljonam metrisko tonnu, jāsa- mazina prognozējamo daudzumu apjoms visos līgumos, kas var būt saistīti ar šo līgumu aptverto produktu izmantošanu dzīvnieku barībā vai pārtikā. Lai varētu īstenot noteikumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 1251/1999 6. panta 3. punkta trešajā daļā, tagad būtu (EK) Nr. 2461/1999 (4) ieviestā pārraudzības sistēma blaku- sproduktu kvantitātes novērtēšanai. jāpaplašina Komisijas Regulu ar (5) (6) (7) (8) līgumiem, kuros pārsniegts 1 miljona tonnu limits. Šajā gadījumā tīrais olbaltumvielu saturs ir izšķirošais kritērijs aprēķina metodes noteikšanā. Lai nodrošinātu, ka netiek pārsniegts to blakusproduktu maksimālais daudzums, kas paredzēti lietošanai dzīv- nieku barībā vai pārtikā, būtu jāprasa pierādījumus par blakusproduktu daudzumiem, kuri novirzīti uz tirgu, kas nav saistīts ar pārtiku un barību, tos sniedzot apmaiņā pret uzpircēja vai pirmapstrādātāja iesniegtā saistību nodrošinājuma atbrīvošanu. prasībai Lai būtu iespējams veikt efektīvas pārbaudes attiecībā uz atbilstību limita nepārsniegšanu, to blakusproduktu daudzumu novirzīšanai, kas paredzēti ar pārtiku un barību nesaistītam tirgum. jānosaka termiņš 1 miljona tonnu par Jaunie, 1999. gadā pieņemtie noteikumi par palīdzību lauku apvidu attīstībā vairs pilnībā neizslēdz agrovides atbalsta sniegšanu par apgabaliem, kas ir tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar Kopienas atmatā atstātu zemju kārtību un kurus izmanto ar barību un pārtiku nesaistītu laukaugu audzēšanai. Konsekvences labad būtu jāpieņem noteikumi, kas aizliedz šī atbalsta apvienošanu ar atbalstu no citām Kopienas atbalsta sistēmām. Ņemot vērā, ka Saprašanās memorands tika publicēts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī 1993. gadā, uzņēmē- jiem kopš minētā laika būtu jābūt informētiem par tā saturu. Ņemot vērā 1 miljona tonnu limita pārsniegšanas draudus 2000. /2001. tirdzniecības gadā, jāparedz notei- kumi par šajā regulā ietverto pasākumu piemērošanu attiecībā uz visiem līgumiem, kas noslēgti par minēto tirdzniecības gadu. (9) Šajā regulā paredzētie pasākumi pārvaldības komitejas atzinumu, ir saskaņā ar Labības Jānosaka arī aprēķinu metode, ko Komisija varētu izmantot kā daļu no pārraudzības sistēmas, un lai ieviestu kārtību, kādā nosaka koeficientu to blakuspro- duktu daudzumu samazināšanai, kas paredzēti lietošanai dzīvnieku barībā vai pārtikā, un kas piemērojama visiem IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. (1) OV L 160, 26. 6. 1999. , 1. (2) OV L 327, 21. 12. 1999. , 12. (3) OV L 147, 18. 6. 1993. , 25. (4) OV L 299, 20. 11. 1999. , 16. lpp. lpp. lpp. lpp. 1. pants Regulu (EK) Nr. 2461/1999 ar šo groza šādi. 48 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/29. sēj. 1. Regulas 4. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: 3. Regulas 15. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: sojas pupām, kuru KN kodi “4. Ja līgums ir noslēgts par rapša, ripša sēklām, saule- ir spuķu sēklām vai ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 vai 1201 00 90, tad pieteikuma iesniedzējs nodrošina, ka, papildus 2. punktā prasītajai informācijai, norādīts kopējais gaidāmais blaku- sproduktu daudzums un to blakusproduktu gaidāmais dau- dzums, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā, abos gadījumos norādot laukaugu sugas. Daudzumus aprēķina, pamatojoties uz šādām attiecībām: a) 100 kg rapšu un/vai ripša sēklu ar KN kodu 1205 00 90 uzskata par līdzvērtīgiem 56 kg blakusproduktu; b) 100 kg saulespuķu sēklu ar KN kodiem 1206 00 91 vai 1206 00 99 uzskata par līdzvērtīgiem 56 kg blakuspro- duktu; c) 100 kg sojas pupu ar KN kodu 1201 00 90 uzskata par līdzvērtīgiem 78 kg blakusproduktu. ” 2. Regulas 14. pantu aizstāj ar šādu: Neierobežojot 13. panta prasības, iespējami īsā laikā “1. un ne vēlāk kā līdz izejvielu novākšanas gada 30. jūnijam, minētā panta 1. punktā minētā kompetentā iestāde informē Komisiju par kopējo daudzumu no katras sugas iegūto blakusproduktu, kas paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīv- nieku barībā un kas izriet no tādiem līgumiem, kā paredzēts 4. pantā, kuri attiecas uz rapša, ripša sēklām, saulespuķu sēklām un sojas pupām ar KN kodiem ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 un 1201 00 90. Pamatojoties uz informāciju, kas sniegta, 2. ievērojot 1. punkta prasības, Komisija aprēķina to prognozējamo kopējo blakusproduktu daudzumu, kas paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā, un izsaka šo daudzumu sojas miltu ekvivalentos, pielietojot metodi, kuras pamatā ir šādi koeficienti: — sojas raušiem: 48 %, — rapšu raušiem: 32 %, — saulespuķu raušiem: 28 %. “4. Saistību nodrošinājumu atbrīvo proporcionāli un ar nosacījumu, ka attiecīgā uzpircēja vai pirmapstrādātāja kompetentajai iestādei ir pierādījumi, ka: a) attiecīgo izejvielu daudzums ticis pārstrādāts saskaņā ar 4. panta 2. punkta f) apakšpunktā noteikto prasību, vajadzības gadījumā ņemot vērā visas izmaiņas saskaņā ar 8. pantu, un b) ja līgums noslēgts par rapšu un ripšu sēklām, saulespuķu sēklām vai sojas pupām, kuru KN kodi ir ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 vai 1201 00 90, un jāpiemēro 14. panta 2. punktā noteiktā kārtība, tad blakuspro- duktu daudzums, kas pārsniedz pārtikai vai dzīvnieku barībai paredzēto maksimālo daudzumu, tiek novirzīts tirgiem, kas nav saistīti ar barību vai pārtiku. ” 4. Regulas 16. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: Pamatprasības Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta “2. nozīmē ir: a) pienākums pārstrādāt izejvielu daudzumus galvenokārt līgumā paredzētajos galaproduktos; b) ja piemēro 14. panta 2. punktā noteikto kārtību – pienākums meklēt tirdzniecības vietas ar barību vai pārtiku nesaistītos tirgos tiem blakusproduktu daudzu- miem, kas pārsniedz lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā paredzēto maksimālo daudzumu. Pārstrādi vienā vai vairākos galaproduktos, kas paredzēti jūlijam otrajā gadā pēc gada, III pielikumā, veic līdz 31. kurā pieteikuma iesniedzējs novāc izejvielas. Ja piemēro 14. panta 2. punktā noteikto kārtību, tad šo termiņu ievēro arī, novirzot ar barību vai pārtiku nesaistītos tirgos to blaku- sproduktu daudzumu, kas pārsniedz lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā paredzēto maksimālo daudzumu. ” 5. Regulas 25. panta a) un b) apakšpunktus aizstāj ar šādiem: “a) finansējumu no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļas, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta a) un b) apakš- punktu; b) Kopienas (EK) Nr. atbalstu, kā paredzēts Regulas 1257/1999 VIII nodaļā, izņemot atbalstu, kas piešķirts attiecībā uz ātraudzīgu sugu stādīšanas izmaksām, kā paredzēts minētās regulas 31. panta 3. punkta otrajā daļā. ” Ja saskaņā ar šā punkta pirmo daļu veiktā aprēķina rezultātā Komisija konstatē 1 miljona tonnu limita pārsniegšanu attie- cībā uz blakusproduktiem, kas paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā, tad tā iespējami īsā laikā un ne vēlāk jūlijā nosaka procentuālo kā izejvielu novākšanas gada 31. samazinājumu, kas piemērojams katram līgumam, lai aprēķinātu to blakusproduktu maksimālo daudzumu, kas paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barībā. ” 2. pants Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 03/29. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 49 To līgumiem, 2000. /2001. un turpmākajiem tirdzniecības gadiem, neatkarīgi no šo līgumu noslēgšanas laika. piemēro noslēgti visiem attiecībā kas uz Neatkarīgi no iepriekšējās daļas, šajā regulā paredzētos grozījumus Regulas (EK) Nr. 2461/1999 4. panta 4. punktā un 14. panta 1. punktā piemēro līgumiem, kas noslēgti attiecībā uz 2001. /2002. un turpmāka- jiem tirdzniecības gadiem. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2000. gada 25. aprīlī Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Franz FISCHLER


title: Regolamento (CE) n. 830/2000 della Commissione, del 25 aprile 2000, che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali all'importazione per taluni prodotti del settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
representative price
sugar
sugar product

text: 26. 4. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 101/29 REGOLAMENTO (CE) N. 830/2000 DELLA COMMISSIONE del 25 aprile 2000 che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali all'importazione per taluni prodotti del settore dello zucchero LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 2038/1999 del Consiglio, del 13 settembre 1999, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero (1), visto il regolamento (CE) n. 1423/95 della Commissione, del 23 giugno 1995, recante modalità di applicazione per l'impor- tazione di prodotti del settore dello zucchero diversi dalle melasse (2), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 624/ 98 (3), in particolare l'articolo 1, paragrafo 2, secondo comma e l'articolo 3, paragrafo 1, considerando quanto segue: (1) Gli importi dei prezzi rappresentativi e dei dazi addizio- nali applicabili all'importazione di zucchero bianco, di zucchero greggio e di alcuni sciroppi sono stati fissati regolamento (CE) n. 1441/1999 della Commis- dal sione (4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 806/2000 (5). (2) L'applicazione delle norme e delle modalità di fissazione indicate nel regolamento (CE) n. 1423/95 ai dati di cui dispone la Commissione rende necessario modificare gli importi attualmente in vigore conformemente all'alle- gato del presente regolamento, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all'im- portazione dei prodotti indicati all'articolo 1 del regolamento (CE) n. 1423/95 sono fissati nell'allegato. Il presente regolamento entra in vigore il 26 aprile 2000. Articolo 2 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 25 aprile 2000. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 252 del 25. 9. 1999, pag. 1. (2) GU L 141 del 24. 6. 1995, pag. 16. (3) GU L 85 del 20. 3. 1998, pag. 5. (4) GU L 166 dell'1. 7. 1999, pag. 77. (5) GU L 96 del 18. 4. 2000, pag. 42. L 101/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 26. 4. 2000 ALLEGATO del regolamento della Commissione, del 25 aprile 2000, che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all'importazione di zucchero bianco, di zucchero greggio e dei prodotti di cui al codice NC 1702 90 99 Codice NC 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Prezzi rappresentativi per 100 kg netti di prodotto Dazio addizionale per 100 kg netti di prodotto (in EUR) 16,46 16,46 16,46 16,46 20,37 20,37 20,37 0,20 8,12 14,42 7,89 13,91 16,15 10,70 10,70 0,44 (1) Fissazione per la qualità tipo definita all'articolo 1 del regolamento (CEE) n. 431/68 del Consiglio (GU L 89 del 10. 4. 1968, pag. 3) modificato. (2) Fissazione per la qualità tipo definita all'articolo 1 del regolamento (CEE) n. 793/72 del Consiglio (GU L 94 del 21. 4. 1972, pag. 1). (3) Fissazione per 1 % di tenore in saccarosio