title: Opinion of the Committee of the Regions on: the Proposal for a Council Directive implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin

eurovoc_concepts:
anti-discriminatory measure
member country
racial discrimination
racism
xenophobia

text: 8. 8. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 226/1 II (Preparatory Acts) COMMITTEE OF THE REGIONS Opinion of the Committee of the Regions on: — the ‘Communication from the Commission on certain Community measures to combat discrimination’, — the ‘Proposal for a Council Directive establish a general framework for equal treatment in employment and occupation’, — the ‘Proposal for a Council Directive implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin’, and — the ‘Proposal for a Council Decision establishing a Community Action Programme to combat discrimination 2001-2006’ (2000/C 226/01) THE COMMITTEE OF THE REGIONS, having regard to a Communication from the Commission on certain Community measures to combat discrimination [COM(1999)564 final]; having regard to a proposal for a Council Directive establish a general framework for equal treatment in employment and occupation [COM(1999)565 final — 1999/0225 (CNS)]; having regard to a proposal for a Council Directive implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin [COM(1999)566 final — 1999/0253 (CNS)]; having regard to a proposal for a Council Decision establishing a Community Action Programme to combat discrimination 2001-2006 [COM(1999)567 final — 1999/0251 (CNS)]; having regard to the decisions taken by the Council on 19 January and 4 February 2000, under the first paragraph of Article 265 of the Treaty establishing the European Community, to consult the Committee of the Regions on the matter; having regard to the decision taken by the Bureau of the Committee of the Regions on 2 June 1999 to instruct Commission 5 — Social Policy, Public Health, Consumer Protection, Research and Tourism to prepare the relevant opinion; having regard to Declaration of the Committee of the Regions (Graz Resolution) of 9 November 1998; C 226/2 EN Official Journal of the European Communities 8. 8. 2000 having regard to Opinion of the Committee of the Regions (13. 6. 1996) on 1997 Year Against Racism (CdR 156/96 fin (1)); having regard to Opinion of the Committee of the Regions (12. 6. 1997) on racism, xenophobia and anti- Semitism (CdR 80/97 fin (2)); having regard to Opinion of the Committee of the Regions (11. 3. 1999) on a Action Plan Against Racism (CdR 369/98 fin (3)); having regard to Opinion of the Committee of the Regions (16. 9. 1999) on the International Year for Older People (CdR 442/98 fin (4)); having regard to Council Directive 97/80/EEC on the burden of proof in cases of discrimination based on sex (5); having regard to the draft opinion adopted by Commission 5 on 6 March 2000 (CdR 513/99 rev. 1) [rapporteurs: Mrs Granberg (SV/EPP) and Mr Moore (UK/ELDR)]; whereas the rejection of all forms of discrimination is an essential condition for the development of the European Union into an area of freedom, security and justice as foreseen by the Treaty establishing the European Union (Article 2 TEU), and enshrined in the Treaty establishing the European Community (Article 13 EC); whereas the Treaty establishing the European Union sets as a fundamental objective the strengthening and protection of the rights and interests of the nationals of its Member States (Article 2 TEU); whereas the Treaty establishing the European Union sets as an objective the preventing and combating of racism and xenophobia (Article 29 TEU); whereas the Treaty establishing the European Community expressly prohibits any discrimination on grounds of nationality (Article 12 EC); whereas the Treaty establishing the European Community authorises the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, to take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation (Article 13 EC); whereas the draft directives set a common minimum standard of protection from discrimination and enable individual Member States to set higher and more comprehensive safeguards, adopted the following opinion at its 33rd plenary session held on 12 and 13 April 2000 (the meeting of 12 April). 1. The Committee of the Regions: 1. 1. Firmly rejects all forms of discrimination. 1. 2. Recalls and reaffirms its declaration of 9 November 1998 (‘Graz Declaration’) in which it firmly rejected any form of alliance or political co-operation with political parties which make racist or xenophobic statements at local, regional, national or European level and asked that all democratic political parties at all levels to oppose the activities of such groups and racist movements with all democratic means placed at their disposal. (1) OJ C 337, 11. 11. 1996, p. 63. (2) OJ C 244, 11. 8. 1997, p. 58. (3) OJ C 198, 14. 7. 1999, p. 48. (4) OJ C 374, 28. 12. 1999, p. 36. (5) OJ L 14, 20. 1. 1998, p. 6. Extends the Graz Declaration to incorporate all forms 1. 3. of discrimination covered by Articles 12 and 13 EC. 8. 8. 2000 EN Official Journal of the European Communities C 226/3 LEGAL BASE AND SUBSIDIARITY NEED FOR VERTICAL DIRECTIVES 1. 4. Welcomes the fact that the Commission has referred the draft package to the COR voluntarily, in recognition of the relevance of this package to the ordinary citizen. It considers that Article 13 EC should be made subject to mandatory to the COR and co-decision with the European referral Parliament, and calls for these deficiencies should be corrected at the Intergovernmental Conference. As proposed in the COR’s earlier resolution on the 1. 5. European Action Plan Against Racism, the Commission is requested to establish an inter-institutional working group on anti-discrimination. 1. 6. Calls on the European Commission to reflect the draft directives in its proposals for Employment Guidelines in 2001 and 2002, pending transposition of the directives by the Member States, in view of the fact that Member States have until 31 December 2002 to transpose the directives into their legislation. ROLE OF LOCAL AND REGIONAL AUTHORITIES 1. 7. Underlines that the fight against discrimination is also a question of changing attitudes and values. Local and regional authorities have an important role to play in this respect, as they operate at a grassroots level and are in close contact with ordinary citizens. 1. 8. Local and regional authorities are major employers and providers of goods and services in their regions, and therefore have a powerful demonstration effect. They should exemplify best practice and compliance with these Directives for other employers and providers of goods and services to emulate. It considers that engaging minority groups in political 1. 9. life is important in all spheres of governance (local; regional; national; European), including in the selection of candidates. DEFINITIONS 1. 13. Welcomes the draft package as an important initial step towards giving effect to Article 13 EC. However, it regrets that due to the Commission’s step by step approach in introducing vertical directives, the impression of a hierarchy of discrimination may be created. 1. 14. Calls for specific directives to be drafted on the remaining grounds for discrimination covered by Article 13 EC, being age, disability, religion or belief, and sexual orien- tation (recitals referring to the proposal for a Council Directive implementing the principle of equal treatment between per- sons irrespective of racial or ethnic origin [referred to in this opinion as the ‘directive against racism’] would apply, by extension, to any subsequent proposals relating to the other grounds). 1. 15. Considers that the draft employment directive should extend the prohibition of discriminatory treatment in relation to employees’ partners (whether same or opposite sex) or family situations. Acknowledges that competence for teaching content 1. 16. and educational systems remains a responsibility of the Member States; the COR therefore calls on the Member States to expand the directive against racism to cover the educational field. In this respect, it would be helpful to encourage all forms of schooling in the multicultural society, so that children can get used to cultural diversity at the earliest possible age. COMPLIANCE 1. 17. Considers that the obligation to monitor the compo- sition of the workforce has a considerable consciousness- raising effect, and therefore individual employers or providers of goods and services, whether public or private sector, should be required to record monitor and evaluate compliance with the directives. This requirement should be exercised in accordance with prevailing norms concerning data protection, and should not provide a means of identifying any individual employee. 1. 10. Draws attention to the importance of definitions on the grounds of discrimination in order to facilitate effective access to redress. 1. 18. Believes that the number of employees is not a good measure of resource capacity, although smaller and larger firms need to be treated differently at times. 1. 11. Considers that indirect discrimination and burden of proof in cases of discrimination based on sex should be defined in accordance with the draft Directives. Considers that Article 5(f) of the draft employment 1. 12. directive concerning age limits is unclear, and should be rephrased. 1. 19. Welcomes the requirement in the directive against racism to establish independent bodies in the Member States, as these will be of immense value in supporting individual victims of discrimination. However it regrets that the require- ment to establish independent bodies (Article 12 in the directive against racism) has not been extended to other grounds for discrimination. In consequence, the potential for multiple discrimination is inadequately addressed. C 226/4 EN Official Journal of the European Communities 8. 8. 2000 ACTION PROGRAMME Calls for one component of the proposed Action 1. 20. Programme to be aimed at increasing knowledge and under- standing of multiple discrimination. Calls for the second strand of the proposed Action 1. 21. Programme to be accessible to smaller networks and interest groups, as well as the major networks envisaged in the proposal. Calls for local and regional authorities and other 1. 22. information-providers to be fully engaged in the proposed Action Programme, because they are best able to raise- awareness of the anti-discrimination package. 1. 23. Whilst acknowledging that established European anti- discrimination networks have an invaluable role to play, considers that smaller grass-roots organisations should also be consulted and involved in the proposed Action Programme. 1. 24. Calls for all projects funded under the proposed Action Programme to involve stake-holders at grassroots level, and that this should be a factor in receiving EU funding under the programme. 1. 25. Regrets that no consideration has been given to contract or grant compliance with respect to funding and calls for this to be rectified. Brussels, 12 April 2000. 1. 26. Calls on the budgetary authority both to ensure adequate funding for the Action Programme and to ensure that local and regional authorities are eligible for support, whilst reducing red tape (as often called for by the Committee of the Regions). 1. 27. Considers that the cross-over between the proposed Action Programme and other existing programmes needs to be explained in greater detail so that greater synergies and complementarity can be found, without supplanting existing initiatives or duplicating what is already being done. VADEMECUM 1. 28. Recalling its resolutions on race and on older people which proposed inventories of good practice in these areas, the COR undertakes to publish a vademecum of anti-discrimi- nation good practice for local authorities as employers, including examples from each Member State of initiatives covering all six grounds for discrimination recognised by Article 13 EC. COR PERSONNEL POLICY Instructs the Secretary-General of the COR to evaluate 1. 29. the personnel policy and employee profile of the General Secretariat and report to the Bureau within one year as to whether the COR will be in compliance with the new legislation — both in law and in spirit — when it comes into effect, and on any actions to be taken in association with this. The President of the Committee of the Regions Jos CHABERT


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1173/00 van Malcolm Harbour (PPE-DE) aan de Commissie. Middelen voor informatiemaatschappijprojecten in de auto-industriesector.

eurovoc_concepts:
EU financing
East Midlands
information technology
job creation
skilled worker

formats: html pdf print

text: C 72 E/24 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 6. 3. 2001 Antwoord van mevrouw de Palacio namens de Commissie (15 juni 2000) Zoals de Commissie in haar antwoord op schriftelijke vraag E-2635/99 (1) van het geachte parlementslid reeds heeft vermeld, kan de Commissie de gevraagde inlichtingen voor de periode 1990-1999 verstrekken. Zoals gevraagd, wordt de informatie nu opgesplitst per jaar en in tabelformaat meegedeeld. 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 (miljoen €) JOULE I (niet-nucleaire energie) JOULE II (niet-nucleaire energie) (1) (1) Promotieacties (duurzame energiebronnen) (1) 4de kaderprogramma (niet-nucleaire energie) (1) 5de kaderprogramma (niet-nucleaire energie) (1) Altener I B4-1030 Altaner II B4-1030 89,8 26,7 6,6 (cid:129) 136,4 94,6 26,5 24,9 313,3 163,5 266,5 260,1 5,0 10,0 13,0 10,2 8,6 211,6 (2) 11,0 15,4 Thermie B6-7151 (3) 6,6 35,7 35,0 35,2 46,6 Demonstratie (Energie) (3) 2de kaderprogramma (nucleaire veiligheid/fusie) 3de kaderprogramma (splijting/fusie) 4de kaderprogramma (splijting/fusie) 5de kaderprogramma (splijting/fusie) Vervoer van radioactief materiaal B4-1020 (4) Opleiding (beveiliging) 242,2 156,8 46,0 3,8 3,3 134,8 222,9 222,3 30,1 37,4 57,1 30,2 66,9 340,1 258,6 197,8 206,4 237,8 0,4 0,4 0,2 0,2 0,3 (cid:129) 0,7 (cid:129) 0,9 2,0 1,3 0,7 1,8 (cid:129) 0,1 0,5 1,1 (1) De uitgaven voor duurzame energiebronnen maken een integrerend deel uit van de begrotingslijn die met het OTO-programma inzake niet-nucleaire energiebronnen overeenstemt, dat wil zeggen niet uitsluitend duurzame energiebronnen. Alleen in 1994 beschikte de begroting (cid:132)onderzoek(cid:148) over een afzonderlijke begrotingslijn (cid:129) niet gekoppeld aan een programma (cid:129) voor duurzame energiebronnen; voor de periode 1995-1998 en voor 1999 omvatten de vermelde cijfers het gedeelte demonstratie dat door het DG Energie wordt beheerd. (2) Uitvoering van de kredieten. (3) De vermelde cijfers hebben uitsluitend betrekking op duurzame energiebronnen (d. w. z. biomassa, geothermische energie, hydro-elektriciteit, zonne-energie, wind- energie, duurzame energiebronnen in gebouwen en integratie van duurzame energiebronnen) en alleen op demonstratieprojecten; bepaalde activiteiten op het gebied van verspreiding, inclusief de activiteiten van het OPET-netwerk met betrekking tot duurzame energiebronnen, zijn niet in de hierboven vermelde cijfers opgenomen omdat zij niet volgens energiebron gerangschikt zijn. Inclusief het SURE-programme (1999). (4) (1) PB C 225 E van 8. 8. 2000, blz. 187. (2001/C 72 E/027) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1173/00 van Malcolm Harbour (PPE-DE) aan de Commissie (12 april 2000) Betreft: Middelen voor informatiemaatschappijprojecten in de auto-industriesector Zou de Commissie, gelet op de thans in de West Midlands plaats vindende herstructurering in de auto- industrie, willen overwegen om speciale middelen beschikbaar te stellen voor informatiemaatschappijpro- 6. 3. 2001 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 72 E/25 jecten voor de regio West Midlands (cid:129) met bijzondere aandacht voor activiteiten die werkgelegenheid scheppen voor geschoolde arbeidskrachten die werkloos zullen worden? Antwoord van de heer Barnier namens de Commissie (8 juni 2000) In de periode 2000- zal uit de Structuurfondsen aanzienlijke steun voor economische ontwikkelings- programma(cid:146)s in de regio West Midlands worden verleend. De ontwikkeling van de informatiemaatschappij is een van de prioriteiten van de Commissie sinds de lancering van het initiatief e-Europe tijdens de Europese Raad van Lissabon en is een onderdeel van veel Europese financieringsinitiatieven. De Commissie zal proberen ervoor te zorgen dat, overeenkomstig het initiatief e-Europa, in de volgende generatie programma(cid:146)s in het kader van de Structuurfondsen voor deze regio passende aandacht wordt besteed aan de ontwikkeling van de informatiemaatschappij. Ten eerste komt een groot deel van de regio West Midlands in aanmerking voor steun uit hoofde van doelstelling 2 en doelstelling 2 (cid:132)Overgangsregelingen(cid:148) van de Structuurfondsen. Met een toewijzing van meer dan 850 M € zal het programma voor de West Midlands het grootste doelstelling 2-programma in het Verenigd Koninkrijk zijn voor de periode 2000-2006. De autoriteiten van de betrokken lidstaat hebben de Commissie onlangs het ontwikkelingsplan voor de West Midlands in het kader van doelstelling 2 voorgelegd. Hierin worden de volgende vier prioriteiten vastgesteld: 1) een gediversifieerd en dynamisch bedrijfsleven; 2) ontwikkeling van een regio die rijk is aan opleidingen en vaardigheden; 3) aanleggen van infrastructuur en creºren van de voorwaarden voor groei; 4) herstel van gemeenschappen. De steun voor innovatie en voor ontwikkeling van de informatiemaat- schappij is een van de kernthema(cid:146)s van het programma. In het kader van deze prioriteiten kan aan de volgende activiteiten worden gedacht: steun voor opleidingen in het gebruik van en de bevordering van de informatie- en communicatietechnologie; steun voor kleine en middelgrote hightech ondernemingen, waaronder gespecialiseerde bijstand voor bedrijven; en startkapitaal via subsidies, leningen of deelname in het aandelenkapitaal. In het ontwerpplan wordt gewezen op de noodzaak tot het creºren van werkgelegen- heid en worden de voornoemde prioriteiten beoordeeld in het licht van het creºren van nieuwe banen. Ten tweede ontvangt de regio West Midlands een deel van het bedrag van 4 500 M € dat in het kader van doelstelling 3 beschikbaar is voor het Verenigd Koninkrijk. Deze financiering kan, samen met de steun uit hoofde van doelstelling 2, worden aangewend om werkgelegenheid te scheppen voor geschoolde arbeiders die voorheen in de auto-industrie werkzaam waren. Naast deze bedragen zou de regio de West Midlands ook steun kunnen ontvangen voor innoverende projecten, waaronder informatiemaatschappijprojecten. De Commissie werkt momenteel aan richtsnoeren voor deze activiteiten. (2001/C 72 E/028) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1174/00 van Malcolm Harbour (PPE-DE) aan de Commissie (12 april 2000) Betreft: Onderzoek in de auto-industriesector Zou de Commissie, gelet op de thans in de West Midlands plaatsvindende herstructurering in de auto- industrie, welke het gevolg is van de opsplitsing van de Rover-groep door BMW, de volgende gegevens willen meedelen: 1. 2. de stand van zaken bij de lopende projecten voor het onderzoek naar nieuw autotechnologieºn de mogelijkheden voor de stimulering van veelbelovende nieuwe technologieºn via een speciaal programma voor de financiering van de aanloopkosten voor nieuwe ondernemingen in de West Midlands? 3. Zou de Commissie speciale middelen beschikbaar willen stellen met het oog op het nijpende werkloosheidsprobleem onder geschoolde arbeidskrachten als gevolg van de opsplitsing van de Rover-groep?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-1179/00 υποβολή: Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) προς την Επιτροπή. Η βασκική γλώσσα στην Αυτόνομη Κοινότητα της Ναβάρα.

eurovoc_concepts:
European social policy
Navarre
infringement of EU law
regional language

text: C 53 E/92 Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn EL 20. 2. 2001 Sy·mfvna me tiw ne·ew diata·jeiw, oi telvneiake·w arxe·w mporoy·n na ejoysiodotoy·n e·na fysiko· pro·svpo poy ei·nai egkatesthme·no sto telvneiako· e·dafow thw Koino·thtaw na xrhsimopoioy·n o·xhma noikiasme·no ekto·w toy en lo·gv eda·foyw, dyna·mei grapth·w sy·mbashw. H a·deia ayth· ejarta·tai apo· thn proy¤ po·uesh o·ti oi tri·tew xv·rew stiw opoi·ew noikia·zontai kai ei·nai eggeggramme·na ta oxh·mata epitre·poyn thn prosvrinh· eisdoxh· tvn noikiasme·nvn oxhma·tvn poy ei·nai eggeggramme·na sto telvneiako· e·dafow thw Koino·thtaw ypo· ana·logew synuh·kew. To o·xhma pre·pei na epanejaxuei· h· na paradouei· se epixei·rhsh mi·suvshw poy ei·nai egkatesthme·nh sto telvneiako· e·dafow thw Koino·thtaw me skopo· th metagene·sterh epanejagvgh· toy, ento·w oktv· hmerv·n apo· thn e·narjh isxy·ow thw sy·mbashw. EE L 197 thw 29. 7. 1999. (1) (2) Syzhth·seiw toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy ariu. 4-531 (Ianoya·riow 1999). (2001/C 53 E/122) GRAPTH ERVTHSH E-1179/00 ypobolh·: Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) prow thn Epitroph· (12 Aprili·oy 2000) Ue·ma: H baskikh· glv·ssa sthn Ayto·nomh Koino·thta thw Naba·ra Sh·mera, to nomiko· kauestv·w thw baskikh·w glv·ssaw sth Naba·ra perigra·fetai apo· ton no·mo thw Ayto·nomhw Koino·thtaw 18/1986, thw 15hw Dekembri·oy. O no·mow ayto·w xvri·zei th Naba·ra se treiw glvssike·w zv·new: th basko·fvnh, o·poy h baskikh· glv·ssa kai ta kastilia·nika ei·nai amfo·terew epi·shmew, kai th meikth· kai mh basko·fvnh zv·nh, o·poy h mo·nh epi·shmh glv·ssa ei·nai ta kastilia·nika. H glv·ssa tvn Ba·skvn omilei·tai, sy·mfvna me stoixei·a thw i·diaw thw Kybe·rnhshw thw Naba·ra, apo· to 70 % toy plhuysmoy· thw basko·fvnhw zv·nhw, to 21 % thw meikth·w kai to 7 % thw mh basko·fvnhw zv·nhw. Dedome·noy o·ti sth basko·fvnh zv·nh h glv·ssa tvn Ba·skvn ei·nai epi·shmh (mazi· me ta kastilia·nika), to·so h ekpai·deysh o·so kai h dioi·khsh ei·nai di·glvssew. Sth meikth· zv·nh, h glv·ssa tvn Ba·skvn den e·xei epi·shmo isxy·ei h arxh· thw euelontikh·w xrhsimopoi·hsh·w thw. (cid:211)so gia th mh basko·fvnh zv·nh, den xarakth·ra kai yfi·statai kane·na sxetiko· dikai·vma. Sthn ekpai·deysh, h glv·ssa tvn Ba·skvn den mporei· na melethuei· para· mo·non vw ma·uhma epilogh·w, kai den ypa·rxei h dynato·thta thw pro·sbash·w thw sth dhmo·sia ekpai·deysh sth glv·ssa tvn Ba·skvn, molono·ti yfi·statai sxetikh· zh·thsh. Sthn zv·nh ayth· h Dioi·khsh den e·xei oy·te thn ypoxre·vsh, oy·te ta me·sa prokeime·noy na ejyphreth·sei toyw poli·tew sth glv·ssa ayth·. Pre·pei, ej a·lloy, na ypogrammi·soyme o·ti den ypa·rxei h dynato·thta na ka·nei kanei·w spoyde·w sth glv·ssa tvn Ba·skvn sto monadiko· dhmo·sio Panepisth·mio thw Koino·thtaw ayth·w, dedome·noy o·ti h glv·ssa ayth· e·xei esxa·tvw ejisvuei· me thn ekma·uhsh tvn «je·nvn» glvssv·n o·pvw ta agglika· h· ta gallika·. Lamba·nontaw ypo·ch o·ti o i·diow o no·mow thw Ayto·nomhw Koino·thtaw 13/1986 sxetika· me th glv·ssa tvn Ba·skvn, uevrei· th glv·ssa ayth· vw glv·ssa thw Naba·ra, kai lamba·nontaw ypo·ch ta polya·riuma chfi·smata poy e·xoyn egkriuei· apo· to Koinoboy·lio ayto·, o·pvw ayto· thw 30h·w Oktvbri·oy 1987, me to opoi·o synista·tai sta kra·th na dv·soyn «epi·shmh dia·stash sth didaskali·a tvn perifereiakv·n kai meionotikv·n glvssv·n kai na tiw anabaumi·soyn sthn kathgori·a tvn eunikv·n glvssv·n (cid:133)»kai, sthn i·dia katey·uynsh, ta chfi·smata thw 9hw Febroyari·oy 1994, thw 17hw Dekembri·oy 1998 kai thw 16hw Marti·oy 2000. Gnvri·zei h Epitroph· thn kata·stash ayth·; den uevrei· h Epitroph· o·ti h shmerinh· kata·stash sth mh basko·fvnh zv·nh anti·keitai safv·w prow to periexo·meno tvn chfisma·tvn aytv·n; Tiw paramone·w toy eyrvpai¤koy· e·toyw tvn glvssv·n, den uevrei· h Epitroph· o·ti periptv·seiw o·pvw ayth· thw glv·ssaw tvn Ba·skvn sth Naba·ra pre·pei na apoteloy·n antikei·meno leptomeroy·w parakoloy·uhshw; (cid:201)xei thn pro·uesh h Epitroph· na synta·jei e·kuesh sxetika· me ton baumo· ston opoi·o gi·netai sebasth· h politismikh· poikili·a sta kra·th me·lh, ba·sei tvn arxv·n poy perie·xontai sto a·ruro 151 thw Synuh·khw; Apa·nthsh thw kaw Reding ej ono·matow thw Epitroph·w (14 Ioyni·oy 2000) O sebasmo·w thw glvssikh·w kai politistikh·w poikili·aw ei·nai e·naw apo· toyw akrogvniai·oyw li·uoyw thw (cid:201)nvshw. H Eyrvpai¤kh· Epitroph· lamba·nei ypo·ch thw tiw plhrofori·ew poy pare·xei to ajio·timo me·low sxetika· me thn kata·stash thw baskikh·w glv·ssaw sthn Ayto·nomh Koino·thta thw Naba·rraw. H Eyrvpai¤kh· Epitroph· e·xei anala·bei dra·sh sto plai·sio thw armodio·thta·w thw, p. x. me th sy·ntajh e·kueshw sxetika· me thn kata·stash tvn perifereiakv·n kai meionotikv·n glvssv·n sthn (cid:201)nvsh (mele·th «Eyrvmvsai¤ko·») kai me thn oikonomikh· yposth·rijh gia th diafy·lajh kai thn proagvgh· tvn perifereiakv·n kai meionotikv·n glvssv·n, kauv·w kai me thn yposth·rijh prow to Eyrvpai¤ko· Grafei·o gia tiw Ligo·tero Diadedome·new Glv·ssew kai to sy·sthma plhroforiv·n Mercator. H Eyrvpai¤kh· Epitroph· xrhmatodo·thse epi·shw, stiw periptv·seiw poy h·tan dynato·, prvtoboyli·ew stiw opoi·ew ypeise·rxontan perifereiake·w kai meionotike·w glv·ssew sta plai·sia a·llvn koinotikv·n programma·tvn. 20. 2. 2001 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv·n Koinoth·tvn C 53 E/93 (cid:211)son afora· to Eyrvpai¤ko· (cid:201)tow Glvssv·n, o ky·riow sto·xow ayth·w thw prvtoboyli·aw ei·nai na ayjhuei· h epi·gnvsh thw shmasi·aw thw ekma·uhshw glvssv·n. (cid:211)lew oi glv·ssew poy prosdiori·sthkan apo· ta kra·th me·lh gia th diejagvgh· tvn ekdhlv·sevn toy Eyrvpai¤koy· (cid:201)toyw Glvssv·n, opoiodh·pote kai an ei·nai to kauestv·w apo· to opoi·o die·pontai, ua e·xoyn i·sh pro·sbash sto pro·gramma. Sto plai·sio ayth·w thw dra·shw gia th diafy·lajh kai thn proagvgh· tvn perifereiakv·n kai meionotikv·n glvssv·n, h Eyrvpai¤kh· Epitroph· proti·uetai na dieja·gei mele·th sxetika· me tiw koino·thtew poy omiloy·n perifereiake·w kai meionotike·w glv·ssew sthn (cid:201)nvsh sh·mera. To sxe·dio ayto· ua basi·zetai sta apotele·smata thw mele·thw «Eyrvmvsai¤ko·» kai ua paroysia·zei mia enhmervme·nh episko·phsh metajy· a·llvn, thw ue·shw te·toivn glvssv·n sta nomika·, dioikhtika· kai ekpaideytika· systh·mata se euniko·, perifereiako· kai topiko· epi·pedo. (2001/C 53 E/123) GRAPTH ERVTHSH E-1180/00 ypobolh·: Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) prow thn Epitroph· (12 Aprili·oy 2000) Ue·ma: Mikra· paidia· sto aeropla·no Oi aeroporike·w etairei·ew xrhsimopoioy·n diaforetike·w praktike·w se o·, ti afora· thn asfa·leia tvn epibatv·n mikrh·w hliki·aw poy den e·xoyn dikh· toyw ue·sh. Orisme·new den epitre·poyn na epibai·noyn ta paidia· se kaui·smata asfalei·aw prosdedeme·na me zv·nh asfalei·aw. Se ayth· thn peri·ptvsh ta paidia· pre·pei na ta krata· ka·poiow sta go·nata kata· thn apogei·vsh kai thn prosgei·vsh. Orisme·new aeroporike·w etairei·ew apaitoy·n na ei·nai ta paidia· prosdedeme·na stiw zv·new asfalei·aw tvn enhli·kvn me xvristh· zv·nh. `llew etairei·ew o·mvw den epitre·poyn ka·ti te·toio. Me ba·sh ta parapa·nv ervta·tai h Epitroph· poia me·sa diaue·tei gia th belti·vsh tvn synuhkv·n asfalei·aw tvn poly· mikrh·w hliki·aw epibatv·n aeroskafv·n poy anh·koyn se etairei·ew oi opoi·ew leitoyrgoy·n sto e·dafow thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw. Ti proti·uetai na pra·jei h Epitroph·, prokeime·noy na ejakribv·sei pv·w mporei· na katastoy·n ta aeroporika· taji·dia eykolo·tera gia ta mikra· paidia·, l. x. me kata·llhlh dieyue·thsh tvn kauisma·tvn; Apa·nthsh thw kaw de Palacio ej ono·matow thw Epitroph·w (15 Ioyni·oy 2000) H asfa·leia tvn epibatv·n politikv·n aeroskafv·n xrhsimopoioyme·nvn se emporike·w enae·riew metafore·w apo· aerometafore·a egkatesthme·no sthn Koino·thta, empi·ptei sthn sfai·ra armodioth·tvn ka·ue kra·toyw me·loyw, kai ayto· ejhgei· tiw diafore·w antimetv·pishw stiw opoi·ew anafe·retai to Ajio·timo Me·low toy Koinoboyli·oy. Enarmonisme·new texnike·w prodiagrafe·w kai dioikhtike·w diadikasi·ew o·son afora· orisme·new ptyxe·w thw asfa·leiaw thw politikh·w aeropori·aw uespi·zontai h·dh ston kanonismo· (EOK) ariu. 3922/91 toy Symboyli·oy thw 16hw Dekembri·oy 1991 (1). Prosfa·tvw, h Epitroph· pro·teine sto Symboy·lio kai sto Koinoboy·lio (2) thn tropopoi·hsh toy en lo·gv kanonismoy·, me skopo· thn epe·ktash toy pedi·oy efarmogh·w toy, oy·tvw v·ste na perilhfuoy·n koine·w prodiagrafe·w gia tiw epixeirh·seiw apo· emporika· aeroska·fh. Ayth· th stigmh· bri·skontai se eje·lijh peraite·rv mele·tew gia to zh·thma ayto·. (cid:211)son afora· to zh·thma tvn paidiv·n kai tvn zvnv·n asfalei·aw, oi en lo·gv prodiagrafe·w ori·zoyn o·ti ei·nai dynath· h kata·lhch eno·w kaui·smatow apo· dy·o a·toma mo·non efo·son to e·na apo· ayta· ei·nai paidi·, kai ypo· thn proy¤ po·uesh o·ti to paidi· asfali·zetai katallh·lvw apo· symplhrvmatiko· bro·xo-zv·nh h· a·llh dia·tajh sygkra·th- shw. Apo·rroia thw dia·tajhw ayth·w ei·nai o·ti stiw ypo·loipew periptv·seiw, ta paidia· pre·pei na antimetvpi·zontai o·pvw kai oi a·lloi epiba·tew kai na ka·uontai se ka·uisma poy diaue·tei dikh· toy zv·nh asfalei·aw. Vsto·so, den ypa·rxei eidikh· dia·tajh gia thn topoue·thsh kauisma·tvn asfalei·aw epi· kauisma·tvn toy aeroska·foyw. H ue·spish toy tropopoihtikoy· aytoy· kanonismoy· ua e·xei vw apote·lesma mia enarmonisme·nh de·smh nomikv·w desmeytikv·n prodiagrafv·n epixeirhsiakh·w asfa·leiaw sthn Koino·thta, ston en lo·gv tome·a. EE L 373 thw 31. 12. 1991. (1) (2) COM(2000)121


title: Alueiden komitean päätöslauselma aiheesta "Kumppanuusperiaate ja sen toteuttaminen vuosien 2000–2006 rakennerahastouudistuksessa"

eurovoc_concepts:
Structural Funds
development aid
regional aid
social situation

formats: pdf print

text: C 226/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 Alueiden komitean päätöslauselma aiheesta ”Kumppanuusperiaate ja sen toteuttaminen vuosien 2000–2006 rakennerahastouudistuksessa” (2000/C 226/08) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 17. marraskuuta 1999 tekemän päätöksen antaa päätöslauselman ”Kumppanuusperiaate ja sen toteuttaminen vuosien 2000–2006 rakennerahastouudistuksessa” valmistelu valiokunta 1:n tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n joulukuun 1 päivänä 1999 hyväksymän päätöslauselmaluonnoksen CdR 434/99 rev. 1, jonka esittelijä oli Jan Tindemans (NL, PSE), ottaa huomioon heinäkuun 1995 täysistunnossa antamansa lausunnon aiheesta ”Paikallisten ja alueellisten viranomaisten asema rakennerahastojen kumppanuusperiaatteessa”, CdR 234/95 (1); marraskuun 1997 täysistunnossa antamansa lausunnon aiheesta ”Alueiden ja kuntien näkemyksiä eurooppalaisesta rakenne- politiikasta vuoden 1999 jälkeen”, CdR 131/97 fin (2); syyskuun 1998 täysistunnossa antamansa lausun- non aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä”, CdR 167/98 fin (3); maaliskuun 1999 täysistunnossa antamansa päätöslauselman aiheesta ”Rakennerahas- tojen ja koheesiorahaston uudistus Agenda 2000:n toimenpidepaketista käytävän poliittisen keskustelun yhteydessä”, CdR 1/99 fin (4); maaliskuun 1999 täysistunnossa antamansa lausunnon aiheesta ”Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria – Alueiden komitean vetoomus”, CdR 302/98 fin (5), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä, ottaa huomioon Tavistock Institute -tutkimuslaitoksen julkaiseman raportin aiheesta ”The Thematic Evaluation of the Partnership Principle” [”Kumppanuusperiaatteen temaattinen arviointi”], Lontoo, helmikuu 1999, ottaa huomioon ilmaisemansa näkemykset kiteytettyinä kumppanuusperiaatetta koskevassa julistuksessa, joka esitettiin alueiden komitean aiheesta ”Euroopan alueiden ja kuntien panos vuosien 2000–2006 joka rakennerahastouudistuksen käynnistämiseen” järjestämän seminaarisarjan päätöskonferenssissa, pidettiin 10. tammikuuta 2000 Madeiran autonomisen alueen kutsusta, hyväksyi 12. ja 13. huhtikuuta 2000 pitämässään 33. täysistunnossa (huhtikuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan päätöslauselman. Alueiden komitea että periaatteen soveltaminen edellyttää asetuksiin vain muutamia yleisiä säännöksiä 1. korostaa kumppanuusperiaatteen tärkeyttä rakennerahas- touudistuksen tehokkaan toimeenpanon kannalta 2. toteaa, että – kuten komitean lausunnoissa kuvataan – kumppanuuden tulisi pääosin olla laajapohjaista, että sen tulisi näkyä tukimenettelyn kaikissa vaiheissa, että alue- ja paikallisviranomaisilla tulisi olla siinä keskeinen rooli ja (1) EYVL C 100, 2. 4. 1996, s. 72. (2) EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 5. (3) EYVL C 373, 2. 12. 1998, s. 1. (4) EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 1. (5) EYVL C 198, 14. 7. 1999, s. 73. 3. panee merkille neuvoston asetuksen N:o 1260/1999, joka sisältää yleisiä säännöksiä kumppanuusperiaatteen toteut- tamiseksi käytännössä ja näyttää takaavan alue- ja paikallis- viranomaisten täyden osallistumisen 4. että neuvoston asetuksessa N:o 1260/1999 toteaa, säädetään laajasta kumppanuudesta (8 artiklan 1 kohta) sekä kumppanien osallistumisesta ohjelmatyön kaikkiin vaiheisiin (8 artiklan 2 kohta), mutta katsoo, että jäsenval- tioiden tulee kuitenkin voida päättää, miten tämä toteute- taan käytännössä ja mikä rooli alue- ja paikallisviranomai- silla voi olla 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/21 5. painottaa, uuden neuvoston säännökset (EY) asetuksen että N:o 1260/1999 kumppanuusperiaatteen käytännön toteuttamisesta eivät ole oleellisesti muuttuneet verrattuna neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2081/93, mutta toteaa, että voidaan kuitenkin päätellä, että alue- ja paikallisviranomaisille on tarkoitus antaa keskeinen rooli riippumatta siitä, että jäsenvaltiot ovat selkeästi edelleen viime kädessä vastuussa erityisesti kumppanuuden toteut- tamisesta ja yleensä rakennerahastotoimista soveltuvalla alueellisella tasolla 6. panee merkille, että jäsenvaltioiden esittämien suunnitel- mien on sisällettävä selvitys kumppanien kuulemista varten toteutetuista järjestelyistä, mutta ettei siitä huolimatta tiedetä tuleeko sitä arvioida ja millä tavoin, koska yhteisöllä ei näytä olevan selvää vastuualuetta 7. yhtyy Tavistock-instituutin laatiman raportin ”Kumppa- nuusperiaatteen temaattinen arviointi” päätelmiin (erityi- sesti kumppanuuden tehokkuuden toteamisesta) ja on samaa mieltä erityisesti siitä, että kumppanuusperiaatteen hahmottuminen vaihtelee jäsenvaltioittain ja ohjelmittain ja että tilannetta on huomattavasti parannettava monissa jäsenvaltioissa 8. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kiinnittämään huo- miota seuraaviin näkökohtiin: – komission ja jäsenvaltioiden välinen vertikaalinen kumppanuus Euroopan unionissa tulisi ulottaa johdon- mukaisesti alue- ja paikallisviranomaisiin, mikä mah- dollistaisi toimivaltuuksien jakamisen nykyistä laajem- malti ja tasapuolisemmin Bryssel 12. huhtikuuta 2000. – on toivottavaa, että alue- ja paikallisviranomaiset saavat keskeisen roolin alueellisessa ohjelmatyössä ja että ne pääsevät mukaan horisontaaliseen ohjelmointiin – on taattava horisontaalisten alueellisten kumppanuuk- sien kattavuus ja päätösvallan selvä jako rahoittavien ja ei-rahoittavien kumppaneiden kesken samoin kuin – vertikaalisten ja horisontaalisten kumppanuuksien in- tegroiminen tai ainakin niiden koordinoiminen ja – nykyistä parempien mahdollisuuksien antaminen alue- ja paikallisviranomaisille toimia ohjaavina ja rahoittavi- na viranomaisina – – – kutakin aluetta kohti tulisi periaatteessa laatia yksi ohjelma-asiakirja ja perustaa yksi kumppanuus hallin- non ja valvonnan yksinkertaistamiseksi sekä byrokra- tian vähentämiseksi kumppanuudelle oli annettava riittävä tekninen tuki kaikkien kumppanien täysimääräisen osallistumisen mahdollistamiseksi kumppanuussopimuksen tulisi olla aukoton kokonai- suus tehtävien ja vastuualueiden, työn organisoinnin, toimivaltuuksien siirron sekä hallintoresurssien avoi- muuden takaamiseksi parantamaan 9. kehottaa Euroopan komissiota läheisyysperiaate huo- mioon ottaen auttamaan jäsenvaltioita sekä alue- ja paikal- lisviranomaisia kumppanuusperiaatteen toteuttamista laatimalla yhteistyössä alueiden komitean kanssa työasiakirjan, jossa annetaan esimerkkejä hyvistä kumppanuuskäytänteistä ja selkeistä kumppanuusmalleis- ta, sekä tarjoamalla myös tarvittavat tiedot eri kumppanien osallistumisesta rahoitukseen. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos CHABERT


title: SKRIFTLIG FRÅGA E-1182/00 från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen. Utvidgningen och kärnsäkerheten.

eurovoc_concepts:
Armenia
Bulgaria
Lithuania
Russia
Slovakia
USSR
Ukraine
accession negotiations
common foreign and security policy
decommissioning of power stations

text: C 103 E/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 3. 4. 2001 Anledningen till att kommissionen inte har inspekterat hamnen i Laxe (cid:228)r att de spanska myndigheterna aldrig f(cid:246)reslagit att den skulle utg(cid:246)ra en oberoende gr(cid:228)nskontrollstation. Uppgifter om huruvida de spanska myndigheterna genomf(cid:246)rt n(cid:229)gon inspektion borde l(cid:228)mpligen kunna erh(cid:229)llas fr(cid:229)n dessa myndigheter. (1) EGT L 24, 30. 1. 1998. (2) EGT L 373, 31. 12. 1990. (3) EGT L 331, 17. 11. 1992. (2001/C 103 E/006) SKRIFTLIG FR¯GA E-1182/00 fr(cid:229)n Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen (12 april 2000) ˜mne: Utvidgningen och k(cid:228)rns(cid:228)kerheten Enligt uppgifter fr(cid:229)n Internationella atomenergiorganet har det sedan 1993 intr(cid:228)ffat 508 olycksh(cid:228)ndelser p(cid:229) k(cid:228)rnkraftverk, vilket (cid:228)r mer (cid:228)n en olycka p(cid:229) vart och ett av de 434 aktiva kraftverken i hela v(cid:228)rlden, d(cid:228)r 16 procent av den energi som f(cid:246)rbrukas h(cid:228)rr(cid:246)r fr(cid:229)n k(cid:228)rnkraft. I Europa (cid:228)r denna andel h(cid:246)gre just i de l(cid:228)nder d(cid:228)r anl(cid:228)ggningarna (cid:228)r mest f(cid:246)r(cid:229)ldrade (cid:129) 45 procent i Ukraina och s(cid:229) mycket som 77 procent i Litauen. Lejonparten av energin produceras p(cid:229) (cid:148)potentiellt farliga(cid:148) k(cid:228)rnkraftverk, s(cid:229)som kraftverken i Ignalina eller p(cid:229) Kolahalv(cid:246)n i Ryssland, i Bouhunice i Slovakien, i Kozloduy i Bulgarien och i Metsamor i Armenien. ˜nnu idag har 15 av de 58 kraftverk som fortfarande (cid:228)r aktiva i f. d. Sovjetunionen en reaktor av typen RBMK, dvs. de (cid:228)r identiska med kraftverket i Tjernobyl och har s(cid:229)ledes konstruerats utan sk. skyddsh(cid:246)ljen kring reaktorn. Vad avser anslutningsf(cid:246)rhandlingarna med kandidatl(cid:228)nderna och handelsf(cid:246)rbindelserna med de (cid:246)vriga l(cid:228)nderna uppmanas kommissionen att besvara f(cid:246)ljande fr(cid:229)gor: 1. Vilka garantier har man inom ramen f(cid:246)r dessa f(cid:246)rhandlingar l(cid:228)mnat med avseende p(cid:229) (cid:229)tg(cid:228)rder som skall vidtas f(cid:246)r att avveckla dessa kraftverk? 2. 3. P(cid:229) vilka villkor kan kandidatl(cid:228)nderna uppfylla unionens krav p(cid:229) detta omr(cid:229)de? Inom vilken tidsfrist skall avvecklingen (cid:228)ga rum? Svar fr(cid:229)n G(cid:252)nter Verheugen p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (5 juni 2000) I de avtal om st(cid:228)ngning som sl(cid:246)ts med Slovakien, Litauen och Bulgarien under h(cid:246)sten 1999 anges f(cid:246)ljande datum f(cid:246)r st(cid:228)ngning och avtalen bygger p(cid:229) nedan anf(cid:246)rda beslut som fattats av de nationella myndig- heterna i dessa tre kandidatl(cid:228)nder. Efter en intensiv dialog med kommissionen beslutade den slovakiska regeringen den 14 september 1999 (regeringens resolution nr 801/1999) att st(cid:228)nga k(cid:228)rnkraftverket Bohunice V1. Reaktor 1 kommer att st(cid:228)ngas under 2006 och reaktor 2 under 2008. P(cid:229) liknande s(cid:228)tt beslutade det litauiska parlamentet den 5 oktober 1999 (parlamentets resolution nr. VIII- 1348) att godk(cid:228)nna det nationella energiprogrammet som lagts fram av Litauens regering. Detta program inbegriper ett (cid:229)tagande att st(cid:228)nga k(cid:228)rnkraftverket i Ignalina. Reaktor 1 kommer att st(cid:228)ngas f(cid:246)re (cid:229)r 2005. Det definitiva beslutet om st(cid:228)ngning av reaktor 2 kommer att tas under 2004 i samband med gransk- ningen av det nationella energiprogrammet. Avvecklingen f(cid:246)rv(cid:228)ntas ske under 2009 med h(cid:228)nsyn till att regeringen i parlamentets resolution uppmanas att fram till denna tidpunkt fastst(cid:228)lla en (cid:229)tg(cid:228)rdsplan f(cid:246)r att ers(cid:228)tta de reaktorer av typen RBMK som finns i Ignalina. 3. 4. 2001 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 103 E/7 Bulgariens premi(cid:228)rminister tr(cid:228)ffade kommissionsledamoten med ansvarar f(cid:246)r utvidgningen den 29 novem- ber 1999. Vid det m(cid:246)tet enades kommissionen och Bulgarien om ett samf(cid:246)rst(cid:229)ndsavtal, som under- tecknades av den bulgariska utrikesministern, om st(cid:228)ngningen och avvecklingen av enheterna 1(cid:141)4 vid k(cid:228)rnkraftverket i Kozloduy. Den bulgariska regeringen (cid:229)tog sig att definitivt st(cid:228)nga enheterna 1 och 2 f(cid:246)re (cid:229)r 2003. Det definitiva beslutet om datumet f(cid:246)r st(cid:228)ngning av enheterna 3 och 4 kommer att fattas under 2002 i samband med granskningen av det bulgariska energiprogrammet. Enligt samf(cid:246)rst(cid:229)ndsavtalet kommer enheterna 3 och 4 att st(cid:228)ngas f(cid:246)re de befintliga planerna p(cid:229) en st(cid:228)ngning under 2008 respektive 2010. Kommissionen anser att den definitiva st(cid:228)ngningen av dessa reaktorer b(cid:246)r ske senast under 2006. F(cid:246)r att kunna fullg(cid:246)ra dessa (cid:229)taganden om st(cid:228)ngning har kommissionen lovat att tillhandah(cid:229)lla ekono- miskt st(cid:246)d f(cid:246)r avvecklingen av k(cid:228)rnkraftsreaktorerna vid Bohunice V1, Ignalina och Kozloduy 1(cid:141)4, samt att st(cid:246)dja efterf(cid:246)ljande (cid:229)tg(cid:228)rder inom energisektorn. Finansierings(cid:246)versikter om ett s(cid:229)dant st(cid:246)d med Phare- medel ur 1999 (cid:229)rs budget har redan undertecknats med Slovakien och Litauen, med anslag p(cid:229) 10 miljarder euro till vart och ett av dessa l(cid:228)nder. Kommissionen har klart angett att man kommer att bidra med ett ytterligare (cid:229)rligt st(cid:246)d p(cid:229) 20 miljoner euro var till dessa l(cid:228)nder under de kommande (cid:229)ren. Detta st(cid:246)d kommer att uppg(cid:229) till 150 miljoner euro f(cid:246)r s(cid:229)v(cid:228)l Slovakien som Litauen i slutet av den nuvarande budgetplanen f(cid:246)r 2000(cid:141)2006. Inom ramen f(cid:246)r samf(cid:246)rst(cid:229)ndsavtalet med Bulgarien har kommis- sionen erbjudit ett fler(cid:229)rigt st(cid:246)dpaket som uppg(cid:229)r till 200 miljoner euro f(cid:246)r perioden fram till 2006. Utbetalningen av h(cid:228)lften av detta belopp kommer att vara avh(cid:228)ngig en bekr(cid:228)ftelse av samf(cid:246)rst(cid:229)ndsavtalet med h(cid:228)nsyn till de definitiva datumen f(cid:246)r st(cid:228)ngning av enheterna 3 och 4 under 2002. Kommissionen har dessutom vidtagit f(cid:246)rberedande (cid:229)tg(cid:228)rder f(cid:246)r att tillhandah(cid:229)lla merparten av detta ekonomiska st(cid:246)d genom internationella st(cid:246)dfonder som f(cid:246)rvaltas av Europeiska banken f(cid:246)r (cid:229)teruppbyggnad och utveckling (EBRD) och som kommer att uppr(cid:228)ttas under detta (cid:229)r. Dessutom har de tre l(cid:228)nderna blivit erbjudna l(cid:229)n fr(cid:229)n Euratom. Den 18 april 2000 godk(cid:228)nde kommissionen ett l(cid:229)n p(cid:229) 212 miljoner euro till Bulgarien. N(cid:228)r det g(cid:228)ller de s(cid:228)rskilda villkor som de tre kandidatl(cid:228)nderna st(cid:228)llt i f(cid:246)rh(cid:229)llande till deras beslut att st(cid:228)nga dessa reaktorer, kan man konstatera att Litauen och Bulgarien f(cid:246)rbeh(cid:229)ller sig r(cid:228)tten att fatta de definitiva besluten om en st(cid:228)ngning av enheterna 3 och 4 vid Kozloduy och enhet 2 vid Ignalina inom ramen f(cid:246)r de reviderade nationella energiprogrammen som skall antas under 2002 (Bulgarien) respektive 2004 (Litauen). Av debatten i vissa av dessa l(cid:228)nder har det dessutom framg(cid:229)tt att vissa politiska krafter vill koppla ihop en definitiv st(cid:228)ngning med ekonomiskt st(cid:246)d fr(cid:229)n gemenskapen. Kommissionen har kategoriskt f(cid:246)rkastat en s(cid:229)dan koppling, men har d(cid:228)remot g(cid:229)tt med p(cid:229) att tillhandah(cid:229)lla st(cid:246)d f(cid:246)r genomf(cid:246)randet av besluten om avveckling, enligt ovan. Kommissionen f(cid:246)ljer noga genomf(cid:246)randet av de n(cid:246)dv(cid:228)ndiga stegen i riktning mot en st(cid:228)ngning och avveckling och har gjort sitt ekonomiska st(cid:246)d avh(cid:228)ngigt mottagarl(cid:228)ndernas fullg(cid:246)rande av sina (cid:229)taganden om st(cid:228)ngning. Detta inbegriper antagandet av adekvata best(cid:228)mmelser inom ramen f(cid:246)r den nationella lagstiftningen. Bortsett fr(cid:229)n detta har man inte avtalat om n(cid:229)gra s(cid:228)rskilda (cid:148)garantier(cid:148) vad betr(cid:228)ffar de (cid:229)tg(cid:228)rder som skall vidtas f(cid:246)r att avveckla reaktorerna. Kommissionen och kandidatl(cid:228)nderna (cid:228)r emellertid medvetna om att anslutningsf(cid:246)rhandlingarna, s(cid:228)rskilt inledandet och avslutandet av f(cid:246)rhandlingarna om energiavsnittet och ratificeringen av sj(cid:228)lva anslutningsinstrumenten, ger kommissionen l(cid:228)mpliga medel f(cid:246)r att s(cid:228)kerst(cid:228)lla att (cid:229)tagandena om st(cid:228)ngning fullg(cid:246)rs. Slutet p(cid:229) avvecklingsarbetet g(cid:229)r inte att f(cid:246)rutse i detta skede. Avvecklingsprocessen omfattar en period av mellan 50 och 100 (cid:229)r eller mer (slutlagring av utbr(cid:228)nt br(cid:228)nsle, k(cid:228)rnavfall och kontaminerade (cid:228)mnen). Det definitiva slutet p(cid:229) avvecklingsprocessen p(cid:229)verkas dessutom av de tekniska l(cid:246)sningar man v(cid:228)ljer f(cid:246)r de olika avvecklingsalternativen. (2001/C 103 E/007) SKRIFTLIG FR¯GA E-1183/00 fr(cid:229)n Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen (12 april 2000) ˜mne: Milj(cid:246)skydd i samband med utvidgningen H(cid:228)ndelsen vid den rum(cid:228)nska guldgruvan Baia Mare, som ledde till att Donau f(cid:246)rgiftades med en ouppskattbar m(cid:228)ngd cyanid, (cid:228)r ytterligare en varningssignal om den farliga situationen n(cid:228)r det g(cid:228)ller milj(cid:246)s(cid:228)kerheten i kandidatl(cid:228)nderna. Situationen (cid:228)r alarmerande eftersom inget av dessa l(cid:228)nder uppfyller samtliga de krav som EU fastst(cid:228)llt


title: WRITTEN QUESTION E-1187/00 by Monica Frassoni (Verts/ALE) to the Commission. Archaeological site at Tuvixeddu (Cagliari, Italy).

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
European Regional Development Fund
Italy
Sardinia
competence of the Member States
environmental impact
historic site
town planning

text: 20. 3. 2001 EN Official Journal of the European Communities C 89 E/13 Answer given by Mr Byrne on behalf of the Commission (15 June 2000) As the biggest importer and exporter of food products in the world the Community must regard food safety as an issue that goes beyond internal policy. The Community expects and requires products from third countries to comply with its health requirements. Similarly, appropriate health guarantees should be given for exports, as reflected in the white paper on food safety. In this context it should also be taken into account that import conditions are set by importers, not by exporters. However, exporters can set certain minimum conditions that they will respect. The Community has not thus far fixed export requirements as regards food safety different from the provisions applied for the internal market. The possible benefits of fixing specific rules for Community exports as regards food safety and other sanitary and phytosanitary measures (SPS) questions will be considered in the context of the Community food law. At present Community producers are required to comply with the requirements laid down in Council Directive of 14 June 1993 93/43/EC on the hygiene of foodstuffs (1). Moreover, Article 3 of Council Directive 89/397/EC of 14 June 1989 on the official control of food- stuffs (2) requires Member States not to exclude a product from appropriate control on the grounds that it is intended for export outside the Community. As regards the establishment of health requirements for food exports, the Community(cid:146)s external obliga- tions will need to be considered, notably the World trade organisation (WTO) SPS agreement provisions governing the establishment of import conditions and the concept of the appropriate level of protection. The Community is playing an active role in the WTO framework to ensure the right of Member States to establish and maintain high public health standards for food safety. The principle of mutual recognition as regards health requirements is addressed in the scope of the bilateral veterinary equivalence agreements of which the Community has concluded three so far. (1) OJ L 175, 19. 7. 1993. (2) OJ L 186, 30. 6. 1989. (2001/C 89 E/012) WRITTEN QUESTION E-1187/00 by Monica Frassoni (Verts/ALE) to the Commission Subject: Archaeological site at Tuvixeddu (Cagliari, Italy) (12 April 2000) itineraries(cid:146) On 25 August 1998 the town council of Cagliari issued a call to tender for projects to create (cid:145)inter- regional Phoenician cultural in the necropolis of Tuvixeddu in the context of the relevant Community programme, which itself comes under the operational programme for the development and enhancement of sustainable tourism in the Objective 1 regions (cid:129) measure number 3 (cid:129) for the years 1994-1999, covering the completion of the first section (6,8 hectares) of the archaeological park of Tuvixeddu. It is being financed with a total of LIT 7 billion in the form of Community and local authority funding (Departmental Decree on Tourism issued by the Prime Minister on 30 April 1998). The contract was apparently awarded long since, but work has not yet started. Tuvixeddu is the most important Punic- Roman and medieval burial site (more than 1 110 tombs) in the Mediterranean area, protected as part of the archaeological and natural heritage under legislative decree No 490/1999, but it has taken years of lobbying and legal action on the part of local cultural and environmental organisations (mainly Friends of the Earth and the Legal Intervention Group) to induce the Italian authorities to start to make plans for an archaeological park. The site is almost exclusively private property and the estate agency Iniziative (consisting of housing, offices and services Coimpresa intends to build a new urban development C 89 E/14 Official Journal of the European Communities EN 20. 3. 2001 occupying a total of 350 000 cubic metres) over a larger area characterised by geological hazards. In agreement with Cagliari town council there are also plans to build roads (linking up to the main road system) through the archaeological site without the statutory environmental impact assessment being carried out (Directives No 97/11 (1), Annex II, point 10(b) and No 85/337 (2), Annex II, point 10(b)) or the need for such work having been ascertained. All this presents a serious threat to the archaeological heritage. Has the Commission initiated an inquiry to ascertain the reasons for the failure to launch the above- mentioned cultural and archaeological project, which benefits from Community funding? Does the Commission intend to take appropriate steps? Does it consider that the obligations deriving from the Directive on environmental impact assessment are being met, not least in view of the decisions of the Court of Justice? (1) OJ L 73, 14. 3. 1997, p. 5. (2) OJ L 175, 5. 7. 1985, p. 40. Answer given by Mr Barnier on behalf of the Commission (9 June 2000) According to information received from the Italian authorities, the project (cid:145)Work to create interregional cultural routes in the Tuvixeddu necropolis(cid:146) obtained part-financing from the European Regional Develop- ment Fund under the Programme (cid:145)Valorizzazione del turismo sostenibile nelle regioni dell obiettivo 1(cid:146). The total cost of the project is estimated at LIT 2 billion to which the Community will pay 50 %. The Commission is kept generally informed of progress on this programme through the Monitoring Committee but the detailed monitoring of part-financed projects is a matter for the programme managing authority, the department of tourism of the Ministry of Industry. The Commission has therefore asked the Italian authorities for additional information about the work. The second project mentioned by the Honourable Member, the construction of a new district and urban network (the (cid:145)Iniziativa Coimpresa(cid:146) private company) is not part-financed under this programme. into class 10 b) (cid:145)Urban-development projects(cid:146) of Annex II of Council This second project could fall Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (1) and into class 10 b) (cid:145)Urban development projects including the construc- tion of shopping centres and car parks(cid:146) of Annex II of Council Directive 97/11/EC of 3 March 1997 (2) which has modified Directive 85/337/EEC. According to Directive 85/337/EEC, projects falling into Annex II are to be made subject to an environmental impact assessment (EIA) where Member States consider that their characteristics so require. However, Member States are considered to be obliged to make a pre-assessment in order to establish whether Annex II projects need to be made subject to an EIA procedure. According to Directive 97/11/EEC, Member States are obliged for Annex II projects to determine through a case-by-case examination of thresholds or by the setting of criteria whether the project shall be made subject to an assessment in accordance with Articles 5 to 10. Not being aware of the situation described by the Honourable Member, the Commission will take the appropriate steps in order to gather detailed information about it and to ensure the observance of Community law. (1) OJ L 175, 5. 7. 1985. (2) OJ L 73, 14. 3. 1997


title: PERGUNTA ESCRITA E-1163/00 apresentada por Bart Staes (Verts/ALE) à Comissão. Livro Branco sobre a segurança dos alimentos e a Autoridade Alimentar Europeia.

eurovoc_concepts:
division of powers
food safety
the EU's international role

text: C 46 E/136 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 13. 2. 2001 (2001/C 46 E/155) PERGUNTA ESCRITA E-1163/00 apresentada por Bart Staes (Verts/ALE) (cid:224) Comissªo (12 de Abril de 2000) Objecto: Livro Branco sobre a seguran(cid:231)a dos alimentos e a Autoridade Alimentar Europeia Em Janeiro de 2000 foi publicado o Livro Branco sobre a seguran(cid:231)a dos alimentos (COM(1999) 719 final). O Cap(cid:237)tulo 4 incide sobre a cria(cid:231)ªo da Autoridade Alimentar Europeia (AAE) e o Cap(cid:237)tulo 5 refere-se aos aspectos regulamentares da seguran(cid:231)a dos alimentos. A Comissªo elaborarÆ um plano de ac(cid:231)ªo para o desenvolvimento de uma pol(cid:237)tica nutricional global e coerente (ponto 106). Em que medida se propıe a Comissªo velar por que esse plano de ac(cid:231)ªo acompanhe os planos de gestªo nacionais e internacionais (FAO/OMS)? (2001/C 46 E/156) PERGUNTA ESCRITA E-1164/00 apresentada por Bart Staes (Verts/ALE) (cid:224) Comissªo (12 de Abril de 2000) Objecto: Livro Branco sobre a seguran(cid:231)a dos alimentos e a autoridade alimentar europeia Em Janeiro de 2000 foi publicado o Livro Branco sobre a seguran(cid:231)a dos alimentos (COM(1999) 719 final). O seu cap(cid:237)tulo 4 trata da cria(cid:231)ªo de uma Autoridade Alimentar Europeia (AAE) e o cap(cid:237)tulo 5 dos aspectos regulamentares em matØria de seguran(cid:231)a dos alimentos. A Comissªo pretende recolher informa(cid:231)ıes sobre a ingestªo de alimentos, os regimes alimentares e a situa(cid:231)ªo nutricional (no 107). AlØm disso, trabalha-se na promo(cid:231)ªo da investiga(cid:231)ªo e realiza(cid:231)ªo de estudos em matØria de nutri(cid:231)ªo e na informa(cid:231)ªo eficaz e correcta dos consumidores. Estas actividades realizam-se jÆ a n(cid:237)vel dos Estados (federais). 1. Qual Ø, na opiniªo da Comissªo, o valor acrescentado de actividades semelhantes a n(cid:237)vel da UE? 2. Uma abordagem deste tipo nªo corre o risco de levar a sobreposi(cid:231)ıes e duplica(cid:231)ªo de esfor(cid:231)os? Em caso afirmativo, estÆ a Comissªo disposta a limitar-se, nesta matØria, a um papel de coordena(cid:231)ªo? Em caso negativo, de que garantias dispıe a Comissªo de que nªo haja casos de sobreposi(cid:231)ıes e duplica(cid:231)ªo de esfor(cid:231)os? Resposta comum (cid:224)s perguntas escritas E-1163/00 e E-1164/00 dada pelo ComissÆrio Byrne em nome da Comissªo (23 de Junho de 2000) Com vista a elaborar uma pol(cid:237)tica nutricional, a Comissªo utilizarÆ os resultados de dois projectos em curso, financiados pelo programa de promo(cid:231)ªo da saœde. Ambos os projectos mobilizam numerosos peritos dos Estados-membros implicados nas pol(cid:237)ticas nacionais, bem como representantes da Organiza(cid:231)ªo Mundial de Saœde (OMS) e da Food and Agriculture Organization (FAO). O primeiro visa estabelecer recomenda(cid:231)ıes europeias em matØria de nutri(cid:231)ªo e o segundo servirÆ de documento de base (cid:224) PresidŒncia Francesa, que se propıe promover a saœde nutricional. No que diz respeito (cid:224) vigil(cid:226)ncia da saœde, a maioria dos Estados-membros criou de facto um sistema de vigil(cid:226)ncia que, porØm, s(cid:243) raramente inclui uma vigil(cid:226)ncia do estado nutricional. (cid:201) um facto que sªo efectuados inquØritos ao consumo alimentar, mas estes nªo representam senªo a primeira etapa da avalia(cid:231)ªo do estado nutricional. Os raros dados dispon(cid:237)veis em matØria de nutri(cid:231)ªo nos diferentes Estados-membros nªo tŒm todos a mesma qualidade e a sua comparabilidade deixa a desejar


title: Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Koheesio ja liikenne"

eurovoc_concepts:
common transport policy
provision of services
regional policy
trans-European network
transport policy

text: C 226/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentil- le, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Koheesio ja liikenne” (2000/C 226/09) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta ”Koheesio ja liikenne”, KOM(1998) 806 lopull. , 14. 1. 1999, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja etenkin sen XV osaston (Euroopan laajuiset verkot) ja XVII osaston (taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus), ottaa huomioon ensimmäisen virallisen luonnoksen Euroopan aluekehityssuunnitelmaksi (ESDP), joka esiteltiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden aluekehityksestä vastaavien ministereiden epävirallisessa kokouksessa Noordwijkissä 9. ja 10. kesäkuuta 1997, ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston 23. heinäkuuta 1996 tekemän päätöksen N:o 1692/96/EY (1) yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi sekä parhaillaan käsiteltävän ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi (2), jolla muutetaan ensin mainittua päätöstä, ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 ar- tiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa aiheesta lausunto sekä antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n ”aluepolitiikka, rakennerahastot, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 3:n ”Euroopan laajuiset verkot, liikenne, tietoyhteiskunta” panoksen (esittelijä Nikos Tabakı´dis, Anargyronin kaupunginjohtaja, EL/PSE), ottaa huomioon valiokunta 1:n joulukuun 1 päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 390/99 rev. 2, jonka esittelijä oli Ramo´ n Luis Valca´rcel Siso (Murcian aluevaltuuston puheenjohtaja, E/PPE), hyväksyi 12. ja 13. huhtikuuta 2000 pitämässään 33. täysistunnossa (huhtikuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on Eu- roopan unionin perustamissopimuksen B artiklan mukaan keskeinen väline ”tasapainoisen ja kestävän taloudellisen ja sosiaalisen edistyksen” toteuttamiseksi Euroopan unionissa. 1. 2. On jo kauan tiedetty, että niin taloudellisen ja sosiaali- sen kehitystason kuin infrastruktuurien ja liikennepalvelujen valmiuksien välillä on selvä yhteys, kuten tämän lausunnon aiheena olevassa koheesiota ja liikennettä käsittelevässä tiedon- annossa todetaan. Liikenteen ja kokonaiskehityksen (ja viimeksi mainittua 1. 3. tukevan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden) väli- nen suhde on kuitenkin sekä teoriassa että käytännössä hyvin monimutkainen. Siksi kaikenlainen analyysi ja politiikka, jolla pyritään vahvistamaan ja kehittämään koheesion ja liikenteen välistä synergiaa, on laadittava erittäin tarkkaan ja harkiten. Tästä syystä komission tiedonanto neuvostolle, Euroo- 1. 4. pan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta ”Koheesio ja liikenne” ansaitsee myönteisen vastaanoton ja arvion; ei pelkästään siksi, että tiedonannosta käy ilmi Euroopan unionissa tähän mennessä jo tehdyt ponnis- tukset koheesion ja liikenteen alalla, vaan etenkin siksi, että siinä halutaan edetä päättäväisesti ja ylittää vielä tällä hetkellä esiintyvät esteet. Konkreettisina esimerkkeinä tiedonannossa (1) EYVL L 228, 9. 9. 1996, s. 1. (2) KOM(97) 681 lopull. – EYVL C 120, 18. 4. 1998, s. 14. – arvioidaan, että alakohtaisten liikennepalvelujen vapautta- miseen tähtäävät politiikat saattavat lopulta aiheuttaa tie- tyille väestöryhmille ja tietynlaisille alueille erinäisiä haitto- ja ja 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/23 – – – – – – ilmaistaan, miten erilaisia haittoja tulee estää ja korjata toteuttamalla liikennepolitiikkaa, jossa otetaan huomioon – – tiettyjen palvelujen säilyttäminen julkisen rahoituksen avulla ja alueidenvälisten eroavuuksien pienentäminen liiken- neyhteyksien osalta. Edellisen perusteella alueiden komitea ilmaisee kiinnos- 1. 5. tuksensa seuraaviin kysymyksiin: käytettävissä olevat välineet tulosten arvioimiseksi kohee- sion ja liikenteen alalla liikenne- ja ympäristöpolitiikkojen eriyttäminen unionin keskus- ja syrjäalueilla 1. 9. Yksi yhteisön tärkeimmistä poliittisista tavoitteista on koheesio eli sellaisten olojen luominen, joiden avulla Euroopan eri alueet voivat saada samansuuruisen osan kehityksestä. Tähän viitataan suorasanaisesti uudessa perussopimuksessa (Amsterdamin sopimuksessa) ja erityisesti sen 2 artiklassa. 1. 10. Yhteisö alkoi toteuttaa aiettaan edistää poliittisesti ja taloudellisesti yhteiskunnallista ja taloudellista koheesiota jo vuonna 1988, jolloin rakennerahastot suunnattiin uudelleen. Myöhemmin, kun koheesiorahasto vuonna 1993 liitettiin rakennerahastoihin, yhteisön politiikka sai yhä eriytetympiä tavoitteita, nimittäin investoinnit Euroopan laajuisiin verkkoi- hin. Myös Euroopan investointipankki on työskennellyt tämän poliittisen päämäärän saavuttamiseksi myöntämällä lainoja ensisijaisesti aluekehityshankkeisiin. syrjäisyys ja saaristo-olosuhteet ja Euroopan satamien rooli niihin liittyvissä ratkaisuissa 2. Liikenne ja koheesio toissijaisista liikenneverkoista luopumisen ja niiden sulke- misen vaikutukset Euroopan sisäosien heikkokuntoisten ja vuoristoalueiden autioitumiseen kustannusten entistä laajempi sisällyttäminen hintoihin ottamalla asteittain käyttöön infrastruktuurien hinnoitte- lujärjestelmiä – toimintalinjojen ja -välineiden koordinointi. 1. 6. Alueiden komitea korostaa muutamassa edellä mainit- tuja aiheita käsittelevässä kohdassa ja loppupäätelmissä ar- viointeja ja ehdotuksia, jotka se esitti jo Euroopan laajuisista liikenneverkoista antamassaan lausunnossa (1). Alueiden komi- tea vahvistaa kaikin puolin samat ajatukset ja arviot, jotka se ilmaisi kyseisessä lausunnossaan. 2. 1. Liikenteellä on keskeinen rooli minkä tahansa alueen kehityksessä niin perusrakenteiden kuin palvelujen toimittami- sen kannalta. Talouskasvun ja liikennejärjestelmän kehityksen väli- 2. 2. nen suhde on tieteellisesti todistettu, vaikka sen tarkkaa luonnetta ja eri muunnelmia ei olekaan kyetty määrittämään. 2. 3. On kuitenkin selvää, että perusrakenteiden ja palvelu- jen kannalta kokonaisvaltainen liikennejärjestelmä on monilla alueilla keskeinen kehitystekijä niin lyhyellä kuin pitkällä aikavälillä. 1. 7. Euroopan unionin sisällä on suuria maantieteellisiä, taloudellisia, demografisia, kulttuurisia ja yhteiskunnallisia eroja. Tiheän asutuksen ja vilkkaan taloudellisen toiminnan alueet nauttivat yleensä korkeasta elintasosta, kun taas eräät alueet ovat jääneet kehityksessä jälkeen ja kärsivät jatkuvasti pahenevasta väestökadosta. 2. 4. Lyhyellä aikavälillä liikennejärjestelmän suunnittelu, rakentaminen, käyttö ja ylläpito auttavat luomaan työpaikkoja, ja tämä vaikuttaa suoraan eri alueiden kansalaisten yhteiskun- nalliseen integroitumiseen ja taloudelliseen hyvinvointiin. Pitkällä aikavälillä liikennejärjestelmällä on suoria vaikutuksia tuotannon perusmuuttujiin (tuotantotyyppi, raaka-ainekulje- tukset, tuotteiden jakelu, varastointi jne. ). 1. 8. Saaristo- ja syrjäisillä alueilla on myös omat erityispiir- teensä. Nämä erot vaikuttavat suoraan kunkin alueen kasvuas- teeseen ja niiden kykyyn osallistua tasavertaisesti Euroopan unionin laajaan yhteiskunnallis-taloudelliseen rakennelmaan. 2. 5. Taloudellisen toimeliaisuuden elvyttäminen sekä tuo- tanto- että palvelualoilla (esim. matkailussa) on yksi liikenteen tärkeimmistä tehtävistä. (1) Lausunto perustuu Euroopan komission vuonna 1998 antamaan kertomukseen suuntaviivojen toteuttamisesta ja tulevista paino- tuksista, KOM(1998) 614 lopull. (CdR 60/99 fin, EYVL C 293, 13. 10. 1999, s. 9). 2. 6. Liikenne on erityisen tärkeä tekijä maa- ja kalatalousa- lueilla, koska näiden alojen tuoretuotteet ovat pilaantuvia ja edellyttävät nopeampia kuljetuksia kuin useimmat teollisuus- tuotteet. C 226/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 2. 7. Liikenteen alueellisen ulottuvuuden merkitys on myös ilmeinen. Jokaisella alueella on erilaisia liikennejärjestelmän kehittämistarpeita niin teknisten ominaisuuksien kuin talou- dellisen ulottuvuuden suhteen. Joillain (erityisesti teollisuus-) alueilla liikennejärjestelmä on suunniteltava tukemaan tuotan- tomallia, kun taas muilla (erityisesti syrjäisillä tai epäsuotuisilla) alueilla julkisen liikenteen kehittäminen on erityisen tärkeää väestön sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi ja yhteis- kunnallisen ja ekologisen tasapainon säilyttämiseksi (suuria kaupunkikeskuksia ympäröivillä alueilla ja EU:n ydinalueiden liikennekeskittymissä). Näin ollen rakennerahastoista tai ko- heesiorahastosta olisi tuettava sellaisiin julkisiin henkilöliiken- jotka säästävät ym- nejärjestelmiin tehtyjä investointeja, päristöä, ja suosittava liikennemuotojen intermodaalisuutta. Näin kaupungeissa edistetään kestävän kehityksen mukaista liikkuvuutta ja otetaan samalla huomioon kaupunkien kul- kuyhteydet ja yhteydet Euroopan laajuisiin verkkoihin. 2. 8. On tärkeää muistaa, että liikennejärjestelmän puutteet vaikuttavat suoraan elinkustannuksiin, sillä huonosti toimiva liikennejärjestelmä voi toimia eräänlaisena epävirallisena vero- na, joka lisää kuluttajille toimitettavien tuotteiden hintaa. Korotetut hinnat vaikuttavat lähinnä taloudellisesti heikoim- piin yhteiskuntaluokkiin ja siten yhteenkuuluvuuteen. Lisäksi huonosti toimivan liikennejärjestelmän aiheuttama epäviralli- nen ”vero” vaikuttaa myös epäsuotuisien alueiden tuotteiden vientiin. Kuten edellä on mainittu, liikenne yhdistetään usein 2. 9. käsitteeseen yleistä etua koskevasta palvelusta. 2. 10. Tyypillisiä esimerkkejä tästä ovat sairaiden kuljettami- nen syrjäseuduilta taajamien terveyskeskuksiin, lasten ja nuor- ten koulunkäynti, kyky reagoida nopeasti syrjäisillä alueilla tapahtuviin luonnonkatastrofeihin sekä yhteiskunnallisen inte- graation edistäminen eri paikalliskulttuurien välisten yhteyk- sien avulla. 2. 11. Näiden seikkojen vuoksi liikennettä ei tulisi arvioida vain taloudellisin perustein (taloudellinen kannattavuus), vaan sitä tulisi tarkastella laajemman yhteiskunnallis-taloudellisen ja ekologisen analyysin yhteydessä. Tässä mielessä on tärkeää korostaa, että mikäli peruspalveluiden puutetta tai riittämättö- myyttä ei kompensoida tehokkaalla liikenneverkolla, joka lieventää palveluiden puuttumisen aiheuttamia kielteisiä vaiku- tuksia tuomalla kyseiset palvelut lähemmäksi syrjäisten tai epäsuotuisten alueiden väestöä, väestö- ja elinkeinotyhjiö voimistuu, eivätkä liikenneinvestoinnit ole kannattavia. Tulok- sena on kyseisten alueiden ajautuminen noidankehään, jossa kasvava tarjonnan puute luo puolestaan kasvavaa kysynnän puutetta ja päinvastoin. 2. 12. Liikenteen monitahoiset vaikutukset havainnollista- vat, kuinka tärkeää on ottaa paikalliset erityispiirteet huomioon Euroopan liikenteen suunnittelussa ja perusrakenteissa. Tämä pätee yhtä lailla jäsenvaltioihin. Sen vuoksi on tärkeää painot- taa läheisyysperiaatteen noudattamista myös liikennealalla. 3. Tulosten arviointivälineet 3. 1. Yhteisön liikennepolitiikan ja taloudellisen ja sosiaali- sen koheesion välitön yhteys selviää, kun Euroopan yhteisön perustamissopimuksen XII osastoa (Euroopan laajuiset verkot) ja XIV osastoa (taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus) tarkastellaan yhdessä. Kyseisissä osastoissa Euroopan laajuisia verkkoja koskeva politiikka esitetään välineenä, jolla odotetaan olevan suora vahvistava vaikutus taloudelliseen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuteen. Määritelmän mukaan yhteisö pyrkii ta- loudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ”vähentämään eri alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden, maaseutu mukaan luettuna, (Amsterdamin sopimuksella tekstiin lisättiin ”muita heikommassa asemassa olevat saaret”). jälkeenjääneisyyttä” 3. 2. Muissa yleisluonteisissa lähestymistavoissa, joita Eu- roopan komissio on käsitellyt ehdotuksissaan jo pidemmän aikaa (Valkoinen kirja kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyy- destä – Uudelle vuosituhannelle siirtyminen ja sen mukanaan tuomat haasteet, 1993) ja jotka on otollisesti sisällytetty tiedonantoon koheesiosta ja liikenteestä, liikenneinfrastruktuu- rien tuotanto yhdistetään työpaikkojen luomiseen. 3. 3. Tässä asiassa on ensinnä tarkasteltava työpaikkojen tilapäistä luomista rakennusvaiheissa. Tätä kiinnostavampaa on kuitenkin keskittää huomio pysyvien työpaikkojen luomi- seen (uudet yhteysmahdollisuudet ja kustannukset huomioon ottaen), koska ne ovat vaikutukseltaan pitkäaikaisia ja koska tällainen työllistäminen luo välittömän ja pysyvän toiminnalli- sen yhteyden tuotantokoneiston kilpailukyvyn ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion välille. Lopuksi yhteisön liikennetoimien myönteisen vaiku- 3. 4. tuksen tulee näkyä kasvavina ja entistä tasaisemmin jakautuvi- na tuloina. Se on erojen kaventamisen ja työllistämisen lopputulos, joka vie sopusointuiseen päätökseen talouden kierron prosessin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuu- den tekijänä. 3. 5. Alueiden komitea ymmärtää kuitenkin, että liikenne- politiikan kytkeminen taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuu- luvuuteen on vain yleisluonteinen julistus tai kaunis toive niin kauan kuin käytettävissä ei ole välineitä, joiden avulla voidaan mitata liikennepolitiikan konkreettisia vaikutuksia kyseiseen koheesioon. Lyhyesti ja hyvin yleisesti sanoen on mitattava, millä tavalla yhteisön liikennepolitiikka ja kukin sen omista välineistä auttavat kolmen avaintavoitteen saavuttamisessa: 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/25 – Euroopan talouden kilpailukyvyn parantaminen 4. Erilaiset politiikat keskusalueilla, syrjäseutualueilla, saarilla ja erillisalueilla – kestävän liikkuvuuden vahvistaminen – erityisesti tässä yhteydessä taloudellisen ja sosiaalisen yh- teenkuuluvuuden lisääminen unionissa. 4. 1. Alueiden komitea on aiemmissa yhteyksissä korosta- nut, että yhteisön liikennepolitiikassa on otettava erityisen hyvin huomioon Euroopan eri alueilla esiintyvien ongelmien omat erityispiirteet ja etsittävä kussakin tapauksessa konkreet- tisia ratkaisuja konkreettisiin ongelmiin: 3. 6. Näiden kvantitatiivisten mittausvälineiden (mittausin- dikaattorien ja -muuttujien, arviointimenetelmien jne. ) puuttu- minen näkyy nykyään sekä konkreettisten toimien tasolla että yleisellä infrastruktuuriverkkojen ja liikennepalvelujen tasolla. Alueiden komitean tietojen mukaan Euroopan komissio on tehnyt viime vuosina varsin tiiviisti työtä näiden kysymysten parissa, mutta siitä huolimatta – – – infrastruktuurin, palvelujen ja konkreettisten toimien ja hankkeiden osalta on vaikeaa – havaita etukäteen niiden merkitys yhteisölle koheesio- politiikan puitteissa sekä – arvioida jälkikäteen asetettujen tavoitteiden saavutta- misaste, ja – yleisten infrastruktuuriverkkojen ja -palvelujen sekä asian- mukaisten politiikkojen osalta on vaikeaa joiden pahimmat ongelmat ”keskeiset alueet”, liittyvät kilpailukykyyn ja kapasiteettiin ja joilla (erityisesti ym- päristöön liittyvän) epähyödyn merkitys on hyvin määräävä ”syrjäiset alueet”, joilla tuottoon ja työllisyyteen, yhteyksiin, autioitumiseen ja taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon liittyvät ongelmat ovat keskeisiä ja epähyödyn merkitys suhteellisen pieni. 4. 2. On myös otettava huomioon nk. pohjoinen ulottu- vuus. Unionin pohjoinen periferia poikkeaa ilmastollisesti, sijainnillisesti, talousmaantieteellisesti ja geopoliittisesti muista unionin alueista. Pohjoisille alueille antavat oman leimansa harva asutus ja pitkät etäisyydet, ja sen vuoksi on toteutettava sellaista yhteisön liikennepolitiikkaa, jossa nämä erityispiirteet otetaan huomioon. Myös monilla voimakkaasti autioituneilla vuoristoalueilla ja eteläisillä sisämaan erillisalueilla on erityisiä liikenneongelmia; tällaistenkin alueiden pitäisi nauttia erityis- kohtelua. – nähdä, missä määrin toteutetut ponnistukset ovat todella tavoitellun linjan mukaisia (tai minkälaisia yleisiä tai yksityiskohtaisia poikkeamia niissä esiintyy), ja – tunnistaa toimintavälineet, jotka vahvistavat tai korjaa- vat sivuvaikutuksia. Vaikka komission tiedonannossa vakuutetaan, että 4. 3. syrjäseutualueiden tarpeet on otettu huomioon Euroopan laajuisten verkkojen suunnittelussa (1), alueiden komitea epäi- lee asiaa. Se uskoo, että syrjäseutu-, erillis- ja saarialueiden tarpeet on ilmeisestikin otettu huomioon, mutta ei mitenkään tavalla kuin keskeisten alueiden tarpeet. erityisesti Ajallaan sovellettuna tällainen eriyttäminen olisi tukenut mer- kittävällä tavalla selviä ja mitattavia tavoitteita yhteyksien ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion alalla. tai eri 3. 7. Alueiden komiteasta on näin ollen soveliasta ehdottaa, että yhteisön liikennepolitiikkaa edistäviin t&k-sektorin ”mo- joissa perehdytään nialaisiin toimiin” sisällytetään tehtävät, kvantitatiivisten indikaattoreiden ja asianmukaisten menetel- mien suunnitteluun ja laadintaan. Näiden indikaattoreiden ja menetelmien avulla voidaan arvioida jatkuvasti yhteisön liikennepolitiikan vaikutuksia – tuotantokoneiston kilpailukyvyn parantamiseen kestävään liikkuvuuteen ja liikennemuotojen jakautumi- seen 4. 4. Alueiden komitea katsoo, että samoja esimerkkejä, jotka komissio esittää tiedonannossaan väittämänsä tueksi (lentoasema- ja satamaverkkojen osalta), voidaan käyttää vas- taesimerkkinä tukemaan alueiden komitean esittämiä epäilyjä. Yhteyksien kannalta on hyvin arvokasta, että Euroopan laajui- siin verkkoihin on sisällytetty syrjäisillä saarialueilla sijaitsevia pieniä lentoasemia (jotka ovat lentoasemajärjestelmän yksi alueellinen ja yhteyksiä luova osa). Kuitenkin muut liikenneky- symyksiin ja varsin löyhään käsitteeseen ”alueellinen erilliskoh- de” liittyvät valintakriteerit ovat aiheuttaneet sen, että myös sellaisilla keskusalueilla, joissa saadaan nauttia erinomaisista maayhteyksistä ja joilla ei ole erilliskohteelle ominaisia ongel- lentoasemajärjestelmään on valikoitu lukemattomia mia, pieniä alueellisia yhteyspisteitä (joiden etäisyys toisistaan on joissakin tapauksissa alle 50 kilometriä). ainakin kahden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuulu- vuuden perustekijän eli alueidenvälisten yhteyksien ja työllisyyden parantamiseen. (1) KOM(1998) 806 lopull. – kohta 26. – – C 226/26 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 4. 5. Eräiden Euroopan komission teettämien tutkimusten päätelmät vahvistavat epäilyt syrjäseutualueiden ongelmien huomioon ottamisesta Euroopan laajuisten verkkojen suunnit- telussa. Päätelmien sisältö ei ole kovinkaan yllättävä, ja niistä ilmenee selvästi, mitkä ovat pelisäännöt (1): – Keskeisillä alueilla sijaitsevat keskikokoiset kaupungit, joissa on solmukohtia tai käytäviä, hyötyvät yleensä eniten liikenneyhteyksistä. – Myös suurkaupungit ja niiden lähialueet hyötyvät verkosta, vaikkakin vähemmässä määrin kuin keskikokoiset kau- pungit. – Toissijaisiin verkkoihin tarvitaan lisäinvestointeja, jotta syrjäseutu- ja ulkoalueet voisivat saada mahdollisimman paljon hyötyä Euroopan laajuisista verkoista. 5. Syrjäseutualueiden satamien rooli syrjäseutualueille, erityistä merkitystä 5. 1. Merisatamilla ja -kuljetusverkoilla on multimodaalisuu- den tukena joilla enimmäkseen on pitkä rantaviiva ja joista jotkut saattavat olla hyvin etäällä sijaitsevia saaria. Näissä tapauksissa keskisuurilla ja pienillä satamilla voi olla olennainen rooli, sillä ne mahdollis- tavat edulliset kuljetukset, jotka voivat korvata erinomaisesti maakuljetusten puutteet (olivat ne fyysisesti väistämättömiä tai juuriltaan historiallisia). 5. 2. Vaikka satamiin viitattiin aiemmin syrjäseutualueilla sovellettavaa politiikkaa käsiteltäessä (kohdassa 4 ”Erilaiset politiikat keskeisillä alueilla ja syrjäseutualueilla”), satamat yhteisön liikennepolitiikan osana ansaitsevat joitakin erityis- huomioita, sillä niitä on kohdeltu oudolla tavalla Euroopan laajuisten verkkojen ja liikenneinfrastruktuurien määrittelypro- sessissa. Alussa Euroopan komissio ja neuvosto jättivät tarkaste- 5. 3. lun ulkopuolelle yksittäisten satamien nimeämisen ja rajoittui- vat määrittelemään, mitkä edellytykset ”yhteistä etua koskevien satamahankkeiden” tulee täyttää. Tätä suhtautumistapaa (2) tukevat syyt liittyivät eräisiin erityispiirteisiin, joita satamatoi- mintaan uskottiin liittyvän. Vapaa kilpailu satamatoiminnassa olisi voinut häiriintyä, mikäli liitetty Euroopan laajuisiin verkkoihin ja muut jätetty verkon ulkopuo- lelle. Syyt olivat uskottavat, mutta niitä voisi soveltaa lähes samoin ehdoin muihin infrastruktuureihin, joita varten ehdo- tuksessa esitettiin asianmukaiset suunnitelmat. jotkut satamat olisi Prosessissa, 5. 4. jonka tuloksena hyväksyttiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämi- seksi, parlamentti onnistui sisällyttämään päätökseen virallisen julistuksen, jossa Euroopan komissio sitoutui esittelemään vuonna 1997 uuden ehdotuksen. Sen mukaan merisatamia oli kohdeltava samalla tavalla kuin lentoasemia (yksittäisten satamien nimeäminen suuruuden ja alueellisten kriteerien perusteella). 5. 5. Euroopan komissio piti lupauksensa ja teki ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta (3). Ehdotukseen sisältyy kart- toja, joissa on yksilöity yhteisön edun kannalta tärkeät satamat, ja siinä liitetään Euroopan laajuiseen yhdistettyjen kuljetusten verkkoon niin sanotut kuljetusmuotojen vaihtopaikat. Lupauk- sen täyttämistä on kuitenkin pidettävä vain muodollisena, sillä komissio päätyi yksilöimään kaikki vähämerkitykselliset satamat. 5. 6. Syrjäseutualueiden kannalta tällaista lopputulosta ei voida pitää myönteisenä, sillä jos keskeisiin alueisiin sisälly- tetään suuri määrä pieniä satamia, seurauksena on satamien oman kiinnostuksen laimeneminen syrjäseutualueiden kulje- tuksia kohtaan. Yhteisövarat ovat rajalliset ja jos melkein mikä tahansa satama voi hyötyä niistä, varojen käytön tehokkuus jää kokonaisuudessaan hyvin rajalliseksi. Euroopan komission ehdotus voi lisäksi olla ristiriidassa merikuljetusalan nykyisten suuntausten kanssa. Alalla suositaan yhä pidemmälle menevää satamajärjestelmien erikoistumista ja niiden toiminnan hierar- kisoitumista. 5. 7. Alueiden komitean mielestä soveliainta olisi yhdistää liikenteen tai toiminnan määrään liittyvät rajoittavat valintakri- teerit avoimiin mutta selkeisiin, alueeseen ja yhteyksiin sidot- tuihin kriteereihin. Tällainen ehdotus, jota voisi soveltaa pohjimmiltaan mihin tahansa Euroopan laajuisen verkon kuljetusmuotoon, mahdollistaisi kilpailukykyä ja taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevien tavoitteiden yhdistämisen parhaalla mahdollisella tavalla. 6. Infrastruktuurien hinnoittelu 6. 1. Euroopan komissio julkaisi vuonna 1998 valkoisen kirjan aiheesta ”Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa” (4). Siinä kan- natetaan ”yhteiskunnalle koituvien rajakustannusten” periaat- teen yleistä soveltamista (mukaan luettuna tietty ulkoisten kustannusten sisäistäminen hinnoitteluun). Kuten tunnettua, nykyisin infrastruktuurin käyttömaksua sovelletaan ainoastaan maanteihin (maksulliset moottoritiet ja eräät suuret infrastruk- tuurirakennelmat) ja vain osittain tai ei lainkaan rautateihin, satamiin, lentoasemiin ja vesiväyliin. Lisäksi unionin eri jäsen- valtioiden käytännöissä esiintyy suuria eroja. 6. 2. Alueiden komitea huomauttaa tällä kohdin, että hinto- jen rajateoria asettaa kustannusten toimintarakenteelle eräitä ratkaisevan tärkeitä ehtoja. Kustannusten tulee siten kasvaa tuotantomäärän myötä, niiden on oltava kaikilta osin jatkuvia ja johdettavia, sillä muuten rajakustannuskäsite menettää mer- kityksensä. Valitettavasti lähes kaikkien tärkeimpien infrastruk- tuurien ja etenkin liikenneinfrastruktuurien kapasiteettia voi- daan kasvattaa vain ”isoin hyppäyksin”. Siksi komission suosi- mat hintapolitiikat kärsivät alueiden komitean mielestä tietyistä itse teoreettisia perusteita koskevista puutteista. (1) KOM(1998) 806 lopull. – kohta 27. (2) COM(94) 106 final – kohta 76. (3) KOM(97) 681 – EYVL C 120, 18. 4. 1998, s. 14. (4) KOM(1998) 466 lopull. 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/27 6. 3. Toinen Euroopan komission valkoisessa kirjassa esitet- ty teoriassa kyseenalainen näkemys on olettamus, että ”yhteis- kunnalle koituvat rajakustannukset” johtavat optimaaliseen hintaan, joka takaa varojen parhaan jaon. Tämä olettamus pätee teoriassa, mutta siinä unohdetaan, että optimaalisen hinnan löytäminen edellyttää lisäksi teorian mukaan, että ”rajakustannukset” ovat yhtä kuin ”keskikustannukset”. Tämä jolla yritetään kiertää liikenneinfrastruktuurien laiminlyönti, kapasiteetin ”suurten hyppäysten” ongelma, johtaa siihen, että valkoisessa kirjassa sotkeudutaan kapasiteetti-hintasuhteen muodostamaan ongelmaan löytämättä siihen tyydyttävää rat- kaisua. 6. 4. Jos kuitenkin nämä teoreettiset ja käytännön ongelmat, joita kapasiteetin luomiskustannusten mahdollinen huomioon ottaminen aiheuttaa, onnistutaan ratkaisemaan, voidaan infra- struktuurien hinnoittelua pitää hyvänä välineenä hallita nimen- omaan suurissa ja ruuhkaisissa infrastruktuureissa esiintyvät kapasiteettiongelmat, kysymykset liikenteen rahoitukseen osoitettavista varoista ja koko talousjärjestelmän kilpailuky- kyongelmat. 6. 5. Tätäkin huomattavasti kyseenalaisempaa on, voiko infrastruktuurien hinnoittelu olla hyvä väline tai vaikutuksil- taan hyväksyttävä, silloin kun pyritään korjaamaan yhteyksien ja koheesiotavoitteiden omia puutteita. Komission tiedonannossa, jossa viitataan edellä mainit- 6. 6. tuun valkoiseen kirjaan (1), todetaan että ”– – ei ole syytä uskoa, että syrjäseutualueet ja heikoimmin kehittyneet alueet rajakustannuksiin perustuvasta hinnoittelujärjes- kärsisivät telmästä. ” Kuitenkin tiedonannon alaviitteessä todetaan välittömästi ja edelleen valkoiseen kirjaan viitaten, että – hinnat olisi eriytettävä, jotta vähemmän ruuhkautuvilla ja saastuneilla alueilla olisi pienemmät maksut, ja – hintauudistuksia voitaisiin toteuttaa joustavasti ja asteit- tain, jos on vaarana, että liikenteen käyttömaksujen koro- tukset estävät syrjäseutualueen tai heikoimmin kehittyneen alueen talouskehityksen. 6. 7. Se että komission tiedonannossa esitetään useita selviä varauksia ja jopa väläytellään tuki- tai korvaussuunnitelman mahdollisuutta tähän tarkoitukseen, osoittaa, että alueiden komitean varovainen suhtautuminen on täysin perusteltua. Lyhyesti sanottuna infrastruktuurin käytön yleisen hinnoitte- lun mahdollisia vaikutuksia taloudelliseen ja sosiaaliseen ko- heesioon ei ole vielä tutkittu riittävästi. Lisäksi näitä vaikutuksia tulee aikanaan arvioida yksikkökustannusten (liikenteen ai- heuttamien kustannusten) ja verotuksen näkökulmasta. 6. 8. Alueiden komitean arvion mukaan hinnoittelusta saat- taa seurata sellainen pysyväluonteinen ongelma, että taloudelli- sesti kehittyneillä alueilla on vahvahkot mahdollisuudet tasoit- (1) KOM(1998) 806 lopull. – kohta 37. taa kustannuksia taloudellisen toiminnan tulevan kasvun ja siitä seuraavan rikastumisen avulla, kun taas heikosti kehitty- neillä alueilla on huonommat mahdollisuudet korvata kustan- nuksia, koska hinnoittelun myönteiset vaikutukset jäävät rajal- lisiksi kyseisten alueiden talousjärjestelmän suhteellisen heikon kapasiteetin vuoksi. Yhteenvetona alueiden komitea kannattaa ehdotonta 6. 9. tarkkuuden ja varovaisuuden noudattamista infrastruktuurien hinnoittelukysymyksessä. 7. Toimintalinjojen ja -välineiden koordinointi 7. 1. Alueiden komitean mielestä liikennealan toimintalinjo- jen ja -välineiden koordinointiin liittyy monimutkaisia ja monenlaisia ongelmia. Euroopan unionin toimielimet työsken- televät näiden ongelmien parissa, mutta ratkaisuja on etsittävä mahdollisimman tarmokkaasti. 7. 2. Ensinnäkin on tarkasteltava alan vapauttamiseen tähtäävien politiikkojen (joihin pyritään sisällyttämään laajasti alan markkinoilla vallitsevat käytännöt) ja suoraan taloudelli- sen ja sosiaalisen koheesion tavoitteisiin sidottujen politiikko- Jälkimmäisiin jen teoreettista ja käytännön koordinointia. kuuluvat erityisesti julkispalveluja ja Euroopan laajuisia verk- koja koskevat politiikat. Tiedonannossa tähän ongelmaan kiinnitetään huomio- 7. 3. ta useissa kohdissa sekä esitetään kommentteja, joita alueiden komitea arvostaa sekä niiden konkreettisen sisällön että taustal- la paljastuvan huolen vuoksi. Alueiden komitea on tyytyväinen tiedonannossa esitet- 7. 4. tyihin arvionteihin ja ehdotuksiin, jotka liittyvät liikennepoli- tiikkaan ja Euroopan komission toimintaan. Niitä tulisi vahvis- taa sellaisella ajatuksella, että kilpailukyky ja koheesio ovat samantasoisia tavoitteita, joihin tulee pyrkiä yhdessä ja tasapai- noisesti. 7. 5. Toinen koordinointiin liittyvä ongelmallinen näkökoh- ta koskee aluesuunnittelun sekä liikenneinfrastruktuurien ja -palvelujen rahoituspolitiikkaa ja -välineitä. ja kehitystason liikenneinfrastruktuurien 7. 6. Alueiden asuttamis- ja käyttötavan ja liikenneverkkojen välinen yhteys on yhtäältä ilmeisempi kuin taloudellisen ja ja sosiaalisen -palvelujen välinen yhteys (kohta 1. 2). Toisaalta tiedonannossa todistetaan, että suurin osa liikenneinfrastruktuureihin ohjatta- vista yhteisövaroista ei ole peräisin erityisesti tarkoitusta varten perustetuista rahastoista (Euroopan laajuisia verkkoja koskeva budjettikohta ja Euroopan laajuisten verkkojen koheesiora- hasto) vaan muista rakennerahastoista, joiden suoranaiset tavoitteet liittyvät aluekehitykseen ja -suunnitteluun (EAKR, Regis, Interreg jne. ). 7. 7. Komission tiedonannossa todetaan monessa kohtaa – ja alueiden komitea yhtyy toteamukseen –, että tulevaisuudessa yhteyskysymystä on tarkasteltava ongelmana, joka on ratkais- tava ottamalla huomioon yhtenä kokonaisuutena suuret Eu- roopan laajuiset verkot, suuriin verkkoihin ja niistä poispäin johtavat verkot sekä paikallisverkot. C 226/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 8. 2000 7. 8. Tässä yhteydessä alueiden komitea nostaa esiin kysy- myksen, olisiko aika perustaa yhteisön nykyisen tukikehyksen rinnalle samankaltainen täydentävä alakohtainen väline, jonka avulla liikenneverkoista ja -palveluista saadaan kokonaiskäsitys ja jonka tehtävänä on asiaankuuluvien yhteisöpolitiikkojen ja -välineiden kokonaisvaltainen järjestäminen. 7. 9. Viimeinen alueiden komiteaa kiinnostava koordinoin- tikysymys koskee rahoitusmenetelmiä ja erityisesti sellaisten menetelmien etsimistä, joiden avulla infrastruktuureja voidaan kehittää yksityisen rahoituksen sekä julkisen ja yksityisen sekarahoituksen turvin. 7. 10. Alueiden komitea katsoo ensinnäkin, että yksityisra- hoituksen käyttö infrastruktuurien rahoituksessa on tulevai- suudessa väistämätöntä. Toiseksi komitea uskoo, että yksityis- sektorin osallistuminen infrastruktuurien rahoitukseen tulee aiheuttamaan paljon enemmän ongelmia heikosti kehittyneillä syrjäseutu-, saari- ja erillisalueilla kuin keskeisillä alueilla, sillä heikosti kehittyneillä syrjäalueilla toiminnan taloudellinen kannattavuus ei liikenteen ja kuljetusten määrän vuoksi ole kovinkaan (tai yhtä) houkutteleva. 7. 11. Tässä mielessä alueiden komitea kehottaa kaikkia asiaankuuluvia Euroopan unionin toimielimiä ja virastoja olemaan mahdollisimman luovia ja tarmokkaita suunnitelles- saan ja toteuttaessaan yhteisrahoitusmenetelmiä, joissa julki- nen ja yksityinen sektori yhdistyvät samanaikaisesti tai joissa yhdistyvät täysin yksityinen, väliaikainen rahoitus (rakennus- ja käyttövaihe) ja loppurahoitus, joka hoidetaan kokonaan tai osittain julkisin varoin (epäsuorat tienkäyttömaksut jne. ). 8. Liikenne ja koheesio laajentumisen valossa 8. 1. Komission tiedonannossa viitataan nimenomaisesti eh- dokasmaita koskevaan yhteisön politiikkaan. Se perustuu samoihin perusteisiin ja mittasuhteisiin kuin tähän asti yh- teisössä sovellettu politiikkakin. Erityisen tärkeänä pidetään sitä, että uusilla jäsenvaltioilla on oltava yhteiskunnallis-talou- dellisesti kiinteä suhde nykyisiin jäsenvaltioihin. Liikenteellä on merkittävä taloudellinen, ympäristöpoliittinen ja yhteiskun- nallinen tehtävä laajentuneessa unionissa. Vuoden 2000 alussa uudesta yhteisön rahastosta (liitty- 8. 2. mistä valmisteleva rakennepolitiikan väline, LVRV) aletaan myöntää varoja lähinnä ehdokasmaiden liikenneperusrakentei- den rahoitukseen. Erityisenä painopistealueena on Euroopan laajuisten verkkojen laajentaminen näihin maihin. Tämän politiikan tavoitteena on varmistaa, että uusien jäsenvaltioiden palvelut ovat tasoltaan yhteiskunnallis-taloudellisesti arvok- kaita. 9. Loppupäätelmät heikoimpien alueiden kehittämiseen ja heikoimmassa asemassa olevien ryhmien mahdollisuuksien parantamiseen. 9. 2. Tässä suhteessa AK pitää yhteisön politiikan kulmaki- venä sitä, että Euroopan eri alueet saavat yhtäläisen osan taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta hyvinvoinnista. Liikenne jota tulisi asianmukaisesti on aluepoliittisesti tärkeä väline, arvostaa. 9. 3. Alueiden komitea vahvistaa samat näkemykset ja ar- viot, jotka se ilmaisi 3. kesäkuuta 1999 Euroopan laajuisista liikenneverkoista antamassaan lausunnossa (1) ja viittaa kysei- seen lausuntoon eräiden sellaisten aiheiden yksityiskohtaisen käsittelyn osalta, joita tässä lausunnossa tarkastellaan vain lyhyesti tai epäsuorasti. 9. 4. Alueiden komitea katsoo, että yhteisön liikennepolitii- kan ja erityisesti Euroopan laajuisia verkkoja koskevan politii- kan tulee auttaa luomaan Euroopan unioniin uusi ”alueidenvä- listen yhteyksien kartta”, jonka avulla voidaan vähentää aluei- den välisiä eroja ja määrittää kaikkien unionin alueiden välisten yhteyksien vähimmäisvaatimukset. 9. 5. Alueiden komitea katsoo yhteisön liikennepolitiikan arvioinnin ja vahvistus- ja korjausmekanismien suunnittelun ja toteutuksen edellyttävän välttämättä, että liikennepolitiikan vaikutuksia yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseen ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion vahvistamiseen Euroo- pan unionissa mitataan määrällisesti ja tarkasti. Tässä yhtey- dessä on otettava huomioon myös ydinalueiden ympäristö- kuormituksen kasvuongelma. 9. 6. Alueiden komitea kehottaa toimielimiä ja erityisesti Euroopan komissiota huolehtimaan siitä, että yhteisön liiken- nepolitiikan välittömään ohjelmointiin sisällytetään tarvitta- vien indikaattorien ja menetelmien muotoilu ja laadinta, jotta yhteisön liikennepolitiikan panosta kilpailukyvyn kehittymi- seen ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion (yhteyksien ja työllisyyden) kasvuun voidaan jatkuvasti arvioida. 9. 7. Alueiden komitea katsoo, että yhteisön liikennepolitii- kan kohtaamat ongelmat eivät ole täysin samat Euroopan unionin kaikilla alueilla, sillä on olemassa – – ”keskusalueita”, joilla hallitsevat kilpailukykyyn, kapasiteet- tiin ja kuormitukseen liittyvät ongelmat ja joilla epähyödyn merkitys on hyvin määräävä ”syrjäisiä, saari- ja erillisalueita”, joilla tuloihin ja työllisyy- teen sekä yhteyksiin, autioitumiseen ja taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesion liittyvät ongelmat ovat keskeisiä ja epähyödyn merkitys suhteellisen pieni. Alueiden komitea arvostaa ylipäänsä Euroopan komis- 9. 1. sion tiedonannossa ”Koheesio ja liikenne” ilmaistua huolestu- neisuutta ja halua optimoida kyseisten politiikkojen panos (1) Komission kertomus suuntaviivojen toteuttamisesta ja tulevista painostuksista, KOM(1998) 614 lopull. (CdR 60/99 fin, EYVL C 293, 13. 10. 1999, s. 9). 8. 8. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 226/29 9. 8. AK katsoo, että kunkin alueen erityisongelmien luon- teen ymmärtäminen ja vastaavien ratkaisujen löytämisen tarve edellyttää läheisyysperiaatteen tiukempaa noudattamista pai- kallis- ja aluetasolla. – käyttämään yhteisövaroja mahdollisimman tehokkaas- ti ympäristövaikutuksia, kilpailukykyä ja koheesiota koskevien tasapainoisten kriteerien ja tavoitteiden mu- kaisesti 9. 9. Alueiden komitean mielestä nämä seikat tulee ottaa huomioon yhteisön liikennepolitiikassa siten, että kullakin alueella toteutetaan sille parhaiten soveltuvia ratkaisuja. 9. 10. Alueiden komitea korostaa, että kullekin alueelle parhaiten soveltuvien ratkaisujen etsinnän ei pidä missään tilanteessa heikentää unionin heikoimmassa asemassa olevien väestöryhmien ja alueiden tasavertaisia mahdollisuuksia. Alueiden komitea kehottaa Euroopan komissiota 9. 11. huolehtimaan siitä, että sen liikennepoliittisissa tiedonan- noissa, arvioinneissa ja toimintalinjoissa otetaan aina huo- mioon ratkaisujen välttämätön eriyttäminen kunkin alueen luonteen mukaisesti. 9. 12. Alueiden komitea vaatii, että Euroopan laajuista lii- kenneverkkoa koskevien yhteisön suuntalinjojen seuraavan tarkistuksen yhteydessä näiden kysymysten kanssa suoraan tekemisissä olevat elimet eli Euroopan parlamentti, neuvosto ja Euroopan komissio – sitoutuvat entistä vahvemmin – – liikenneinfrastruktuurien ja -palvelujen kokonaisvaltai- seen suunnitteluun tarpeeseen eriyttää liikennemuotokohtaiset verkot eri- tyisaloittain ja asettaa ne hierarkiseen järjestykseen Bryssel 12. huhtikuuta 2000. – – laativat tiukat liikenne- ja kuljetuskapasiteettia ja -määriä koskevat valintakriteerit laativat yhteyksien ja aluesuunnittelun osalta avoimet mutta riittävän selkeät valintakriteerit. 9. 13. Alueiden komitea kehottaa Euroopan komissiota jat- kamaan analysointia ja laatimaan konkreettisia ehdotuksia ratkaisuiksi ja toimiksi sellaisten teoreettisten ja käytännön ongelmien varalta, joita infrastruktuurien hinnoittelupolitiikka saattaa aiheuttaa sosiaalisten rajakustannusten suhteen erityi- sesti seuraavissa asioissa: – hinnoittelupolitiikan vaikutukset liikennemuotojen jakau- tumiseen ja liikennekustannuksiin keskus- ja syrjäseutu- alueilla – – kapasiteetin ja yhteyksien luonti heikosti kehittyneillä alueilla ja verotukselliset seuraukset ja niiden otaksuttavasti erilaiset vaikutukset ”vahvoilla” ja ”heikoilla” alueilla. Alueiden komitea kehottaa kaikkia asianomaisia yh- 9. 14. teisön, jäsenvaltio-, alue- ja paikallistason osapuolia huolehti- maan aluekehitystä ja alue- ja liikennesuunnittelua tukevien politiikkojen ja rahoitusvälineiden koordinoinnista. Tämän pohjaksi voisi olla hyödyllistä laatia yleiskatsaus kaikista liikenneverkoista ja -palveluista. Alueiden komitea kehottaa kaikkia toimielimiä ja 9. 15. kaikkia Euroopan talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita perehtymään mahdollisuuteen laatia erityismenetelmiä, joiden avulla yksityisiä varoja voidaan ottaa mukaan infrastruktuurien rahoitukseen syrjäisillä ja heikosti kehittyneillä alueilla. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos CHABERT