title: Konkurrenceregler vedrørende horisontale samarbejdsaftaler - Meddelelse i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 2821/71 af 20. december 1971 om anvendelsen af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af aftaler, beslutninger og samordnet praksis, ændret ved forordning (EØF) nr. 2743/72 (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
European treaties
competition law
cooperation agreement (EU)
exchange of information

text: 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/3 Konkurrenceregler vedrłrende horisontale samarbejdsaftaler Meddelelse i henhold til artikel 5 i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 af 20. december 1971 om anvendelsen af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af aftaler, beslutninger og samordnet praksis, (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 2743/72 (2000/C 118/03) (E(cid:216)S-relevant tekst) Kommissionen opfordrer alle berłrte parter, der m(cid:229)tte have interesse heri, til at fremsende deres bem(cid:230)rk- ninger til fłlgende tekster: (cid:151) udkast til Kommissionens forordning om anvendelsen af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af forsknings- og udviklingsaftaler (cid:151) udkast til Kommissionens forordning om anvendelsen af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af specialiseringsaftaler (cid:151) udkast til retningslinjer for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 p(cid:229) horisontalt samarbejde. Bem(cid:230)rkningerne, der ikke błr indeholde forretningshemmeligheder eller anden fortrolig information, bedes fremsendt til Kommissionen senest en m(cid:229)ned efter offentliggłrelsen af n(cid:230)rv(cid:230)rende meddelelse. Bem(cid:230)rkninger bedes fremsendt til fłlgende adresse: Kommissionen for De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskaber Generaldirektoratet for Konkurrence Direktoratet for Konkurrencepolitik, Koordinering, Institutioner Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles/Brussel Internetadresse: COMP-HORIZONTALS@cec. eu. int Internationale Spłrgsm(cid:229)l og Forbindelser til andre C 118/4 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kate- gorier af forsknings- og udviklingsaftaler KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, under henvisning til R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 af 20. december 1971 om anvendelse af bestemmelserne i trakta- tens artikel 85, stk. 3, p(cid:229) kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis (1), senest (cid:230)ndret ved akten vedrłrende (cid:216)strigs, Finlands og Sveriges tiltr(cid:230)delse, s(cid:230)rlig artikel 1, litra b), under henvisning til offentliggłrelsen af udkastet til forord- ning (2), efter hłring af Det R(cid:229)dgivende Udvalg for Kartel- og Monopol- spłrgsm(cid:229)l, og ud fra fłlgende betragtninger: (1) Kommissionen kan i henhold til forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 ved forordning anvende traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) visse af de af artikel 81, stk. 1, omfattede kate- gorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, hvis indhold g(cid:229)r ud p(cid:229) forskning og udvikling af produkter eller fremgangsm(cid:229)der, for industriel anvendelse, og udnyttelse af resultaterne, heri indbefattet bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettig- heder. indtil disse har n(cid:229)et stadiet (2) I henhold til traktatens artikel 163, stk. 2, skal F(cid:230)lles- skabet opmuntre virksomheder, herunder sm(cid:229) og mellem- store virksomheder, i deres indsats for forskning og tekno- logisk udvikling af hłj kvalitet og stłtte deres samarbejds- bestr(cid:230)belser. I henhold til R(cid:229)dets afgłrelse 1999/65/EF af 22. december 1998 om regler for virksomheders, forsk- ningscentres og universiteters deltagelse i forskning samt regler for formidling af forskningsresultater med henblik p(cid:229) gennemfłrelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabs femte rammeprogram (1998-2002) (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 996/1999 af 11. maj 1999 om vedta- gelse af gennemfłrelsesbestemmelser for R(cid:229)dets afgłrelse 1999/65/EF om regler for virksomheders, forskningscen- tres og universiteters deltagelse i forskning samt regler for forskningsresultater med henblik p(cid:229) formidling af femte af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabs gennemfłrelse rammeprogram (1998-2002) (4) skal der samarbejdes om gennemfłrelsen af indirekte forsknings- og teknologiud- viklingsaktioner, hvortil der ydes stłtte under Det Euro- p(cid:230)iske F(cid:230)llesskabs femte rammeprogram. og (1) EFT L 285 af 29. 12. 1971, s. 46. (2) EFT C 118 af 27. 4. 2000, s. 3. (3) EFT L 26 af 1. 2. 1999, s. 46. (4) EFT L 122 af 12. 5. 1999, s. 9. traktatens artikel 81, (3) Aftaler om f(cid:230)lles gennemfłrelse af forskningsarbejde eller f(cid:230)lles udvikling af forskningsresultaterne indtil, men ikke omfattende, en industriel udnyttelse falder generelt ikke ind under stk. 1. Under visse omst(cid:230)ndigheder, bl. a. n(cid:229)r aftaleparterne aftaler ikke at udfłre andet forsknings- og udviklingsarbejde p(cid:229) samme omr(cid:229)de, s(cid:229)ledes at en part afsk(cid:230)res fra at opn(cid:229) konkur- rencefordele frem for de andre parter, kan s(cid:229)danne aftaler dog v(cid:230)re omfattet af artikel 81, stk. 1, og de błr derfor ikke udelukkes fra at falde ind under denne forordning. (4) Med hjemmel i vedtaget forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 har (E(cid:216)F) nr. Kommissionen bl. a. forordning 418/85 af 19. december 1984 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af aftaler vedrłrende forsk- ning og udvikling (5), senest (cid:230)ndret ved forordning (EF) nr. 2236/97 (6). Denne forordning udlłber den 31. december 2000. (5) En ny forordning m(cid:229) b(cid:229)de sikre en effektiv beskyttelse af konkurrencen og give virksomhederne tilstr(cid:230)kkelig rets- sikkerhed. Ved virkeliggłrelsen af disse m(cid:229)l błr der tages hensyn til behovet forenkle den administrative kontrol og lovgivningsrammerne. For forsk- nings- og udviklingsaftaler mellem parter, der ikke n(cid:229)r op over en vis n(cid:230)rmere fastsat markedsstyrke, kan det med hensyn til anvendelsen af artikel 81, stk. 3, generelt antages, at deres positive virkninger vil opveje enhver negativ indvirkning p(cid:229) konkurrencen. for s(cid:229) vidt muligt at (6) I henhold til forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 skal den af Kommissionen vedtagne fritagelsesforordning a) fastl(cid:230)gge, hvilke typer aftaler, vedtagelser og samordnet praksis den finder anvendelse p(cid:229), b) angive, hvilke begr(cid:230)nsninger eller bestemmelser der m(cid:229) eller ikke m(cid:229) optr(cid:230)de i disse aftaler eller vedtagelser eller denne samordnede praksis, og c) fasts(cid:230)tte, hvilke klausuler disse aftaler eller vedtagelser eller denne samordnede praksis indeholde, eller hvilke łvrige betingelser de skal opfylde. skal (7) Det er hensigtsm(cid:230)ssigt at opgive den hidtidige fremgangs- m(cid:229)de med at opregne, hvilke aftalebestemmelser der er omfattet af fritagelsen, og i stedet l(cid:230)gge stłrre v(cid:230)gt p(cid:229) at fastl(cid:230)gge, hvilke kategorier af aftaler der er fritaget, n(cid:229)r en n(cid:230)rmere fastsat gr(cid:230)nse for markedsstyrke ikke er over- eller bestemmelser skredet, og hvilke begr(cid:230)nsninger s(cid:229)danne stemmer overens med en łkonomisk baseret fremgangsm(cid:229)de med relevante vurdering af marked. aftalernes virkninger p(cid:229) det indeholde. Dette ikke m(cid:229) aftaler (5) EFT L 53 af 22. 2. 1985, s. 5. (6) EFT L 306 af 11. 11. 1997, s. 12. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/5 (8) For anvendelse af artikel 81, stk. 3, ved forordning er det ikke nłdvendigt at definere, hvilke aftaler der kan falde ind under artikel 81, stk. 1. I den individuelle vurdering af aftaler efter artikel 81, stk. 1, m(cid:229) der tages hensyn til i s(cid:230)rdeleshed til markedsstrukturen p(cid:229) mange faktorer, det relevante marked. (9) Fordelen ved gruppefritagelsen błr v(cid:230)re begr(cid:230)nset til de aftaler, der med tilstr(cid:230)kkelig sikkerhed kan antages at opfylde betingelserne i artikel 81, stk. 3. (10) Samarbejde om forskning og udvikling samt om udnyt- telse af resultaterne bidrager generelt til at fremme den tekniske og łkonomiske udvikling ved at łge udveks- lingen af knowhow mellem aftaleparterne, hindre dobbelt- arbejde inden for forskning og udvikling, fremme udveks- lingen af supplerende knowhow med de deraf fłlgende fordele og muliggłre en rationel produktion eller udnyt- telse af de produkter eller metoder, der er resultatet af forsknings- og udviklingsarbejdet. (11) F(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne kan betragtes som en naturlig konsekvens af det i f(cid:230)llesskab udfłrte forsknings- og udviklingsarbejde. En s(cid:229)dan udnyttelse kan antage forskellige former s(cid:229)som produktion, udnyttelse af intel- lektuelle som i v(cid:230)sentlig grad bidrager til den tekniske og łkonomiske udvikling, eller markedsfłring af nye produkter. ejendomsrettigheder, (12) En łget og mere effektiv forskning og udvikling vil normalt komme forbrugerne til gode ved at resultere i nye eller forbedrede produkter eller i lavere priser som fłlge af nye og forbedrede produktionsmetoder. (13) For at opn(cid:229) de ovenfor beskrevne fordele og m(cid:229)l błr denne forordning ogs(cid:229) kunne finde anvendelse p(cid:229) acces- soriske aftaler, der ikke udgłr det prim(cid:230)re form(cid:229)l med forsknings- og udviklingsaftaler, men som er direkte knyt- tede til og nłdvendige for deres gennemfłrelse. (14) For at retf(cid:230)rdiggłre de konkurrencebegr(cid:230)nsninger, der fritages, błr den f(cid:230)lles udnyttelse ang(cid:229) produkter eller fremstillingsmetoder, hvortil det er afgłrende nłdvendigt at kunne udnytte resultaterne af forsknings- og udviklings- arbejdet, og alle parter błr have adgang til resultaterne af arbejdet. N(cid:229)r universiteter og forskningsinstitutter deltager i denne forskning og udvikling og ikke er interesserede i industriel udnyttelse af forsknings- og udviklingsresulta- terne, błr de kunne aftale udelukkende at udnytte forsk- nings- og udviklingsresultaterne til yderligere forskning. (15) Fritagelsen efter denne forordning błr kun omfatte aftaler om forskning og udvikling, der ikke giver virksomhederne mulighed for at udelukke konkurrencen for en v(cid:230)sentlig del af de berłrte varer eller tjenesteydelser. Aftaler mellem konkurrenter, der p(cid:229) markedet for de produkter eller tjenesteydelser, som kan blive forbedret eller erstattet ved hj(cid:230)lp af disse forsknings- og udviklingsresultater, p(cid:229) indg(cid:229)else tilsammen har en tidspunktet markedsandel, der overstiger en n(cid:230)rmere fastsat gr(cid:230)nse, błr udelukkes fra gruppefritagelsen. for aftalens (16) For at sikre en effektiv konkurrence i perioden med f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne er det nłdvendigt at fasts(cid:230)tte, at gruppefritagelsen ikke l(cid:230)ngere finder anvendelse, dersom aftaleparterne for de produkter, der er et resultat af det f(cid:230)lles forsknings- og udviklingsarbejde, tilsammen f(cid:229)r en markedsandel, der overstiger en vis gr(cid:230)nse. Der błr dog fasts(cid:230)ttes en bestemmelse om, at fritagelsen (cid:151) uanset aftaleparternes markedsandele inden for de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkter (cid:151) fortsat g(cid:230)lder i en vis periode efter p(cid:229)begyn- delsen af den f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne, s(cid:229)ledes af aftaleparternes markedsandele kan n(cid:229) at stabilisere sig efter introduktionen af et m(cid:229)ske helt nyt produkt, og s(cid:229)ledes at de sikres en vis afskrivningsperiode for deres ofte meget betydelige investeringer. (17) Denne forordning błr ikke fłre til fritagelse af begr(cid:230)ns- ninger, der ikke er strengt nłdvendige for at opn(cid:229) de ovenn(cid:230)vnte fordele. Visse alvorlige konkurrencebegr(cid:230)ns- ninger, s(cid:229)som begr(cid:230)nsninger i parternes frie adgang til at gennemfłre forskning og udvikling p(cid:229) omr(cid:229)der uden forbindelse med aftalen, prisfasts(cid:230)ttelse, begr(cid:230)nsning af produktion eller salg, opdeling af markeder eller kunder eller begr(cid:230)nsninger i adgangen til passivt salg af aftale- produkterne p(cid:229) de andre parters omr(cid:229)der, błr principielt v(cid:230)re udelukket fra at kunne falde ind under gruppefri- tagelsen efter denne forordning, uanset stłrrelsen af de deltagende virksomheders markedsandel. (18) Markedsandelsgr(cid:230)nsen, visse aftalers udelukkelse fra frita- gelsen og de n(cid:230)rmere betingelser i denne forordning vil normalt sikre, at de aftaler, der er omfattet af gruppefri- tagelsen, ikke s(cid:230)tter de deltagende virksomheder i stand til at udelukke konkurrencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkter. (19) I s(cid:230)rlige tilf(cid:230)lde, hvor aftaler, der falder ind under denne forordning, alligevel har virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 81, stk. 3, błr Kommissionen kunne inddrage gruppefritagelsen. C 118/6 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 (20) Aftaler mellem virksomheder, der ikke er indbyrdes konkurrerende producenter af produkter, som vil kunne blive forbedret eller erstattet som fłlge af resultaterne af forsknings- og udviklingsarbejdet, vil kun under ekstraor- din(cid:230)re omst(cid:230)ndigheder kunne udelukke den effektive konkurrence. Der błr derfor (cid:229)bnes mulighed for, at s(cid:229)danne aftaler kan falde ind under gruppefritagelsen uanset markedsandelen, og at fritagelsen efter denne forordning inddrages, n(cid:229)r der foreligger ekstraordin(cid:230)re omst(cid:230)ndigheder. konkurrencebegr(cid:230)nsninger, der falder ind under artikel 81, stk. 1. Fritagelsen efter stk. 1 finder ogs(cid:229) anvendelse p(cid:229) bestem- 2. melser i forsknings- og udviklingsaftaler, der ikke udgłr hoved- form(cid:229)let med, men er direkte knyttet til og nłdvendige for aftalernes gennemfłrelse, bl. a. bestemmelser om, at parterne i aftalens lłbetid ikke uafh(cid:230)ngigt eller sammen med tredjeparter m(cid:229) gennemfłre forskning og udvikling p(cid:229) det omr(cid:229)de, som aftalen omhandler, eller p(cid:229) et omr(cid:229)de i n(cid:230)r tilknytning hertil. (21) Aftaler om forskning og udvikling er ofte af langvarig karakter, navnlig n(cid:229)r der er tale om samarbejde, der ogs(cid:229) omfatter udnyttelse af resultaterne, og forordningens gyldighedsperiode błr derfor fasts(cid:230)ttes til 10 (cid:229)r. Dette g(cid:230)lder dog ikke bestemmelser, der har samme form(cid:229)l eller virkning som de konkurrencebegr(cid:230)nsninger, der er opregnet i artikel 5, stk. 1. (22) Denne forordning finder anvendelse med forbehold af traktatens artikel 82. (23) I overensstemmelse med princippet om f(cid:230)llesskabsrettens forrang błr i henhold til ingen foranstaltning truffet national konkurrencelovgivning l(cid:230)gge hindringer i vejen for en ensartet anvendelse overalt p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet af F(cid:230)llesskabets konkurrenceregler eller den fulde virkning af de foranstaltninger, der vedtages til gennemfłrelse heraf, herunder ogs(cid:229) denne forordning (cid:151) UDSTEDT F(cid:216)LGENDE FORORDNING: Artikel 1 Anvendelsesomr(cid:229)de 1. I medfłr af traktatens artikel 81, stk. 3, og p(cid:229) de i denne forordning fastsatte betingelser erkl(cid:230)res traktatens artikel 81, stk. 1, uanvendelig p(cid:229) aftaler mellem to eller flere virksom- heder ang(cid:229)ende de vilk(cid:229)r, hvorp(cid:229) disse virksomheder gennem- fłrer: a) f(cid:230)lles forskning i og udvikling af produkter eller produk- tionsmetoder og f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne af denne forskning og udvikling b) f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne af forskning i og udvikling af produkter eller produktionsmetoder, der er gennemfłrt i f(cid:230)llesskab i henhold til en mellem samme virksomheder tidligere indg(cid:229)et aftale c) f(cid:230)lles forskning i og udvikling af produkter eller produk- tionsmetoder uden f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne. Denne fritagelse g(cid:230)lder i det omfang, hvor s(cid:229)danne aftaler (herefter ben(cid:230)vnt forsknings- og udviklingsaftaler) indeholder Artikel 2 Betingelser for fritagelse Fritagelsen efter artikel 1 g(cid:230)lder p(cid:229) de betingelser, der 1. fasts(cid:230)ttes i stk. 2-5. Alle parter skal have adgang til resultaterne af arbejdet. 2. Forskningsinstitutter og universiteter kan dog aftale kun at udnytte resultaterne til yderligere forskning. 3. N(cid:229)r aftalen kun vedrłrer f(cid:230)lles forskning og udvikling, skal hver af parterne frit og uafh(cid:230)ngigt kunne udnytte resul- taterne af den f(cid:230)lles forskning og udvikling samt enhver knowhow, der fandtes forinden, og som m(cid:229)tte v(cid:230)re nłdvendig herfor. i De f(cid:230)llesskab, resultater, der udnyttes 4. skal v(cid:230)re beskyttet af intellektuelle ejendomsrettigheder og i v(cid:230)sentlig grad bidrage til den tekniske eller łkonomiske udvikling, og disse resultater skal v(cid:230)re af afgłrende betydning for fremstil- lingen af aftaleprodukterne eller anvendelsen af aftalemeto- derne. 5. Virksomheder, der i tilf(cid:230)lde af en specialisering mellem parterne har f(cid:229)et overdraget at fremstille produkter, skal v(cid:230)re forpligtede til at efterkomme ordrer p(cid:229) leverancer fra alle parter, medmindre aftalen ogs(cid:229) omfatter f(cid:230)lles distribution. Artikel 3 Markedsandelsgr(cid:230)nse og varighed 1. Er de deltagende virksomheder ikke indbyrdes konkurre- rende producenter af produkter, der kan blive forbedret eller erstattet af aftaleprodukterne, g(cid:230)lder fritagelsen efter artikel 1, s(cid:229) l(cid:230)nge forsknings- og udviklingsarbejdet gennemfłres, og i tilf(cid:230)lde af f(cid:230)lles udnyttelse af dets resultater g(cid:230)lder fritagelsen i fem (cid:229)r fra den dato, hvor aftaleprodukterne fłrste gang markedsfłres p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/7 Er to eller flere af de deltagende virksomheder indbyrdes 2. konkurrerende producenter af produkter, der kan blive forbedret eller erstattet af aftaleprodukterne, g(cid:230)lder fritagelsen efter artikel 1 kun i den i stk. 1 omhandlede periode, s(cid:229)fremt de deltagende virksomheder p(cid:229) tidspunktet for aftalens indg(cid:229)- else ikke tilsammen har en markedsandel p(cid:229) over 25 % p(cid:229) det relevante marked for de produkter, der kan blive forbedret eller erstattet af aftaleprodukterne. 3. Efter udlłbet af den i stk. 1 omhandlede periode fort- s(cid:230)tter fritagelsen med at g(cid:230)lde, s(cid:229) l(cid:230)nge de deltagende virk- somheder ikke tilsammen har en markedsandel p(cid:229) over 25 % p(cid:229) det relevante marked for aftaleprodukterne. Artikel 4 Definitioner Ved anvendelsen af denne forordning forst(cid:229)s ved: 1. »deltagende virksomheder«: a) virksomheder, der er parter i aftalen b) deres respektive associerede virksomheder 2. »associerede virksomheder«: a) virksomheder, hvori en i aftalen deltagende virksomhed direkte eller indirekte (cid:151) r(cid:229)der over mere end halvdelen af stemmerettighe- derne, eller (cid:151) kan udpege over halvdelen af medlemmerne af som bestyrelsen, direktionen eller de organer, retligt repr(cid:230)senterer virksomheden, eller (cid:151) har ret til at fłre virksomhedens forretninger b) virksomheder, der direkte eller indirekte har de i litra a) anfłrte rettigheder og befłjelser i en deltagende virk- somhed c) virksomheder, hvori en virksomhed omhandlet i litra b) direkte eller indirekte har de i litra a) anfłrte rettigheder og befłjelser d) virksomheder, hvori en aftalepart sammen med en eller flere virksomheder, der er omhandlet i litra a), b) eller c), eller hvori to eller flere af disse virksomheder i forening har de i litra a) anfłrte rettigheder og befł- jelser (cid:151) en eller flere aftaleparter eller en eller flere af deres associerede virksomheder som omhandlet i litra a)-d) og en eller flere tredjeparter i forening har de i litra a) anfłrte rettigheder. analyser, 3. »forskning og udvikling af produkter eller produktions- metoder«: erhvervelse af knowhow og gennemfłrelse af teoretiske eller systematiske forsłg, herunder forsłgsproduktion, teknisk afprłvning af produkter eller metoder, etablering af de fornłdne facili- teter og opn(cid:229)else af intellektuelle ejendomsrettigheder p(cid:229) resultaterne undersłgelser 4. »produkt«: en vare og/eller tjeneste, herunder s(cid:229)vel mellem- som f(cid:230)rdige og/eller tjenester liggende produkter og/eller tjenester produkter 5. »aftalemetode«: en teknologi eller produktionsmetode, der er opn(cid:229)et som resultat af forskning og udvikling 6. »aftaleprodukt«: et produkt, der er opn(cid:229)et som resultat af forsknings- eller udviklingsarbejdet eller fremstillet eller leveret under anvendelse af aftalemetoden 7. »udnyttelse af resultaterne«: fremstilling, salg, distribution eller markedsfłring af aftaleprodukterne eller anvendelse af aftalemetoderne eller overdragelse af licensrettigheder eller intellektuelle ejendomsrettigheder eller meddelelse af knowhow til brug for s(cid:229)dan fremstilling eller anvendelse 8. »intellektuelle ejendomsrettigheder«: omfatter industrielle ejendomsrettigheder, copyright og besl(cid:230)gtede rettigheder 9. »knowhow«: en samling ikke-patentbeskyttet teknisk infor- mation opn(cid:229)et gennem forsłg og afprłvning, der er i denne forbindelse hemmelig, v(cid:230)sentlig og identificeret; forst(cid:229)s ved »hemmelig«, at denne knowhow ikke er almin- deligt kendt eller lettilg(cid:230)ngelig, ved »v(cid:230)sentlig« forst(cid:229)s, at den omfatter viden, der er nłdvendig for fremstillingen af aftaleprodukterne eller anvendelsen af aftalemetoden, og forst(cid:229)s, at den er beskrevet p(cid:229) en ved »identificeret« s(cid:229)dan m(cid:229)de, at det kan afgłres, om den opfylder hemme- ligheds- og v(cid:230)sentlighedskriterierne 10. »f(cid:230)lles« forskning og udvikling eller f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne foreligger, n(cid:229)r arbejdet i forbindelse hermed (cid:151) udfłres af et f(cid:230)lles forskerhold, en f(cid:230)lles enhed eller en f(cid:230)lles virksomhed e) (cid:151) aftaleparter eller deres respektive associerede virk- somheder som omhandlet i litra a)-d), eller (cid:151) i f(cid:230)llesskab overlades til tredjemand C 118/8 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 (cid:151) fordeles mellem parterne, s(cid:229)ledes at disse specialiserer sig i forskning, udvikling eller produktion 11. »konkurrerende producenter«: virksomheder, der er aktuelle eller potentielle producenter af produkter, der kan blive forbedret eller erstattet af aftaleprodukter. Artikel 5 Aftaler udelukket fra fritagelsen Fritagelsen efter artikel 1 finder ikke anvendelse p(cid:229) aftaler, isoleret eller i kombination med 1. der direkte eller indirekte, andre faktorer har til form(cid:229)l: a) at begr(cid:230)nse de deltagende virksomheders frie adgang til at gennemfłre forskning og udvikling uafh(cid:230)ngigt eller i samar- bejde med tredjemand p(cid:229) et omr(cid:229)de uden forbindelse med udviklingsarbejdet som forsknings- det omhandler, som det efter dettes omr(cid:229)de, det omhandler, eller p(cid:229) et besl(cid:230)gtet omr(cid:229)de afslutning p(cid:229) omr(cid:229)de, eller og b) at afsk(cid:230)re parterne fra efter gennemfłrelsen af forsknings- og udviklingsarbejdet at anf(cid:230)gte gyldigheden af intellektuelle ejendomsrettigheder, som aftaleparterne er i besiddelse af p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet, og som er relevante for forsknings- og udviklingsarbejdet, eller fra efter aftalens udlłb at anf(cid:230)gte gyldigheden af industrielle ejendomsrettigheder p(cid:229) resultater af den f(cid:230)lles forskning og udvikling, som aftaleparterne er i besiddelse af p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet c) at begr(cid:230)nse produktion eller salg d) at fasts(cid:230)tte priser e) at p(cid:229)l(cid:230)gge parterne begr(cid:230)nsninger med hensyn til, hvilke kunder de m(cid:229) s(cid:230)lge til efter udlłbet af en periode p(cid:229) fem (cid:229)r fra den fłrste markedsfłring af aftaleprodukterne p(cid:229) f(cid:230)lles- markedet f) at afsk(cid:230)re en part fra passivt salg af aftaleprodukter p(cid:229) de andre parters omr(cid:229)de g) at afsk(cid:230)re parterne fra at markedsfłre aftaleprodukterne eller fłre en aktiv salgspolitik for dem p(cid:229) de andre aftale- parters respektive omr(cid:229)der inden for f(cid:230)llesmarkedet efter udlłbet af en periode p(cid:229) fem (cid:229)r efter den fłrste markeds- fłring af aftaleprodukterne p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet h) at afsk(cid:230)re parterne fra at meddele licenser til tredjemand p(cid:229) fremstilling af aftaleprodukterne eller p(cid:229)l(cid:230)gges pligt til at anvende indeholder bestemmelse om, at parterne selv skal udnytte resultaterne af den f(cid:230)lles forskning og udvikling, eller n(cid:229)r s(cid:229)dan udnyt- telse ikke sker aftalemetoderne, n(cid:229)r aftalen ikke i) at p(cid:229)l(cid:230)gge parterne pligt til at n(cid:230)gte at efterkomme ordrer fra forbrugere eller forhandlere p(cid:229) deres respektive omr(cid:229)der, som vil videres(cid:230)lge produkterne i andre omr(cid:229)der inden for f(cid:230)llesmarkedet j) at p(cid:229)l(cid:230)gge parterne pligt til at vanskeliggłre forbrugeres eller forhandleres kłb af aftaleprodukter hos andre forhand- lere inden for f(cid:230)llesmarkedet, herunder navnlig at głre intel- lektuelle ejendomsrettigheder g(cid:230)ldende eller tr(cid:230)ffe foran- staltninger med henblik p(cid:229) at vanskeliggłre enten brugeres eller forhandleres kłb af produkter, der lovligt er bragt i handelen inden for f(cid:230)llesmarkedet af en anden aftalepart eller med dennes samtykke, eller disses markedsfłring af dem inden for f(cid:230)llesmarkedet. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse p(cid:229): a) fasts(cid:230)ttelse af produktionsm(cid:229)l, n(cid:229)r udnyttelsen af resulta- terne omfatter f(cid:230)lles produktion af aftaleprodukterne b) fasts(cid:230)ttelse af salgsm(cid:229)l og priser over for direkte kunder, n(cid:229)r udnyttelsen af resultaterne omfatter f(cid:230)lles distribution af aftaleprodukterne. Artikel 6 Beregning af markedsandele Ved anvendelsen af den i artikel 3 fastsatte markedsandels- gr(cid:230)nse g(cid:230)lder fłlgende: a) markedsandelen beregnes p(cid:229) grundlag af oms(cid:230)tningen p(cid:229) markedet; foreligger der ikke tal for en deltagende virksom- heds oms(cid:230)tning, kan dens markedsandel beregnes p(cid:229) grundlag af andre p(cid:229)lidelige markedsoplysninger, bl. a. om afs(cid:230)tningen p(cid:229) markedet b) markedsandelen beregnes p(cid:229) grundlag af tal for det foreg(cid:229)- ende kalender(cid:229)r c) ved beregningen af markedsandele fordeles markedsandelen for virksomheder omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra e), lige- ligt mellem hver af de virksomheder, der har de i artikel 4, stk. 2, litra a), n(cid:230)vnte rettigheder d) s(cid:229)fremt den i artikel 3, stk. 3, fastsatte markedsandel ikke i begyndelsen overstiger 25 %, men derefter stiger ud over dette niveau uden dog at n(cid:229) op over 30 %, finder fritagelsen efter artikel 1 fortsat anvendelse i to p(cid:229) hinanden fłlgende kalender(cid:229)r efter det (cid:229)r, hvor 25 %-gr(cid:230)nsen fłrste gang blev overskredet e) s(cid:229)fremt den i artikel 3, stk. 3, fastsatte markedsandel ikke i begyndelsen overstiger 25 %, men derefter stiger til over 30 %, finder fritagelsen efter artikel 1 fortsat anvendelse i et kalender(cid:229)r efter det (cid:229)r, hvor 30 %-gr(cid:230)nsen fłrste gang blev overskredet f) bestemmelserne i litra d) og e) kan ikke kumuleres, s(cid:229)ledes at dette tidsrum bliver l(cid:230)ngere end to kalender(cid:229)r. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/9 Artikel 7 Inddragelse af gruppefritagelsen e) den effektive konkurrence inden for forskning og udvikling p(cid:229) et bestemt marked vil blive udelukket som fłlge af afta- lens eksistens. Kommissionen kan i henhold til artikel 7 i forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 inddrage en fritagelse efter denne forordning, hvis den i en konkret sag enten p(cid:229) eget initiativ eller p(cid:229) beg(cid:230)ring af en medlemsstat eller en fysisk eller juridisk person, der kan p(cid:229)be- r(cid:229)be sig en legitim interesse, fastsl(cid:229)r, at en aftale, som er omfattet af fritagelsen efter denne forordning, alligevel har virk- ninger, som er uforenelige med betingelserne i traktatens artikel 81, stk. 3, og navnlig n(cid:229)r a) aftalens eksistens i v(cid:230)sentlig grad vanskeliggłr tredjemands gennemfłrelse af forskning og udvikling p(cid:229) det relevante omr(cid:229)de som fłlge af den begr(cid:230)nsede forskningskapacitet, der er til r(cid:229)dighed andetsteds b) den s(cid:230)rlige struktur p(cid:229) udbudssiden i v(cid:230)sentlig grad vanske- for aftaleproduk- liggłr tredjemands adgang til markedet terne c) aftaleparterne uden objektiv grund ikke udnytter resulta- terne af den f(cid:230)lles forskning og udvikling d) aftaleprodukterne ikke p(cid:229) hele f(cid:230)llesmarkedet eller en v(cid:230)sentlig del heraf er udsat for effektiv konkurrence fra tilsvarende produkter eller produkter, som p(cid:229) grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesform(cid:229)l af brugerne anses for at v(cid:230)re af samme art Artikel 8 Vedtagelser og samordnet praksis Denne forordning finder tilsvarende anvendelse p(cid:229) vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og p(cid:229) samordnet praksis. Artikel 9 Overgangsperiode I perioden fra 1. januar til 31. december 2001 finder forbuddet i EF-traktatens artikel 81, stk. 1, ikke anvendelse p(cid:229) aftaler, der allerede var i kraft den 31. december 2000, som ikke opfylder betingelserne for fritagelse efter denne forordning, men som opfylder betingelserne for fritagelse efter forordning (E(cid:216)F) nr. 418/85. Artikel 10 Forordningens gyldighed Denne forordning tr(cid:230)der i kraft den 1. januar 2001. Den anvendes indtil den 31. december 2010. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g(cid:230)lder umiddelbart i hver medlemsstat. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den. P(cid:229) Kommissionens vegne. Medlem af Kommissionen C 118/10 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kate- gorier af specialiseringsaftaler KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, under henvisning til R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 af 20. december 1971 om anvendelse af bestemmelserne i trakta- tens artikel 85, stk. 3, p(cid:229) kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis (1), senest (cid:230)ndret ved akten vedrłrende (cid:216)strigs, Finlands og Sveriges tiltr(cid:230)delse, s(cid:230)rlig artikel 1, litra c), efter offentliggłrelse af udkast til denne forordning (2), efter hłring af Det R(cid:229)dgivende Udvalg for Kartel- og Monopol- spłrgsm(cid:229)l, og ud fra fłlgende betragtninger: (1) Ifłlge forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 kan Kommissionen ved forordning anvende traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) visse af de kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis vedrłrende specialisering, der falder ind under artikel 81, stk. 1, herunder aftaler, der tager sigte p(cid:229) specialiseringens gennemfłrelse. (2) Med hjemmel i vedtaget forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 har Kommissionen bl. a. (E(cid:216)F) nr. forordning 417/85 af 19. december 1984 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af specialiseringsaftaler (3), senest (cid:230)ndret ved forordning (EF) nr. 2236/97 (4). Denne forordning udlłber den 31. december 2000. (3) En ny forordning m(cid:229) b(cid:229)de sikre en effektiv beskyttelse af konkurrencen og give virksomhederne tilstr(cid:230)kkelig rets- sikkerhed. Ved virkeliggłrelsen af disse m(cid:229)l błr der tages hensyn til behovet for s(cid:229) vidt muligt at forenkle den administrative kontrol og lovgivningsrammerne. For speci- aliseringsaftaler mellem parter, der ikke n(cid:229)r op over en vis n(cid:230)rmere fastsat markedsstyrke, kan det generelt antages, at deres positive virkninger vil opveje enhver negativ indvirkning p(cid:229) konkurrencen. (4) I henhold til forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 skal den af Kommissionen vedtagne fritagelsesforordning a) fastl(cid:230)gge, hvilke typer aftaler, vedtagelser og samordnet praksis den finder anvendelse p(cid:229), b) angive, hvilke begr(cid:230)nsninger eller (1) EFT L 285 af 29. 12. 1971, s. 46. (2) EFT C 118 af 27. 4. 2000, s. 3. (3) EFT L 53 af 22. 2. 1985, s. 1. (4) EFT L 306 af 11. 11. 1997, s. 12. bestemmelser der m(cid:229) eller ikke m(cid:229) optr(cid:230)de i disse aftaler eller vedtagelser eller denne samordnede praksis, og c) fasts(cid:230)tte, hvilke klausuler disse aftaler eller vedtagelser eller denne samordnede praksis indeholde, eller hvilke łvrige betingelser de skal opfylde. skal (5) Det er hensigtsm(cid:230)ssigt at opgive den hidtidige fremgangs- m(cid:229)de med at opregne, hvilke aftalebestemmelser der er omfattet af fritagelsen, og i stedet l(cid:230)gge stłrre v(cid:230)gt p(cid:229) at fastl(cid:230)gge, hvilke kategorier af aftaler der er fritaget, n(cid:229)r en n(cid:230)rmere fastsat gr(cid:230)nse for markedsstyrke ikke er over- skredet, og hvilke begr(cid:230)nsninger eller bestemmelser stemmer s(cid:229)danne aftaler overens med en łkonomisk baseret fremgangsm(cid:229)de med vurdering af relevante marked. aftalernes virkninger p(cid:229) det ikke kan indeholde. Dette (6) For anvendelse af artikel 81, stk. 3, ved forordning er det ikke nłdvendigt at definere, hvilke aftaler der kan falde ind under artikel 81, stk. 1. I den individuelle vurdering af aftaler efter artikel 81, stk. 1, m(cid:229) der tages hensyn til mange faktorer, i s(cid:230)rdeleshed til markedsstrukturen p(cid:229) det relevante marked. (7) Fordelen ved gruppefritagelsen błr v(cid:230)re begr(cid:230)nset til de aftaler, der med tilstr(cid:230)kkelig sikkerhed kan antages at opfylde betingelserne i artikel 81, stk. 3. (8) Aftaler om specialisering inden for produktionen bidrager normalt til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne, da virksomhederne derved kan koncentrere sig om fremstillingen af visse varer og s(cid:229)ledes arbejde mere rationelt og udbyde varerne til lavere priser. Specialise- ringsaftaler inden for tjenesteydelser kan ogs(cid:229) antages generelt at fłre til tilsvarende forbedringer. N(cid:229)r der fore- findes en effektiv konkurrence, m(cid:229) det forventes, at forbrugerne f(cid:229)r en rimelig andel af de dermed forbundne fordele. (9) S(cid:229)danne fordele kan ogs(cid:229) opn(cid:229)s ved aftaler, hvor en af parterne giver afkald p(cid:229) at fremstille bestemte produkter eller udbyde bestemte tjenester til fordel for en anden part (»ensidig specialisering«), aftaler, hvor hver part giver afkald p(cid:229) at fremstille bestemte produkter eller udbyde bestemte tjenester til fordel for en anden part (»gensidig specialisering«), og aftaler, hvor parterne enes om at frem- stille bestemte produkter og udbyde bestemte tjenester i f(cid:230)llesskab (»f(cid:230)lles produktion«). 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/11 (10) Da ensidige specialiseringsaftaler mellem ikke-konkurre- rende virksomheder kan falde ind under gruppefritagelsen efter forordning (EF) nr. 2790/1999 (5), błr denne forord- nings bestemmelser om ensidig specialisering kun g(cid:230)lde for aftaler mellem indbyrdes konkurrerende virksomheder. (17) Med henblik p(cid:229) at lette indg(cid:229)elsen af langfristede speci- aliseringsaftaler, som vil kunne have strukturelle konse- kvenser for de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder, błr forordnin- gens gyldighedsperiode fasts(cid:230)ttes til 10 (cid:229)r. (11) Denne forordning błr ogs(cid:229) g(cid:230)lde for alle aftaler indg(cid:229)et mellem virksomheder ang(cid:229)ende de n(cid:230)rmere betingelser for deres specialisering i fremstilling af varer og/eller tjenester. Gruppefritagelsen błr ogs(cid:229) g(cid:230)lde for acces- soriske aftaler, der ikke udgłr det prim(cid:230)re form(cid:229)l med, men er direkte knyttede til og nłdvendige for specialise- ringsaftalers gennemfłrelse, og for visse dertil knyttede indkłbs- og markedsfłringsaftaler. (12) For at sikre, at fordelene ved specialiseringen kan opn(cid:229)s, uden at en af parterne forsvinder fra et senere led end produktionsleddet, błr det fasts(cid:230)ttes, at ensidige og gensi- dige specialiseringsaftaler kun er omfattet af denne forord- ning, n(cid:229)r de indeholder kłbs- og leveringsforpligtelser. Disse forpligtelser kan, men skal ikke, v(cid:230)re eksklusive. (13) N(cid:229)r de deltagende virksomheders markedsandel p(cid:229) det relevante marked ikke overstiger 20 %, kan specialise- ringsaftaler, der falder ind under den kategori, der defi- neres i denne forordning, antages at fłre til łkonomiske fordele i form af skala- eller stordriftsfordele eller bedre produktionsteknologi, samtidig med at de sikrer forbru- gerne en rimelig andel i de dermed forbundne fordele. (14) Denne forordning m(cid:229) ikke fłre til fritagelse af begr(cid:230)ns- ninger, der ikke er strengt nłdvendige for at opn(cid:229) de ovenn(cid:230)vnte fordele. Visse alvorlige konkurrencebegr(cid:230)ns- forbindelse med prisbinding, begr(cid:230)nsning af i ninger produktion eller salg og opdeling af markeder eller kunder er principielt udelukket fra at kunne falde ind under gruppefritagelsen, uanset stłrrelsen af de delta- gende virksomheders markedsandel. (15) Markedsandelsgr(cid:230)nsen, visse aftalers udelukkelse fra frita- gelsen og de n(cid:230)rmere betingelser i denne forordning vil normalt sikre, at de aftaler, der er omfattet af gruppefri- tagelsen, ikke s(cid:230)tter de deltagende virksomheder i stand til at udelukke konkurrencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkter. (18) Denne forordning finder anvendelse med forbehold af traktatens artikel 82. (19) I overensstemmelse med princippet om f(cid:230)llesskabsrettens forrang błr i henhold til ingen foranstaltning truffet national konkurrencelovgivning l(cid:230)gge hindringer i vejen for en ensartet anvendelse overalt p(cid:229) f(cid:230)llesmarkedet af F(cid:230)llesskabets konkurrenceregler eller den fulde virkning af de foranstaltninger, der vedtages til gennemfłrelse heraf, herunder ogs(cid:229) denne forordning (cid:151) UDSTEDT F(cid:216)LGENDE FORORDNING: Artikel 1 Anvendelsesomr(cid:229)de I medfłr af traktatens artikel 81, stk. 3, og p(cid:229) de i denne 1. forordning fastsatte betingelser erkl(cid:230)res traktatens artikel 81, stk. 1, uanvendelig p(cid:229) fłlgende aftaler mellem to eller flere virksomheder om de vilk(cid:229)r, hvorp(cid:229) disse virksomheder speci- aliserer sig i fremstilling af varer og tjenesteydelser: a) ensidige specialiseringsaftaler, hvorved en part indvilliger i at ophłre med at producere bestemte produkter eller afst(cid:229) fra at producere disse produkter, men kłber dem hos en konkurrent, medens konkurrenten indvilliger i at producere eller levere disse produkter b) gensidige specialiseringsaftaler, hvorved to eller flere parter p(cid:229) basis af gensidighed indvilliger i at ophłre med eller afst(cid:229) fra at fremstille bestemte, men forskellige produkter og i stedet kłber disse produkter hos de andre parter, der indvil- liger i at levere dem c) f(cid:230)lles produktionsaftaler, hvorved to eller flere parter aftaler at producere bestemte produkter i f(cid:230)llesskab. Denne fritagelse g(cid:230)lder i det omfang, hvor s(cid:229)danne aftaler (herefter ben(cid:230)vnt specialiseringsaftaler) indeholder konkurren- cebegr(cid:230)nsninger, der falder ind under traktatens artikel 81, stk. 1. (16) I s(cid:230)rlige tilf(cid:230)lde, hvor aftaler, der falder ind under denne forordning, alligevel har virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 81, stk. 3, błr Kommissionen kunne inddrage gruppefritagelsen. (5) EFT L 336 af 29. 12. 1999, s. 21. 2. Fritagelsen efter stk. 1 finder ogs(cid:229) anvendelse p(cid:229) bestem- melser i specialiseringsaftaler, der ikke udgłr hovedform(cid:229)let med, men er direkte knyttet til og nłdvendige for gennem- fłrelsen af specialiseringsaftaler, bl. a. bestemmelser om over- dragelse eller brug af intellektuelle ejendomsrettigheder. C 118/12 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Dette g(cid:230)lder dog ikke bestemmelser, der har samme form(cid:229)l eller virkning som de konkurrencebegr(cid:230)nsninger, der er opregnet i artikel 4, stk. 1. Artikel 5 Definitioner Artikel 2 Indkłbs- og markedsfłringsaftaler i tilknytning til speci- aliseringsaftaler Fritagelsen efter artikel 1 finder ogs(cid:229) anvendelse p(cid:229) kłbs- og markedsfłringsaftaler knyttet til specialiseringen, hvor Ved anvendelsen af denne forordning forst(cid:229)s ved: 1) »deltagende virksomheder«: a) virksomheder, der er parter i aftalen b) deres respektive associerede virksomheder a) parterne p(cid:229)tager sig en eksklusiv kłbs- og/eller en eksklusiv leveringsforpligtelse i forbindelse med artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c) 2) »associerede virksomheder«: b) parterne aftaler f(cid:230)lles distribution eller overlader distribu- tionen til en tredjepart p(cid:229) et eksklusivt eller ikke-eksklusivt grundlag i forbindelse med artikel 1, stk. 1, litra c), forudsat at denne tredjepart ikke er konkurrent til parterne p(cid:229) det relevante marked. a) virksomheder, hvori en i aftalen deltagende virksomhed direkte eller indirekte (cid:151) r(cid:229)der over mere end halvdelen af stemmerettighe- derne, eller Artikel 3 Markedsandelsgr(cid:230)nse (cid:151) kan udpege over halvdelen af medlemmerne af besty- relsen, direktionen eller de organer, som retligt repr(cid:230)- senterer virksomheden, eller Artikel 1 og 2 finder anvendelse p(cid:229) betingelse af, at de delta- gende virksomheder tilsammen ikke har en markedsandel, der overstiger 20 % af det relevante marked. Artikel 4 Aftaler udelukket fra fritagelse Fritagelsen efter artikel 1 finder ikke anvendelse p(cid:229) aftaler, isoleret eller i kombination med til 1. der direkte eller indirekte, andre faktorer, form(cid:229)l at: indflydelse p(cid:229), har som parterne har a) fasts(cid:230)tte priser b) begr(cid:230)nse produktion eller salg c) opdele markeder eller kunder. 2. Stk. 1 finder ikke anvendelse p(cid:229): a) bestemmelser om den aftalte m(cid:230)ngde produkter i forbin- delse med artikel 1, stk. 1, litra a) og b), eller fasts(cid:230)ttelse af kapacitet og produktionsomfang i et produktions-joint venture i forbindelse med artikel 1, stk. 1, litra c) (cid:151) har ret til at fłre virksomhedens forretninger b) virksomheder, der direkte eller indirekte har de i litra a) anfłrte rettigheder og befłjelser i en deltagende virk- somhed c) virksomheder, hvori en virksomhed omhandlet i litra b) direkte eller indirekte har de i litra a) anfłrte rettigheder og befłjelser d) virksomheder, hvori en aftalepart sammen med en eller flere virksomheder, der er omhandlet i litra a), b) eller c), eller hvori to eller flere af disse virksomheder i forening har de i litra a) anfłrte rettigheder og befłjelser e) virksomheder, hvori (cid:151) aftaleparter eller deres respektive associerede virk- somheder som omhandlet i litra a)-d), eller (cid:151) en eller flere aftaleparter eller en eller flere af deres associerede virksomheder som omhandlet i litra a)-d) og en eller flere tredjeparter i forening har de i litra a) anfłrte rettigheder b) en f(cid:230)lles produktionsvirksomheds fasts(cid:230)ttelse af priser over for sine direkte kunder, forudsat at dette joint venture ogs(cid:229) varetager distributionen af disse produkter, s(cid:229)ledes at dets prisfasts(cid:230)ttelse reelt beror p(cid:229), at de forskellige funktioner er integrerede. 3) »produkt«: en vare og/eller tjenesteydelse, herunder s(cid:229)vel mellemliggende produkter og/eller som f(cid:230)rdige produkter og/eller tjenesteydelser, men ikke distri- butions- og udlejningstjenester tjenesteydelser 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/13 4) »fremstilling«: fremstilling af varer eller udbud af tjeneste- ydelser, herunder fremstilling i underleverance Artikel 7 Inddragelse af gruppefritagelsen 5) »relevant marked«: det eller de relevante produktmarked(er) er for de produkter, der og geografiske marked(er) genstanden for specialiseringsaftalen 6) »konkurrent«: en virksomhed, der er en aktuel eller potentiel konkurrent p(cid:229) det relevante marked 7) »eksklusiv leveringsforpligtelse«: en forpligtelse til ikke at levere det produkt, som specialiseringsaftalen omhandler, til en konkurrent 8) »eksklusiv kłbsforpligtelse«: en forpligtelse til kun at kłbe det produkt, som specialiseringsaftalen omhandler, hos den part, som ifłlge aftalen skal levere det. Artikel 6 Beregning af markedsandele Ved anvendelsen af den i artikel 3 fastsatte markedsandels- gr(cid:230)nse g(cid:230)lder fłlgende: a) Markedsandelen beregnes p(cid:229) grundlag af oms(cid:230)tningen p(cid:229) markedet; foreligger der ingen tal for en deltagende virk- somheds oms(cid:230)tning p(cid:229) markedet, kan dens markedsandel beregnes p(cid:229) grundlag af skłn baseret p(cid:229) andre p(cid:229)lidelige markedsoplysninger, bl. a. tal for afs(cid:230)tningen p(cid:229) markedet. b) Markedsandelen beregnes p(cid:229) grundlag af tal for det foreg(cid:229)- ende kalender(cid:229)r. c) Ved beregningen af markedsandele fordeles markedsandelen for virksomheder omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra e), lige- ligt mellem hver af de virksomheder, der har de i artikel 5, stk. 2, litra a), n(cid:230)vnte rettigheder og befłjelser. d) S(cid:229)fremt den i artikel 3 omhandlede markedsandel ikke i begyndelsen overstiger 20 %, men derefter stiger ud over dette niveau, uden dog at n(cid:229) op over 25 %, finder fritagelsen efter artikel 1 fortsat anvendelse i to p(cid:229) hinanden fłlgende kalender(cid:229)r efter det (cid:229)r, hvor 20 %-gr(cid:230)nsen fłrste gang blev overskredet. e) S(cid:229)fremt den i artikel 3 omhandlede markedsandel i begyn- delsen ikke overstiger 20 %, men derefter stiger til over 25 %, finder fritagelsen efter artikel 1 fortsat anvendelse i et kalender(cid:229)r efter det (cid:229)r, hvor 25 %-gr(cid:230)nsen fłrste gang blev overskredet f) Bestemmelserne i litra d) og e) kan ikke kumuleres, s(cid:229)ledes at dette tidsrum bliver l(cid:230)ngere end to kalender(cid:229)r. Kommissionen kan i henhold til artikel 7 i forordning (E(cid:216)F) nr. 2821/71 inddrage en fritagelse efter denne forordning, hvis den i en konkret sag enten p(cid:229) eget initiativ eller p(cid:229) beg(cid:230)ring af en medlemsstat eller en fysisk eller juridisk person, der kan p(cid:229)be- r(cid:229)be sig en legitim interesse, fastsl(cid:229)r, at en aftale, som er omfattet af fritagelsen efter denne forordning, alligevel har virk- ninger, som er uforenelige med betingelserne i traktatens artikel 81, stk. 3, og navnlig n(cid:229)r a) aftalen ikke giver n(cid:230)vnev(cid:230)rdige resultater i form af rationa- liseringer, eller forbrugerne ikke sikres en rimelig andel af de ved aftalen opn(cid:229)ede fordele b) de produkter, der er genstand for specialiseringen, ikke p(cid:229) hele f(cid:230)llesmarkedet eller en v(cid:230)sentlig del heraf er udsat for effektiv konkurrence fra identiske produkter eller produkter, som p(cid:229) grund af deres egenskaber, pris og anvendelses- form(cid:229)l af brugerne anses for at v(cid:230)re af tilsvarende art. Artikel 8 Vedtagelser og samordnet praksis Denne forordning finder tilsvarende anvendelse p(cid:229) vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og p(cid:229) samordnet praksis. Artikel 9 Overgangsperiode I perioden fra 1. januar 2001 til 31. december 2001 finder forbuddet i EF-traktatens artikel 81, stk. 1, ikke anvendelse p(cid:229) aftaler, der allerede var i kraft den 31. december 2000, som ikke opfylder betingelserne for fritagelse efter denne forordning, men som opfylder betingelserne for fritagelse efter forordning (E(cid:216)F) nr. 417/85. Artikel 10 Forordningens gyldighed Denne forordning tr(cid:230)der i kraft den 1. anvendes indtil den 31. december 2010. januar 2001. Den Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g(cid:230)lder umiddelbart i hver medlemsstat. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den. P(cid:229) Kommissionens vegne. Medlem af Kommissionen C 118/14 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Udkast til retningslinjer for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 p(cid:229) horisontalt samarbejde 1. INDLEDNING 1. 1. FORM¯L 1. I disse retningslinjer fasts(cid:230)ttes principperne for vurdering af horisontalt samarbejde efter EF-traktatens artikel 81. Et samarbejde er horisontalt, hvis det best(cid:229)r i en aftale eller i samme oms(cid:230)t- samordnet praksis mellem virksomheder ningsled. Et horisontalt samarbejde er i de fleste tilf(cid:230)lde et samarbejde mellem konkurrenter. Det omfatter f. eks. omr(cid:229)der som forskning og udvikling (F&U), produktion, indkłb eller markedsfłring. 2. Virksomhederne er nłdt til at indrette sig efter den stadig skarpere konkurrence og de skiftende markedsforhold, som skyldes globaliseringen, den hastige teknologiske udvikling og de generelt mere dynamiske markeder. Samarbejde kan v(cid:230)re et middel til risikodeling, omkostningsbesparelser, f(cid:230)lles udnyt- telse af knowhow og fremskyndelse af innovation og er is(cid:230)r for sm(cid:229) og mellemstore virksomheder af stor betydning for, at de kan tilpasse sig de skiftende markedsforhold. 3. Horisontalt samarbejde kan dog ogs(cid:229) skabe konkurren- cem(cid:230)ssige problemer. Dette er tilf(cid:230)ldet, hvis samarbejdspar- terne aftaler priser, produktionsm(cid:230)ngder eller markedsandele, eller hvis samarbejdet giver parterne mulighed for at opn(cid:229) forłge deres markedsstyrke eller markedsstyrke og derved skaber negative virkninger p(cid:229) markedet med hensyn til priser, produktion, innovation, produktsortiment eller produkternes kvalitet. for at opretholde eller 4. Selv om Kommissionen erkender, at samarbejde kan medfłre łkonomiske fordele, m(cid:229) den ogs(cid:229) sikre sig, at der opretholdes en effektiv konkurrence. Artikel 81 danner rets- grundlag for en vurdering, der afvejer de konkurrence- begr(cid:230)nsende virkninger og de łkonomiske fordele. 5. Indtil vedtagelsen af disse retningslinjer har vurderingen af horisontalt samarbejde efter artikel 81 v(cid:230)ret baseret p(cid:229) to meddelelser og to gruppefritagelsesforordninger (1). Meddelel- serne vedrłrte en r(cid:230)kke lovlige aftaleformer (meddelelsen om (1) Kommissionens meddelelse vedrłrende aftaler, vedtagelser og samordnet praksis ang(cid:229)ende samarbejde mellem virksomheder (EFT C 75 af 29. 7. 1968, s. 3). Kommissionens forordning (E(cid:216)F) nr. 417/85 af 19. december 1984 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af specialiseringsaftaler, (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 151/93. Kommissionens forordning (E(cid:216)F) nr. 418/85 af 19. december 1984 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af aftaler vedrłrende forskning og udvikling, (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 151/93 (EFT L 53 af 22. 2. 1985, s. 5; EFT L 21 af 29. 1. 1993, s. 8). Kommissionens meddelelse om vurdering i forhold til traktatens artikel 81 af joint venture-selskaber oprettet i samarbejdsłjemed (EFT C 43 af 16. 2. 1993, s. 2). joint ventures) eller en r(cid:230)kke samarbejdsformer, der ikke falder ind under artikel 81 (1968-meddelelsen om samarbejdsaftaler). Forordning (E(cid:216)F) nr. 417/85 og (E(cid:216)F) nr. 418/85 fritog en r(cid:230)kke former for specialiseringsaftaler og F&U-aftaler. 6. De skiftende markedsforhold har medfłrt stigende anven- delse af horisontalt samarbejde under stadig flere forskellige former. Der er behov for mere fyldestgłrende og ajourfłrte retningslinjer for at głre anvendelsen af artikel 81 p(cid:229) dette omr(cid:229)de klarere og mere gennemsigtig. Ved vurderingen skal der l(cid:230)gges stłrre v(cid:230)gt p(cid:229) łkonomiske kriterier af hensyn til den seneste udvikling i Kommissionens beslutningspraksis og EF-domstolenes retspraksis. 7. Form(cid:229)let med disse retningslinjer er at skabe et analyse- grundlag for de mest almindelige typer horisontalt samarbejde. Dette grundlag bygger fortrinsvis p(cid:229) kriterier, der bidrager til at analysere de łkonomiske forhold omkring en samarbejdsaftale. (cid:216)konomiske kriterier, s(cid:229)som parternes markedsstyrke og andre faktorer vedrłrende markedsstrukturen, er et nłgleelement i sandsynlige virkninger p(cid:229) vurderingen af et markedet og dermed ogs(cid:229) i vurderingen efter artikel 81. I betragtning af de mange forskellige typer horisontalt samar- bejde og samarbejdskombinationer og de varierende markeds- forhold, hvorunder de anvendes, er det umuligt at finde en specifik lłsning for hvert enkelt muligt scenario. Det forelig- gende analysegrundlag, der bygger p(cid:229) łkonomiske kriterier, vil dog v(cid:230)re en hj(cid:230)lp for virksomhederne, n(cid:229)r de skal vurdere, om deres individuelle samarbejdsaftale er forenelig med artikel 81. samarbejdes 8. Retningslinjerne erstatter ikke blot ovenn(cid:230)vnte meddel- elser om horisontalt samarbejde, men omfatter ogs(cid:229) flere af de mest almindelige typer horisontale aftaler. De supplerer grup- pefritagelsesforordningerne om F&U-aftaler og specialiserings- aftaler. 1. 2. ANVENDELSESOMR¯DE Disse retningslinjer vedrłrer aftaler 9. samordnet praksis (2) mellem to eller flere virksomheder i samme oms(cid:230)t- ningsled, f. eks. i samme produktions- eller distributionsled, og eller (2) Enhver henvisning til aftaler i det fłlgende omfatter ogs(cid:229) samordnet praksis. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/15 lagt p(cid:229) samarbejde mellem konkurrenter. hovedv(cid:230)gten er Udtrykket »konkurrenter« i disse retningslinjer omfatter b(cid:229)de faktiske (3) og potentielle (4) konkurrenter. cem(cid:230)ssige problemer som horisontale aftaler. Disse aftaler skal derfor vurderes p(cid:229) grundlag af principperne i de foreliggende retningslinjer. Dette udelukker retningslinjerne for vertikale begr(cid:230)nsninger ogs(cid:229) kan anvendes p(cid:229) disse aftaler for at vurdere deres vertikale begr(cid:230)nsninger (7). ikke, at 10. De foreliggende retningslinjer vedrłrer dog ikke alle mulige horisontale aftaler, men kun de typer samarbejde, der kan medfłre effektivitetsgevinster, dvs. aftaler om F&U, produk- tion, indkłb, markedsfłring, standardisering og miljł. Andre typer horisontale aftaler mellem konkurrenter, f. eks. om infor- mationsudveksling blive behandlet s(cid:230)rskilt. eller minoritetsaktieposter, vil Aftaler, der indg(cid:229)s mellem virksomheder i 11. forskellige produktions- eller distributionsled, dvs. vertikale aftaler, er fra disse retningslinjer og behandles i principielt udelukket gruppefritagelsesforordningen (6) retningslinjerne (5) for vertikale begr(cid:230)nsninger. I det omfang vertikale aftaler, f. eks. distributionsaftaler, indg(cid:229)s mellem konkurrenter, kan de f(cid:229) samme virkninger p(cid:229) markedet og skabe de samme konkurren- og (3) En virksomhed betragtes som en faktisk konkurrent, hvis den enten opererer p(cid:229) det samme relevante marked, eller, selv om der ikke foreligger en aftale, kan omstille produktionen til de relevante produkter og markedsfłre dem p(cid:229) kort sigt, uden at det medfłrer risici, som reaktion p(cid:229) en betydelige ekstraomkostninger eller beskeden, varig stigning i de relative priser (direkte udbudssubstitu- tion). Men n(cid:229)r udbudssubstitution głr det nłdvendigt at foretage v(cid:230)sentlige tilpasninger i de best(cid:229)ende materielle og immaterielle aktiver, at tr(cid:230)ffe strategiske beslutninger eller at p(cid:229)regne forsinkelser i forbindelse med omstil- lingen, behandles en virksomhed ikke som en faktisk konkurrent, men som en potentiel konkurrent (se nedenfor). Jf. Kommissionens meddelelse om afgr(cid:230)nsning af det relevante marked i forbindelse med F(cid:230)llesskabets konkurrenceret (EFT C 372 af 9. 12. 1997, punkt 20-23). foretage yderligere investeringer, at eller supplerende (4) En virksomhed betragtes som en potentiel konkurrent, hvis det kan bevises, at den, selv om der ikke forel(cid:229) en aftale, ville foretage de nłdvendige andre nłdvendige investeringer (cid:230)ndringer for at komme ind p(cid:229) det relevante marked som reaktion p(cid:229) en beskeden, varig stigning i de relative priser. Denne vurdering skal baseres p(cid:229) realistiske forhold; den teoretiske mulighed for at komme ind p(cid:229) et marked er ikke tilstr(cid:230)kkelig i sig selv (jf. Kommis- sionens meddelelse om afgr(cid:230)nsning af det relevante marked i forbindelse med F(cid:230)llesskabets konkurrenceret (EFT C 372 af 9. 12. 1997, punkt 24); jf. ogs(cid:229) Kommissionens 13. beretning om konkurrencepolitikken, punkt 55; jf. sagen Elopak/Metal Box-Odin (EFT L 209 af 8. 8. 1990, s. 15). p(cid:229) kan omfatte Aftalerne samarbejde 12. forskellige niveauer, f. eks. F&U og udnyttelse af resultaterne deraf. Disse aftaler er omfattet af retningslinjerne, medmindre de falder ind under fusionsforordningen. Tyngdepunktet i samarbejdet er afgłrende for, hvilken del af retningslinjerne der g(cid:230)lder for den p(cid:229)g(cid:230)ldende aftale. Ved fastl(cid:230)ggelsen af tyngdepunktet tages der hensyn til is(cid:230)r fłlgende to faktorer: i) udgangspunktet for samarbejdet og ii) integrationsgraden i de forskellige funk- tioner, som samarbejdet omfatter. Et samarbejde, der indeb(cid:230)rer b(cid:229)de f(cid:230)lles F&U og f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne, vil derfor normalt falde ind under kapitlet »Aftaler om forskning og udvikling«, da den f(cid:230)lles udnyttelse kun finder sted, hvis den f(cid:230)lles F&U falder heldigt ud. Dette indeb(cid:230)rer, at resultaterne af den f(cid:230)lles F&U er afgłrende for udnyttelsen. F&U-aftalen kan dermed betragtes som udgangspunktet for samarbejdet. Vurde- ringen vil v(cid:230)re anderledes, hvis aftalen indeb(cid:230)rer fuld integra- tion p(cid:229) produktionsomr(cid:229)det og kun delvis integration af nogle F&U-aktiviteter. I s(cid:229) fald vil samarbejdets potentielle konkur- rencebegr(cid:230)nsende virkninger og łkonomiske fordele i vid udstr(cid:230)kning v(cid:230)re knyttet til den f(cid:230)lles produktion, og aftalen skal derfor undersłges p(cid:229) grundlag af principperne i kapitlet »Produktionsaftaler«. for Retningslinjerne komplekse aftaler, som strategiske alliancer, der omfatter en r(cid:230)kke forskellige samarbejdsomr(cid:229)der og -instrumenter. Vurde- ringen af de enkelte samarbejdsomr(cid:229)der i en alliance kan fore- tages p(cid:229) grundlag af det tilsvarende kapitel i retningslinjerne, men komplekse aftaler skal analyseres i deres helhed. P(cid:229) grund af de mange forskellige omr(cid:229)der, som en alliance kan omfatte, er det umuligt at udstikke generelle retningslinjer for en s(cid:229)dan samlet vurdering. Alliancer eller andre former for samarbejde, der hovedsagelig best(cid:229)r af hensigtserkl(cid:230)ringer, er umulige at vurdere p(cid:229) grundlag af konkurrencereglerne, s(cid:229) l(cid:230)nge de ikke har noget pr(cid:230)cist anvendelsesomr(cid:229)de. g(cid:230)lder ikke 13. De kriterier, der er fastsat i retningslinjerne, g(cid:230)lder for samarbejde om b(cid:229)de produkter og tjenester (8). Retningslinjerne g(cid:230)lder dog ikke i det omfang, hvor der anvendes sektor- (5) Retningslinjer for vertikale begr(cid:230)nsninger. (6) Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, p(cid:229) kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336 af 29. 12. 1999, s. 21). (7) Afgr(cid:230)nsningen mellem horisontale og vertikale aftaler belyses indkłb (kapitel 4) og f(cid:230)lles n(cid:230)rmere i kapitlerne om f(cid:230)lles afs(cid:230)tning (kapitel 5). (8) I det fłlgende omfatter udtrykket »produkter« eller »varer« ogs(cid:229) tjenester. C 118/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 bestemte regler, som det er tilf(cid:230)ldet inden for transport eller forsikring (9). Transaktioner, der falder ind under fusionsforord- ningen, er heller ikke omfattet af retningslinjerne (10). 1. 3. GRUNDPRINCIPPER FOR VURDERING EFTER ARTIKEL 81 1. 3. 1. Artikel 81, stk. 1 Artikel 81, stk. 1, 16. finder anvendelse p(cid:229) horisontale samarbejdsaftaler, der har til form(cid:229)l eller til fłlge at hindre, begr(cid:230)nse eller fordreje konkurrencen (11). 17. Der er dog visse tilf(cid:230)lde, hvor man p(cid:229) grund af samar- bejdets art allerede fra begyndelsen kan fastsl(cid:229), at artikel 81, stk. 1, finder anvendelse. Dette g(cid:230)lder aftaler, der tager sigte p(cid:229) at begr(cid:230)nse konkurrencen gennem prisfasts(cid:230)ttelse, produk- tionsbegr(cid:230)nsning eller opdeling af markeder eller kunder. Disse aftaler formodes at have negative virkninger p(cid:229) markedet, og det er derfor ikke nłdvendigt at undersłge, hvorledes de i praksis p(cid:229)virker konkurrenceforholdene og markedet. 18. De fleste horisontale samarbejdsaftaler tager dog ikke sigte p(cid:229) at begr(cid:230)nse konkurrencen, og det er derfor nłdvendigt at undersłge aftalens virkninger. forbindelse med denne undersłgelse er det ikke tilstr(cid:230)kkeligt, at aftalen begr(cid:230)nser konkurrencen mellem parterne. Det skal ogs(cid:229) v(cid:230)re sandsynligt, at den p(cid:229)virker konkurrencen p(cid:229) markedet i et s(cid:229)dant omfang, at der kan forventes negative virkninger med hensyn til priser, produktion, innovation, produktsortiment eller produkternes kvalitet. I 19. Hvorvidt aftalen vil kunne skabe negative virkninger p(cid:229) markedet, afh(cid:230)nger af de łkonomiske forhold, herunder b(cid:229)de aftalens art og parternes samlede markedsstyrke, der sammen med andre strukturbestemte faktorer er afgłrende for, om samarbejdet kan p(cid:229)virke den samlede konkurrence i et s(cid:229) bety- deligt omfang. Aftalens art Aftalens art bestemmes af faktorer som samarbejds- 20. omr(cid:229)de, form(cid:229)let med samarbejdet, de konkurrencem(cid:230)ssige forbindelser mellem parterne og det omfang, hvori de kombi- nerer deres virksomhed. Disse faktorer giver et fingerpeg om, hvor sandsynligt det er, at parterne vil samordne deres adf(cid:230)rd p(cid:229) markedet. Visse typer aftaler, f. eks. de fleste F&U-aftaler eller 21. samarbejde om fasts(cid:230)ttelse af standarder eller forbedring af miljłforholdene, vil nok i mindre omfang indeholde pris- og produktionsbegr(cid:230)nsninger. Hvis disse typer aftaler overhovedet har negative virkninger, vil det sandsynligvis v(cid:230)re for innova- tion eller produktsortiment. De kan ogs(cid:229) medfłre markeds- afsk(cid:230)rmning. (11) Enhver henvisning til konkurrencebegr(cid:230)nsninger i det omfatter ogs(cid:229) hindring eller fordrejning af konkurrencen. fłlgende 14. Artikel 81 finder kun anvendelse p(cid:229) horisontale samar- bejdsaftaler, der kan p(cid:229)virke handelen mellem medlemsstaterne. Disse retningslinjer vedrłrer ikke undersłgelsen af, om en given aftale kan p(cid:229)virke samhandelen, og de efterfłlgende prin- cipper for anvendelsen af artikel 81 er derfor baseret p(cid:229) den antagelse, at handelen mellem medlemsstaterne p(cid:229)virkes. I praksis skal dette spłrgsm(cid:229)l dog undersłges fra sag til sag. 15. Den vurdering efter artikel 81, der er beskrevet i disse retningslinjer, p(cid:229)virker ikke den eventuelle parallelle anven- delsen af EF-traktatens artikel 82 p(cid:229) horisontale samarbejds- aftaler. Retningslinjerne har heller ingen indvirkning p(cid:229) den fortolkning, som Retten i Fłrste Instans og EF-Domstolen m(cid:229)tte anl(cid:230)gge med hensyn til anvendelsen af artikel 81 p(cid:229) horisontale samarbejdsaftaler. (9) R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 26/62 (EFT 30 af 1962, s. 993) (land- fartplaner, brug), R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 1017/68 (EFT L 175 af 1968, s. 1) (transport med jernbane, vejtransport og transport ad indre vand- veje), R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 4056/86 (EFT L 378 af 1986, s. 4) (słtransport) R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 3975/87 (EFT L 374 af 1987, s. 1) (lufttransport), (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 1284/91 (EFT L 122 af 1991, s. 2) og R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2410/92 (EFT L 240 af 1992, s. 18), R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 3976/87 (EFT L 374 af 1987, s. 9) (lufttransport), (cid:230)ndret ved forordning (E(cid:216)F) nr. 2411/92 (EFT L 240 af 1992, s. 19), Kommissionens forordning (E(cid:216)F) nr. 1617/93 (EFT L 155 af 1993, s. 18) (gruppefritagelse vedrłrende f(cid:230)lles udarbejdelse og samord- ning af f(cid:230)lles drift, konsultationer om passager- og fragttakster inden for ruteflyvning samt tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i lufthavne (slots)), (cid:230)ndret ved forordning (EF) nr. 1523/96 (EFT L 190 af 1996, s. 11) og Kommissionens forord- ning (EF) nr. 1083/1999 (EFT L 131 af 1999, s. 27), R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 479/92 (EFT L 55 af 1992, s. 3) (linjerederier), Kommissionens forordning (EF) nr. 870/95 (EFT L 89 af 1995, s. 7) (gruppefritagelse for visse aftaler mellem linjerederier), R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 1534/91 (EFT L 143 af 1991, s. 1) (forsikringssektoren), Kommissionens forordning (E(cid:216)F) nr. 3932/92 (EFT L 398 af 1992, s. 7) (gruppefritagelse for visse aftaler p(cid:229) forsikringsomr(cid:229)det). (10) R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 4064/89 (EFT L 395 af 30. 12. 1989; berigtiget i EFT L 257 af 21. 9. 1990), senest (cid:230)ndret ved forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997 om (cid:230)ndring af forordning (E(cid:216)F) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 180 af 9. 7. 1997; berigtiget i EFT L 40 af 13. 2. 1997, s. 17). 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/17 typer Andre samarbejde, s(cid:229)som produktions- eller 22. indkłbsaftaler, indeb(cid:230)rer typisk en vis ensartethed i omkost- ningsstrukturerne. Hvis der er tale om en betydelig ensartethed, kan parterne lettere samordne markedspriser og produktion. En betydelig ensartethed i omkostningsstrukturerne kan kun opn(cid:229)s under fłlgende forhold: For det fłrste skal samarbejdsomr(cid:229)det, f. eks. produktion og indkłb, tegne sig for en stor andel af de samlede omkostninger p(cid:229) et givet marked. For det andet m(cid:229) parterne kombinere deres aktiviteter p(cid:229) samarbejdsomr(cid:229)det i betydeligt omfang. Dette er for eksempel tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r de i f(cid:230)llesskab fremstiller eller kłber et vigtigt mellemprodukt eller en stor andel af deres samlede produktion af et endeligt produkt. begr(cid:230)nser konkurrencen, eller som kan fritages. Som eksempel kan n(cid:230)vnes et produktionsselskab i form af et joint venture, der ogs(cid:229) markedsfłrer de produkter, der fremstilles i f(cid:230)llesskab. Det hłrer naturligt med til et s(cid:229)dant joint venture, at beslut- ninger om produktion og priser tr(cid:230)ffes af aftaleparterne i f(cid:230)llesskab. I dette tilf(cid:230)lde vil indfłjelse af bestemmelser om priser eller produktion ikke betyde, at aftalen automatisk falder ind under artikel 81, stk. 1. Bestemmelserne om priser eller produktion skal vurderes sammen med joint venture- selskabets łvrige virkninger p(cid:229) markedet p(cid:229) grundlag af neden- st(cid:229)ende regler, for at det kan fastsl(cid:229)s, om artikel 81, stk. 1, finder anvendelse. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 23. En r(cid:230)kke aftalekategorier er af en s(cid:229)dan art, at de ikke falder ind under artikel 81, stk. 1. Dette g(cid:230)lder normalt for samarbejde, der samordning af parternes konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd p(cid:229) markedet, s(cid:229)som: ikke indeb(cid:230)rer Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 26. Aftaler, der ikke falder ind under ovenn(cid:230)vnte kategorier, skal undersłges mere indg(cid:229)ende, for at det kan afgłres, om de falder ind under artikel 81, stk. 1. Undersłgelsen skal omfatte markedsrelaterede kriterier som parternes markedsstilling og andre strukturbestemte faktorer. (cid:151) samarbejde mellem virksomheder, der ikke er konkurrenter Markedsstyrke og markedsstruktur (cid:151) samarbejde mellem konkurrerende virksomheder, der ikke ville kunne gennemfłre det projekt eller den aktivitet, som samarbejdet omfatter, uafh(cid:230)ngigt af hinanden (cid:151) samarbejde om en aktivitet, der ligger langt fra afs(cid:230)tnings- leddet. Disse samarbejdskategorier falder kun ind under artikel 81, stk. 1, hvis parterne har en betydelig markedsstyrke, eller hvis der er sandsynlighed for markedsafsk(cid:230)rmning over for tredjemand. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 24. En anden aftalekategori kan normalt anses for at falde ind under artikel 81, stk. 1. Dette g(cid:230)lder samarbejdsaftaler, der tager sigte p(cid:229) at begr(cid:230)nse konkurrencen gennem prisfast- s(cid:230)ttelse, produktionsbegr(cid:230)nsning eller opdeling af markeder eller kunder. Disse begr(cid:230)nsninger betragtes som de mest skade- lige, fordi de griber direkte ind i resultatet af konkurrencepro- cessen. Prisfasts(cid:230)ttelse og produktionsbegr(cid:230)nsning medfłrer umiddelbart, at kunderne betaler hłjere priser eller ikke modtager de łnskede m(cid:230)ngder. Opdeling af markeder eller kunder formindsker kundernes valgmuligheder og medfłrer s(cid:229)ledes ogs(cid:229) hłjere priser eller lavere produktion. Det kan derfor antages, at disse begr(cid:230)nsninger har negative virkninger p(cid:229) markedet, og som fłlge heraf er de n(cid:230)sten altid forbudt. 27. Udgangspunktet for undersłgelsen er parternes stilling p(cid:229) de markeder, der berłres af samarbejdet, idet den er afgł- rende for, om de vil kunne opn(cid:229) markedsstyrke eller opretholde eller forłge deres markedsstyrke gennem samarbejdet, dvs. at de kan skabe negative virkninger p(cid:229) markedet med hensyn til priser, produktion, innovation, produktsortiment eller produk- ternes kvalitet. For at gennemfłre denne undersłgelse m(cid:229) man relevante marked(er) ved anvendelse af afgr(cid:230)nse det metoden om markeds- i afgr(cid:230)nsning (12). N(cid:229)r der er tale om bestemte typer markeder, s(cid:229)som indkłbs- eller teknologimarkeder, giver disse retnings- linjer yderligere vejledning. (de) Kommissionens meddelelse Hvis parterne tilsammen har en svag markedsstilling (13), 28. er det usandsynligt, at samarbejdet vil f(cid:229) nogen begr(cid:230)nsende virkning, og der er derfor ikke behov for nogen yderligere undersłgelse. I betragtning af de mange forskellige former for samarbejde og de forskellige virkninger, som de kan f(cid:229) i forskel- lige markedssituationer, er det umuligt at fasts(cid:230)tte en generel t(cid:230)rskel for, hvorn(cid:229)r markedsandelen indeb(cid:230)rer en s(cid:229) stor markedsstyrke, at den kan skabe restriktive virkninger. 29. Ud over parternes samlede markedsandele skal der ogs(cid:229) tages hensyn til deres individuelle markedsandele. En stor samlet markedsandel kan normalt ikke anses for at medfłre en begr(cid:230)nsning af konkurrencen p(cid:229) markedet, hvis en af de to parter kun har ubetydelige markedsandele. (12) Jf. Kommissionens meddelelse om afgr(cid:230)nsning af det relevante (EFT C forbindelse med F(cid:230)llesskabets konkurrenceret marked i 372 af 9. 12. 1997, s. 5). 25. nłdvendig for anvendelsen af en aftale, der ellers Dette g(cid:230)lder dog ikke, hvis en s(cid:229)dan bestemmelse er ikke (13) N(cid:229)r man skal fastl(cid:230)gge en aftaleparts markedsandel p(cid:229) et givet marked, tages virksomheder, der er forbundet med parterne, ogs(cid:229) i betragtning (jf. artikel 4, stk. 1, i udkast til gruppefritagelsesfor- ordning for aftaler om forskning og udvikling). C 118/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 N(cid:229)r parterne tilsammen har en st(cid:230)rk markedsstilling og 30. betydelige markedsandele, skal markedskoncentrationen, dvs. antallet af konkurrenter og deres stilling, m(cid:229)ske tages i betragt- ning som en supplerende faktor, for at man kan vurdere samar- bejdets indvirkning p(cid:229) konkurrencen p(cid:229) markedet. Som indi- kator kan anvendes Herfindahl-Hirshman-indekset (»HHI«), der defineres som summen af kvadraterne p(cid:229) virksomhedernes markedsandele (14): med et HHI p(cid:229) under 1 000 kan koncen- trationsgraden p(cid:229) markedet betegnes som lav, mellem 1 000 og 1 800 som moderat, og over 1 800 som hłj. 31. Afh(cid:230)ngigt af parternes markedsstilling og koncentra- tionen p(cid:229) markedet skal der ogs(cid:229) tages hensyn til andre faktorer, som markedsandelenes stabilitet over en periode, adgangsbarrierer og sandsynligheden for, at der kommer nye ind p(cid:229) markedet, kłbernes/leverandłrernes virksomheder forhold til hinanden eller produkternes art markedsstyrke i sandsynligt, at (ensartethed, konkurrencen om innovation vil blive p(cid:229)virket, og disse virk- ninger ikke kan vurderes tilstr(cid:230)kkeligt p(cid:229) grundlag af de eksi- sterende markeder, kan det v(cid:230)re nłdvendigt at benytte en r(cid:230)kke specielle faktorer i analysen (jf. kapitel 3, F&U-aftaler). f(cid:230)rdigudvikling). N(cid:229)r det er Artikel 81, stk. 3 Aftaler, der falder ind under artikel 81, stk. 1, kan 32. fritages, hvis de opfylder betingelserne i artikel 81, stk. 3. Dette er tilf(cid:230)ldet, hvis aftalen: (cid:151) bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller łkonomiske udvikling (cid:151) sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, og ikke: (cid:151) p(cid:229)l(cid:230)gger de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder begr(cid:230)nsninger, som ikke er nłdvendige for at n(cid:229) ovenn(cid:230)vnte m(cid:229)l (cid:151) giver disse virksomheder mulighed for at udelukke konkur- rencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende varer. (cid:216)konomiske fordele 33. til at Den fłrste betingelse er, at aftalen bidrager forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller łkonomiske udvikling. Da disse fordele vedrłrer statistiske eller dynamiske effektivitetsgevinster, (14) Et marked best(cid:229)ende af fire virksomheder med andele p(cid:229) 30 %, 25 %, 25 % og 20 % har et HHI p(cid:229) 2 550 (900 + 625 + 625 + fłr samarbejdet. Hvis de to fłrste virksomheder, der er 400) fłrende p(cid:229) markedet, samarbejdet (cid:230)ndre sig til 4 050 (3 025 + 625 + 400). HHI efter indledning af samarbejdet er afgłrende for vurderingen af samarbejdets mulige virkninger p(cid:229) markedet. samarbejder, vil HHI efter som »łkonomiske fordele«. (cid:216)konomiske kan de betegnes fordele kan opveje konkurrencebegr(cid:230)nsninger. For eksempel kan et samarbejde give virksomhederne mulighed for at tilbyde varer eller tjenester til lavere priser eller af bedre kvalitet eller at iv(cid:230)rks(cid:230)tte innovation hurtigere. De fleste effektivitets- gevinster opst(cid:229)r ved kombination og integration af forskellige former for viden eller ressourcer. Parterne skal bevise, at effek- tivitetsgevinsterne skyldes samarbejdet og ikke kan opn(cid:229)s med mindre restriktive midler (se ogs(cid:229) nedenfor). P(cid:229)stande om, at der skabes effektivitetsgevinster, skal underbygges med beviser; det er ikke tilstr(cid:230)kkeligt at frems(cid:230)tte formodninger eller gene- relle udtalelser om omkostningsbesparelser. Kommissionen tager ikke hensyn til omkostningsbespa- 34. relser, der en neds(cid:230)ttelse af produktionen eller markedsdeling, eller som udelukkende skyldes udnyttelse af markedsstyrken. skyldes Rimelige andele for forbrugerne (cid:216)konomiske fordele skal ikke blot v(cid:230)re til gavn for 35. aftaleparterne, men ogs(cid:229) for forbrugerne. Det vil normalt afh(cid:230)nge af konkurrencens intensitet p(cid:229) det relevante marked, om fordelene ogs(cid:229) kommer forbrugerne til gode. En skarp konkurrence vil normalt sikre, at omkostningsbesparelser kommer forbrugerne til gode i form af lavere priser, eller at til at bringe nye produkter p(cid:229) virksomhederne anspores markedet en tilstr(cid:230)kkelig konkurrence p(cid:229) markedet, som effektivt begr(cid:230)nser aftaleparternes adf(cid:230)rd, vil derfor normalt sikre, at forbrugerne opn(cid:229)r en rimelig andel af de łkonomiske fordele. som muligt. Opretholdelse s(cid:229) hurtigt af Nłdvendige begr(cid:230)nsninger 36. Konkurrencebegr(cid:230)nsningerne skal v(cid:230)re nłdvendige for, at man kan opn(cid:229) de łkonomiske fordele. Hvis der kan opn(cid:229)s tilsvarende fordele med mindre restriktive midler, kan de frem- fłrte effektivitetsgevinster ikke benyttes som begrundelse for konkurrencebegr(cid:230)nsningerne. Hvorvidt de enkelte begr(cid:230)ns- ninger er nłdvendige, afh(cid:230)nger af markedsforholdene og afta- lens varighed. For eksempel kan eksklusivitetsaftaler forhindre en aftalepart i at opn(cid:229) uberettigede fordele (»free riding«) og kan derfor accepteres. Men under visse omst(cid:230)ndigheder er de m(cid:229)ske ikke nłdvendige og vil i s(cid:229) fald kunne forst(cid:230)rke en restriktiv virkning. Ingen udelukkelse af konkurrencen 37. Et af nłgleelementerne i vurderingen efter artikel 81, stk. 3, er spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt det er sandsynligt, at konkur- rencen udelukkes. Spłrgsm(cid:229)let kan undersłges p(cid:229) grundlag af en vurdering af markedsstyrken og markedsstrukturerne efter artikel 81, stk. 1. Den eneste forskel er, at der i henhold til artikel 81, stk. 3, kan tillades en stłrre markedsstyrke, forudsat at som opvejer de konkurrencebegr(cid:230)nsende virkninger. Den absolutte gr(cid:230)nse for fritagelse er udelukkelsen af den effektive konkur- rence. Selv betydelige effektivitetsgevinster kan ikke głre det berettiget, at den effektive konkurrence udelukkes; dette er nemlig det punkt, hvor parterne er eller sandsynligvis vil blive dominerende. aftalen indeb(cid:230)rer betydelige effektivitetsgevinster, 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/19 Gruppefritagelsesforordninger for F&U-aftaler og specialise- ringsaftaler 38. Under visse betingelser kan det antages, at bestemte aftalekategorier opfylder kriterierne i artikel 81, stk. 3. Dette er is(cid:230)r tilf(cid:230)ldet med F&U-aftaler og produktionsaftaler, hvor det forhold, at virksomhederne samler deres respektive viden eller aktiver, kan give anledning til betydelige effektivitetsgevin- ster. Disse retningslinjer skal betragtes som et supplement til de (cid:230)ndrede gruppefritagelsesforordninger om F&U-aftaler og om specialiseringsaftaler, der erstatter forordning (E(cid:216)F) nr. 417/85 og forordning (E(cid:216)F) nr. 418/85. Gruppefritagelsesforordnin- gerne fritager de fleste almindelige former for produktions-/ specialiseringsaftaler op til en markedsandel p(cid:229) 20 % og F&U-aftaler op til en markedsandel p(cid:229) 25 %, forudsat at afta- lerne opfylder betingelserne for anvendelse af gruppefritagelsen og ikke indeholder tungtvejende begr(cid:230)nsninger (»sorte bestem- melser«), der głr gruppefritagelsen uanvendelig. Sm(cid:229) og mellemstore virksomheder (SMV) udgłr en 42. dynamisk og uensartet gruppe, der stilles over for mange udfor- dringer, herunder de voksende krav fra stłrre virksomheder, som de ofte er underleverandłrer til. I F&U-intensive sektorer sigter (cid:151) ogs(cid:229) nyoprettede (cid:151) hurtigt voksende SMV mod at blive fłrende p(cid:229) markedssegmenter under hastig udvikling. For at kunne tage disse udfordringer op og fortsat v(cid:230)re konkur- rencedygtige m(cid:229) SMV konstant foretage innovation. Gennem F&U-samarbejde vil SMV kunne forłge deres F&U generelt og st(cid:229) st(cid:230)rkere i konkurrencen med stłrre markedsaktłrer. Under visse omst(cid:230)ndigheder kan F&U-aftaler dog skabe s(cid:229)som begr(cid:230)nsninger med innovation, varesortiment eller 43. konkurrencem(cid:230)ssige problemer, hensyn til priser, produktion, produkternes kvalitet. 1. 4. OPBYGNINGEN AF DE EFTERF(cid:216)LGENDE KAPITLER OM FORSKELLIGE SAMARBEJDSFORMER 2. 2. RELEVANTE MARKEDER 39. Retningslinjerne er opdelt i kapitler om bestemte aftale- typer. Hvert kapitel er opbygget efter det analysegrundlag, der er beskrevet ovenfor under punkt 1. 3. I de tilf(cid:230)lde, hvor det er nłdvendigt, gives der speciel vejledning i afgr(cid:230)nsningen af de relevante markeder (f. eks. inden for F&U eller med hensyn til indkłbsmarkeder). 2. AFTALER OM FORSKNING OG UDVIKLING 2. 1. DEFINITION i f(cid:230)llesskab eller Aftaler om forskning og udvikling (F&U) kan variere i 40. form og efter anvendelsesomr(cid:229)de. De str(cid:230)kker sig fra udlicite- ring af bestemte F&U-aktiviteter til forbedring af eksisterende teknologier til samarbejde om forskning, udvikling og markedsfłring af helt nye produkter. De kan joint venture- antage form af en samarbejdsaftale eller et selskab. Dette kapitel g(cid:230)lder for alle former for F&U-aftaler, herunder tilknyttede aftaler om udnyttelse af F&U-resultaterne i form af produktion eller afs(cid:230)tning, forudsat at tyngdepunktet i samarbejdet er F&U (15). 41. F&U-samarbejde kan reducere unłdvendige dobbelt- omkostninger, fłre til en betydelig og gavnlig udveksling af ideer og erfaringer og dermed betyde, at produkter og tekno- logier udvikles hurtigere, end det ellers ville v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet. F&U-samarbejde har normalt en tendens til at forłge F&U-akti- viteterne generelt. 44. N(cid:229)r man skal afgr(cid:230)nse det relevante marked i forbin- delse med vurderingen af en F&U-aftales virkninger, skal man identificere de produkter, teknologier eller F&U-aktiviteter, der vil begr(cid:230)nse parternes konkurrence. N(cid:229)r man betragter de forskellige mulige situationer, kan innovationen p(cid:229) den ene side medfłre et produkt (eller en teknologi), der konkurrerer p(cid:229) et eksisterende produkt- eller teknologimarked. Dette er tilf(cid:230)ldet med F&U, der tager sigte p(cid:229) sm(cid:229) forbedringer eller (cid:230)ndringer, s(cid:229)som nye modeller af bestemte produkter, og her vil de eventuelle virkninger berłre markedet for eksisterende produkter. P(cid:229) den anden side kan innovation medfłre et helt nyt produkt, der selv skaber et nyt marked (f. eks. en ny vaccine til en tidligere uhelbredelig sygdom). I dette tilf(cid:230)lde er de eksi- sterende markeder kun relevante, hvis de p(cid:229) en eller anden m(cid:229)de er forbundet med den p(cid:229)g(cid:230)ldende innovation. Samarbej- dets virkninger med hensyn til innovation skal derfor vurderes, hvis det er muligt. De fleste tilf(cid:230)lde vedrłrer dog formodentlig situationer imellem disse to yderpunkter, dvs. situationer, hvor der ved innovationen skabes produkter (eller teknologi), som i tidens lłb kommer til at erstatte de eksisterende (f. eks. cd’er, der har erstattet grammofonplader). Ved en indg(cid:229)ende analyse af disse situationer kan det v(cid:230)re nłdvendigt at undersłge b(cid:229)de eksisterende markeder og aftalens virkninger med hensyn til innovation. Eksisterende markeder a) Produktmarkeder N(cid:229)r samarbejdet vedrłrer F&U, der 45. sigte p(cid:229) forbedring eller for(cid:230)dling af eksisterende produkter, udgłr disse eksisterende produkter, herunder deres substitutionspro- dukter, det relevante marked for samarbejdet (16). tager (15) Undtagen fusioner og joint venture-selskaber, der falder ind under (16) Jf. Kommissionens meddelelse om afgr(cid:230)nsning af det relevante fusionsforordningen. marked. C 118/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Hvis F&U-arbejdet tager sigte p(cid:229) at (cid:230)ndre et eksiste- 46. rende produkt betydeligt, eller at skabe et nyt produkt som erstatning for en r(cid:230)kke eksisterende, kan substitutionen med det eksisterende produkt v(cid:230)re ufuldst(cid:230)ndig eller langsigtet. De gamle og de potentielle, nye produkter vil sandsynligvis derfor ikke tilhłre det samme relevante marked. Markedet for eksiste- rende produkter kan dog blive berłrt, hvis F&U-samarbejdet kan medfłre en samordning af parternes adf(cid:230)rd som leveran- dłrer af eksisterende produkter, men parterne vil kun kunne udnytte deres styrke p(cid:229) det eksisterende marked, hvis de tilsammen har en st(cid:230)rk stilling b(cid:229)de p(cid:229) markedet for eksiste- rende produkter og inden for F&U. samarbejdet vedrłrer udvikling af nye produkter/ny teknologi, der m(cid:229)ske en dag vil erstatte eksisterende produkter/teknologi, eller som udvikles til et nyt anvendelsesform(cid:229)l og derfor ikke vil erstatte eksisterende produkter/teknologi, men skabe en helt ny efterspłrgsel. Under disse forhold er virkningerne p(cid:229) konkurrencen om innovation af stor betydning, men kan i nogle tilf(cid:230)lde ikke vurderes tilstr(cid:230)kkeligt ved en analyse af den faktiske eller potentielle konkurrence p(cid:229) de eksisterende produkt-/teknologimarkeder. forbindelse kan der skelnes mellem to scenarier afh(cid:230)ngigt af innovationsprocessen inden for en given industri. I denne for vurderingen. Hvis 47. Hvis F&U vedrłrer en vigtig komponent i et endeligt produkt, kan ikke blot markedet for denne komponent, men ogs(cid:229) det eksisterende marked for det endelige produkt v(cid:230)re relevant for eksempel bilfabrikanter samarbejder om F&U vedrłrende en ny motortype, kan bilmar- for kedet blive p(cid:229)virket af dette F&U-samarbejde. Markedet endelige produkter er dog kun relevant for vurderingen, hvis den komponent, som F&U vedrłrer, teknisk eller łkonomisk set, er en vigtig bestanddel af disse endelige produkter, og hvis F&U-aftalens parter er store konkurrenter med hensyn til de endelige produkter. b) Teknologimarkeder 48. F&U-samarbejde behłver ikke kun at vedrłre produkter, men kan ogs(cid:229) omfatte teknologi. N(cid:229)r intellektuelle ejendoms- rettigheder s(cid:230)lges adskilt fra de produkter, som de vedrłrer, skal det relevante teknologimarked ogs(cid:229) afgr(cid:230)nses. Teknologi- markeder best(cid:229)r af den intellektuelle ejendomsret, der er meddelt licens p(cid:229), og dens substitutter, dvs. andre teknologier, som kunderne ville anvende i stedet med tilsvarende omkost- ninger. Metoden til afgr(cid:230)nsning af teknologimarkeder fłlger de samme principper som afgr(cid:230)nsningen af produktmarkedet (17). Parternes stilling p(cid:229) markedet for eksisterende teknologi er et relevant vurderingskriterium, n(cid:229)r F&U-samarbejdet vedrłrer en v(cid:230)sentlig forbedring af den eksisterende teknologi eller en ny teknologi, der skal erstatte den eksisterende. Her g(cid:230)lder de samme betragtninger »eksisterende produktmarkeder« ovenfor. som beskrevet under Konkurrence om innovation (F&U-aktiviteter) 49. F&U-samarbejde behłver ikke (cid:151) eller ikke kun (cid:151) at berłre konkurrencen p(cid:229) eksisterende markeder, men kan ogs(cid:229) p(cid:229)virke konkurrencen om innovation. Dette er tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r (17) Jf. Kommissionens meddelelse om markedsafgr(cid:230)nsning; se ogs(cid:229) (EFT L 332 af fusionssag M. 269, Shell/Montecatini, f. eks. 22. 12. 1994, s. 48). Under det fłrste scenario, som f. eks. głr sig g(cid:230)ldende 50. inden for medicinalvareindustrien, er innovationsprocessen opbygget p(cid:229) en s(cid:229)dan m(cid:229)de, at det er muligt p(cid:229) et tidligt tidspunkt at identificere F&U-centre. F&U-centre er F&U-aktivi- teter, der er rettet mod et bestemt nyt produkt eller en bestemt ny teknologi, og substitutter for denne F&U, dvs. F&U, der tager sigte p(cid:229) at udvikle substitutionsprodukter eller -teknologi for produkter og teknologi udviklet under samarbejdet, og som har samme adgang til ressourcer og fłlger en tilsvarende tids- plan. I dette tilf(cid:230)lde kan det analyseres, om der, efter at aftalen er indg(cid:229)et, vil v(cid:230)re tilstr(cid:230)kkelig mange F&U-centre tilbage. Udgangspunktet for markedsundersłgelsen er parternes F&U. konkurrerende Derp(cid:229) F&U-centre. Ved centres trov(cid:230)rdighed m(cid:229) fłlgende aspekter tages i betragtning: even- tuelle andre F&U-aktiviteters art, omfang og stłrrelse, deres adgang til finansielle og menneskelige ressourcer, knowhow/ patenter eller andre specialaktiver, deres tidsplan og deres mulighed for at udnytte eventuelle resultater. Et F&U-center er ikke en trov(cid:230)rdig konkurrent, hvis det ikke kan betragtes som et n(cid:230)rt substitut til parternes F&U med hensyn til f. eks. ressourceadgang eller tidsplaner. skal man identificere vurderingen af konkurrerende trov(cid:230)rdige, 51. Under det andet scenario er en industris innovation ikke s(cid:229) klart struktureret, at det er muligt at identificere F&U-centre. Medmindre der er tale om ekstraordin(cid:230)re forhold, vil Kommis- sionen ikke forsłge at vurdere et givet F&U-samarbejdes indvirkning p(cid:229) innovation under dette scenario, men begr(cid:230)nse sin vurdering til produkt- og/eller teknologimarkeder, der er forbundet med det p(cid:229)g(cid:230)ldende F&U-samarbejde. 2. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 2. 3. 1. Aftalens art 2. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 52. De fleste F&U-aftaler falder ikke ind under artikel 81, stk. 1. Dette g(cid:230)lder fłrst og fremmest aftaler om F&U-samar- bejde p(cid:229) et ret teoretisk plan, der ligger langt fra den endelige udnyttelse af de eventuelle resultater. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/21 F&U-samarbejde mellem virksomheder, der ikke er 53. konkurrenter, begr(cid:230)nser normalt heller ikke konkurrencen (18). Konkurrenceforholdet mellem parterne skal undersłges som led i de berłrte eksisterende markeder og/eller innovation. Hvis parterne ikke kan gennemfłre den nłdvendige F&U uafh(cid:230)ngigt af hinanden, er der ingen konkurrencebegr(cid:230)ns- ninger. Dette kan for eksempel v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r virksomhe- teknologi og andre derne samler deres respektive viden, ressourcer. skal vurderes p(cid:229) et realistisk grundlag. For eksempel kan parterne ikke defineres som potentielle konkurrenter, blot fordi samar- bejdet giver dem mulighed for at udfłre F&U-aktiviteterne. Det afgłrende er, om de uafh(cid:230)ngigt af hinanden har de nłdvendige midler dertil i form af aktiver, knowhow og andre ressourcer. Spłrgsm(cid:229)let om potentiel konkurrence F&U-samarbejde i form af udlicitering af tidligere 54. konkurrencebeskyttet F&U gennemfłres ofte af specialiserede virksomheder, universiteternes eller andre hłjere l(cid:230)reanstalters forskningsinstitutter, der ikke deltager i udnyttelsen af resulta- terne. S(cid:229)danne aftaler er typisk kombineret med overfłrsel af knowhow og/eller en eksklusiv leveringsklausul vedrłrende eventuelle resultater. Da samarbejdsparterne under disse scena- rier supplerer hinanden, finder artikel 81, stk. 1, ikke anven- delse. 55. F&U-samarbejde, der ikke omfatter f(cid:230)lles udnyttelse af resultater gennem licenser, produktion og/eller eventuelle afs(cid:230)tning, falder sj(cid:230)ldent ind under artikel 81, stk. 1. Disse »rene« F&U-aftaler kan kun give anledning til konkurrencem(cid:230)s- sige problemer, hvis den effektive konkurrence med hensyn til innovation begr(cid:230)nses v(cid:230)sentligt. 2. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 til at Samarbejde, der ikke egentlig vedrłrer F&U, men tjener 56. iv(cid:230)rks(cid:230)tte et skjult kartel, dvs. prisfast- som middel s(cid:230)ttelse, produktionsbegr(cid:230)nsning eller markedsopdeling, der ellers er ind under artikel 81, stk. 1. En F&U-aftale, der omfatter f(cid:230)lles udnyttelse af eventuelle fremti- dige ikke nłdvendigvis konkurrence- begr(cid:230)nsende. resultater, er dog forbudt, falder stk. 1 (19), og skal analyseres p(cid:229) grundlag af de łkonomiske forhold, hvori de indg(cid:229)r. Dette g(cid:230)lder F&U-samarbejde p(cid:229) et stadium, der ligger temmelig t(cid:230)t p(cid:229) afs(cid:230)tningsstadiet, n(cid:229)r de deltagende virksomheder konkurrerer p(cid:229) enten eksisterende produkt-/teknologimarkeder eller inden for innovation. 2. 3. 2. Markedsstyrke og markedsstrukturer F&U-samarbejde kan skabe negative virkninger p(cid:229) 58. markedet p(cid:229) fłlgende tre omr(cid:229)der: For det fłrste kan det begr(cid:230)nse innovation, for det andet kan det medfłre samord- ning af parternes adf(cid:230)rd p(cid:229) eksisterende markeder, og for det tredje kan det medfłre markedsafsk(cid:230)rmning i forbindelse med udnyttelsen af eventuelle resultater. Disse negative virkninger vil dog sandsynligvis kun opst(cid:229), n(cid:229)r samarbejdsparterne har en betydelig styrke p(cid:229) de eksisterende markeder, og/eller konkurrencen om innovation begr(cid:230)nses v(cid:230)sentligt. Uden markedsstyrke at koordinere adf(cid:230)rden p(cid:229) eksisterende markeder eller formindske innova- tionen ned. Markeds- afsk(cid:230)rmning vil kun forekomme i forbindelse med samarbejde, hvor mindst en af parterne har en betydelig markedsstyrke inden for en nłgleteknologi, og hvor der er tale om eksklusiv udnyttelse af resultaterne. innovationstempoet incitament er der s(cid:230)tte intet eller til Gruppefritagelse 59. Aftaler om F&U-samarbejde, der ikke indeholder tungt- vejende begr(cid:230)nsninger, medfłrer łkonomiske fordele. Under disse forhold forekommer det rimeligt at indrłmme gruppefri- tagelse for konkurrencebegr(cid:230)nsende aftaler, n(cid:229)r parternes markedsandele ikke overstiger en bestemt gr(cid:230)nse, og der s(cid:229)ledes er tale om en begr(cid:230)nset markedsstyrke. Den (cid:230)ndrede forordning fritager derfor forskellige former for F&U-aftaler, der ikke indeholder (jf. artikel 5), tungtvejende begr(cid:230)nsninger forudsat at parterne ikke har en samlet markedsandel p(cid:229) over 25 % p(cid:229) det (de) berłrte eksisterende marked(er). F&U-aftaler, der ikke er omfattet af gruppefritagelsen 60. Aftaler, der ikke er omfattet af gruppefritagelsen p(cid:229) grund af parternes st(cid:230)rkere markedsstilling, er ikke nłdven- digvis konkurrencebegr(cid:230)nsende. Men jo st(cid:230)rkere en samlet stilling parterne indtager p(cid:229) eksisterende markeder, og/eller jo mere konkurrencen om innovation begr(cid:230)nses, jo mere sand- synligt er det, at artikel 81, stk. 1, finder anvendelse, og at der er behov for en mere indg(cid:229)ende analyse. 2. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 Hvis det 57. ikke kan fastsl(cid:229)s klart, at F&U-aftaler ikke begr(cid:230)nser konkurrencen, kan de falde ind under artikel 81, (18) F&U-samarbejde mellem virksomheder, der ikke er konkurrenter, kan dog f(cid:229) markedsafsk(cid:230)rmende virkninger som omhandlet i artikel 81, stk. 1, hvis det vedrłrer eksklusiv udnyttelse af resulta- terne, og hvis det indg(cid:229)s mellem virksomheder, hvoraf den ene har en betydelig markedsstyrke med hensyn til nłgleteknologien. Hvis F&U tager sigte p(cid:229) forbedring eller for(cid:230)dling af 61. eksisterende produkter/teknologi, kan samarbejdet f(cid:229) virkninger p(cid:229) det for disse produkter/denne teknologi. Det er dog kun sandsynligt, at priserne, produk- innovationen p(cid:229) eksisterende markeder vil tionen og/eller blive p(cid:229)virket, hvis parterne tilsammen indtager en st(cid:230)rk stil- (de) relevante marked(er) (19) I henhold til artikel 4, stk. 2, nr. 3, i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 17 kan aftaler, der alene vedrłrer forskning og udvikling, anmeldes til Kommissionen, men anmeldelse er ikke obligatorisk. C 118/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 ling, hvis det er vanskeligt at komme ind p(cid:229) markedet, og hvis der kun er tale om nogle f(cid:229) andre innovationsaktiviteter. Hvis F&U kun vedrłrer et forholdsvis ubetydeligt basisprodukt, vil konkurrencen om de endelige produkter, hvori det indg(cid:229)r, ikke, eller kun i meget begr(cid:230)nset omfang, blive p(cid:229)virket. Generelt skal der skelnes mellem rene F&U-aftaler og et bredere samar- bejde, der omfatter forskellige trin i udnyttelsen af resultaterne (dvs. licenser, produktion, afs(cid:230)tning). Som n(cid:230)vnt ovenfor falder rene F&U-aftaler sj(cid:230)ldent ind under artikel 81, stk. 1. Dette g(cid:230)lder is(cid:230)r F&U, der tager sigte p(cid:229) en mindre forbedring af eksisterende produkter/teknologi. Hvis F&U-samarbejdet under et s(cid:229)dant scenario kun omfatter f(cid:230)lles udnyttelse gennem licenser, er restriktive virkninger, s(cid:229)som markedsafsk(cid:230)rmning, usandsynlige; men hvis samarbejdet indeb(cid:230)rer f(cid:230)lles produk- tion og/eller afs(cid:230)tning af de forbedrede produkter/den forbed- rede teknologi, skal det undersłges mere indg(cid:229)ende. For det fłrste er der stłrre sandsynlighed for negative virkninger p(cid:229) eksisterende markeder med hensyn til priser og produktion, hvis der er tale om st(cid:230)rke konkurrenter. For det andet kan samarbejdet n(cid:230)rme sig en produktionsaftale, fordi F&U-aktivi- teterne i praksis ikke udgłr tyngdepunktet i et s(cid:229)dant samar- bejde. 62. Hvis F&U er rettet mod et helt nyt produkt (eller en helt ny teknologi), der medfłrer et s(cid:230)rskilt nyt marked, er det temmelig usandsynligt, at priserne og produktionen p(cid:229) eksiste- rende markeder vil blive p(cid:229)virket. Undersłgelsen skal fokusere p(cid:229) mulige begr(cid:230)nsninger i innovationen med hensyn til f. eks. kvaliteten og udbuddet af eventuelle fremtidige produkter/frem- tidig teknologi eller innovationstempoet. Disse restriktive virk- ninger kan forekomme, n(cid:229)r to eller flere af de f(cid:229) virksomheder, der besk(cid:230)ftiger sig med udvikling af et s(cid:229)dant nyt produkt, begynder at samarbejde p(cid:229) et stadium, hvor de hver is(cid:230)r n(cid:230)rmer sig afs(cid:230)tningsfasen. I s(cid:229) fald kan selv en ren F&U-aftale begr(cid:230)nse innovationen. Generelt er F&U-samarbejde om helt nye produkter dog konkurrencefremmende, og dette (cid:230)ndrer sig ikke v(cid:230)sentligt, hvis samarbejdet indeb(cid:230)rer f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne eller endog f(cid:230)lles markedsfłring. Spłrgsm(cid:229)let om f(cid:230)lles udnyttelse i disse situationer er kun relevant, n(cid:229)r virk- somheder hindres adgang til nłgleteknologier. Disse problemer vil dog ikke opst(cid:229), hvis parterne udsteder licenser til tredje- mand. den), og hvis de ogs(cid:229) indtager en st(cid:230)rk stilling med hensyn til F&U. Noget tilsvarende kan ske, hvis den stłrste aktłr p(cid:229) et eksisterende marked samarbejder med en langt mindre eller endog potentiel konkurrent, der er ved at lancere et nyt produkt/en ny teknologi, som kan bringe den store virksom- heds stilling i fare. at teknisk forłge udvekslingen af 64. Aftaler kan ogs(cid:229) falde uden for gruppefritagelsen, uanset parternes markedsstyrke. Dette g(cid:230)lder for eksempel aftaler, der begr(cid:230)nser en parts adgang til resultaterne af arbejdet, fordi de ikke fremmer den tekniske og łkonomiske udvikling generelt ved viden mellem parterne (20). Gruppefritagelsen undtager hłjere l(cid:230)reanstalter eller forskningsinstitutter, der ikke besk(cid:230)ftiger sig med den forsknings- og udviklingsresulta- industrielle udnyttelse af terne (21), fra denne generelle regel. Det skal dog bem(cid:230)rkes, at aftaler, der omfatter eksklusive adgangsrettigheder, og som falder ind under artikel 81, stk. 1, kan opfylde kriterierne for is(cid:230)r hvis de eksklusive fritagelse efter artikel 81, stk. 3, adgangsrettigheder er nłdvendige ud fra et łkonomisk syns- punkt i betragtning af det marked og de risici og investeringer, der er nłdvendige for udnyttelsen af forsknings- og udviklings- resultaterne. 2. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 2. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele De fleste F&U-aftaler (cid:151) med eller uden f(cid:230)lles udnyttelse 65. af eventuelle resultater (cid:151) indeb(cid:230)rer łkonomiske fordele i form af omkostningsbesparelser samt udveksling af ideer og erfa- ringer og medfłrer s(cid:229)ledes, at der hurtigere udvikles bedre eller nye produkter og teknologier, end det ellers ville have tilf(cid:230)ldet. F&U-samarbejde kan formodes at medfłre v(cid:230)ret nogle af disse fordele, og en gruppefritagelse er derfor beret- tiget. Hvis samarbejdet skaber eller łger en betydelig markeds- skal parterne bevise, at gennemfłrelsen af F&U styrke, lancering af nye medfłrer produkter/ny teknologi eller andre effektivitetsgevinster. fordele, hurtigere v(cid:230)sentlige De fleste F&U-aftaler vil ligge et sted mellem de to 63. situationer, der er beskrevet ovenfor. De kan s(cid:229)ledes f(cid:229) virk- ninger p(cid:229) b(cid:229)de innovation og eksisterende markeder, og disse virkninger kan derfor v(cid:230)re relevante for vurderingen af parternes samlede stilling, koncentrationsgraden, antal aktłrer/ innovationsvirksomheder og adgangsbetingelser. I nogle tilf(cid:230)lde kan der v(cid:230)re tale om restriktive virkninger med hensyn til priser/produktion p(cid:229) eksisterende markeder samt en negativ indvirkning p(cid:229) innovation gennem neds(cid:230)ttelse af udviklings- tempoet. Hvis for eksempel store konkurrenter p(cid:229) et eksiste- rende teknologimarked samarbejder om udvikling af en ny teknologi, der m(cid:229)ske en dag vil erstatte eksisterende produkter, vil dette samarbejde kunne f(cid:229) restriktive virkninger, hvis parterne har en betydelig markedsstyrke p(cid:229) det eksisterende til at udnytte marked (hvilket ville give dem et incitament 2. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger En F&U-aftale kan ikke fritages, hvis den medfłrer 66. begr(cid:230)nsninger, der ikke er nłdvendige for at opn(cid:229) ovenn(cid:230)vnte fordele. De enkelte bestemmelser i gruppefritagelsesforord- ningen (artikel 5) vil i de fleste tilf(cid:230)lde ogs(cid:229) głre en fritagelse umulig efter en individuel vurdering og kan derfor betragtes som et godt fingerpeg om, hvilke begr(cid:230)nsninger der ikke er nłdvendige for samarbejdet. (20) Jf. artikel 2, stk. 2, i udkast til gruppefritagelsesforordning. (21) Jf. artikel 2, stk. 2, i udkast til gruppefritagelsesforordning. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/23 2. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen 67. Fritagelse er umulig, hvis parterne kan udelukke konkur- rencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkter (eller teknologier). Aftalen m(cid:229) derfor ikke skabe eller styrke en domi- nerende stilling p(cid:229) de eksisterende markeder eller med hensyn til innovation. For innovation g(cid:230)lder dette for eksempel, hvis aftalen kun omfatter to eksisterende forskningscentre. Vurderingstidspunktet og fritagelsens varighed 68. F&U-aftaler, der ogs(cid:229) omfatter f(cid:230)lles produktion og markedsfłring af nye produkter/ny teknologi, kr(cid:230)ver s(cid:230)rlig opm(cid:230)rksomhed med hensyn til vurderingstidspunktet. 69. N(cid:229)r der indledes et F&U-samarbejde, er det uvist, om det vil falde heldigt ud, ligesom faktorer som parternes fremtidige markedsstilling og udviklingen p(cid:229) fremtidige produkt- eller teknologimarkeder ogs(cid:229) er ukendte. P(cid:229) det tidspunkt, hvor samarbejdet indg(cid:229)s, kan man derfor kun vurdere de eksiste- rende produkt- eller teknologimarkeder og/eller innovations- markeder som beskrevet i dette kapitel. Hvis det p(cid:229) grundlag af denne analyse er usandsynligt, at konkurrencen udelukkes, kan F&U-aftalen fritages. Fritagelsen vil normalt omfatte F&U-fasen og, hvis samarbejdet omfatter f(cid:230)lles udnyttelse af resultaterne gennem produktion og markedsfłring, en yder- ligere fase til eventuel introduktion p(cid:229) markedet. ¯rsagen til denne supplerende fritagelsesperiode er, at de fłrste virksom- heder, der s(cid:230)tter nye produkter/ny teknologi p(cid:229) markedet, ofte vil f(cid:229) meget store markedsandele i begyndelsen, og at vellykket F&U ogs(cid:229) ofte belłnnes med beskyttelse af intellektuelle ejen- domsrettigheder. En st(cid:230)rk markedsstilling som fłlge heraf kan normalt ikke fortolkes som udelukkelse af konkurrencen. Grup- pefritagelsen (ex ante) omfatter derfor F&U-aftaler i en yder- ligere periode p(cid:229) fem (cid:229)r (dvs. ud over F&U-fasen), uanset om parterne i denne periode opn(cid:229)r en stor markedsandel for deres nye produkter/teknologi eller ej. Dette g(cid:230)lder ogs(cid:229) den indivi- duelle vurdering af sager, der ikke er omfattet af gruppefri- tagelsen, forudsat at kriterierne i artikel 81, stk. 3, er opfyldt med hensyn til aftalens łvrige aspekter. Dette udelukker ikke, at en periode p(cid:229) over fem (cid:229)r ogs(cid:229) kan opfylde kriterierne i artikel 81, stk. 3, hvis det kan p(cid:229)vises, at der er tale om det nłdvendige minimum for at sikre et tilstr(cid:230)kkeligt afkast af de p(cid:229)g(cid:230)ldende investeringer. 2. 5. EKSEMPLER 71. Eksempel 1 S i t u a t i o n : Der findes to store virksomheder p(cid:229) det euro- p(cid:230)iske marked for fremstilling af eksisterende elektroniske komponenter: A (30 %) og B (30 %). De har hver is(cid:230)r foretaget betydelige investeringer i den F&U, der er nłdvendig for at udvikle mikroelektroniske komponenter og har udviklet de fłrste prototyper. De aftaler nu at samle disse F&U-aktiviteter ved at oprette et joint venture-selskab, der skal f(cid:230)rdiggłre F&U og producere komponenterne, der igen vil blive solgt tilbage til moderselskaberne, som skal markedsfłre dem uafh(cid:230)ngigt af hinanden. Det łvrige marked best(cid:229)r af sm(cid:229) virksomheder foretage de nłdvendige uden tilstr(cid:230)kkelige ressourcer til at investeringer. A n a l y s e : Mikroelektroniske komponenter, der ganske vist vil kunne konkurrere med de eksisterende komponenter p(cid:229) visse omr(cid:229)der, skal hovedsagelig betragtes som en ny teknologi, og der skal foretages en analyse af de forskningscentre, der sigter mod dette fremtidige marked. Hvis joint venture-projektet gennemfłres, vil der kun v(cid:230)re Øn adgangsvej til den nłdven- dige produktionsteknologi, medens det forekommer sandsyn- ligt, at A og B hver is(cid:230)r ville kunne n(cid:229) afs(cid:230)tningsfasen med s(cid:230)rskilte produkter. Selv om aftalen kunne indeb(cid:230)re fordele ved, at der hurtigere udvikles en ny teknologi, reducerer den ogs(cid:229) udbuddet og giver parterne en ensartet omkostnings- struktur. Desuden skal der tages hensyn til parternes mulighed for at udnytte deres st(cid:230)rke stilling p(cid:229) det eksisterende marked. Da de ikke har konkurrenter p(cid:229) F&U-plan, kan deres incita- fremskynde den nye teknologi blive alvorligt ment formindsket. Selv om man kan fjerne nogle af disse bet(cid:230)nke- ligheder ved at kr(cid:230)ve, at parterne p(cid:229) rimelige vilk(cid:229)r giver tredjemand licens til nłgleknowhow til fremstilling af mikro- komponenter, er det ikke sikkert, at man kan fjerne alle bet(cid:230)nkeligheder, og at betingelserne for fritagelse vil v(cid:230)re opfyldt. til at 72. Eksempel 2 70. Hvis der foretages en ny vurdering af et F&U-samarbejde efter denne periode (cid:151) f. eks. p(cid:229) grundlag af en klage (cid:151) skal eksisterende undersłgelsen baseres p(cid:229) markedssituation. Gruppefritagelsen hvis parternes markedsandel p(cid:229) det (dav(cid:230)rende) relevante marked ikke overstiger 25 %. P(cid:229) tilsvarende m(cid:229)de g(cid:230)lder artikel 81, stk. 3, fortsat for F&U-aftaler, der ikke er omfattet af gruppefri- tagelsen, s(cid:229)fremt fritagelseskriterierne er opfyldt. den (dav(cid:230)rende) fortsat, g(cid:230)lder S i t u a t i o n : En lille forskningsvirksomhed, A, der ikke selv har en salgsorganisation, har udviklet og f(cid:229)et patenteret et medici- nalprodukt baseret p(cid:229) en ny teknologi, der vil revolutionere behandlingen af en bestemt sygdom. Virksomhed A indg(cid:229)r en F&U-aftale med en stor medicinalproducent B, hvis af produkter hidtil har sygdommen. Virksomhed B har tilsvarende F&U-program. Den har en markedsandel p(cid:229) ca. 75 % for de eksisterende produkter i alle EU-lande, men patenterne vil udlłbe over de kommende fem (cid:229)r. Der findes to andre forsk- ningscentre p(cid:229) n(cid:230)sten samme udviklingsstadium, der anvender den samme nye basisteknologi. Virksomhed B vil bidrage med en betydelig kapital og knowhow til produktudvikling samt til behandling ikke noget anvendt v(cid:230)ret C 118/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 fremtidig adgang til markedet og f(cid:229)r eksklusiv licens til produk- tion og distribution af det nye produkt i patentets gyldigheds- periode. Det forventes, at parterne kan markedsfłre produktet i f(cid:230)llesskab inden for fem til syv (cid:229)r. 3. PRODUKTIONSAFTALER (HERUNDER SPECIALISERINGS- AFTALER) 3. 1. DEFINITION A n a l y s e : Produktet vil sandsynligvis tilhłre et nyt relevant marked. Parterne bidrager til samarbejdet med deres respektive ressourcer og viden, og sandsynligheden for, at produktet markedsfłres, łges v(cid:230)sentligt. Selv om virksomhed B sandsyn- ligvis har en betydelig markedsstyrke p(cid:229) de eksisterende markeder, vil denne styrke inden l(cid:230)nge blive formindsket, og den omst(cid:230)ndighed, at der findes andre forskningscentre, vil sandsynligvis kunne fjerne ethvert incitament til at mindske F&U-aktiviteterne. Udnyttelsesrettighederne i den resterende patentperiode er sandsynligvis nłdvendige for, at virksomhed B kan foretage de betydelige investeringer, der er p(cid:229)kr(cid:230)vet, og virksomhed A har ikke selv nogen salgsressourcer. Det er derfor usandsynligt, at aftalen vil begr(cid:230)nse konkurrencen. 73. Eksempel 3 S i t u a t i o n : To virksomheder, der fremstiller bilkomponenter, aftaler at oprette et joint venture-selskab, der skal varetage deres F&U med henblik p(cid:229) forbedring af produktionen af en eksisterende komponent og dennes egenskaber. De samler ogs(cid:229) deres eksisterende teknologilicensvirksomhed p(cid:229) dette omr(cid:229)de, men vil fortsat producere hver for sig. De to virksomheder har markedsandele i Europa p(cid:229) 15 % og 20 % p(cid:229) originaludstyrs- markedet. Der findes to andre store konkurrenter, ligesom de store bilfabrikanter selv har en r(cid:230)kke forskningsprogrammer. P(cid:229) verdensmarkedet for teknologilicenser til disse produkter har de andele p(cid:229) 20 % og 25 %, m(cid:229)lt i form af indtjening, og der findes to andre stłrre teknologier. Komponentens levetid er I de sidste fem (cid:229)r har en af de stłrre typisk to til tre (cid:229)r. virksomheder hvert (cid:229)r indfłrt en ny eller opgraderet version. Produktionsaftaler kan variere i form og omfang. De kan 74. vedrłre f(cid:230)lles produktion gennem et joint venture-selskab (22), dvs. et selskab, der kontrolleres af parterne i f(cid:230)llesskab og driver et eller flere produktionsanl(cid:230)g, eller best(cid:229) i specialise- rings- eller underleveranceaftaler, hvorved den ene part p(cid:229)tager sig at producere et bestemt produkt. 75. Generelt kan der skelnes mellem fłlgende tre kategorier af produktionsaftaler: aftaler om f(cid:230)lles produktion, hvorved parterne aftaler at producere bestemte produkter i f(cid:230)llesskab, specialiseringsaftaler, hvorved parterne ensidigt eller gensidigt beslutter at indstille produktionen af et produkt og kłbe det hos den anden part, og underleveranceaftaler, hvorved den ene part (»ordregiveren«) overdrager den anden part (»underleveran- dłren«) det hverv at producere et produkt. Underleveranceaftaler er vertikale aftaler. I det omfang 76. de indeholder konkurrencebegr(cid:230)nsninger, er de derfor omfattet af gruppefritagelsesforordningen og retningslinjerne for verti- kale begr(cid:230)nsninger. Der er dog fłlgende to undtagelser fra denne regel: underleveranceaftaler mellem konkurrenter (23) og underleveranceaftaler, som indg(cid:229)s mellem virksomheder, der af knowhow til underleverandłren (24). er konkurrenter, og vedrłrer overdragelse ikke 77. Underleveranceaftaler mellem konkurrenter er omfattet af disse retningslinjer (25). Retningslinjerne for vurderingen af underleveranceaftaler, som indg(cid:229)s mellem virksomheder, der ikke er konkurrenter, og vedrłrer overdragelse af knowhow til underleverandłren, er anfłrt i en s(cid:230)rskilt meddelelse (26). A n a l y s e : Ingen af selskabernes F&U tager sigte p(cid:229) udvikling af et fuldst(cid:230)ndig nyt produkt, og de markeder, der skal tages i betragtning, er derfor markederne for eksisterende kompo- nenter og for licenser til den relevante teknologi. Selv om parternes eksisterende F&U-programmer stort set overlapper hinanden, kan den reduktion af dobbeltarbejdet, som samar- bejdet medfłrer, głre det muligt for dem at bruge flere penge p(cid:229) F&U, end det ville v(cid:230)re muligt for dem enkeltvis. Der samlede markedsandel p(cid:229) markedet for originaludstyr giver dem ikke en dominerende stilling. Selv om deres andel p(cid:229) 45 % af tekno- logimarkedet n(cid:230)rmer sig dominans, findes der konkurrerende teknologier, ligesom bilfabrikanter, der ikke for łjeblikket giver licenser til deres teknologi, ogs(cid:229) er potentielle nye virksom- heder p(cid:229) dette marked, hvilket begr(cid:230)nser parternes mulighed for at h(cid:230)ve prisen. Som beskrevet vil joint venture-selskabet kunne fritages. flere andre teknologier, og parternes findes (22) Som anfłrt ovenfor er joint venture-selskaber, der falder ind under fusionsforordningen, ikke omfattet af disse retningslinjer. Kommis- sionen vil kun vurdere selvst(cid:230)ndigt fungerende joint venture- selskaber, der ikke er af f(cid:230)llesskabsdimension, som samarbejde, hvis der er sandsynlighed for »spill-over«-virkninger. Vurderingen efter artikel 81 vil i s(cid:229) fald kun omfatte »spill-over«-virkningerne. i gruppefritagelsesforordningen om vertikale (23) Artikel 2, stk. 4, begr(cid:230)nsninger. (24) Artikel 2, stk. 3, i gruppefritagelsesforordningen om vertikale begr(cid:230)nsninger. Jf. ogs(cid:229) retningslinjerne for vertikale begr(cid:230)nsninger, punkt 28, hvori det er fastsat, at underleveranceaftaler, der indg(cid:229)s ikke er konkurrenter, og hvorved mellem virksomheder, der kunden giver leverandłren specifikationer, der kun beskriver de varer eller tjenester, der skal leveres, er omfattet af gruppefritagel- sesforordningen om vertikale begr(cid:230)nsninger. (25) Hvis en underleveranceaftale mellem konkurrenter fastsl(cid:229)r, at som ordregiveren skal aftalen vedrłrer, er der tale om en ensidig specialiseringsaftale, der p(cid:229) bestemte betingelser er omfattet af gruppefritagelsesforord- ningen om specialiseringsaftaler (se nedenfor). standse produktionen af det produkt, (26) Meddelelse om bedłmmelse af underleveranceaftaler i forhold til E(cid:216)F-traktatens artikel 85, stk. 1, (EFT C 1 af 3. 1. 1979, s. 2). 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/25 3. 2. RELEVANTE MARKEDER 78. For at vurdere konkurrenceforholdet mellem samarbejds- parterne, m(cid:229) man for det fłrste afgr(cid:230)nse det (de) relevante produktmarked(er) og det (de) relevante geografiske marked(er), der direkte berłres af samarbejdet (dvs. det (de) marked(er), som aftaleprodukterne tilhłrer). For det andet kan en produk- tionsaftale p(cid:229) det ene marked ogs(cid:229) p(cid:229)virke parternes konkur- renceadf(cid:230)rd p(cid:229) et marked i det efterfłlgende eller foreg(cid:229)ende oms(cid:230)tningsled i forhold til parterne, eller p(cid:229) et tilstłdende marked, som er n(cid:230)rt forbundet med det marked, der berłres direkte af samarbejdet (27) (de s(cid:229)kaldte »spill-over«-markeder). »Spill-over«-virkninger forekommer dog kun, hvis samarbejdet p(cid:229) et marked nłdvendigvis medfłrer samordning af parternes konkurrenceadf(cid:230)rd p(cid:229) et andet, dvs. hvis markederne er knyttet sammen p(cid:229) grund af indbyrdes afh(cid:230)ngighed, og hvis parterne indtager en st(cid:230)rk stilling p(cid:229) »spill-over«-markedet. 3. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 3. 3. 1. Aftalens art Hoved(cid:229)rsagen til konkurrencem(cid:230)ssige problemer i 79. forbindelse med produktionsaftaler er samordning af parternes konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd som leverandłrer. Denne type konkurrencem(cid:230)ssige problemer opst(cid:229)r, n(cid:229)r samarbejdsparterne er faktiske eller potentielle konkurrenter p(cid:229) mindst Øt af disse relevante markeder, dvs. p(cid:229) de markeder, der berłres direkte af samarbejdet og/eller p(cid:229) de eventuelle spill-over-markeder. Der kan ogs(cid:229) opst(cid:229) markedsafsk(cid:230)rmning og andre negative virk- ninger over for tredjemand, men disse problemer er mindre hyppige i forbindelse med produktionsaftaler (28). 80. At parterne er konkurrenter, betyder ikke automatisk, at de samordner deres adf(cid:230)rd. Desuden skal parterne normalt samarbejde om en v(cid:230)sentlig del af deres aktiviteter for at opn(cid:229) en s(cid:230)rdeles ensartet omkostningsstruktur. Jo mere ensar- tede omkostningsstrukturerne er, jo stłrre er mulighederne for en begr(cid:230)nsning af priskonkurrencen, is(cid:230)r n(cid:229)r det g(cid:230)lder ensar- tede produkter. 3. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 Produktionsaftaler mellem virksomheder, der ikke er 81. konkurrenter, er normalt ikke omfattet af artikel 81, stk. 1 (29). Dette g(cid:230)lder ogs(cid:229) aftaler, hvorved basismaterialer eller komponenter, der hidtil er blevet fremstillet til eget forbrug (konkurrenceneutraliseret produktion), kłbes hos tredjemand, medmindre der er tegn p(cid:229), at den virksomhed, der hidtil kun har produceret til eget forbrug, kunne v(cid:230)re kommet ind p(cid:229) markedet for salg til tredjemand uden at f(cid:229) p(cid:229)fłrt betydelige (27) Ogs(cid:229) omtalt i fusionsforordningens artikel 2, stk. 4. (28) De opst(cid:229)r ikke p(cid:229) grund af det konkurrencem(cid:230)ssige forhold mellem parterne, men fordi mindst Øn af parterne har en s(cid:230)rdeles st(cid:230)rk markedsstilling (f. eks. p(cid:229) et marked i det foreg(cid:229)ende oms(cid:230)t- ningsled for en nłglekomponent, hvilket giver parterne mulighed for at łge konkurrenternes omkostninger p(cid:229) et marked i det efter- fłlgende oms(cid:230)tningsled) i forbindelse med et mere vertikalt eller komplement(cid:230)rt forhold mellem samarbejdsparterne. (29) De kan kun falde ind under artikel 81, stk. 1, hvis der opst(cid:229)r problemer med markedsafsk(cid:230)rmning. ekstraomkostninger eller yderligere risici som reaktion p(cid:229) sm(cid:229), varige (cid:230)ndringer i de relative markedspriser. 82. Selv produktionsaftaler mellem konkurrenter falder ikke nłdvendigvis ind under artikel 81, stk. 1. For det fłrste kan samarbejde mellem virksomheder, p(cid:229) markeder, forbundet med det marked, der som er n(cid:230)rt berłres direkte af samarbejdet, ikke defineres som konkurren- cebegr(cid:230)nsende, hvis samarbejdet er den eneste kommercielt berettigede mulighed for at komme ind p(cid:229) et nyt marked, at lancere et nyt produkt eller en ny tjenesteydelse eller at gennemfłre et bestemt projekt. konkurrerer der vil adf(cid:230)rd som leverandłrer 83. For det andet er det hłjst usandsynligt, at parternes blive konkurrencem(cid:230)ssige p(cid:229)virket, hvis parterne kun har en lille andel af deres samlede omkostningsstrukturer til f(cid:230)lles. For eksempel kan det antages, at ensartetheden i de samlede omkostningsstruk- turer er ringe, n(cid:229)r to eller flere virksomheder aftaler at speci- alisere sig eller producere et mellemprodukt i f(cid:230)llesskab, der kun tegner sig for en beskeden andel af produktionsomkost- ningerne ved det endelige produkt og dermed af de samlede omkostninger. Det samme g(cid:230)lder, n(cid:229)r parterne i f(cid:230)llesskab fremstiller et endeligt produkt, men den f(cid:230)lles produktion kun udgłr en beskeden andel af den samlede produktion af det endelige produkt. Selv om de fremstiller en betydelig andel i f(cid:230)llesskab, kan ensartetheden i de samlede omkostningsstruk- turer dog v(cid:230)re ringe eller moderat, hvis samarbejdet vedrłrer uensartede produkter, der foruds(cid:230)tter en omkostningskr(cid:230)vende markedsfłring. 3. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 84. Aftaler om fasts(cid:230)ttelse af priserne p(cid:229) parternes leve- rancer, begr(cid:230)nsning af produktionen eller opdeling af markeder og kundegrupper tager sigte p(cid:229) at begr(cid:230)nse konkurrencen og falder n(cid:230)sten altid ind under artikel 81, stk. 1. Dette g(cid:230)lder dog ikke i tilf(cid:230)lde, (cid:151) hvor parterne indg(cid:229)r aftale om den produktion, der berłres direkte af produktionsaftalen (f. eks. et joint venture-selskabs kapacitet og produktionsm(cid:230)ngde eller m(cid:230)ngden af udlici- terede produkter), eller (cid:151) hvor et joint venture-selskab, der varetager produktionen, fasts(cid:230)tter salgspriserne p(cid:229) de producerede varer, hvis det ogs(cid:229) varetager distributionen af disse varer, s(cid:229)ledes at dets prisfasts(cid:230)ttelse er resultatet af en integration af de forskel- lige funktioner (30). (30) Et joint venture, der foruden produktionen ogs(cid:229) varetager den f(cid:230)lles distribution, er dog i de fleste tilf(cid:230)lde et selvst(cid:230)ndigt funge- rende joint venture-selskab (jf. fodnote 23 med hensyn til vurde- ringen af disse joint venture-selskaber). C 118/26 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Under begge scenarier skal aftalen om produktions- eller pris- fasts(cid:230)ttelsen vurderes sammen med joint venture-selskabets łvrige virkninger p(cid:229) markedet, for at det kan fastsl(cid:229)s, om artikel 81, stk. 1, finder anvendelse. 3. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 N(cid:229)r det p(cid:229) grundlag af ovenn(cid:230)vnte faktorer ikke kan 85. afgłres klart, om produktionsaftaler begr(cid:230)nser eller ikke begr(cid:230)nser konkurrencen, kan de falde ind under artikel 81, stk. 1 (31), og skal analyseres i den łkonomiske sammenh(cid:230)ng, hvori de indg(cid:229)r. Dette g(cid:230)lder samarbejdsaftaler mellem konkur- renter, der medfłrer s(cid:230)rdeles ensartede omkostningsstrukturer, men som ikke omfatter som beskrevet ovenfor. tungtvejende begr(cid:230)nsninger 3. 3. 2. Markedsstyrke og markedsstrukturer Udgangspunktet for analysen er parternes stilling p(cid:229) det 86. (de) berłrte marked(er). Dette skyldes, at parterne i en produk- tionsaftale ikke har noget incitament til at samordne deres konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd som leverandłrer, hvis de ikke har nogen markedsstyrke. Konkurrencen p(cid:229)virkes heller ikke, hvis parterne ikke har nogen markedsstyrke, selv om de samordner deres adf(cid:230)rd. Gruppefritagelse 87. Det kan antages, at de fleste almindelige typer produk- tionsaftaler medfłrer en r(cid:230)kke łkonomiske fordele i form af stordriftsfordele eller bedre produktionsteknologi, medmindre de anvendes til prisfasts(cid:230)ttelse, produktionsbegr(cid:230)nsning eller fordeling af markeder eller kunder. Disse fordele opvejer en begr(cid:230)nset markedsstyrke. Det er derfor rimeligt, at der indrłmmes konkurrencebegr(cid:230)nsende gruppefritagelse produktionsaftaler, n(cid:229)r parternes markedsandele ikke overstiger en bestemt gr(cid:230)nse. Aftaler om ensidig eller gensidig specialise- ring samt f(cid:230)lles produktion er derfor omfattet af gruppefri- tagelsen ((cid:230)ndret forordning om specialiseringsaftaler), forudsat at de ikke indeholder tungtvejende begr(cid:230)nsninger (jf. artikel 4), og at de indg(cid:229)s mellem parter med en samlet markedsandel p(cid:229) hłjst 20 % p(cid:229) det (de) relevante marked(er). Gruppefritagelsen g(cid:230)lder ogs(cid:229) for tilknyttede kłbs- og distributionsaftaler (jf. artikel 2). for Produktionsaftaler, der ikke er omfattet af gruppefritagelsen Aftaler, der ikke er omfattet af gruppefritagelsen, kr(cid:230)ver 88. en mere indg(cid:229)ende analyse. Udgangspunktet er ogs(cid:229) her parternes markedsstilling, hvorefter man normalt undersłger koncentrationsgraden og antallet af aktłrer samt andre faktorer som beskrevet i kapitel 1. Analysen vil normalt kun omfatte det (de) relevante 89. marked(er), der berłres direkte af samarbejdet. Under visse omst(cid:230)ndigheder, for eksempel hvis parterne tilsammen har en meget st(cid:230)rk stilling p(cid:229) markederne i de foreg(cid:229)ende eller efterfłlgende oms(cid:230)tningsled eller p(cid:229) markeder, der p(cid:229) anden m(cid:229)de er n(cid:230)rt knyttet til de markeder, der berłres direkte af samarbejdet, skal disse spill-over-markeder dog ogs(cid:229) under- słges. Dette g(cid:230)lder is(cid:230)r for samarbejde p(cid:229) markeder i de fore- g(cid:229)ende ogs(cid:229) tilsammen har en st(cid:230)rk stilling p(cid:229) markedet i de efterfłlgende oms(cid:230)tningsled. oms(cid:230)tningsled mellem virksomheder, der Parternes markedsstilling, koncentrationsgrad, antal aktłrer og andre strukturbestemte virkninger 90. Hvis parternes samlede markedsandel er hłjere end 20 %, skal der foretages en vurdering af produktionsaftalens sandsynlige virkninger p(cid:229) markedet. I denne forbindelse vil s(cid:229)vel koncentrationsgraden p(cid:229) markedet som markedsandelene v(cid:230)re en v(cid:230)sentlig faktor. Jo stłrre parternes samlede markeds- andel er, jo stłrre vil koncentrationen v(cid:230)re p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende marked. En lidt hłjere markedsandel end den, der tillades i indeb(cid:230)rer dog ikke nłdvendigvis en hłj gruppefritagelsen, koncentrationsgrad. For en samlet markedsandel p(cid:229) lidt over 20 % p(cid:229) et marked med en moderat koncentrationsgrad (HHI under 1 800). I s(cid:229) fald er det usandsynligt, at aftalen vil begr(cid:230)nse konkurrencen. P(cid:229) et mere koncentreret marked vil en markedsandel p(cid:229) over 20 % dog kunne medfłre en konkurrencebegr(cid:230)nsning (jf. ogs(cid:229) eksempel 1 nedenfor). Billedet kan dog (cid:230)ndre sig, hvis markedet er meget dynamisk, s(cid:229)ledes at der kommer nye virksomheder ind p(cid:229) markedet, og virksomhedernes markedsstilling (cid:230)ndrer sig permanent. eksempel kan parterne have Ved f(cid:230)lles produktion kan netvirkninger, dvs. forbin- 91. delser mellem et stort antal konkurrenter, ogs(cid:229) spille en vigtig rolle. P(cid:229) et koncentreret marked vil etablering af en yder- ligere forbindelse kunne v(cid:230)lte balancen og głre ulovlig samordning p(cid:229) markedet sandsynlig, selv om parterne har en betydelig, men dog moderat, samlet markedsandel (jf. eksempel 2 nedenfor). Under s(cid:230)rlige omst(cid:230)ndigheder kan et samarbejde 92. anledning til mellem potentielle konkurrenter ogs(cid:229) give konkurrencem(cid:230)ssige problemer. Dette er dog begr(cid:230)nset til tilf(cid:230)lde, hvor en st(cid:230)rk aktłr p(cid:229) et marked samarbejder med en potentiel ny virksomhed p(cid:229) markedet, f. eks. en st(cid:230)rk leve- randłr af samme produkt eller tilstłdende geografisk marked. En formindskelse af den potentielle konkur- rence skaber s(cid:230)rlige problemer, hvis den faktiske konkurrence i forvejen er svag, og hvis truslen om nye virksomheders adgang til markedet er den vigtigste konkurrenceskabende faktor. tjeneste p(cid:229) et (31) Efter artikel 4, stk. 2, nr. 3, i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 17 er det under visse omst(cid:230)ndigheder ikke nłdvendigt at anmelde aftaler, der alene vedrłrer specialisering af varernes produktion, men de kan anmeldes. 93. F(cid:230)lles produktion af en vigtig komponent eller et andet basismateriale til parternes endelige produkt kan skabe negative virkninger p(cid:229) markedet under visse omst(cid:230)ndigheder: Samarbejde p(cid:229) markeder i de foreg(cid:229)ende oms(cid:230)tningsled 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/27 (cid:151) afsk(cid:230)rmningsproblemer (jf. eksempel 3 nedenfor), forudsat at parterne har en st(cid:230)rk stilling p(cid:229) det relevante marked for basismaterialer (til salgsform(cid:229)l), og at der ikke omstilles fra materialer til eget forbrug til materialer til salgsform(cid:229)l, eller omvendt, hvis der sker en mindre, men permanent relativ prisstigning p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende produkt fordele kan głre selv en betydelig konkurrencebegr(cid:230)nsning p(cid:229) markedet berettiget, forudsat at aftalen ikke udelukker den effektive konkurrence, og at den ikke medfłrer etablering eller styrkelse af en dominerende stilling. (cid:151) spill-over-virkninger (jf. eksempel 4 nedenfor), forudsat at basismaterialet er en vigtig omkostningskomponent, og at parterne har en st(cid:230)rk stilling p(cid:229) markedet i det efterfłl- gende oms(cid:230)tningsled for det endelige produkt. 3. 5. EKSEMPLER F(cid:230)lles produktion 98. Fłlgende to eksempler belyser de konkurrencem(cid:230)ssige problemer p(cid:229) det relevante marked for produkter, der produ- ceres i f(cid:230)llesskab. Specialiseringsaftaler 94. Gensidige specialiseringsaftaler vil n(cid:230)sten altid falde ind under artikel 81, stk. 1, hvis parternes markedsandele overstiger den t(cid:230)rskel, der er fastsat i gruppefritagelsen, og de skal under- słges nłje p(cid:229) grund af risikoen for markedsopdeling (jf. eksempel 5 nedenfor). 3. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 3. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele ikke falder Det kan antages, at aftaler, der falder ind under gruppe- 95. indeb(cid:230)rer łkonomiske fordele. I forbindelse med fritagelsen, aftaler, der skal parterne p(cid:229)vise produktionsforbedringer eller andre effektivi- tetsgevinster. Effektivitetsgevinster, der kun gavner parterne, eller produktions- nedsk(cid:230)ringer eller markedsdeling, kan ikke tages i betragtning. ind under gruppefritagelsen, omkostningsbesparelser, skyldes der 3. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger 96. Begr(cid:230)nsninger, der str(cid:230)kker sig ud over det, der er nłdvendigt for at opn(cid:229) ovenn(cid:230)vnte łkonomiske fordele, kan ikke accepteres. For eksempel błr samarbejdet ikke begr(cid:230)nse parternes łvrige konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd. 3. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen Aftalens eventuelle spill-over-markeder. virkninger p(cid:229) konkurrenceforholdene 97. skal undersłges p(cid:229) det marked, som aftaleprodukterne tilhłrer, og p(cid:229) der medfłrer effektivitetsgevinster, men indg(cid:229)s mellem virksom- heder med en betydelig markedsstyrke, skal undersłges mere indg(cid:229)ende, for at det kan vurderes, om de udelukker den effek- tive konkurrence p(cid:229) markedet. Undersłgelsen skal omfatte de faktorer, der er beskrevet under afsnittet »markedsstyrke og markedsstrukturer«. Effektivitetsgevinster og andre relevante Produktionsaftaler, 99. Eksempel 1 at opfłre et nyt produktionsanl(cid:230)g, S i t u a t i o n : To leverandłrer, A og B, af basiskemikaliet X beslutter som skal henhłre under et joint venture-selskab. Dette anl(cid:230)g skal vare- tage omkring 50 % af deres samlede produktion. X er et ensartet produkt og ikke substituerbart med andre produkter, dvs. at det udgłr et s(cid:230)rskilt relevant marked. Markedet er ret stagnerende. Parterne vil ikke łge deres samlede produktion betydeligt, men lukke to gamle fabrikker og overfłre kapaci- teten til det nye anl(cid:230)g. A og B har hver en markedsandel p(cid:229) 20 %. Der er tre andre store leverandłrer, med en markeds- andel p(cid:229) 10-15 % hver, og en r(cid:230)kke mindre aktłrer. A n a l y s e : Det er sandsynligt, at dette joint venture-selskab vil p(cid:229)virke parternes konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd, fordi samord- ningen vil give dem en betydelig markedsstyrke, om ikke lige- frem en dominerende stilling. Samarbejdet vil sandsynligvis medfłre betydelige restriktive virkninger p(cid:229) markedet. Under et s(cid:229)dant scenario, hvor der ikke kan forventes en betydelig stigning i produktionen, er det usandsynligt, at man vil opn(cid:229) store effektivitetsgevinster, der kan opveje disse virkninger. 100. Eksempel 2 S i t u a t i o n : To leverandłrer, A og B, opretter et joint venture p(cid:229) det samme relevante marked som i eksempel 1. Dette joint venture-selskab skal ogs(cid:229) varetage 50 % af parternes samlede produktion. A og B har hver en markedsandel p(cid:229) 15 %. Der er tre andre aktłrer: C, med en markedsandel p(cid:229) 30 %, D, med 25 %, og E, med 15 %. B har i forvejen et f(cid:230)lles produktions- anl(cid:230)g sammen med E. A n a l y s e : I dette tilf(cid:230)lde er markedet kendetegnet ved meget f(cid:229) aktłrer og ret symmetriske strukturer. Joint venture-selskabet skaber en yderligere forbindelse mellem aktłrerne. Den faktiske samordning mellem A og B vil łge koncentrationen yderligere og desuden knytte E til A og B. Dette samarbejde vil kunne medfłre alvorlige restriktive virkninger, og (cid:151) som i eksempel 1 (cid:151) der kan ikke forventes store effektivitetsgevinster. C 118/28 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 Eksempel 3 vedrłrer ogs(cid:229) det relevante marked for de 101. produkter, der produceres i f(cid:230)llesskab, men viser betydningen af andre kriterier end markedsandel (her: skift mellem produk- tion til eget forbrug og til salg). 102. Eksempel 3 S i t u a t i o n : A og B opretter et joint venture, der skal produ- cere et mellemprodukt X, ved omstrukturering af deres eksiste- rende anl(cid:230)g. Joint venture-selskabet s(cid:230)lger udelukkende X til A og B. Det tegner sig for 40 % af A’s samlede produktion af X og 50 % af B’s samlede produktion. A og B anvender X i deres egen produktion og leverer desuden produktet til konkurrenter. A har en andel p(cid:229) 10 % af industriens samlede produktion af X, B’s andel er p(cid:229) 20 %, og joint venture-selskabet har en andel p(cid:229) 14 %. P(cid:229) det konkurrenceudsatte marked har A og B dog en markedsandel p(cid:229) henholdsvis 25 % og 35 %. A n a l y s e : P(cid:229) trods af parternes st(cid:230)rke stilling p(cid:229) det konkur- renceudsatte marked kan samarbejdet ikke udelukke den effek- tive konkurrence p(cid:229) markedet for X, hvis omkostningerne ved forbrug og til salg er et skift mellem produktion til eget beskedne. Men kun et meget hurtigt skift vil kunne modvirke den store markedsandel p(cid:229) 60 %. Ellers giver dette joint venture anledning til alvorlige konkurrencem(cid:230)ssige bet(cid:230)nkeligheder, der ikke kan opvejes af de betydelige łkonomiske fordele. Eksempel 4 vedrłrer samarbejde om et vigtigt mellem- 103. produkt med spill-over-virkninger p(cid:229) et marked i det efterfłl- gende oms(cid:230)tningsled. Specialisering 105. Eksempel 5 S i t u a t i o n : A og B fremstiller og leverer hver is(cid:230)r de ensar- tede produkter X og Y, der tilhłrer forskellige markeder. A har en markedsandel for X og Y p(cid:229) henholdsvis 28 og 10 %, og B har en markedsandel for X og Y p(cid:229) henholdsvis 10 og 30 %. P(cid:229) grund af stordriftsfordele aftaler de at specialisere sig, dvs. at A i fremtiden kun vil producere X, og at B kun vil producere Y. De aftaler krydsleverancer, s(cid:229)ledes at de fortsat begge vil v(cid:230)re leverandłrer p(cid:229) markederne. Da produkterne er ensartede, er distributionsomkostningerne beskedne. Der findes to andre producenter af X og Y, med markedsandele p(cid:229) omkring 15 %, og de resterende leverandłrer har andele p(cid:229) 5-10 %. tilbage. Parterne vil A n a l y s e : Parternes omkostningsstrukturer er s(cid:230)rdeles ensar- tede. Kun distributionsomkostningerne er uensartede, men de er forholdsvis sm(cid:229). Der er derfor meget f(cid:229) konkurrencemulig- heder f(cid:229) mere markedsstyrke gennem samordning af deres adf(cid:230)rd p(cid:229) markederne X og Y. Desuden er det ret sandsynligt, at A’s leverancer af Y og B’s leverancer af X vil tidens lłb. Sagen skaber konkurrencem(cid:230)ssige problemer, som stordriftsfordelene n(cid:230)ppe kan opveje. falde i Scenariet kan (cid:230)ndre sig, hvis X og Y var uensartede produkter med en meget stor andel af markedsfłrings- og distributions- omkostninger (f. eks. 65-70 % af de samlede omkostninger). Hvis udbud af et ret komplet sortiment af differentierede produkter var en foruds(cid:230)tning for at kunne konkurrere effek- tivt, ville det v(cid:230)re ret usandsynligt, at en eller flere parter trak sig tilbage som leverandłrer af X og/eller Y. Under et s(cid:229)dant scenario kan kriterierne for fritagelse v(cid:230)re opfyldt (hvis der er betydelige fordele) til trods for de store markedsandele. 104. Eksempel 4 S i t u a t i o n : A og B opretter et joint venture, der skal produ- cere et mellemprodukt, X. De vil lukke deres egne fabrikker, der har produceret X, og vil d(cid:230)kke deres behov for X udelukkende gennem joint venture-selskabet. Mellemproduktet tegner sig for 50 % af de samlede omkostninger ved det endelige produkt, Y. A og B har hver en andel p(cid:229) 20 % af markedet for Y. Der er to andre store leverandłrer af Y med en markedsandel p(cid:229) hver 15 % samt flere mindre konkurrenter. 4. INDK(cid:216)BSAFTALER 4. 1 DEFINITION 106. Dette kapitel vedrłrer aftaler om f(cid:230)lles indkłb af produkter. F(cid:230)lles indkłb kan foretages af et selskab, som parterne kontrollerer i f(cid:230)llesskab, eller hvori mange virksom- heder har en lille kapitalandel, eller ved en aftale eller en endnu lłsere form for samarbejde. A n a l y s e : I dette tilf(cid:230)lde er omkostningsstrukturerne s(cid:230)rdeles ensartede, og desuden vil parterne opn(cid:229) stłrre markedsstyrke gennem samordning af deres adf(cid:230)rd p(cid:229) markedet for Y. Sagen skaber konkurrencem(cid:230)ssige problemer, og vurderingen er n(cid:230)sten den samme som i eksempel 1, selv om der her er tale om samarbejde p(cid:229) et marked i det foreg(cid:229)ende oms(cid:230)t- ningsled. 107. Indkłbsaftaler indg(cid:229)s ofte af sm(cid:229) og mellemstore virk- somheder med det form(cid:229)l at opn(cid:229) de samme m(cid:230)ngder og rabatter som deres stłrre konkurrenter. Disse aftaler mellem sm(cid:229) og mellemstore virksomheder er derfor normalt konkur- rencefremmende. Selv om der etableres en moderat markeds- styrke, kan dette opvejes af forudsat at parterne virkelig grupperer de indkłbte m(cid:230)ngder. F(cid:230)lles indkłb forekommer i mange sektorer, men tilsyneladende hyppigst inden for detailhandelen. stordriftsfordele, 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/29 F(cid:230)lles indkłb kan omfatte b(cid:229)de horisontale og verti- 108. kale aftaler. Disse aftaler skal fłrst vurderes p(cid:229) grundlag af principperne i de foreliggende retningslinjer. Hvis det herved konkluderes, at et indkłbssamarbejde mellem konkurrenter principielt kan accepteres, vil det v(cid:230)re nłdvendigt at foretage en yderligere vurdering for at undersłge de vertikale begr(cid:230)ns- ninger i aftalerne mellem leverandłrer eller detailhandlere. Denne vurdering błr foretages p(cid:229) grundlag af principperne i retningslinjerne for vertikale begr(cid:230)nsninger (32), f. eks. med listen over tungtvejende begr(cid:230)nsninger, der ikke hensyn til vil kunne fritages i vertikale aftaler. Som eksempel herp(cid:229) kan n(cid:230)vnes en forening, der 109. dannes af en gruppe detailhandlere med henblik p(cid:229) f(cid:230)lles indkłb af produkter. Aftalen om at oprette foreningen og dens betingelser for f(cid:230)lles indkłb skal undersłges efter de foreliggende retningslinjer. De deraf fłlgende vertikale aftaler, nemlig mellem foreningen og et individuelt medlem eller mellem foreningen og en udenforst(cid:229)ende leverandłr, er (cid:151) op til en bestemt gr(cid:230)nse (cid:151) omfattet af den nye gruppefritagelse for vertikale begr(cid:230)nsninger (33). De aftaler, der ikke falder ind under gruppefritagelsen for vertikale aftaler, formodes ikke at v(cid:230)re ulovlige, men skal undersłges individuelt. 4. 2. RELEVANTE MARKEDER 110. Der findes to markeder, som kan blive p(cid:229)virket af f(cid:230)lles indkłb: For det fłrste det (de) marked(er), der berłres direkte af samarbejdet, dvs. det (de) relevante indkłbsmarked(er), og for det andet afs(cid:230)tningsmarkederne, dvs. det (de) marked(er) i de efterfłlgende oms(cid:230)tningsled, hvor deltagerne i den f(cid:230)lles indkłbsaftale optr(cid:230)der som s(cid:230)lgere. »afs(cid:230)tningsmarkeder« er, at det 111. Afgr(cid:230)nsningen af de relevante indkłbsmarkeder fłlger de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse om markedsafgr(cid:230)nsning, og er baseret p(cid:229) substitutionsbegrebet, der viser konkurrencesituationen. Den eneste forskel i forhold til afgr(cid:230)nsningen af skal fastl(cid:230)gges ud fra et udbuds- og ikke et efterspłrgselssynspunkt, om der er tale om substituerbarhed. Med andre ord er leveran- dłrernes alternativer afgłrende for p(cid:229)visning af den konkur- rence, som kłberne uds(cid:230)ttes for. Dette kan for eksempel undersłges p(cid:229) grundlag af leverandłrernes reaktion p(cid:229) et lille, men varigt prisfald. Hvis markedet er afgr(cid:230)nset, kan markedsandelen beregnes som de forhold til den p(cid:229)g(cid:230)ldende parters indkłb tegner sig for i samlede afs(cid:230)tning af det p(cid:229)g(cid:230)ldende produkt eller den p(cid:229)g(cid:230)ldende tjeneste p(cid:229) det relevante marked. som den procentdel, af X til bilfabrikanter udgłr 900 enheder. X s(cid:230)lges dog ogs(cid:229) til andre producenter end bilfabrikanter. Den samlede afs(cid:230)tning af X udgłr 1 800 enheder. Gruppens indkłb udgłr derfor 15 % af markedet. Hvis parterne desuden er konkurrenter p(cid:229) et eller flere 113. afs(cid:230)tningsmarkeder, er disse markeder ogs(cid:229) relevante for vurderingen. Konkurrencebegr(cid:230)nsninger p(cid:229) disse markeder er mere sandsynlige, hvis parterne opn(cid:229)r markedsstyrke ved samordning af deres adf(cid:230)rd, og hvis de har en betydelig del af deres samlede omkostninger til f(cid:230)lles. Dette er for eksempel tilf(cid:230)ldet, hvis detailhandlere, der opererer p(cid:229) det (de) samme relevante detailmarked(er), kłber en betydelig andel af de produkter, som de videres(cid:230)lger, f(cid:230)llesskab. Det kan ogs(cid:229) v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet, hvis konkurrerende fabrikanter og s(cid:230)lgere af et endeligt produkt kłber en stor andel af deres basismaterialer i f(cid:230)llesskab. Afs(cid:230)tningsmarkederne skal afgr(cid:230)nses ved den metode, der er i Kommissionens meddelelse om markedsafgr(cid:230)nsning. fastsat i 4. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 4. 3. 1. Aftalens art 4. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 114. F(cid:230)lles indkłbsaftaler indg(cid:229)s ifłlge deres natur mellem virksomheder, der er konkurrenter p(cid:229) indkłbsmarkederne; men ved et samarbejde mellem konkurrerende kunder, der ikke opererer p(cid:229) det samme relevante marked i de efterfłlgende oms(cid:230)tningsled (f. eks. detailhandlere, der opererer p(cid:229) forskellige geografiske markeder og ikke kan betragtes som st(cid:230)rkt poten- tielle konkurrenter), finder artikel 81, stk. 1, dog sj(cid:230)ldent anvendelse, medmindre parterne indtager en s(cid:230)rdeles st(cid:230)rk stilling p(cid:229) indkłbsmarkederne, hvormed de kan skade andre aktłrers konkurrencem(cid:230)ssige respektive afs(cid:230)tningsmarkeder. stilling p(cid:229) deres 115. I de fleste tilf(cid:230)lde vil f(cid:230)lles indkłb blive aftalt mellem virksomheder, der er konkurrenter b(cid:229)de p(cid:229) indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkedet (jf. 4. 3. 1. 3 nedenfor). 112. Eksempel 1 En gruppe bilfabrikanter aftaler at kłbe produkt X i f(cid:230)llesskab. De kłber tilsammen 270 enheder af X. Den samlede afs(cid:230)tning (32) Retningslinjer for vertikale begr(cid:230)nsninger. (33) Artikel 2, stk. 2, i gruppefritagelsesforordning (EF) nr. 2790/1999. 4. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 Indkłbsaftaler falder kun ind under artikel 81, stk. 1, 116. hvis samarbejdet ikke egentlig vedrłrer f(cid:230)lles indkłb, men tjener som middel til at iv(cid:230)rks(cid:230)tte et skjult kartel, dvs. fast- s(cid:230)ttelse af priser, begr(cid:230)nsning af produktion eller fordeling af markeder, hvilket ellers er forbudt. C 118/30 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 4. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 117. De fleste indkłbsaftaler skal analyseres som led i de retlige og łkonomiske forhold, hvori de indg(cid:229)r. Undersłgelsen skal omfatte b(cid:229)de indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkeder. 4. 3. 2. Markedsstyrke og markedsstrukturer Udgangspunktet 118. for analysen er en undersłgelse af parternes indkłbsstyrke. Der kan formodes at v(cid:230)re tale om indkłbsstyrke, hvis en indkłbsaftale m(cid:230)ngdem(cid:230)ssigt tegner sig for s(cid:229) stor en andel af et indkłbsmarked, at priserne kan presses ned under det konkurrencedygtige niveau, eller konkur- rerende kunder hindres adgang til markedet. En betydelig indkłbsstyrke i forhold til leverandłrerne p(cid:229) et marked kan medfłre ineffektivitet, s(cid:229)som kvalitetsforringelse, formindskelse af innovationen eller i sidste instans begr(cid:230)nsning af udbuddet. Det stłrste problem i forbindelse med indkłbsstyrke er, at de lavere priser m(cid:229)ske ikke kommer forbrugerne til gode i de efterfłlgende oms(cid:230)tningsled, og at den kan medfłre omkost- ningsstigninger for kundernes konkurrenter p(cid:229) afs(cid:230)tningsmar- kederne, enten fordi leverandłrerne vil forsłge at opveje pris- faldet over for Øn kundekategori ved at forhłje priserne over for andre kunder, eller fordi konkurrenterne har mindre adgang til effektive leverandłrer. Indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkederne er derfor indbyrdes afh(cid:230)ngige, som anfłrt nedenfor. Indbyrdes afh(cid:230)ngige indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkeder kunder Samarbejde mellem konkurrerende 119. kan begr(cid:230)nse konkurrencen m(cid:230)rkbart, ved at der etableres en indkłbsstyrke. Selv om etablering af indkłbsstyrke kan indkłbsstyrke ikke altid medfłre lavere forbrugerpriser, er konkurrencefremmende og kan under visse omst(cid:230)ndigheder endog medfłre alvorlige negative virkninger for konkurrence- forholdene. 120. For det fłrste kan det ikke betragtes som konkurrence- fremmende, at udnyttelsen af indkłbsstyrken medfłrer lavere indkłbsomkostninger, hvis kunderne tilsammen har en st(cid:230)rk stilling p(cid:229) afs(cid:230)tningsmarkederne. I dette tilf(cid:230)lde vil omkost- ningsbesparelserne formodentlig ikke komme forbrugerne til gode. Jo stłrre samlet styrke parterne har p(cid:229) deres afs(cid:230)tnings- markeder, jo stłrre incitament vil de have for at samordne deres adf(cid:230)rd som s(cid:230)lgere. Dette kan blive lettere, hvis parterne opn(cid:229)r s(cid:230)rdeles ensartede omkostningsstrukturer gennem f(cid:230)lles indkłb. Hvis for eksempel en gruppe store detailhandlere kłber en stor andel af deres produkter sammen, vil de have en stor andel af deres samlede omkostninger til f(cid:230)lles. De negative omkostninger ved f(cid:230)lles indkłb og ved f(cid:230)lles produktion kan derfor v(cid:230)re stort set de samme. 121. For det andet kan parterne gennem indkłbsstyrke opn(cid:229) (forłget) styrke p(cid:229) afs(cid:230)tningsmarkederne, hvorved de kan udelukke konkurrenterne eller łge deres omkostninger. Hvis en kundekategori har en betydelig indkłbsstyrke, kan dette afsk(cid:230)rme markedet for konkurrerende kunder ved at begr(cid:230)nse deres adgang til effektive leverandłrer. Det kan ogs(cid:229) medfłre omkostningsforhłjelser for konkurrenterne, leverandł- rerne vil forsłge at opveje de lavere priser over for en kunde- kategori ved at forhłje priserne over for andre kunder (f. eks. vil leverandłrerne yde detailhandlerne forskellige rabatter). Dette er kun muligt, hvis leverandłrerne p(cid:229) indkłbsmarkederne ogs(cid:229) har en vis markedsstyrke. I begge tilf(cid:230)lde kan indkłbsstyrken begr(cid:230)nse konkurrencen p(cid:229) afs(cid:230)tningsmarkederne yderligere. fordi t(cid:230)rskel Der er ikke nogen absolut for, hvorn(cid:229)r et 122. indkłbssamarbejde skaber en vis markedsstyrke og dermed falder ind under artikel 81, stk. 1. I de fleste tilf(cid:230)lde er det dog usandsynligt, at der er tale om markedsstyrke, hvis aftale- parterne har en samlet markedsandel p(cid:229) under 15 % p(cid:229) b(cid:229)de indkłbsmarkedet/-markederne og afs(cid:230)tningsmarkedet/-marke- derne. Under alle omst(cid:230)ndigheder er det ved denne t(cid:230)rskel for markedsandelen sandsynligt, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende aftale opfylder de betingelser for fritagelse efter artikel 81, stk. 3, der er beskrevet nedenfor. En markedsandel over denne t(cid:230)rskel betyder ikke auto- 123. matisk, samarbejdet medfłrer negative virkninger p(cid:229) at markedet, men kr(cid:230)ver en mere indg(cid:229)ende vurdering af en f(cid:230)lles indkłbsaftales virkninger p(cid:229) markedet, herunder faktorer som koncentrationsgraden p(cid:229) markedet og muligheden for, at leverandłrernes st(cid:230)rke stilling kan opveje kundernes. F(cid:230)lles indkłbsaftaler mellem parter med en samlet markedsandel p(cid:229) langt over 15 % p(cid:229) et koncentreret marked vil sandsynligvis falde ind under artikel 81, stk. 1, og parterne skal p(cid:229)vise, at effektivitetsgevinsterne kan opveje de restriktive virkninger. 4. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 4. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele Indkłbsaftaler kan medfłre łkonomiske fordele, s(cid:229)som 124. stordriftsfordele i forbindelse med ordregivning eller transport, der kan opveje de restriktive virkninger. Hvis parterne tilsammen har en betydelig indkłbs- eller salgsstyrke, skal spłrgsm(cid:229)let om effektivitetsgevinster undersłges nłje. Omkost- ningsbesparelser, der blot skyldes udnyttelse af styrken, og som ikke er til gavn for forbrugerne, kan ikke tages i betragtning. 4. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger 125. Indkłbsaftaler kan ikke fritages, hvis de medfłrer begr(cid:230)nsninger, der ikke er nłdvendige for at opn(cid:229) ovenn(cid:230)vnte fordele. En forpligtelse til udelukkende at foretage indkłb som led i samarbejdet kan i visse tilf(cid:230)lde v(cid:230)re nłdvendig for at n(cid:229) op p(cid:229) den m(cid:230)ngde, der er nłdvendig for at opn(cid:229) stordrifts- fordele. En s(cid:229)dan forpligtelse skal dog vurderes i hvert enkelt tilf(cid:230)lde. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/31 4. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen 126. F(cid:230)lles indkłbsaftaler kan aldrig fritages, hvis de giver parterne mulighed for at udelukke konkurrencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende varer. Denne vurdering skal omfatte b(cid:229)de indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkeder. Som udgangs- punkt kan man anvende parternes samlede markedsandele. Det skal derp(cid:229) vurderes, om disse markedsandele tyder p(cid:229) domi- nans, og om der foreligger formildende omst(cid:230)ndigheder, som f. eks. at leverandłrernes styrke p(cid:229) indkłbsmarkederne opvejer kundernes, eller om der er muligheder for, at nye virksomheder kan komme ind p(cid:229) afs(cid:230)tningsmarkederne. Dominans p(cid:229) enten indkłbs- eller afs(cid:230)tningsmarkedet udelukker fritagelse efter artikel 81, stk. 3. tegner sig for en mindstem(cid:230)ngde gennem centralen, der omkring 50 % af hvert detailhandlers samlede omkostninger. Detailhandlerne kan aftage mere end det fastsatte minimum gennem centralen, men de kan ogs(cid:229) kłbe deres produkter uden for samarbejdet. De har tilsammen en markedsandel p(cid:229) 20 % p(cid:229) s(cid:229)vel indkłbsmarkedet som afs(cid:230)tningsmarkedet. A og B er deres to store konkurrenter, hvoraf A har en andel p(cid:229) hvert af de berłrte markeder p(cid:229) 25 %, og B har en andel p(cid:229) 35 %. De łvrige mindre konkurrenter har ogs(cid:229) oprettet en indkłbscentral. De 15 detailhandlere opn(cid:229)r besparelser ved det f(cid:230)lles indkłbsarbejde og ved de betydelige m(cid:230)ngder, som de kan aftage i f(cid:230)llesskab. 4. 5. EKSEMPLER 127. Eksempel 2 S i t u a t i o n : To producenter, A og B, beslutter at kłbe kompo- nent X i f(cid:230)llesskab. De er konkurrenter p(cid:229) deres afs(cid:230)tnings- marked. Deres indkłb udgłr tilsammen 35 % af det samlede salg af X i E(cid:216)S, der antages at v(cid:230)re det relevante geografiske marked. Der findes seks andre fabrikanter (A og B’s konkur- renter p(cid:229) deres afs(cid:230)tningsmarked), der tegner sig for de reste- rende 65 % af indkłbsmarkedet; den ene har en andel p(cid:229) 25 %, medens de łvrige tegner sig for langt mindre. Udbudssiden er ret koncentreret, med seks leverandłrer af komponent X, hvoraf de to har en markedsandel hver p(cid:229) 30 %, og de łvrige har mellem 10 og 15 % (HHI p(cid:229) 2 300-2 500). A og B har p(cid:229) deres afs(cid:230)tningsmarked en samlet markedsandel p(cid:229) 35 %. A n a l y s e : P(cid:229) grund af parternes markedsstyrke p(cid:229) deres fordelen ved eventuelle omkostnings- afs(cid:230)tningsmarked vil besparelser formodentlig ikke komme de endelige forbrugere til gode. Desuden vil de f(cid:230)lles indkłb sandsynligvis łge omkostningerne for parternes mindre konkurrenter, fordi de to store leverandłrer sikkert vil słge at opveje de lavere priser, som parterne skal betale, ved at forhłje priserne over for de mindre kunder. Resultatet kan blive łget koncentration p(cid:229) markedet i de efterfłlgende oms(cid:230)tningsled. Desuden kan samarbejdet fłre til yderligere koncentration mellem leverandł- rerne, fordi mindre leverandłrer, der i forvejen arbejder p(cid:229) gr(cid:230)nsen til eller under det mindst optimale, kan blive drevet ud af markedet, hvis de ikke kan neds(cid:230)tte priserne yderligere. I et s(cid:229)dant tilf(cid:230)lde vil der formodentlig opst(cid:229) betydelige konkur- rencebegr(cid:230)nsninger, der ikke kan opvejes af de eventuelle effektivitetsgevinster ved gruppering af de indkłbte m(cid:230)ngder. 128. Eksempel 3 S i t u a t i o n : 15 sm(cid:229) detailhandlere indg(cid:229)r en aftale om opret- telse af en f(cid:230)lles indkłbscentral. De er forpligtede til at aftage A n a l y s e : Detailhandlerne kan opn(cid:229) en s(cid:230)rdeles ensartet omkostningsstruktur, hvis de kłber mere end det aftalte f(cid:230)llesskab. Tilsammen har de dog kun en minimum i moderat markedsstilling p(cid:229) indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkedet, ligesom samarbejdet medfłrer stordriftsfordele. Dette samarbejde vil kunne fritages. en r(cid:230)kke 129. Eksempel 4 S i t u a t i o n : To supermarkedsk(cid:230)der indg(cid:229)r en aftale om f(cid:230)lles indkłb af produkter, der tegner sig for omkring 50 % af deres samlede omkostninger. Parterne har markedsandele p(cid:229) mellem 25 og 40 % p(cid:229) de relevante indkłbsmarkeder for de forskellige produktkategorier og 40 % p(cid:229) det relevante afs(cid:230)tningsmarked (hvis det antages, at der kun er Øt relevant geografisk marked). Der er fem andre store detailhandlere, med hver en markeds- andel p(cid:229) 10-15 %. Det er ikke sandsynligt, at der kommer nye virksomheder ind p(cid:229) markedet. fordi indkłb vil kunne p(cid:229)virke A n a l y s e : Aftalen om f(cid:230)lles parternes konkurrencem(cid:230)ssige adf(cid:230)rd, samordningen giver dem en betydelig markedsstyrke. Dette er is(cid:230)r tilf(cid:230)ldet, fordi tilgangen af nye virksomheder er beskeden. Incitamentet til at samordne adf(cid:230)rden er stłrre, hvis omkostningerne er de samme. Hvis parterne havde samme avancer, ville det ogs(cid:229) give dem et incitament til at anvende de samme priser. Selv om samarbejdet medfłrer effektivitetsgevinster, vil det ikke kunne fritages p(cid:229) grund af den betydelige markedsstyrke. 130. Eksempel 5 S i t u a t i o n : Fem sm(cid:229) andelsforetagender indg(cid:229)r en aftale om oprettelse af en f(cid:230)lles indkłbscentral. De er forpligtede til at aftage en mindstem(cid:230)ngde gennem centralen. Parterne kan kłbe mere end det fastsatte minimum gennem centralen, men de kan ogs(cid:229) kłbe deres produkter uden for samarbejdet. Parterne har hver is(cid:230)r en markedsandel p(cid:229) 5 % p(cid:229) s(cid:229)vel indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkederne, hvilket giver en samlet markedsandel p(cid:229) 25 %. Der er to andre store detailhandlere, med hver 20-25 % af markedet, og en r(cid:230)kke mindre detail- handlere, med markedsandele p(cid:229) under 5 %. C 118/32 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 A n a l y s e : Oprettelsen af den f(cid:230)lles indkłbscentral vil kunne give parterne en s(cid:229)dan markedsstilling p(cid:229) b(cid:229)de indkłbs- og afs(cid:230)tningsmarkederne, at de kan konkurrere med de to stłrste detailhandlere. Da disse desuden har samme markeds- stilling, vil aftalens effektivitetsgevinster sandsynligvis komme forbrugerne til gode. Under et s(cid:229)dant scenario vil aftalen kunne fritages. Der błr desuden skelnes mellem aftaler, der kun 133. vedrłrer f(cid:230)lles markedsfłring, og aftaler, hvor markedsfłringen er knyttet til et andet samarbejde. Dette kan for eksempel v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet med f(cid:230)lles produktion eller f(cid:230)lles indkłb. Aftalerne vil i s(cid:229) fald blive behandlet p(cid:229) samme m(cid:229)de som disse former for samarbejde. 5. MARKEDSF(cid:216)RINGSAFTALER 5. 1. DEFINITION afh(cid:230)ngigt De aftaler, der behandles salgsfremstłd. Disse aftaler kan have vidt 131. i dette kapitel, vedrłrer samarbejde mellem konkurrenter om afs(cid:230)tning, distribution eller forskellige anvendelsesomr(cid:229)der af de marketingfunktioner, som samarbejdet omfatter. I den ene ende af spektret findes den f(cid:230)lles afs(cid:230)tning, der fłrer til en f(cid:230)lles fastl(cid:230)ggelse af alle kommercielle aspekter i forbindelse med salget af et produkt, herunder prisen. I den anden ende findes de mere begr(cid:230)nsede aftaler, der kun vedrłrer en bestemt marketingfunktion, s(cid:229)som distribution, service eller reklamevirksomhed. eller b) 132. De vigtigste af disse mere begr(cid:230)nsede aftaler er nok distributionsaftaler. Disse aftaler er normalt omfattet af gruppe- fritagelsesforordning (EF) nr. 2790/1999 og retningslinjerne for vertikale begr(cid:230)nsninger, medmindre parterne er faktiske eller potentielle konkurrenter. I s(cid:229) fald omfatter gruppefritagelsesfor- ordning (EF) nr. 2790/1999 kun ikke-gensidige vertikale aftaler mellem konkurrenter, hvis a) kłberen, sammen med sine en (cid:229)rsoms(cid:230)tning p(cid:229) hłjst forbundne virksomheder har 100 mio. EUR, leverandłren er producent og forhandler, og kłberen er forhandler, men ikke samtidig produ- cent af varer, der konkurrerer med aftalevarerne, eller c) leve- randłren udbyder tjenesteydelser i forskellige oms(cid:230)tningsled, medens kłberen ikke leverer konkurrerende tjenesteydelser i det oms(cid:230)tningsled, hvor han kłber aftaletjenesterne (34). Hvis konkurrenter aftaler at distribuere deres produkter p(cid:229) gensidigt grundlag, er der i visse tilf(cid:230)lde mulighed for, at aftalerne tilsigter eller bevirker, at markederne opdeles mellem parterne, eller at de fłrer til ulovlig samordning. Det samme g(cid:230)lder ikke-gensidige aftaler mellem konkurrenter over en vis stłr- relse. Disse aftaler skal derfor fłrst vurderes p(cid:229) grundlag af nedenst(cid:229)ende principper. Hvis denne vurdering fłrer til den konklusion, at et distributionssamarbejde mellem konkurrenter principielt kan accepteres, skal der foretages en yderligere vurdering for at undersłge de vertikale begr(cid:230)nsninger, som disse aftaler indeb(cid:230)rer. Denne vurdering błr ske p(cid:229) grundlag af principperne for vertikale begr(cid:230)ns- ninger (35), tungtvejende begr(cid:230)nsninger, der ikke vil kunne fritages i vertikale aftaler. retningslinjerne f. eks. med hensyn til listen over i (34) Artikel 2, stk. 4, i gruppefritagelsesforordning (EF) nr. 2790/1999. (35) Retningslinjer for vertikale begr(cid:230)nsninger. 5. 2. RELEVANTE MARKEDER For at vurdere de konkurrencem(cid:230)ssige forbindelser 134. mellem samarbejdsparterne skal man afgr(cid:230)nse det (de) rele- vante produktmarked(er) og det relevante geografiske marked(er), der berłres direkte af samarbejdet (dvs. det (de) marked(er), som aftalevarerne tilhłrer). En markedsfłringsaftale p(cid:229) Øt marked kan dog ogs(cid:229) p(cid:229)virke parternes konkurrencem(cid:230)s- sige adf(cid:230)rd p(cid:229) et tilstłdende marked, der er n(cid:230)rt forbundet med det marked, som berłres direkte af samarbejdet. (de) 5. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 5. 3. 1. Aftalens art 5. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 tjenester, De markedsfłringsaftaler, der behandles i dette kapitel, 135. falder kun ind under konkurrencereglerne, hvis aftaleparterne indlysende, at parterne ikke er konkurrenter. Hvis det er konkurrerer om de produkter eller som aftalen omfatter, kan aftalen ikke begr(cid:230)nse konkurrencen. Dette g(cid:230)lder ogs(cid:229), hvis et markedsfłringssamarbejde objektivt set er nłdvendigt for at give den ene part mulighed for at komme ind p(cid:229) et marked, som den p(cid:229)g(cid:230)ldende aftalepart ikke kunne v(cid:230)re kommet ind p(cid:229) alene, f. eks. p(cid:229) grund af de omkostninger, som det indeb(cid:230)rer. Et konkret eksempel herp(cid:229) er konsortieaftaler, der giver de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder mulighed for at byde p(cid:229) en licitation over projekter, som de ikke ville have kunnet gennemfłre eller ikke ville have budt p(cid:229) enkeltvis. Da de derfor i forbindelse med licitationen, er der ikke tale om en begr(cid:230)ns- ning af konkurrencen. ikke er potentielle konkurrenter 5. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 Det vigtigste konkurrencem(cid:230)ssige spłrgsm(cid:229)l i forbin- 136. delse med markedsfłringsaftaler mellem konkurrenter er pris- fasts(cid:230)ttelsen. Aftaler, der kun vedrłrer f(cid:230)lles afs(cid:230)tning, vil normalt tilsigte og bevirke, at de konkurrerende producenters prispolitik samordnes. I dette tilf(cid:230)lde udelukker de ikke blot priskonkurrencen mellem parterne, men begr(cid:230)nser ogs(cid:229) m(cid:230)ngdem(cid:230)ssigt deltagernes vareleverancer i forbindelse med et ordrefordelingssystem. De begr(cid:230)nser s(cid:229)ledes konkurrencen mellem parterne p(cid:229) udbudssiden samt kundernes valgmulig- heder og falder derfor ind under artikel 81, stk. 1. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/33 Vurderingen er den samme, hvis aftalen ikke er 137. eksklusiv. Artikel 81, stk. 1, finder fortsat anvendelse, selv om parterne frit kan afs(cid:230)tte deres produkter uden for rammerne af aftalen, s(cid:229) l(cid:230)nge det kan formodes, at aftalen vil fłre til en generel samordning af parternes priser. for Under alle omst(cid:230)ndigheder er det ved denne t(cid:230)rskel markedsandelen sandsynligt, at den p(cid:229)g(cid:230)ldende aftale opfylder betingelserne i artikel 81, stk. 3, som beskrevet nedenfor. 5. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 to opst(cid:229)r For markedsfłringsaftaler, der vigtige der ikke vedrłrer f(cid:230)lles 138. afs(cid:230)tning, konkurrencem(cid:230)ssige spłrgsm(cid:229)l. Det fłrste er, at f(cid:230)lles markedsfłring giver store muligheder for udveksling af fłlsomme kommercielle oplys- is(cid:230)r om marketingstrategi og priss(cid:230)tning. Det andet ninger, er, at der afh(cid:230)ngigt af omkostningsstrukturen i forbindelse med markedsfłringen kan v(cid:230)re en betydelig f(cid:230)lles indvirkning p(cid:229) parternes endelige omkostninger. Som fłlge heraf kan de faktiske muligheder for priskonkurrence i den endelige salgsfase v(cid:230)re begr(cid:230)nsede. Aftaler om f(cid:230)lles markedsfłring kan derfor falde ind under artikel 81, stk. 1, hvis de enten giver mulighed fłlsomme kommercielle oplysninger, eller for udveksling af p(cid:229)virker parternes endelige omkostninger v(cid:230)sentligt. 139. Distributionsaftaler mellem konkurrenter, der opererer p(cid:229) forskellige geografiske markeder, kan medfłre markedsopde- ling. I forbindelse med gensidige aftaler om, at parterne skal distribuere hinandens produkter, fordeler aftaleparterne marke- derne eller kunderne og udelukker derved deres indbyrdes konkurrence. Det er et nłglespłrgsm(cid:229)l forbindelse med vurderingen af denne type aftaler, om den p(cid:229)g(cid:230)ldende aftale objektivt set er nłdvendig for, at parterne kan komme ind p(cid:229) hinandens marked. Hvis den er nłdvendig, falder den ikke ind under artikel 81, stk. 1, men hvis den ikke er nłdvendig, falder den ind under denne bestemmelse. Hvis aftalen ikke er gensidig, er risikoen for markedsopdeling mindre. Det skal dog vurderes, om den ikke-gensidige aftale danner grundlag for en f(cid:230)lles forst(cid:229)else, der g(cid:229)r ud p(cid:229), at parterne ikke vil tr(cid:230)nge ind p(cid:229) hinandens markeder eller anvendes til at kontrol- lere adgangen til eller konkurrencen p(cid:229) »importmarkedet«. i 5. 3. 2. Markedsstyrke og markedsstrukturer 140. Som anfłrt ovenfor vil aftaler, der omfatter prisfast- s(cid:230)ttelse, altid falde ind under artikel 81, stk. 1, uanset parternes markedsstyrke. De kan dog fritages efter artikel 81, stk. 3, p(cid:229) nedenst(cid:229)ende betingelser: 142. Hvis parternes samlede markedsandel overstiger 15 %, skal det vurderes, hvorledes aftalen om f(cid:230)lles markedsfłring vil kunne p(cid:229)virke markedet. I denne forbindelse vil koncentrations- graden p(cid:229) markedet og markedsandelene v(cid:230)re en vigtig faktor. Jo mere koncentreret markedet er, jo nyttigere vil udvekslingen af oplysninger om priser eller markedsstrategi v(cid:230)re for at mindske usikkerheden, og jo stłrre incitament vil parterne have til at udveksle s(cid:229)danne oplysninger (36). 5. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 5. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele Hvilke effektivitetsgevinster der skal tages i betragtning 143. ved vurderingen af, om en aftale om f(cid:230)lles markedsfłring kan fritages, vil afh(cid:230)nge af aktiviteternes art. Prisfasts(cid:230)ttelse kan normalt set er ikke accepteres, medmindre den objektivt nłdvendig for integrationen af andre marketingfunktioner, og denne integration vil skabe v(cid:230)sentlige effektivitetsgevinster. Effektivitetsgevinsternes omfang afh(cid:230)nger blandt andet af de f(cid:230)lles marketingaktiviteters betydning for det p(cid:229)g(cid:230)ldende produkts samlede omkostningsstruktur. Det er s(cid:229)ledes mere sandsynligt, at f(cid:230)lles distribution vil skabe betydelige effektivi- tetsgevinster for producenter af bredt distribuerede forbrugs- varer end for producenter af industriprodukter, der kun aftages af et begr(cid:230)nset antal brugere. 144. Desuden m(cid:229) effektivitetsgevinsterne ikke v(cid:230)re bespa- relser, der kun skyldes afskaffelse af konkurrencerelaterede omkostninger, men skal skyldes integration af łkonomiske akti- viteter. En nedbringelse af transportomkostningerne, der kun skyldes en kundefordeling uden integrering af det logistiske system, kan derfor ikke betragtes som en effektivitetsgevinst, der kan medfłre, at aftalen kan fritages. Effektivitetsgevinster skal p(cid:229)vises. Det vil i denne 145. forbindelse v(cid:230)re et vigtigt element, at begge parter bidrager med en betydelig kapital, teknologi eller andre aktiver. Omkost- ningsbesparelser ved at fjerne dobbeltanvendelse af ressourcer og anl(cid:230)g kan ogs(cid:229) accepteres. Hvis den f(cid:230)lles markedsfłring derimod kun omfatter et salgsagentur uden investeringer, er det sandsynligt, at der er tale om et skjult kartel, og i s(cid:229) fald er betingelserne i artikel 81, stk. 3, ikke opfyldt. 141. Markedsfłringsaftaler mellem konkurrenter, der ikke omfatter prisfasts(cid:230)ttelse, falder kun ind under artikel 81, stk. 1, hvis aftaleparterne har en vis markedsstyrke. I de fleste tilf(cid:230)lde er det usandsynligt, at der er tale om markedsstyrke, hvis aftaleparterne har en samlet markedsandel p(cid:229) under 15 %. (36) Udveksling af fłlsomme og detaljerede oplysninger p(cid:229) et oligopoli- stisk marked kan i sig selv v(cid:230)re omfattet af artikel 81, stk. 1. Dette spłrgsm(cid:229)l afklares n(cid:230)rmere i dommene af 28. maj 1998 i sagerne C-8/958 P: New Holland Ford og C-7/95 P: John Deere og dom af 11. marts 1999 i sagerne T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 og T-157/94. C 118/34 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 5. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger 146. En markedsfłringsaftale kan ikke fritages, hvis den medfłrer begr(cid:230)nsninger, der ikke er nłdvendige for at opn(cid:229) ovenn(cid:230)vnte fordele. Som n(cid:230)vnt ovenfor er spłrgsm(cid:229)let om, hvorvidt begr(cid:230)nsningerne er nłdvendige, af s(cid:230)rlig stor betyd- ning for de aftaler, der omfatter prisfasts(cid:230)ttelse eller markeds- deling. 5. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen 147. F(cid:230)lles markedsfłringsaftaler kan aldrig fritages, hvis de giver parterne mulighed for at udelukke konkurrencen for en v(cid:230)sentlig del af de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkter. Ved denne vurdering kan man tage udgangspunkt i parternes samlede markeds- skal derp(cid:229) vurderes, om disse markedsandele andele. Det formildende tyder p(cid:229) dominans, og om der omst(cid:230)ndigheder, s(cid:229)som muligheder for at nye virksomheder kan komme ind p(cid:229) markedet. Aftaler mellem konkurrenter med en samlet markedsandel, der svarer til dominans, vil normalt ikke opfylde betingelserne i artikel 81, stk. 3. foreligger 5. 5. EKSEMPLER 148. Eksempel 1 S i t u a t i o n : Fem mindre fłdevareproducenter, der hver har 2 % af det samlede fłdevaremarked, aftaler at samle deres distributionsfaciliteter, markedsfłre produkter under et f(cid:230)lles varem(cid:230)rke og s(cid:230)lge deres produkter til samme pris, hvilket kr(cid:230)ver betydelige investeringer i lagerplads, transport, reklame- virksomhed, marketing og et salgsnet. Dette indeb(cid:230)rer en v(cid:230)sentlig neds(cid:230)ttelse af deres omkostningsgrundlag, der typisk repr(cid:230)senterer 50 % af deres salgspris, og giver dem mulighed for at tilbyde et hurtigere og mere effektivt distribu- tionssystem. store detailk(cid:230)der. Fłdevareproducenternes kunder er (et f(cid:230)lles varem(cid:230)rke) kun kan opfyldes, hvis alle form(cid:229)let marketingaspekter, herunder pris, standardiseres. Da parterne ikke har markedsstyrke, og aftalen skaber betydelige effektivi- tetsgevinster, er den forenelig med artikel 81. 149. Eksempel 2 og priserne fasts(cid:230)tte produkterne, S i t u a t i o n : To producenter af kuglelejer med en markeds- andel p(cid:229) 5 % hver opretter et joint venture-selskab, der skal markedsfłre fordele ordrerne mellem moderselskaberne. De bevarer retten til at s(cid:230)lge deres produkter uden for joint venture-selskabet. Kunderne vil fortsat f(cid:229) produkterne leveret direkte fra moder- selskabernes fabrikker. De h(cid:230)vder, at dette vil skabe effektivi- tetsgevinster, da det f(cid:230)lles salgsnet kan demonstrere parternes produkter for samme kunde samtidig og dermed afskaffe et unyttigt dobbelt joint venture- salgsarbejde. Desuden skal selskabet s(cid:229) vidt muligt give ordrerne til den n(cid:230)rmeste fabrik, hvilket vil nedbringe transportomkostningerne. A n a l y s e : Aftalen omfatter prisfasts(cid:230)ttelse og falder dermed ind under artikel 81, stk. 1, selv om aftaleparterne ikke kan anses for at have markedsstyrke. Den kan ikke fritages efter artikel 81, stk. 3, da effektivitetsgevinsterne kun best(cid:229)r i omkostningsreduktion, der skyldes en udelukkelse af konkur- rencen mellem parterne. 150. Eksempel 3 S i t u a t i o n : To producenter af to forskellige nabolande i EU. De har begge en andel p(cid:229) 20 % af deres hjemmemarked. De aftaler at distribuere hinandens produkt p(cid:229) deres respektive geografiske marked. l(cid:230)skedrikke opererer i Tre store multilaterale fłdevarekoncerner er dominerende p(cid:229) markedet med hver en markedsandel p(cid:229) 20 %. Det łvrige marked best(cid:229)r af sm(cid:229) uafh(cid:230)ngige producenter. Aftaleparternes produktsortiment overlapper hinanden p(cid:229) en r(cid:230)kke vigtige omr(cid:229)der, men de har ikke en samlet markedsandel p(cid:229) over 15 % p(cid:229) noget produktmarked. De to markeder domineres af en stor multinational producent af l(cid:230)skedrikke med en andel p(cid:229) 50 % p(cid:229) hvert marked. A n a l y s e : Aftalen omfatter prisfasts(cid:230)ttelse og falder derfor ind under artikel 81, stk. 1, selv om aftaleparterne ikke kan anses for at have markedsstyrke. Integreringen af marketing og distri- bution ser dog ud til at give betydelige effektivitetsgevinster, som er til gavn for forbrugerne i form af bedre service og lavere omkostninger. Spłrgsm(cid:229)let er derfor, om aftalen kan fritages efter artikel 81, stk. 3. For at besvare dette spłrgsm(cid:229)l m(cid:229) det fastsl(cid:229)s, om prisfasts(cid:230)ttelsen objektivt set er nłdvendig I dette for integreringen af de łvrige marketingfunktioner. tilf(cid:230)lde kan prisfasts(cid:230)ttelsen anses fordi ikke łnsker at arbejde med en kunderne (store detailk(cid:230)der) fordi lang r(cid:230)kke forskellige priser. Den er ogs(cid:229) nłdvendig, for nłdvendig, A n a l y s e : Aftalen falder ind under artikel 81, stk. 1, hvis parterne kan anses for at v(cid:230)re potentielle konkurrenter. For at besvare dette spłrgsm(cid:229)l kr(cid:230)ves der en analyse af adgangs- barriererne p(cid:229) de respektive geografiske markeder. Hvis parterne kunne v(cid:230)re kommet ind p(cid:229) hinandens marked uden aftalen, udelukker denne aftale konkurrencen mellem dem. Selv om parternes markedsandele tyder p(cid:229), at de kan have en vis markedsstyrke, viser en analyse af markedsstrukturen dog, at dette ikke er tilf(cid:230)ldet. Desuden er den gensidige distributions- aftale til gavn for forbrugerne, da den forłger valgmulighe- derne p(cid:229) hvert geografisk marked. Aftalen kan derfor fritages, selv om den betragtes som konkurrencebegr(cid:230)nsende. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/35 6. STANDARDISERINGSAFTALER 6. 1. DEFINITION Standardiseringsaftaler har hovedsagelig til 151. form(cid:229)l at fastl(cid:230)gge tekniske eller kvalitetsm(cid:230)ssige krav, som eksisterende eller fremtidige produkter, produktionsprocesser eller metoder skal opfylde (37). Standardiseringsaftaler kan omfatte forskellige omr(cid:229)der, s(cid:229)som standardisering af et bestemt produkts forskel- lige kvaliteter eller stłrrelser eller tekniske specifikationer p(cid:229) markeder, hvor det er vigtigt, at produkterne er driftskompa- tible med andre produkter eller systemer. Betingelserne for adgang til et bestemt kvalitetsm(cid:230)rke eller for en regulerende myndigheds godkendelse kan ogs(cid:229) betragtes som en standard. 152. Disse retningslinjer omfatter ikke standarder i forbin- delse med levering af erhvervsm(cid:230)ssige tjenester, som f. eks. regler for adgang til at udłve et liberalt erhverv. underlagt medlemsstaternes forpligtelser til at sikre en konkur- rence uden fordrejninger i F(cid:230)llesskabet. 6. 3. 1. Aftalens art 6. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 155. Hvis deltagelse i standardisering er ubegr(cid:230)nset og gennemsigtig, er standardiseringsaftaler som defineret ovenfor, der ikke indeholder nogen forpligtelse til at efterkomme den p(cid:229)g(cid:230)ldende standard, eller som indg(cid:229)r i en bredere aftale om at sikre produkternes konkurrence- driftkompatibilitet, begr(cid:230)nsende. Dette g(cid:230)lder normalt for standarder, der vedtages af anerkendte standardiseringsorganer, og som er baseret p(cid:229) (cid:229)bne og gennemsigtige procedurer, der ikke medfłrer forskels- behandling. ikke 6. 2. RELEVANTE MARKEDER kan f(cid:229) virkninger p(cid:229) Standardiseringsaftaler 153. tre markeder, der afgr(cid:230)nses efter Kommissionens meddelelse om markedsafgr(cid:230)nsning. For det fłrste kan de p(cid:229)virke det (de) produktmarked(er), som standarderne vedrłrer. Standarder for helt nye produkter kan give anledning til de samme problemer med hensyn til markedsafgr(cid:230)nsning som F&U-aftaler (jf. punkt 2. 2). For det andet kan de f(cid:229) indvirkning p(cid:229) servicemarkedet for standardisering, hvis der findes forskellige standardiserings- organer eller -aftaler. For det tredje kan de p(cid:229)virke det s(cid:230)rskilte marked for afprłvning og godkendelse, hvis dette er relevant. 6. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 Standardiseringsaftaler (38) kan enten indg(cid:229)s mellem 154. private virksomheder eller inden for offentlige organer eller myndigheder, der har f(cid:229)et p(cid:229)lagt at levere ydelser af generel łkonomisk interesse, som f. eks. de standardiseringsorganer, der er fastsat i direktiv 98/34/EF (39). Disse organers arbejde er (37) Standardisering kan antage forskellige former, fra anerkendte europ(cid:230)iske eller nationale standardiseringsorganisationers vedta- gelse af nationale standarder over konsortier og lignende til aftaler mellem enkelte selskaber. Selv om standarder defineres sn(cid:230)vert i f(cid:230)llesskabsretten, handler det i disse retningslinjer om alle aftaler, som i dette afsnit er defineret som standardiserings- aftaler. (38) I henhold til artikel 4, stk. 2, nr. 3, i R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 17/62 skal aftaler, der alene vedrłrer udvikling eller ensartet anvendelse af normer og typer, ikke nłdvendigvis anmeldes til Kommissionen, men de kan anmeldes. (39) Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 204 af 21. 7. 1998, s. 37). 156. Standarder, der kun omfatter en ubetydelig del af det relevante marked, medfłrer ingen m(cid:230)rkbare begr(cid:230)nsninger, s(cid:229) l(cid:230)nge dette er tilf(cid:230)ldet. Dette g(cid:230)lder ogs(cid:229) for aftaler mellem SMV om standardisering af adgangsformularer eller -betingelser i forbindelse med f(cid:230)lles tilbud p(cid:229) licitationer og aftaler om standardisering produktegenskaber, formularer og rapporter, der kun har en ubetydelig indvirkning p(cid:229) de hovedfaktorer, der p(cid:229)virker konkurrencen p(cid:229) de relevante markeder. af mindre v(cid:230)sentlige 6. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 157. Aftaler, der blandt andet anvender en standard som led i en bredere restriktiv aftale, som tager sigte p(cid:229) at udelukke faktiske eller potentielle konkurrenter, vil n(cid:230)sten altid v(cid:230)re omfattet af artikel 81, stk. 1. Under denne kategori hłrer f. eks. en aftale, hvorved en national producentsammenslutning fasts(cid:230)tter en standard og l(cid:230)gger pres p(cid:229) udenforst(cid:229)ende for at f(cid:229) dem til at undlade at markedsfłre produkter, der ikke opfylder denne standard. 6. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 158. Standardiseringsaftaler kan v(cid:230)re omfattet af artikel 81, stk. 1, hvis de giver parterne f(cid:230)lles kontrol med produktion og/eller innovation, og derved begr(cid:230)nser deres mulighed for at konkurrere om produkternes egenskaber, samtidig med at de p(cid:229)virker udenforst(cid:229)ende leverandłrer af de standardiserede produkter eller kunderne. Ved vurderingen af hver enkelt aftale skal der tages hensyn dels til standardens art og dens sandsynlige indvirkning p(cid:229) de relevante markeder, dels til omfanget af de eventuelle begr(cid:230)nsninger, der str(cid:230)kker sig ud over det prim(cid:230)re som defineret ovenfor. standardiseringsform(cid:229)l, C 118/36 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 af, hvorvidt parterne Om standardiseringsaftaler afh(cid:230)nger indeholder konkurrence- 159. begr(cid:230)nsninger, frit kan udvikle alternative standarder eller produkter, der ikke opfylder den aftalte standard. Standardiseringsaftaler kan begr(cid:230)nse konkurrencen, hvis de forhindrer parterne i enten at udvikle alternative standarder eller at markedsfłre produkter, der ikke opfylder standarden. Aftaler, der giver bestemte organer eneret til at afprłve, om standarden er opfyldt, str(cid:230)kker sig ud over det prim(cid:230)re form(cid:229)l med definition af standarden og kan ogs(cid:229) begr(cid:230)nse konkurrencen. Aftaler, der medfłrer begr(cid:230)nsninger med hensyn til opfyldelse af standarder, kan ogs(cid:229) begr(cid:230)nse konkurrencen, medmindre begr(cid:230)nsningerne er fastlagt ved lov. 6. 3. 2. Markedsstyrke og markedsstrukturer 160. Det vil ikke nłdvendigvis v(cid:230)re et problem i forbindelse med standardiseringsaftaler, at parterne har store markeds- andele p(cid:229) det (de) berłrte marked(er). Deres effektivitet st(cid:229)r ofte i forhold til den p(cid:229)g(cid:230)ldende industris andel i fasts(cid:230)ttelsen og/eller anvendelsen af standarden. P(cid:229) den anden side kan standarder, hvortil tredjemand ikke har adgang, medfłre forskelsbehandling eller afsk(cid:230)rmning eller opdele markederne efter deres geografiske anvendelsesomr(cid:229)de. Ved vurderingen af, om aftalen begr(cid:230)nser konkurrencen, vil man derfor i hvert enkelt tilf(cid:230)lde skulle undersłge, om s(cid:229)danne adgangsbarrierer vil kunne overvindes. 6. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 6. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele For Kommissionen stiller at disse łkonomiske sig normalt positivt over 161. for aftaler, der fremmer den łkonomiske integration inden for f(cid:230)llesmarkedet eller udviklingen af nye markeder og bedre udbudsbetingelser. fordele kan opn(cid:229)s, m(cid:229) de nłdvendige oplysninger om anvendelsen af stan- darden v(cid:230)re til r(cid:229)dighed for de virksomheder, der łnsker at komme ind p(cid:229) markedet, og en stor del af industrien skal medvirke ved fasts(cid:230)ttelsen af standarden p(cid:229) en gennemsigtig m(cid:229)de. Parterne skal p(cid:229)vise, at begr(cid:230)nsninger i fasts(cid:230)ttelsen eller anvendelsen af standarden eller adgangen til denne medfłrer łkonomiske fordele. 6. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger 163. Standarder omfatter ikke alle mulige specifikationer eller teknologier. I nogle tilf(cid:230)lde vil det v(cid:230)re nłdvendigt af hensyn til forbrugerne eller łkonomien som helhed kun at have en enkelt teknologisk lłsning. Denne standard skal dog fasts(cid:230)ttes uden forskelsbehandling. Standarder błr helst v(cid:230)re teknologineutrale. Under alle omst(cid:230)ndigheder skal det kunne begrundes, hvorfor man har valgt Øn standard frem for en anden. 164. Alle konkurrenter p(cid:229) det (de) marked(er), der berłres af standarden, błr have mulighed for at deltage i drłftelserne. Derfor skal alle have adgang til at deltage i standardiseringen, medmindre parterne p(cid:229)viser, at dette kan medfłre betydelig ineffektivitet, eller der er fastsat anerkendte procedurer for kollektiv repr(cid:230)sentation af interesserne, som det er tilf(cid:230)ldet med de formelle standardiseringsorganer. Der błr generelt skelnes klart mellem fasts(cid:230)ttelse af en 165. standard og om nłdvendigt den tilsvarende F&U og den kommercielle udnyttelse af denne standard. Standardiserings- aftaler błr kun omfatte det, der er nłdvendigt for at sikre opfyldelsen af deres m(cid:229)ls(cid:230)tninger, hvad enten der er tale om teknisk kompatibilitet eller et bestemt kvalitetsniveau. Det błr for eksempel p(cid:229)vises meget klart, hvorfor det er absolut nłdvendigt for at opn(cid:229) de łkonomiske fordele, at en aftale om udbredelse af en standard inden for en industri, hvor der forpligter kun er Øn konkurrent, som tilbyder et alternativ, parterne til at boykotte alternativet. 6. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen 166. Der vil klart v(cid:230)ret et punkt, hvor en privat standard, der er fastlagt af en gruppe virksomheder med f(cid:230)lles dominans, vil kunne blive en de facto-industristandard. Det vil v(cid:230)re vigtigt at sikre, at disse standarder er s(cid:229) (cid:229)bne som muligt og absolut anvendes uden forskelsbehandling. For at undg(cid:229) udelukkelse af konkurrencen p(cid:229) det (de) relevante marked(er) skal tredjemand have adgang til standarden p(cid:229) rimelige betingelser og uden forskelsbehandling. 167. N(cid:229)r private organisationer eller virksomhedsgrupper fasts(cid:230)tter en standard, eller deres patentbeskyttede teknologi bliver en de facto-standard, udelukkes konkurrencen, hvis tred- jemand hindres adgang til denne standard. For at udnytte de tekniske eller łkonomiske fordele m(cid:229) 162. standarderne ikke begr(cid:230)nse innovationen. Dette vil fortrinsvis afh(cid:230)nge af de p(cid:229)g(cid:230)ldende produkters levetid samt markeds- udviklingen (i hurtig v(cid:230)kst, i v(cid:230)kst, stagnerende. ). Virknin- gerne for innovationen skal undersłges fra sag til sag. Det kan ogs(cid:229) v(cid:230)re nłdvendigt, at parterne beviser, at kollektiv standar- disering er effektivitetsfremmende for forbrugerne, n(cid:229)r en ny standard kan medfłre, at eksisterende produkter for(cid:230)ldes urimeligt hurtigt, og den ikke indeb(cid:230)rer yderligere objektive fordele. 6. 5. EKSEMPLER 168. Eksempel 1 S i t u a t i o n : Standard EN 60603-7:1993 fastl(cid:230)gger kravene til sammenkobling af tv-apparater og videoanl(cid:230)g, s(cid:229)som video- optagere og videospil. Selv om standarden ikke er retligt bindende, vil producenterne af s(cid:229)vel tv-apparater som videospil i praksis benytte den, da markedet kr(cid:230)ver det. 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/37 A n a l y s e : Artikel 81, stk. 1, er ikke overtr(cid:229)dt. Standarden er blevet vedtaget af anerkendte standardiseringsorganer p(cid:229) natio- nalt, europ(cid:230)isk og internationalt plan gennem (cid:229)bne og gennemsigtige procedurer og er baseret p(cid:229) national konsensus, der afspejler producenternes og forbrugernes holdning. Stan- darden m(cid:229) benyttes af alle producenter. 169. Eksempel 2 S i t u a t i o n : En r(cid:230)kke producenter af videob(cid:229)nd aftaler at udvikle et kvalitetsm(cid:230)rke eller en standard som betegnelse for, at videob(cid:229)ndet opfylder bestemte tekniske minimumskrav. Producenterne kan frit fremstille videob(cid:229)nd, der ikke opfylder standarden, og standarden st(cid:229)r til andre virksomheders frie disposition. og A n a l y s e : Forudsat at aftalen ikke p(cid:229) anden m(cid:229)de begr(cid:230)nser konkurrencen, overtr(cid:230)der den ikke artikel 81, stk. 1, da adgangen til at deltage i standardiseringen er ubegr(cid:230)nset og indeholder standardiseringsaftalen gennemsigtig, nogen forpligtelse til at efterkomme standarden. Hvis parterne vedtog kun at fremstille videob(cid:229)nd, der opfyldte den nye stan- dard, ville aftalen begr(cid:230)nse den tekniske udvikling og forhindre parterne i at s(cid:230)lge forskellige produkter, hvilket ville indeb(cid:230)re en overtr(cid:230)delse af artikel 81, stk. 1. ikke 170. Eksempel 3 S i t u a t i o n : En gruppe konkurrenter, der opererer p(cid:229) forskel- lige integrerede markeder for kompatible produkter, og som har over 80 % af de relevante markeder, aftaler i f(cid:230)llesskab at udvikle en ny standard, der skal konkurrere med andre, eksisterende standarder, som i vid udstr(cid:230)kning anvendes af deres konkurrenter. De forskellige produkter, der opfylder den nye standard, vil ikke v(cid:230)re kompatible med de eksisterende standarder. P(cid:229) grund af de betydelige investeringer, der er nłdvendige for at (cid:230)ndre og opretholde produktionen efter den nye standard, aftaler parterne at s(cid:230)lge en bestemt for at m(cid:230)ngde produkter, der opfylder den nye standard, skabe en »kritisk masse« p(cid:229) markedet. De aftaler ogs(cid:229), at de skal begr(cid:230)nse deres individuelle produktion af produkter, der ikke opfylder standarden, til sidste (cid:229)rs m(cid:230)ngder. A n a l y s e : Som fłlge af parternes markedsstyrke og produk- tionsbegr(cid:230)nsningerne falder denne aftale ind under artikel 81, stk. 1, og den opfylder ikke betingelserne i stk. 3, medmindre andre leverandłrer, der łnsker at konkurrere, f(cid:229)r adgang til den tekniske viden p(cid:229) rimelige vilk(cid:229)r og uden forskelsbehandling. 7. MILJ(cid:216)AFTALER 7. 1. DEFINITION is(cid:230)r de m(cid:229)l, der er fastsat 171. Miljłaftaler (40) er aftaler, hvorved parterne forpligter sig til at bek(cid:230)mpe forurening, som defineret i miljłlovgiv- ningen, eller at n(cid:229) miljłm(cid:229)l, i EF-traktatens artikel 174. De m(cid:229)l eller foranstaltninger, der vedtages, skal derfor v(cid:230)re direkte forbundet med reduktionen af et forurenende stof eller et affaldsprodukt, der identificeres som et s(cid:229)dant i den relevante lovgivning (41). Dette udelukker aftaler, der medfłrer forureningsbek(cid:230)mpelse som et biprodukt af andre foranstaltninger. 172. Miljłaftaler kan indeholde standarder for produkters (basismaterialer eller f(cid:230)rdigvarer) eller produktionsprocessers miljłvirkninger (42). Andre mulige kategorier kan omfatte aftaler i samme oms(cid:230)tningsled, hvorved parterne aftaler at n(cid:229) det samme miljłm(cid:229)l, som f. eks. genbrug af bestemte mate- rialer, nedbringelse af emissioner eller forbedring af energieffek- tivitet. 173. I mange medlemsstater oprettes ordninger, der omfatter hele industrien, med henblik p(cid:229) at opfylde miljłforpligtelser vedrłrende retur- eller genbrugssystemer. S(cid:229)danne ordninger indeb(cid:230)rer normalt en lang r(cid:230)kke aftaler, hvoraf nogle er hori- sontale, og andre er vertikale. Disse retningslinjer g(cid:230)lder ikke for aftaler, der indeholder vertikale begr(cid:230)nsninger. 7. 2. RELEVANTE MARKEDER 174. Virkningerne skal vurderes p(cid:229) de markeder, som aftalen vedrłrer, og som afgr(cid:230)nses i henhold til meddelelsen om ikke kan markedsafgr(cid:230)nsning. N(cid:229)r det betegnes som et selvst(cid:230)ndigt produkt, omfatter det relevante marked det produkt, hvori det forurenende stof indg(cid:229)r. Med hensyn til indsamlings-/genbrugsaftaler skal man foruden virk- ningerne p(cid:229) det marked, hvor parterne opererer som produ- center eller distributłrer, vurdere virkningerne p(cid:229) markedet for indsamling, der kan omfatte det p(cid:229)g(cid:230)ldende produkt. forurenende stof (40) Udtrykket »aftale« anvendes i den betydning, som De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers domstole har fastlagt i deres retspraksis vedrłrende artikel 81. Det svarer ikke nłdvendigvis til definitionen af en »aftale« i Kommissionens dokumenter om miljłspłrgsm(cid:229)l, som f. eks. meddelelsen om miljłaftaler (KOM(96) 561 endelig udg. af 27. 11. 1996). (41) F. eks. kan en national aftale om gradvis at fjerne et forurenende stof eller et affaldsprodukt, der identificeres som et s(cid:229)dant i de relevante f(cid:230)llesskabsdirektiver, ikke sidestilles med en kollektiv boykot af et produkt, der er i fri oms(cid:230)tning i F(cid:230)llesskabet. (42) Hvis miljłaftaler kan sidestilles med standardiseringsaftaler, er de omfattet af de samme vurderingsprincipper som standardiserings- aftaler. C 118/38 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 27. 4. 2000 7. 3. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 1 7. 3. 1. 3. Aftaler, der kan falde ind under artikel 81, stk. 1 175. De offentlige myndigheder kan fremme eller kr(cid:230)ve en r(cid:230)kke miljłaftaler i forbindelse med udłvelsen af deres offent- lige hverv. De foreliggende retningslinjer behandler ikke spłrgs- m(cid:229)let om, hvorvidt en s(cid:229)dan statsintervention er i overensstem- melse med medlemsstaternes forpligtelser i henhold til EF-trak- taten. De vedrłrer kun vurderingen af, om aftalen er forenelig med artikel 81. 181. Miljłaftaler, der omfatter en stłrre del af en industri p(cid:229) nationalt plan eller p(cid:229) EF-plan, vil kunne falde ind under artikel 81, stk. 1, n(cid:229)r de m(cid:230)rkbart begr(cid:230)nser parternes muligheder for fastl(cid:230)gge deres produkters egenskaber eller den m(cid:229)de, at hvorp(cid:229) de producerer dem, og derved giver dem indflydelse p(cid:229) de łvrige parters produktion eller salg. Ud over begr(cid:230)ns- ninger mellem parterne kan en miljłaftale ogs(cid:229) medfłre en reduktion eller en betydelig p(cid:229)virkning af tredjemands aktivi- teter, hvad enten der er tale om leverandłrer eller kunder. 7. 3. 1. Aftalens art 7. 3. 1. 1. Aftaler, der ikke falder ind under artikel 81, stk. 1 Nogle miljłaftaler vil ikke v(cid:230)re omfattet af forbuddet i 176. artikel 81, stk. 1, uanset parternes samlede markedsandel. 182. F. eks. kan miljłaftaler, der gradvis nedbringer eller i betydeligt omfang p(cid:229)virker en stor del af parternes salg med hensyn til deres produkter eller produktionsprocesser, falde ind under artikel 81, stk. 1, n(cid:229)r parterne har en betydelig markeds- andel. Det samme g(cid:230)lder aftaler om fordeling af forurenings- kvoter. Dette kan v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet, hvis der ikke p(cid:229)l(cid:230)gges de 177. lłst enkelte parter n(cid:230)rmere forpligtelser, eller hvis de er forpligtede til at bidrage til at n(cid:229) et sektorbestemt miljłm(cid:229)l. I sidstn(cid:230)vnte tilf(cid:230)lde vil vurderingen fokusere p(cid:229) parternes skłn med hensyn til, hvilke midler der teknisk og łkonomisk set er til r(cid:229)dighed for at n(cid:229) det aftalte miljłm(cid:229)l. Jo mere forskellige disse midler er, jo mindre m(cid:230)rkbare vil de eventuelle restriktive virkninger v(cid:230)re. 183. Aftaler, hvorved parterne, der har betydelige markeds- andele p(cid:229) en v(cid:230)sentlig del af f(cid:230)llesmarkedet, udpeger en virk- somhed som eneleverandłr af indsamlings- og/eller genbrugs- tjenesterne for deres produkter, kan ogs(cid:229) begr(cid:230)nse konkur- rencen m(cid:230)rkbart, hvis der findes andre faktiske eller st(cid:230)rkt potentielle leverandłrer. 178. P(cid:229) tilsvarende m(cid:229)de vil aftaler om fasts(cid:230)ttelse af produkters eller processers miljłvirkninger, der ikke m(cid:230)rkbart p(cid:229)virker produkt- og procesdifferentieringen p(cid:229) det relevante marked, eller som kun har beskeden indvirkning p(cid:229) indkłbs- beslutningerne, ikke falde ind under artikel 81, stk. 1. Hvis nogle produktkategorier forbydes eller gradvis udelukkes fra markedet, kan begr(cid:230)nsningerne ikke anses for m(cid:230)rkbare, hvis de kun udgłr en mindre andel af det relevante geografiske marked, eller, i tilf(cid:230)lde af EU-d(cid:230)kkende markeder, af marke- derne i alle medlemsstater. 7. 4. VURDERING EFTER ARTIKEL 81, STK. 3 7. 4. 1. (cid:216)konomiske fordele Kommissionen ser positivt p(cid:229) anvendelsen af miljł- 184. aftaler som middel til at n(cid:229) m(cid:229)lene i EF-traktatens artikel 2 og artikel 174 og i F(cid:230)llesskabets miljłprogrammer (43), s(cid:229)fremt disse aftaler er forenelige med konkurrencereglerne (44). 179. Endelig vil aftaler, der medfłrer etablering af et nyt marked, f. eks. genbrugsaftaler, normalt ikke begr(cid:230)nse konkur- rencen, hvis parterne ikke kunne gennemfłre aktiviteterne ikke findes andre alternativer og/eller alene, selv om der konkurrenter. 7. 3. 1. 2. Aftaler, der n(cid:230)sten altid falder ind under artikel 81, stk. 1 180. Miljłaftaler falder ind under artikel 81, stk. 1, hvis samarbejdet ikke egentlig vedrłrer miljłm(cid:229)l, men tjener som redskab til at iv(cid:230)rks(cid:230)tte et skjult kartel, dvs. prisfasts(cid:230)ttelse, produktionsbegr(cid:230)nsning eller markedsopdeling, der ellers er forbudt, eller hvis samarbejdet er led i en bredere restriktiv aftale, der tager sigte p(cid:229) at udelukke faktiske eller potentielle konkurrenter. 185. Miljłaftaler, der er omfattet af artikel 81, stk. 1, kan medfłre łkonomiske fordele, som opvejer deres negative virk- ninger p(cid:229) konkurrenceforholdene for de enkelte forbrugere eller forbrugerne som helhed. For at opfylde denne betingelse skal aftalen medfłre nettofordele i form af et nedsat pres p(cid:229) miljłet sammenholdt med en situation uden tiltag. Med andre ord skal de forventede łkonomiske fordele opveje omkostnin- gerne (45). (43) Femte miljłprogram (EFT C 138 af 17. 5. 1993, s. 1); Europa-Parla- mentets og R(cid:229)dets afgłrelse nr. 2179/98/EF (EFT L 275 af 10. 10. 1998, s. 1). (44) Meddelelse om miljłaftaler, KOM(96) 561 endelig udg. , punkt 27-29, og artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets ovenn(cid:230)vnte afgłrelse. Meddelelsen indeholder en checkliste over miljłaftaler med de elementer, som en s(cid:229)dan aftale normalt błr indeholde. litra f), (45) Dette er i overensstemmelse med kravet om, at der skal tages hensyn til de potentielle fordele og ulemper ved en indsats eller en manglende indsats som omhandlet i artikel 174, stk. 3, og artikel 7, i Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets ovenn(cid:230)vnte afgłrelse. litra d), 27. 4. 2000 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 118/39 af virkningerne Disse omkostninger omfatter en 186. formindsket konkurrence, virksomhedernes omkostninger ved at skulle opfylde miljłm(cid:229)lene og/eller virkningerne p(cid:229) tredje- mand. Fordelene kan vurderes p(cid:229) to m(cid:229)der. Hvis aftalen kommer de enkelte forbrugere til gode inden for en rimelig periode, behłver de samlede miljłfordele ikke at blive fastsat objektivt. Ellers kan det v(cid:230)re nłdvendigt at foretage en cost- benefitanalyse for at vurdere, om der med rimelighed kan forventes nettofordele for forbrugerne i almindelighed. 7. 4. 2. Nłdvendige begr(cid:230)nsninger Jo mere objektivt en miljłaftales łkonomiske effektivi- 187. tetsgevinster p(cid:229)vises, jo mere nłdvendige for opfyldelsen af miljłm(cid:229)lene i deres łkonomiske sammenh(cid:230)ng vil de enkelte bestemmelser v(cid:230)re. 188. fłrste En objektiv vurdering af bestemmelser, der i omgang anses for nłdvendige, skal underbygges af en analyse af omkostningseffektiviteten, der viser, at alternative midler til at opn(cid:229) de forventede miljłfordele vil kr(cid:230)ve flere łkonomiske eller finansielle omkostninger under rimelige antagelser. F. eks. błr det klart p(cid:229)vises, at et ensartet gebyr, der opkr(cid:230)ves uanset de individuelle omkostninger ved indsamling af affald, er nłdvendigt indsamlingssystem, der omfatter hele industrien, kan fungere. for, at et 7. 4. 3. Ingen udelukkelse af konkurrencen 189. Uanset de miljłm(cid:230)ssige og łkonomiske gevinster og uanset om de planlagte bestemmelser er nłdvendige eller ej, m(cid:229) aftalen ikke udelukke konkurrencen med hensyn til teknologisk innovation produkt- eller procesdifferentiering, eller adgang til markedet p(cid:229) kort eller eventuelt p(cid:229) mellemlang sigt. Hvis man f. eks. giver en indsamlings-/genbrugsvirksomhed med potentielle konkurrenter eneret p(cid:229) indsamling, błr den periode, hvori denne ret skal g(cid:230)lde, tage hensyn til et eventuelt nyt alternativ til den p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomhed. 7. 5. EKSEMPLER 190. Eksempel S i t u a t i o n : N(cid:230)sten alle EU-producenter og -importłrer af et givet husholdningsapparat (f. eks. vaskemaskiner) aftaler, med stłtte fra et offentligt organ, at man ikke l(cid:230)ngere i EU vil fremstille og importere produkter, der ikke opfylder bestemte miljłkriterier (f. eks. energieffektivitet). Parterne har tilsammen 90 % af EU-markedet. De produkter, der s(cid:229)ledes vil udg(cid:229) af markedet, tegner sig for en betydelig andel af det samlede salg. De vil blive erstattet af mere miljłvenlige produkter, som dog ogs(cid:229) er dyrere. Desuden reducerer aftalen indirekte tredjemands produktion (f. eks. elselskaber, leverandłrer af komponenter til de produkter, der skal udg(cid:229)). A n a l y s e : Aftalen giver parterne kontrol med deres respektive produktion og import og vedrłrer en betydelig del af deres samlede afs(cid:230)tning og produktion, samtidig med at den ogs(cid:229) tredjemands produktion. Forbrugernes valgmulig- reducerer heder, der til dels er centreret om produktets miljłegenskaber, formindskes, og priserne vil formodentlig stige. Aftalen er derfor omfattet af artikel 81, stk. 1. At der medvirker en offentlig myndighed er irrelevant i denne forbindelse. Nyere produkter er dog teknisk set mere avancerede, og ved at formindske det indirekte tilsigtede miljłproblem (emissioner fra elproduktion) skaber eller forłger de ikke nłdvendigvis et andet miljłproblem (forbrug af vand og vaskepulver). Afta- lernes nettobidrag til forbedringen af miljłsituationen generelt opvejer omkostningsforłgelsen. Desuden vil omkostningsforł- gelsen ved at skulle kłbe de dyrere produkter ogs(cid:229) hurtigt blive indtjent, da mere miljłvenlige produkter har lavere drifts- omkostninger. Andre alternativer til aftalen er mindre sikre og mindre omkostningseffektive, n(cid:229)r det g(cid:230)lder de samme nettofordele. Parterne disponerer łkonomisk set over forskellige tekniske midler til fremstilling af produkter, der opfylder de fortsat v(cid:230)re konkurrence om aftalte miljłkrav, og der vil fritagelse efter andre produktegenskaber. Betingelserne for artikel 81, stk. 3, er derfor opfyldt