title: Forslag til Rådets forordning (EF) om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 01. 10. 1997 KOM(97) 469endclig udg. 9 7/ 0248(CNS) 9 7/ 0249(CNS) Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af Rådets forordning 3094/95 med henblik på yderligere forlængelse af Rådets syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien (forelagt af Kommissionen) Kommissionens forslag til en rådsforordning om ændring af Rådets forordning 3094/95 med henblik på yderligere forlængelse af Rådets syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien Begrundelse 9 7/ °248(CNS) 1. Indledning 1. 1 1. 2 1. 3 1 1994 blev der indgået en internationale aftale inden for rammerne af OECD om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri. Aftalen skulle være trådt i kraft den 1. januar 1996. Rådets forordning 3094/95 af 22. december 1995 om støtte til skibsbygnings industrien sigter på at sætte statsstøttebestemmelserne i OECD-aftalen i kraft. Artikel 10 i forordningen fastsætter, at forordningen finder anvendelse fra OECD- aftalens ikrafttræden med de relevante bestemmelser i direktivet om støtte til skibsbygning (direktiv 90/684/EØF, senest ændret ved direktiv 94/73/EF), der fortsætter med at gælde indtil videre og senest indtil 1. oktober 1996. På grund af de fortsatte forsinkelser i OECD-aftalens ikrafttræden som følge af, at USA ikke har været i stand til at ratificere den, forlængede Rådets forordning 1904/96 imid lertid direktivets gyldighedsperiode til 31. december 1997. Efter en gennemgang af situationen på mødet den 24. april 1997 besluttede Rådet (industriministrene), at der skulle indføres en særlig ny støtteordning for skibs bygning, hvis OECD-aftalen ikke blev sat i kraft. I mellemtiden skulle syvende direktiv forlænges indtil 31. december 1998 på den betingelse, at direktivet auto matisk vil bortfalde, så snart OECD-aftalen ratificeres af USA, eller så snart der vedtages en ny ordning om skibsbygning. Kommissionen blev opfordret til at frem sætte forslag i overensstemmelse hermed. 1. 4 Da der fortsat er usikkerhed om aftalens ikrafttræden, indeholder dette papir en gennemgang af situationen samt forslag til en forlængelse af direktivet frem til 31. december 1998. Forslag til en ny støtteordning^ til erstatning af direktivet omhandles i en særskilt meddelelse1, der fremlægges parallelt med dette forslag. 2. OECD-aftalen 2. 1 I henhold til OECD-aftalen forbydes generelt alle støtteforanstaltninger til skibs bygning bortset fra støtte til forskning og udvikling, social støtte i forbindelse med lukninger, eksportkreditter, der er i overensstemmelse med den reviderede OECD- aftale fra 1994 om eksportkredit til skibe, samt indenlandske kreditter til skibe på tilsvarende vilkår. 2. 2 Den Europæiske Union, Korea, Norge og Japan har ratificeret aftalen, men man venter fortsat på USA's ratifikation. Hvornår USA vil ratificere aftalen, er i øjeblikket uafklaret. KOM(97) XXX. 2. 3 En hurtig ikrafttræden af OECD-aftalen er af vital betydning, hvis verdens markedet for skibsbygning skal normaliseres. Ved at ratificere aftalen har Fælles skabet dermed signaleret, hvor stor betydning det tillægger den. Så længe de andre parter ikke har ratificeret aftalen og fortsætter med at opretholde subsidier og andre markedsfordrejende foranstaltninger, vil det imidlertid være upassende for Den Europæiske Union ensidigt at afVikle sine støtteordninger. 3. Forslag 3. 1 I lyste af ovenstående foreslås det, at Fællesskabet, hvis det bliver nødvendigt, opretholder reglerne i direktivet frem til 31. december 1998, hvis OECD-aftalens ikrafttræden fortsat forsinkes. I denne situation vil reglerne i direktivet blive opret holdt uændret, da nye støtteforanstaltninger forbydes af "standstill"-bestemmel- serne i slutakten til forhandlingerne om indgåelse af OECD-aftalen, der er bestemmelser, som Rådet har bekræftet, at det finder bindende. Dette gælder også niveauet for produktionsstøtteloftet. 4. Konklusion 4. 1 Det foreslås derfor, at Rådet efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økono miske og Sociale Udvalg vedtager vedlagte ændring til forordning 3094/95 om dens ikrafttræden fra OECD-aftalens ikrafttræden med de relevante bestemmelser i skibsbygningsdirektivet, der fortsat finder anvendelse indtil videre og senest frem til 31. december 1998. 4. 2 For at undgå et juridisk vakuum bør Rådet træffe beslutning inden 31. december 1997. Forslag ti! Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 om støtte til skibsbygningsindustrien RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 92, stk. 3, litra e), artikel 94 og artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: En aftale om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibs bygnings- og skibsreparationsindustri, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande inden for rammerne af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD)2, er endnu ikke trådt i kraft; Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 af 22. december 19953 om støtte til skibsbygnings industrien er derfor endnu ikke trådt i kraft; i overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 3094/95, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1904/964, anvendes de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 90/684/EØF om støtte til skibsbygningsindustrien5, indtil OECD-aftalen træder i kraft, dog senest indtil den 31. december 1997; på baggrund af den fortsatte usikkerhed om OECD-aftalens ikrafttræden, som kan blive yderligere forsinket efter den 31. december 1997, er der behov for, at Rådet tager passende skridt, indtil der foreligger beslutninger om et eventuelt nyt støttearrangement; Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 bør derfor ændres - HAR UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3094/95 affattes således: Artikel 1 Indtil den nævnte aftale træder i kraft, anvendes de relevante bestemmelser i direktiv 90/684/EØF, dog senest indtil den 31. december 1998. 2 EFT C 375 af 30. 12. 1994, s. 3. 3 EFT L 332 af 31. 12. 1995, s. 1. 4 EFT L 25 laf 3. 10. 1996, s. 5. 5 EFT L 380 af 31. 12. 1990, s. 27. 4 Artikel 2 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlems stat. f Kommissionens forslag til en rådsforordning om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien r» Begrundelse. , 97/ 0249(CNS) 1. Indledning 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 I 1994 blev der inden for rammerne af OECD indgået en international aftale om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri. Aftalen skulle være trådt i kraft den 1. januar 1996, men det er endnu ikke sket på grund af forsinkelser i USA's ratifikation af aftalen. Rådets forordning 3094/95 af 22. december 1995 om støtte til skibsbygningsindu strien sigter på at sætte statsstøttebestemmelserne i OECD-aftalen i kraft. I henhold til disse bestemmelser skulle alle støtteforanstaltninger til skibsbygning generelt forbydes bortset fra støtte til forskning og udvikling, social støtte i forbin delse med lukninger og skibskreditfaciliteter, der er i overensstemmelse med den reviderede aftale fra 1994 om eksportkreditter for skibe. Artikel 10 i forordningen fastsætter, at forordningen anvendes fra ikrafttrædelsesdatoen for OECD-aftalen med de relevante bestemmelser i direktivet om støtte til skibsbygningsindustrien (direktiv 90/684/EØF), der gælder indtil videre og senest indtil 1. oktober 1996. På grund af de fortsatte forsinkelser i OECD-aftalens ikrafttræden blev direktivets gyldighedsperiode forlænget indtil 31. december 1997 ved Rådets forordning 1904/96. Efter at have gennemgået situationen på mødet den 24. april 1997 fastsatte Rådet (industriministrene), at der ville blive indført en ny særlig støtteordning for skibs bygning, hvis OECD-aftalen ikke blev sat i kraft. I mellemtiden skal syvende direktiv forlænges indtil 31. december 1998 på betingelse af, at direktivets forlæn gede gyldighedsperiode automatisk vil bortfalde, så snart OECD-aftalen ratificeres af USA, eller så snart der vedtages en ny støtteordning for skibsbygning. Kommissionen blev opfordret til at fremsætte forslag i overensstemmelse hermed. Da der fortsat er usikkerhed om OECD-aftalens ikrafttræden, indeholder dette papir forslag om en ny støtteordning, for det tilfælde, at en sådan skulle blive rele vant. En særskilt meddelelse6, der fremlægges samtidig med dette forslag, inde holder forslag om en forlængelse af direktivet frem til 31. december 1998. Forslagene om en ny støtteordning bør ses i sammenhæng med den bredere skibs- bygningspolitik og i særdeleshed Kommissionens parallelle meddelelse til Rådet, der skitserer de nye retningslinjer med sigte på at forbedre sektorens konkurrence dygtighed7. 6 KOM(97) XXXX 7 "Towards a New Shipbuilding Policy" COM(97) XXXX. 5 G 2. Nuværende statsstøtteregler 2. 1 Det syvende direktiv fastholder den politik, der blev fastlagt ved det sjette direktiv, som blev vedtaget i 1986 på baggrund af unormalt vanskelige markedsvilkår som følge af en faldende efterspørgsel efter skibe og en hurtig stigning i skibsbygnings- kapaciteten, særlig i Det Fjerne Østen, der førte til en betydelig ubalance mellem udbud og efterspørgsel med heraf følgende pressede priser. Hovedformålet med direktivet har været: - at beskytte EU's skibsbygningsindustri mod unfair konkurrence i form af dumpingpriser ved at indføre et defensivt instrument, således at der kan opret holdes et tilstrækkeligt niveau for EU's skibsbygningsvirksomhed på de markedssegmenter, hvor EU kunne forblive konkurrencedygtig under normale markedsvilkår, f. eks. for så vidt angår de mindre arbejdsintensive, teknologisk komplekse og specialiserede skibe; og at tilskynde til de nødvendige struktur tilpasninger i EU's skibsbygningsindustri i denne retning; - at skabe ensartede konkurrencevilkår i overensstemmelse med målene for det indre marked, således at den EU-interne konkurrence inden for skibsbygning sker på et fair, gennemsigtigt og retfærdigt grundlag. I henhold til direktivet kan der ydes driftsstøtte til nybygning og ombygning af skibe (men ikke skibsreparationer) op til en fælles maksimumsgrænse, der afspejler forskellen mellem de mest konkurrencedygtige EF-værfters omkostninger og de priser, der anvendes af deres vigtigste internationale konkurrenter, navnlig inden for de markedssegmenter, hvor EF-værfterne er forholdsvis mest konkurrence dygtige. I overensstemmelse med princippet om degressivitet, der blev fastlagt ved direktivet, er maksimumsgrænsen, der var 28% i 1987, gradvis blevet nedsat til de nuværende 9% (4,5% for mindre skibe og ombygninger). De eneste former for driftsstøtte, der er fritaget fra maksimumsgrænsen, er kreditfaciliteter, der er i overensstemmelse med OECD-aftalen fra 1981 om eksportkreditter til skibe, og støtte, der ydes som udviklingsbistand til udviklingslande. Direktivet fastsætter også regler for investeringsstøtte inden for rammerne af en omstrukturering, der skal være kædet sammen med en omstruktureringsplan, som ikke indebærer nogen stigning i værftets skibsbygningskapacitet, eller som skal være direkte kædet sammen med en tilsvarende definitiv nedskæring af andre værfters kapacitet i den pågældende medlemsstat; støtte til lukning på betingelse af, at kapacitetsnedskæringen er reel og definitiv (de lukkede værfter skal forblive lukket i mindst fem år og må ikke genåbnes inden for yderligere fem år efter disse fem år, dvs. i alt ti år, uden Kommissionens forhåndstilladelse); og støtte til forsk ning og udvikling. Herudover pålægger direktivet medlemsstaterne anmeldelses- og rapporteringsforpligtelser, for at Kommissionen kan overvåge, om reglerne overholdes. Efter Kommissionens opfattelse har direktivet generelt været effektivt og i vidt omfang opfyldt sine formål, idet EU stort set har kunnet opretholde sine verdens- markedsandele i de seneste år på omkring 20%. Industrien befinder sig imidlertid fortsat i vanskeligheder med lave priser for nybygninger og reparationer overalt i verden. Trods forbedringerne i de seneste år halter mange EU-værfter fortsat bagefter for så vidt angår konkurrencedygtigheden, specielt er de bagud i forhold til produktiviteten. til de store fjernøstlige konkurrenter med hensyn 2. 2 2. 3 2. 4 > 2. 5 2. 6 2. 7 Verdensmarkedet for skibsbygning vil sandsynligvis blive endnu mere konkur rencebetonet på det mellemlange sigt med en samlet efterspørgsel, som vil begynde at afdæmpes i det næste årti, og de japanske og koreanske skibsværfter vil fort sætte med at gøre store fremskridt produktivitetsmæssigt. Hovedsøjlen i den nuværende støttepolitik har været driftsstøtte. Ved en gradvis nedsættelse af støtteloftet tilskyndede driftsstøtten i begyndelsen til ændringer i retning af større konkurrenceevne. Den nødvendige impuls har imidlertid ikke været opretholdt i de seneste år, da niveauet for loftet blev statisk sammenkoblet med usikkerheden om OECD-aftalen. Alt i alt har støtten beskyttet værfterne mod de fulde virkninger fra markedet. Driftsstøtten resulterer også i betydelige omkostninger for medlemsstaterne, og mange af medlemsstaterne står over for voksende budgetbegrænsninger. Skibsbygningsindustrien er den eneste sektor inden for fremstillingsvirksomhed, der systematisk nyder godt af en sådan støtte, og det er et spørgsmål, om udgif terne til støtten repræsenterer en omkostningseffektiv anvendelse af begrænsede offentlige ressourcer. Støtten til EU-værfterne har desuden tenderet mod at forvride konkurrencen inden for fællesmarkedet, specielt fordi der har været stor forskel på medlemsstaternes faktiske støtteniveauer, hvilket har undermineret målsætningen om at etablere ensartede konkurrencevilkår. På denne baggrund er der behov for at revurdere statsstøttepolitikken for at fremme og understøtte bestræbelserne på at forbedre industriens konkurrenceevne. Dette indebærer et skift væk fra driftsstøtte til andre former for støtte, f. eks. inve steringsstøtte til innovation, der er bedre gearet til at hjælpe industrien til at gennemføre de nødvendige ændringer og overvinde vanskelighederne. 3. Forslag til fremtidig støttepolitik 3. 1 3. 2 Vedlagte forslag til Rådets forordning dækker Kommissionens forslag til en ny støtteordning, der skal erstatte det syvende direktiv senest ved dets foreslåede udløb ved udgangen af 1998, men helst tidligere. I det følgende anføres kort de vigtigste elementer og hovedændringerne i forhold til den hidtidige politik. For så vidt angår driftsstøtte, kan der argumenteres for, at den foreslås ophævet straks ved den foreslåede forordnings ikrafttrædelse. Industrien har allerede haft god tid til at tilpasse sig til en situation, hvor der ikke ydes driftsstøtte, fordi det har været forventet, at OECD-aftalen (som forbyder denne form for støtte) skulle være trådt i kraft den 1. januar 1996. Siden har der imidlertid været en vis usikker hed omkring retningen i den fremtidige politik i lyset af forsinkelserne i USA's ratifikation af aftalen, og det forekommer derfor passende at fastsætte en kort, og endelig, overgangsperiode, i hvilken kontraktbetinget driftsstøtte skal kunne fort sætte inden for de nuværende maksimumsgrænser. Det foreslås, at denne over gangsperiode udløber den 31. december 2000 (artikel 3, stk. 1). Da EU stadig mener, at OECD-aftalen er den bedste option, satses der på, at den vil træde i kraft på et tidspunkt. 3. 3 Et år før ophævelsen af driftsstøtten vil EU overvåge markedssituationen og vurdere, om EU-værfterne påvirkes af konkurrencebegrænsende foranstaltninger. Hvis det konstateres på dette eller et senere tidspunkt, at værftsindustrien skades 3. 4. 3. 5 3. 6 3. 7 af konkurrencebegrænsende foranstaltninger, herunder skadelig prisfastsættelse, vil EU overveje at indføre passende foranstaltninger. Fra 1. januar 2001 vil den eneste tilladte kontraktbetingede støtte være inden landske kreditter og eksportkreditter, der er i overensstemmelse med OECD- reglerne om eksportkreditter til skibe, og som frem til 31. december 2000, ligesom i øjeblikket, ikke vil blive medregnet under maksimumsgrænsen (artikel 3. 4). Da OECD-aftalen fra 1981 vedrørende eksportkreditter fortsat gælder, finder Kommissionen, at den selv er forpligtet til i denne fase at foreslå, at bestemmel serne i den aftale fortsat bør finde anvendelse. Kommissionen erkender imidlertid, at visse bestemmelser i OECD-aftalen fra 1994 vedrørende eksportkreditter til skibe, der endnu ikke er trådt i kraft, bedre afspejler markedsrealiteterne, og at det derfor kunne være mere hensigtsmæssigt at indføre dem i den nye ordning. De tekniske og juridiske spørgsmål kræver en nærmere undersøgelse. Andre former for driftsstøtte, dvs. ikke-kontraktbetinget støtte (såsom dækning af tab, støtte til redning af virksomheder osv), omfattes af særlige nye regler om omstruktureringsstøtte (jf. punkt 3. 8 nedenfor). Det foreslås, at kontraktbetinget støtte vdet i form af udviklingsbistand til udvik lingslande fortsat bør være tilladt (artikel 3, stk. 5), på trods af at Kommissionen er bekymret for, at en sådan støtte, der kun anvendes af meget få medlemsstater, kan benyttes som en driftsstøtte til at holde værfter i gang og således have uønskede virkninger på konkurrencen i EU. Da den type støtte imidlertid er tilladt efter OCED-reglerne, ville det være en uretfærdig foranstaltning mod EU-værfter i forhold til deres internationale konkurrenter, hvis deres muligheder for at opnå en sådan støtte blev afskåret. Kommissionen foreslår dog strengere regler, der kræver, at støttemulighederne er åbne for forskellige værfter, og at der foretages en tættere overvågning for at sikre, at der ikke bliver tale om misbrug. Der vil fortsat være brug for støtte til lukning (artikel 4) for at fremme en yderli gere strukturtilpasning af sektoren, som uundgåelig vil være nødvendig, specielt sociale støtteforanstaltninger for at afbøde de sociale virkninger af tilpasningen og støtte til at dække andre normale udgifter som følge af totale eller delvise lukninger, og begge former kan også øge de pågældende virksomheders konkur renceevne, når det drejer sig om delvise lukninger. For at sikre, at de mulige forvridninger i den EU-interne konkurrence bliver mindst mulige, er det imidlertid vigtigt, at kapacitetsnedskæringerne er reelle og definitive. Efter de nuværende regler skal de lukkede værfter forblive lukkede i en femårperiode og må ikke genåbne i de efterfølgende fem år uden Kommissionens forhåndstilladelse. På baggrund af den fortsatte uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på verdens markedet for skibsbygning og perspektiverne i den nærmeste fremtid er det meget vanskeligt at forudse de omstændigheder, under hvilke det ville være hensigts mæssigt for Kommissionen at tillade genåbning af lukkede værfter i den anden femårsperiode. Det foreslås derfor, at lukkede værfter ikke kan anvendes til skibs bygning i en tiårsperiode, og der er ikke mulighed for en undersøgelse efter udløbet af de første fem år. 3. 8 En anden form for støtte, der er nødvendig for at foretage strukturtilpasning og forbedre konkurrenceevnen, er omstruktureringsstøtte. Det syvende direktiv har et hul i denne henseende i den forstand, at de relevante bestemmelser fokuserer på en investeringsstøtte snarere end andre former for omstruktureringsstøtte såsom ? kapitaltilførsel, gældsafskrivning, subsidierede lån, redningsstøtte osv. Det fore slås, at der skal være særlige regler i den foreslåede nye ordning (artikel 5) på grundlag af de generelle EU-retningslinjer for sådanne støtteformer. På baggrund af erfaringerne fra tidligere omstruktureringstilfælde i skibsbygningssektoren fore slår Kommissionen endvidere, at der navnlig bør være meget strenge regler, der bygger på "one time/last time"-princippet, med en streng vurdering og overvåg ning af levedygtighedsprogrammer. 3. 9 Et nøgleelement i Kommissionens vurdering af omstruktureringsstøtte vil være karakteren og omfanget af de kapacitetsnedskæringer, der kræves som det nødvendige modstykke til støtten, og at støttens forvridende effekter på fælles markedet minimeres. For at sikre, at kapacitetsnedskæringerne er reelle og defini tive og vil have en virkning på støttemodtagerens stilling på markedet, foreslår Kommissionen, at den bestemmende faktor skal være produktionsniveauet i de foregående fem år snarere end værftets teoretiske kapacitet. 3. 10 For så vidt angår investeringsstøtte, er Kommissionen fuldstændig klar over den rolle, som investeringerne spiller med hensyn til at hjælpe EU-værfter til at opnå store produktivitetsforbedringer og således øge deres konkurrenceevne. Det er samtidig vigtigt, at støtteforanstaltninger ikke forvrider konkurrencen urimeligt inden for fællesmarkedet. Efter den foreslåede tilgangsvinkel vil der blive skelnet mellem investeringsstøtte til innovation (artikel 6) og regional investeringsstøtte til opgradering og modernisering af værfter (artikel 7). 3. 11 Kommissionen generelle politik til investeringsstøtte har været at anlægge en streng holdning til sådan støtte til modernisering og opgradering af værfter, da sådanne aktiviteter normalt foretages af virksomhederne selv og finansieres med deres egne midler eller med kommercielle lån som en del af virksomhedens normale transaktioner i et konkurrencebetonet markedsmiljø. Kommissionen aner kender imidlertid, at en sådan støtte kan være et nyttigt bidrag til at overvinde strukturelle handicap i ugunstigt stillede regioner. Det foreslås derfor, at en sådan støtte, der ydes efter regionalstøtteordninger, kan være tilladt, under forudsætning af at det støttede projekt forbedrer produktiviteten på bestående anlæg. 3. 12 Innovation er et nøgleelement med henblik på at forbedre konkurrenceevnen. For at fremme en større innovation, der indebærer en højere grad af industriel og teknologisk risiko, foreslår Kommissionen, at det bliver tilladt at give incitamenter under forudsætning af, at projektet vedrører innovative produkter og processer, som i øjeblikket ikke udnyttes kommercielt af andre EU-aktører inden for skibs bygningssektoren. 3. 13 Forskning og udvikling bidrager til at fremme industriens konkurrenceevne på det mellemlange og lange sigt. Derfor foreslås det, at støtte til forskning og udvikling fortsat skal være tilladt i overensstemmelses med EU's rammebestemmelser for støtte til forskning og udvikling (artikel 8). For at skibsbygningsindustrien far samme behandling som alle andre industrisektorer foreslås det endvidere, at støtte til miljøbeskyttelse i overensstemmelse med EU's retningslinjer også skal være tilladt (artikel 9). 3. 14 For at sikre den størst mulige gennemsigtighed og give Kommissionen mulighed for at føre nøje kontrol med støtten foreslås det endeligt, at de nuværende stramme su> regler om anmeldelse og overvågning opretholdes, men med visse forbedringer (artikel 10 og 11). 3. 15 Da forslaget medfører betydelige ændringer i forhold til de eksisterende regler, foreslås det, at forordningen anvendes i en femårsperiode frem til udgangen af 2003, sådan at der bliver tilstrækkelig tid til, at den nye strategi kan få en struk turel virkning på sektoren. 4. Konklusion 4. 1 Det foreslås derfor, at Rådet efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økono miske og Sociale Udvalg vedtager vedhæftede forordning til en ny støtteordning for skibsbygningsindustrien, der senest den 31. december 1998 skal erstatte den foreslåede forlængelse frem til dette tidspunkt af det syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien, for det tilfælde, at OECD-aftalen stadig ikke er trådt i kraft. 10 <11 Forslag til Rådets forordning om støtte til skibsbygningsindustrien RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 92, stk. 3, litra e), artikel 94 og artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: Aftalen om overholdelse af normale konkurrencevilkår i den kommercielle skibsbygnings- og skibsreparationsindustri, der er indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande inden for rammerne af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvik ling (OECD)8, er stadig ikke trådt i kraft, fordi USA ikke har ratificeret aftalen; Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 af 22. december 19959 om støtte til skibsbygnings industrien er derfor ikke trådt i kraft; i overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 3094/95, senest ændret /9710, vil de relevante bestemmelser i Rådets direktiv ved Rådets forordning 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien11 fortsat gælde indtil 31. december 1998, så længe OECD-aftalen ikke er trådt i kraft; der er fortsat ikke etableret en tilfredsstillende balance mellem udbud og efterspørgsel på verdensmarkedet for skibsbygning, således at priserne stadig er trykkede; konkurrence presset på skibsværfterne i EU forventes at vokse yderligere, da den samlede skibsefter- spørgsel efter 2000 forventes at falde, og den eksisterende skibsbygningskapacitet på verdensplan forventes at fortsætte med at stige; selv om værfterne i EU har gjort fremskridt med at forbedre konkurrenceevnen, bør produktivitetsstigningstakten øges for at lukke gabet over for deres internationale konkur renter, særlig i Japan og Korea; en konkurrencedygtig skibsbygningsindustri er af stor betydning for EU og bidrager til dens økonomiske og sociale udvikling, idet den skaber et betydeligt marked for en række industrigrene og opretholder beskæftigelsen i mange regioner, som i forvejen lider under en høj arbejdsløshed; det er endnu ikke muligt fuldstændigt at fjerne støtten til denne sektor i betragtning af den vanskelige markedssituation og behovet for at tilskynde værfterne til at gennemføre de 8 EFT C 375 af 30. 12. 1994, s. 3. 9 EFT L 332 af 31. 12. 1995, s. 1. 10 11 EFTL 380 af 31. 12. 1990, s. 27. 11 11 nødvendige ændringer for at forbedre konkurrenceevnen; der bør fortsat føres en stram og selektiv støttepolitik for at støtte disse bestræbelser og for at sikre fair og ensartede konkurrencevilkår inden for EU; en sådan politik er den mest hensigtsmæssige frem gangsmåde til at sikre et tilstrækkeligt aktivitetsniveau i værfterne i EU og dermed til at bevare en effektiv og konkurrencedygtig skibsbygningsindustri i EU; EF's støttepolitik til skibsbygningssektoren er i det væsentlige forblevet uændret siden 1987; målsætningerne i denne politik er generelt blevet opfyldt, men politikken kræver tilpasninger, således at den bedre kan tage de fremtidige udfordringer op; specielt er driftsstøtte ikke den mest omkostningseffektive måde til at tilskynde skibs bygningsindustrien i EU til at forbedre sin konkurrenceevne; følgelig bør driftsstøtten udfases, og der bør lægges mere vægt på andre former for støtte til at fremme de nødven dige forbedringer af konkurrenceevnen, bl. a. investeringsstøtte til innovation; driftsstøtten bør derfor ophøre den 31. december 2000; et år før denne dato vil EF nøje overvåge markedssituationen og vurdere, om værfterne i EU rammes af konkurrencebegrænsende foranstaltninger; hvis det konstateres, at sektoren skades af konkurrencebegrænsende foranstaltninger, herunder skadelig prisfastsættelse, vil EF overveje at indføre passende tiltag; driftsstøtte i form af udviklingsbistand til udviklingslande bør fortsætte på strammere betingelser; der er behov for at skelne klarere mellem investeringsstøtte og omstruktureringsstøtte; sidstnævnte støtte bør kun ydes undtagelsesvis og i henhold til strenge regler - såsom efter princippet "en gang for alle" - der kræver reelle kapacitetsnedskæringer som modydelse for støtte og strammere overvågningsprocedurer; den førstnævnte støtte bør kun tillades i henhold til regionale støtteordninger under forudsætning af, at projektet forbedrer produktiviteten på bestående anlæg; investeringsstøtte til innovation bør tillades under forudsætning af, at den ydes til ægte innovative projekter, der vil forbedre konkurrenceevnen; støtte til forskning og udvikling og støtte til miljøbeskyttelse bør også tillades, således at skibsbygningsindustrien ikke afskæres fra disse støttemuligheder, som står åbne for alle andre industrisektorer; støtte til lukning bør fortsat være tilladt for at lette strukturtilpasning; selv om det foreslås fortsat i et vist omfang at behandle ombygning af skibe på samme måde som nybygning af skibe, bør støtte til skibsreparationssektoren fortsat ikke tillades bortset fra omstrukturering, lukning, investeringer i henhold til regionale støtteordninger, innovation, forskning og udvikling samt miljøbeskyttelse; det er nødvendigt at foretage en nøje og gennemsigtig overvågning, hvis støttepolitikken skal være effektiv; bestemmelserne i denne forordning er ikke til hinder for eventuelle ændringer, der er nødvendige for at opfylde EF's internationale forpligtelser vedrørende statsstøtte til skibs bygningsindustrien - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 12 12 Artikel 1 I denne forordning forstås ved: a) "selvdrevne, søgående handelsskibe": • skibe på mindst 100 BT til person- og/eller godsbefordring • skibe på mindst 100 BT til særlige formål (f. eks. opmudringsfartøjer og is brydere) • bugserbåde på mindst 365 kW • fiskerfartøjer på mindst 100 BT til eksport uden for Fællesskabet • flydende og mobile skrog af ovennævnte skibe, der ikke er færdigbyggede • flydende anlæg med lagrings- og afskibningsrunktioner (FSO'er), flydende produktionsanlæg med lagrings- og afskibningsrunktioner (FPSO'er), flydende produktionsanlæg med bore-, lagrings- og afskibningsrunktioner (FPDSO'er) og hermed beslægtede anlæg, hvis det færdige anlæg har en maksimal design hastighed på mere end 6 knob i alle retninger, når det er selvdrevent. I denne forbindelse betyder "selvdrevne, søgående skibe" skibe, der gennem deres fremdrift og styring har alle de egenskaber, der muliggør selvstændig sejlads i rum sø. Orlogsfartøjer (dvs. skibe, der ifølge deres grundlæggende strukturelle karakte ristika og muligheder specielt sigter på udelukkende at blive anvendt i militært øjemed såsom krigsskibe og andre skibe til offensiv eller defensiv anvendelse) og ændring af eller tilbygning til andre skibe, der udelukkende benyttes i militært øjemed, forudsat at alle foranstaltninger og fiemgangsmåder i forbindelse med sådanne skibe, ændringer eller tilbygninger ikke udgør skjulte tiltag til fordel for den kommercielle skibsbygning i strid med denne forordning. "nybygning": bygning i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handelsskibe som defineret i litra a) "reparation af skibe": reparation eller istandsættelse i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handelsskibe som defineret i litra a) "ombygning afskibe": ombygning i Fællesskabet af selvdrevne, søgående handels skibe, som defineret i litra a), på mindst 1 000 BT, hvis det udførte arbejde medfører en gennemgribende ændring af lasteplanen, skroget, fremdriftssystemet eller passagerforholdene "støtte": statsstøtte i henhold til traktatens artikel 92 og 93. Dette begreb dækker ikke blot støtte, der ydes af de statslige myndigheder, men også støtte ydet af regi onale eller lokale myndigheder eller andre organer samt eventuelle støtteelementer i medlemsstaternes direkte eller indirekte finansieringsforanstaltninger til fordel for nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfter, når der ikke er tale om 13 b) c) d) e) /4 tilvejebringelse af egentlig risikovillig kapital efter almindelig markedsøkonomisk investeringspraksis 0 "kontraktværdi før støtte": den i kontrakten fastsatte pris plus enhver støtte, der ydes direkte til skibsværftet g) "beslægtet enhed": enhver fysisk eller juridisk person, der: i) ii) ejer eller kontrollerer en virksomhed, der foretager nybygning, ombygning eller reparation af skibe, eller direkte eller indirekte ejes eller kontrolleres, i kraft af kapitalandele eller på anden måde, af en virksomhed, der foretager nybygning, ombygning eller reparation af skibe. Der formodes at være tale om kontrol, når en person eller virksomhed, der fore tager nybygning, ombygning af skibe eller reparation af skibe, ejer eller kontrol lerer interesser på mere end 25% i den anden, eller vice versa. Artikel 2 1. 2. 3. Støtte, der finansieres af medlemsstaterne eller deres regionale eller lokale myndigheder eller ved hjælp af statsmidler under enhver form, og som direkte eller indirekte ydes til nybygning, ombygning og reparation af skibe som defineret i denne forordning, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den opfylder denne forordnings bestemmelser. Dette gælder ikke blot virksomheder, der er involveret i sådanne aktiviteter, men også beslægtede enheder. Efter denne forordning omfatter støtte, der ydes indirekte, alle former for støtte til rederier eller tredjemand, der ydes som støtte til bygning eller ombygning af skibe såsom kreditfaciliteter, garantier og skattelempelser. For så vidt angår skatte lempelser, berører disse bestemmelser ikke EF-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, særlig punkt 3. 1, jf. De Europæiske Fællesskabers Tidende C 205 af 5. juli 1997, og eventuelle ændringer heraf. Til støtte, der ydes i henhold til denne forordning, må der ikke knyttes betingelser, som indebærer forskelsbehandling af varer med oprindelse i andre medlemsstater. En medlemsstats støtte til rederier eller tredjemand i den pågældende stat til bygning eller ombygning af skibe må ikke fordreje eller true med at fordreje konkurrencen om ordrer mellem værfterne i den pågældende medlemsstat og værfterne i andre medlemsstater. 14 /f KAPITEL II KONTRAKTBETINGET DRIFTSSTØTTE Artikel 3 1. 2. Indtil den 31. december 2000 kan produktionsstøtte til kontrakter på nybygning og ombygning af skibe, men ikke på reparation af skibe, betragtes som forenelig med fællesmarkedet, når det samlede beløb for alle former for støtte, der ydes til den enkelte kontrakt (inklusive subventionsækvivalentet for al støtte, der ydes til rede riet eller tredjemand), i subventionsækvivalent ikke overstiger en fælles maksi mumsgrænse udtrykt i procent af kontraktværdien før støtte. For nybygnings- kontrakter med en kontraktværdi før støtte på over 10 mio. ECU er maksimums grænsen 9%; i alle andre tilfælde er maksimumsgrænsen 4,5%. Maksimumsgrænsen for en kontrakt er den, der er gældende på datoen for under tegnelsen af den endelige kontrakt. Denne regel finder dog ikke anvendelse på et skib, der leveres senere end tre år efter datoen for undertegnelsen af den endelige kontrakt. I sådanne tilfælde er maksimumsgrænsen for den pågældende kontrakt den, der var gældende tre år før datoen for skibets levering. Kommissionen kan imidlertid udvide treårsleveringsfristen, når dette er berettiget på grund af det pågældende skibsbygningsprojekts komplicerede tekniske karakter eller på grund af forsinkelser som følge af uventede, betydelige og undskyldelige forstyrrelser i et skibsværfts arbejdsprogram, der skyldes ekstraordinære omstændigheder, som værftet ikke har kunnet forudse eller kontrollere. 3. Individuelle støtteprojekter i henhold til en godkendt støtteordning behøver ikke forudgående at anmeldes til eller godkendes af Kommissionen. Når værfter i forskellige medlemsstater konkurrerer om en bestemt kontrakt, kræver Kommissionen imidlertid på anmodning af en medlemsstat forudgående anmeldelse af de pågældende støtteprojekter. I så fald træffer Kommissionen afgø relse inden tredive dage fra anmeldelsen; sådanne støtteprojekter må ikke gennem føres, før Kommissionen har godkendt dem. Kommissionen skal ved sin beslutning sikre, at den planlagte støtte ikke påvirker samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse. 4. 5. Støtte i form af statsstøttede kreditfaciliteter, der ydes til nationale og ikke-natio- nale rederier eller til tredjemand til bygning eller ombygning af skibe, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet og omfattes ikke af maksimumsgrænsen, hvis den er i overensstemmelse med den resolution, som Rådet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) vedtog den 3. august 1981 (arrangement vedrørende eksportkreditter til skibe), eller med eventuelle aftaler, der måtte ændre eller erstatte dette arrangement. Maksimumsgrænsen gælder ikke for støtte til bygning og ombygning af skibe, der ydes som udviklingsbistand. Støtten kan betragtes som forenelig med det fælles marked, hvis den opfylder de betingelser, som OECD's arbejdsgruppe nr. 6 har fastlagt på dette område i sin aftale om fortolkningen af artikel 6, 7 og 8 i det OECD-arrangement, der er nævnt i stk. 4, eller hvis den er i overensstemmelse med senere tilføjelser til eller ændringer af den nævnte aftale. 15 fé Alle sådanne individuelle støtteprojekter skal anmeldes til Kommissionen, inden de iværksættes. Kommissionen kontrollerer det særlige udviklingsaspekt i forbindelse med den planlagte støtte og sikrer sig, at støtten falder ind under det i første afsnit nævnte arrangement, og at tilbuddet om udviklingsbistand står åbent for forskel lige værfter. KAPITEL III STØTTE TIL OMSTRUKTURERING OG LUKNING Artikel 4 Støtte til lukning Støtte til dækning af de normale omkostninger som følge af hel eller delvis lukning af nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfter kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den medfører en reel og definitiv kapacitetsnedskæring. Den i stk. 1 nævnte støtte kan ydes til dækning af følgende omkostninger: - godtgørelser til arbejdstagere, der afskediges eller førtidspensioneres - omkostninger i forbindelse med rådgivning af arbejdstagere, som afskediges eller førtidspensioneres, herunder skibsværfters betalinger for at lette opret telsen af små virksomheder, der er uafhængige af disse værfter, og hvis aktivi teter ikke primært består i nybygning, ombygning og reparation af skibe - ydelser til arbejdstagere med henblik på omskoling - udgifter i forbindelse med omlægning af et værft, dets bygninger, anlæg og infrastrukturer til anden anvendelse end den, der er omhandlet i artikel 1, litra b)-d). For virksomheder, der helt ophører med nybygning, ombygning eller reparation af skibe, kan desuden følgende foranstaltninger betragtes som forenelige med fælles markedet: - støtte, der ikke overstiger den højeste af følgende to værdier, som beregnes af et uafhængigt konsulentfirma: den bogførte restværdi af anlægget, heri ikke medregnet den andel, som udgøres af enhver opskrivning, der har fundet sted siden 1. januar 1991, og som overstiger den nationale inflationsrate, eller den diskonterede værdi af bidraget til faste omkostninger fra anlægget over en treårsperiode (minus eventuelle fordele, den støttede virksomhed opnår ved lukningen) - støtte såsom lån eller lånegarantier for arbejdskapital, der er en forudsætning for at sætte virksomheden i stand til at afslutte ikke-færdiggjorte arbejder, forudsat at dette holdes på det strengt nødvendige minimum, og at en betydelig del af arbejdet allerede er blevet gjort. 16 II 4. 5. 1. Støttens størrelse og intensitet skal være berettiget ud fra den pågældende luknings omfang, idet der tages hensyn til de strukturbestemte problemer i det pågældende område og, i tilfælde af omstilling til andre erhvervsaktiviteter, til de EF-bestem- melser, der finder anvendelse på de nye aktiviteter. For at sikre at lukninger, hvortil der er ydet støtte, er definitive, skal den pågæl dende medlemsstat påse, at de lukkede nybygnings-, ombygnings- og reparations faciliteter forbliver lukket i mindst ti år. Artikel 5 Støtte til omstrukturering Støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, herunder kapi taltilførsel, gældsafskrivning, subsidierede lån, dækning af tab og garantier, kan undtagelsesvis betragtes som forenelig med fællesmarkedet, forudsat at den er i overensstemmelse med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, jf. De Europæiske Fælles skabers Tidende C 368 af 23. december 1994, og eventuelle ændringer heraf, og at den specielt i relation til omstrukturering opfylder følgende specifikke betingelser: - virksomheden har ikke modtaget støtte i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1013/97 af 2. juni 199712 - støttens størrelse og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum - der foreligger en gennemførlig omstruktureringsplan, som inden for en rimelig tidshorisont vil retablere virksomhedens levedygtighed på lang sigt - støtten er en engangstransaktion med klare og utvetydige tilsagn fra den pågæl dende medlemsstat om, at der ikke vil blive ydet yderligere støtte til virksom heden eller dens retssuccessorer i fremtiden - støtten må ikke i urimeligt omfang reducere virksomhedens finansierings omkostninger - virksomheden eller dens retssuccessorer kan ikke opnå skattenedsættelse eller skattelempelse på basis af tidligere tab, der er dækket af støtten - der er en reel og definitiv reduktion i den pågældende virksomheds nybyg nings-, ombygnings- eller reparationskapacitet, der står i forhold til støtte niveauet (i denne forbindelse vil niveauet for den faktiske produktion i de fore gående fem år blive den bestemmende faktor for den kapacitetsreduktion, der kræves) - den lukkede kapacitet skal have været benyttet til nybygning, ombygning eller reparation af skibe frem til tidspunktet for anmeldelsen af den særlige støtte i overensstemmelse med artikel 10 12 EFT L 148 af 6. juni 1997, s. 1. 17 IJ - den lukkede kapacitet skal forblive lukket i mindst ti år fra Kommissionens godkendelse af støtten - den pågældende medlemsstat skal være fuldstændig indforstået med de over- vågningsarrangementer, som Kommissionen fastsætter, herunder kontrol på stedet. Ved vurderingen af produktionen og kapacitetsnedskæringen baserer Kommis sionen ikke blot sin beslutning på virksomhedens teoretiske kapacitet, men også på niveauet for den faktiske produktion i de foregående fem år. Der tages ikke hensyn til kapacitetsnedskæringer i andre virksomheder i den samme medlemsstat, medmindre kapacitetsnedskæringer i den støttemodtagende virksomhed er umulige uden at underminere gennemførligheden af omstruktureringsplanen. Kommissionen hører medlemsstaterne om alle sager, hvor støtten er over 10 mio. ECU, inden den træffer beslutning om dem. KAPITEL IV ANDRE FORANSTALTNINGER Artikel 6 Investeringsstøtte til innovation Støtte til innovation i bestående nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfter kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den højest udgør en støtteintensitet på 10% brutto, og forudsat at den vedrører udvikling og industriel anvendelse af innovative produkter og processer, der er nye i egentlig og væsentlig forstand, dvs. ikke kommercielt udnyttet af andre aktører i sektoren i Den Europæiske Union, og som indebærer en risiko for teknologisk eller industriel fiasko, og når følgende betingelser er opfyldt: - den bruges kun til udgifter til investeringer og tekniske aktiviteter, der direkte og udelukkende vedrører projektets innovative del - støttens størrelse og intensitet begrænses til det strengt nødvendige minimum under hensyntagen til den grad af risiko, der er forbundet med projektet. Artikel 7 Regional investeringsstøtte Støtte, der med sigte på at forbedre produktiviteten i bestående anlæg ydes efter almindelige regionalstøtteordninger til investeringer i opgradering eller modernisering af bestående værfter, og som ikke er kædet sammen med en finansiel omstrukturering af det pågældende værft, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, forudsat at: - den kun anvendes til støtteberettigede udgifter som defineret i den gældende regional støtteordning 18 11 - støttens størrelse og intensitet ligger inden for det gældende regionalstøtteloft. Artikel 8 Forskning og udvikling Støtte til dækning af nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfters udgifter til forsknings- og udviklingsprojekter kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med reglerne i EF-rammebestemmelser for støtte til forskning og udvikling, jf. De Europæiske Fællesskabers Tidende C 45 af 17. februar 1996, eller med eventuelle bestemmelser, der erstatter disse bestemmelser. Artikel 9 Miljøbeskyttelse Støtte til dækning af nybygnings-, ombygnings- eller reparationsværfters udgifter til miljø beskyttelse kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstem melse med reglerne i fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, jf. De Europæiske Fællesskabers Tidende C 72 af 10. marts 1994, eller med eventuelle bestemmelser, der erstatter disse bestemmelser. KAPITEL V OVERVÅGNINGSPROCEDURER Artikel 10 Ud over traktatens artikel 93 er støtte til de af denne forordning omfattede nybyg nings-, ombygnings- og reparationsværfter underlagt de særlige regler for anmel delse, der er fastsat i stk. 2. Medlemsstaterne anmelder på forhånd følgende foranstaltninger til Kommissionen, der godkender dem, før de iværksættes: a) nye eller eksisterende støtteordninger eller ændringer af eksisterende støtte ordninger, som er omfattet af denne forordning b) beslutninger om at anvende en generel støtteordning, herunder en generelt anvendelig regionalstøtteordning, på virksomheder, der er omfattet af denne forordning, for at fastslå om det er foreneligt med traktatens artikel 92, særligt i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 6, 7, 8 og 9, medmindre støtten ligger under "de minimis"-tærsklen på 100 000 ECU over en treårsperiode13 c) konkrete støtteprojekter i henhold til støtteordninger i følgende tilfælde: i) tilfældene omhandlet i artikel 3, stk. 3, andet afsnit, artikel 3, stk. 5, artikel 4 og artikel 5 13 Meddelelse fra Kommissionen, EFT C 68 af 6. 3. 1996. 19 2^ ii) når Kommissionen udtrykkeligt har fastsat det ved godkendelsen af den pågældende støtteordning. Artikel 11 1. For at Kommissionen kan overvåge gennemførelsen af støttereglerne i kapitel II- IV, meddeler medlemsstaterne den følgende oplysninger: a) månedlige rapporter om hver enkelt nybygnings- og ombygningskontrakt inden udgangen af den tredje måned efter den måned, hvor den enkelte kontrakt er underskrevet, jf. skema 1 i bilaget b) færdiggørelsesrapporter om hver enkelt nybygnings- og ombygningskontrakt, herunder dem, der er underskrevet før denne forordnings ikrafttræden, inden udgangen af måneden efter færdiggørelsesmåneden, jf. skema 1 i bilaget c) årlige rapporter - der aflægges inden den 1. marts året efter det år, rapporten vedrører - med detaljerede oplysninger om den samlede finansielle støtte, der er udbetalt til de enkelte nationale skibsværfter i det foregående kalenderår, jf. skema 2 i bilaget d) i forbindelse med værfter, der kan bygge handelsskibe på over 5 000 BT, årlige rapporter, der aflægges senest to måneder efter, at den årlige generalforsamling har godkendt skibsværftets årsrapport - med offentligt tilgængelige oplysninger om kapacitetsudviklingen og ejerforholdet, jf. skema 3 i bilaget e) i forbindelse med værfter, der har modtaget omstruktureringsstøtte i overens stemmelse med artikel 5, kvartalsrapporter om realiseringen af omstrukture- ringsmålsætningerne, herunder følgende elementer: støttens udbetaling og anvendelse, investeringer, produktivitetsudvikling, beskæftigelsesreduktioner, levedygtighed f) i forbindelse med værfter, der har kontrakter, hvortil der ydes støtte i form af udviklingsbistand, sådanne data, som Kommissionen måtte kræve for at kunne sikre, at betingelserne i artikel 3, stk. 5, overholdes. I forbindelse med værfter, der både er involveret i nybygning, ombygning eller reparation af handelsskibe og orlogsfartøjer, skal de rapporter, der er nævnt i denne artikels stk. 1, litra d), indeholde oplysninger om disse aktiviteter særskilt, herunder særskilte regnskaber med de indirekte omkostninger fordelt i overens stemmelse hermed. På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen modtager i henhold til artikel 10 og stk. 1 i denne artikel, udarbejder den årligt en samlet rapport, der skal danne grundlag for drøftelser med nationale eksperter og Rådet. Rapporten sendes også til Europa-Parlamentet til orientering. Der udarbejdes halvårlige rapporter om tilfælde, hvor der ydes omstruktureringsstøtte. 2. 3. Denne forordning træder i kraft 1. januar 1999 og gælder til den 31. december 2003. Artikel 12 20 V Derme forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlems stat. 21 Zl Skema 1 RAPPORT OM ORDREBEHOLDNING/FÆRDIGGØRELSE AF HANDELSSKIBE (DET IKKE RELEVANTE OVERSTREGES) DEL 1: NÆRMERE OPLYSNINGER OM KONTRAKTER DEL 3: FINANSIERINGSORDNING Valuta ECU (gældende kurs) % af salgspris 1. Nybygning/ombygning 2. Virksomhed 3. Værft 4. Byggenr. 5. Registreret ejer (navn og nationalitet) 6. Egentlig ejer (navn og nationalitet) 7. Skibets registreringsland 14. Salgspris 15. Eventuelt, anslået tab 16. Kontraktbetinget støtte A. Til værftet: (a) tilskud (b) kreditfaciliteter (c) særlige skattefordele (d) anden støtte 8. Kontrakt indgået den 9. Færdiggjort/leveret den B. Til kunden eller de korresponderende redere: : DEL 2: SPECIFIKATION AF SKIBET 10. Skibstype (efter OECD-kategori) ll. Dodvægt(DWT) 12. Bruttotonnage (BT) 13. Kompenseret bruttotonnage (KBT) r^ 22 (a) tilskud (b) kreditfaciliteter1 (c) garantier^ (d) særlige skattefordele (e) anden støtte 17. Modtaget støtte den Kontaktperson: Stilling: Dato: Underskrift: For kreditter gives følgende oplysninger: størrelse tilbagebetalingsperiode betalingsfrekvens rente. For garantier gives følgende oplysninger: størrelse betalt præmie løbetid andre betingelser Skema 2 RAPPORT OM FINANSIEL STØTTE TEL VIRKSOMHEDERNE Virksomhedens navn. Del 1: Offentlig støtte Driftsstøtte 1. Kontraktstøtte: (a) i forbindelse med kontrakter indgået for 1. januar det pågældende år (b) i forbindelse med kontrakter indgået efter den 1, januar det pågældende år heraf: - i forbindelse med udviklingsbistand til udviklingslande - i forbindelse med kontrakter henhørende under artikel 3, stk. 3 2. Investeringer 3. Social støtte 4. Andre direkte omkostninger ved lukning 5. Omkostninger indtægter ved afståelse af aktiver 6. Rednings- og omstrukturerings- omkostninger 7. Forsknings- og udviklingsomkostninger 8. Miijøbeskjttelse 9. Andre omkostninger Kontaktperson: Stilling: 1. Kontrakt værdi 2. Omkost ninger/tab Modtaget direkte støtte Indirekte støtte Retsgrundlag (herunder tidspunktet for Kommissionens godkendelse Del 2: Omkostninger og overskud/tab (udfyldes af alle virksomheder, der har modtaget direkte produktionsstøtte) Rapporteringsår Foregående år 10. Omsætning: 11. Heraf bygning og ombygning af handelsskibe: (a) kontrakter indgået før 1. januar det pågældende år (b) kontrakter indgået efter 1. januar det pågældende år heraf: - i forbindelse med udviklingsbistand til udviklingslande 12. Tab (eventuelt) 13. Heraf i forbindelse med bygning og ombygning af handelsskibe: Omkostninger Støtte Retsgrundlag (herunder tidspunktet for Kommissionens godkendelse (a) fra tab på kontrakter (b) fra ændringer i reserverne (c) fra omstruktureringsudgifter Del 3: Cash flow (udfyldes af de virksomheder, der har anført tab i punkt 11, og som har modtaget offentlige midler) Rapporteringsår Foregående år Anvendelse af midlerne 14. Driftsunderskud før afskrivninger 15. Investeringsudgifter 16. Andre udgifter 17. Andre ændringer i driftskapitalen Midlernes oprindelse 18. Egenkapitalindskud: (a) fra offentlige aktionærer (b) fra private aktionærer 19. Lån og kreditlinjer: (a) offentlige (a') heraf kontraktstøtte (b) private (V) heraf kontraktstotte Dato: Underskrift: Herunder for 3. detaljeret angivelse af antallet af arbejdstagere N> 23 Skema 3 RAPPORT OM VÆRFTER, DER ER I STAND TIL AT BYGGE HANDELSSKIBE PÅ OVER 5 000 BT 1. Virksomhedens navn 2. Samlet kapacitet 3. Oplysninger om dokÆedding ( ( ) ) (KBT) Dok eller bedding Skibenes maksimumsstørrelse (BT) ( ( ( ) ) ) ( ( ( ) ) ) 4. Beskrivelse af eventuelle planer om fremtidig kapacitetsudvidelse eller -nedskæring 5. 6. Ejerforhold (kapitalstruktur, direkte og indirekte offentlig kapitalandel) Finansielle opgørelser (balance, resultatopgørelse, herunder særskilte regnskaber for et holdingselskabs skibsbygningsvirksomhed, hvis sådanne regnskaber foreligger) 7. Overførsel af offentlige midler (herunder lånegarantier, kapitaltilførsel ved obligati onsudstedelse osv. ) 8. Fritagelse for forpligtelser af finansiel eller anden art (herunder skattefordele osv. ) 9. Kapitalindskud (herunder indskud af egenkapital, tilbagetrækning af kapital, udbytte, lån og tilbagebetaling af lån osv. ) 10. Gældsafskrivning 11. Overførsel af tab 24 2 s" ISSN 0254-1459 KOM(97) 469 endelig udg. DOKUMENTER DA 07 15 08 10 Katalognummer : CB-CO-97-507-DA-C ISBN 92-78-25569-6 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1916/97 av den 1 oktober 1997 om fastställande av det maximala exportbidraget för vitsocker med avseende på den nionde delanbudsinfordran som utfärdas inom ramen för den stående anbudsinfordran som föreskrivs i förordning (EG) nr 1408/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 2991/97 του Maria SORNOSA MARTINEZ προς την Επ τροπή. Απαγόρευση της θήρας και νομική προστασία του Μarjal del Moro (Valencia)

eurovoc_concepts:
Community of Valencia
bird
hunting
hunting regulations
protected area
protected species
protection of animal life
wildlife

formats: html print


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu der "Mitteilung der Kommission an den Rat, das Europäische Parlament, den Wirtschafts- und Sozialausschuß und den Ausschuß der Regionen 'Ein Aktionsplan der EU: Satellitenkommunikation in der Informationsgesellschaft'"

eurovoc_concepts:
action programme
harmonisation of standards
research and development
satellite communications
single market

formats: html pdfa1b print


title: WRITTEN QUESTION No. 2991/97 by María SORNOSA MARTÍNEZ to the Commission. Ban on hunting and legal protection of the Marjal del Moro (Valencia)


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1915/97 DE LA COMMISSION du 1er octobre 1997 fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: QUESTION ECRITE no 3024/97 de Amedeo AMADEO à la Commission. Politiques futures en matière de pollution acoustique (Livre vert)

eurovoc_concepts:
EU programme
EU publication
European Commission
noise pollution
pollution control measures
prevention of pollution
proposal (EU)
resolution of parliament

formats: html pdf print

text: C 117/130 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 16. 4. 98 (98/C 117/170) QUESTION E· CRITE E-3023/97 pose·e par Amedeo Amadeo (NI) a‘ la Commission (1er octobre 1997) Objet: Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique (Livre vert) Concernant le Livre vert de la Commission europe·enne «Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique» (doc. COM(96) 540 final), il convient de formuler les observations suivantes: tout en portant une appre·ciation positive sur la proposition de la Commission visant a‘ e·laborer une directive-cadre sur la mesure et l(cid:146)e·valuation de l(cid:146)exposition au bruit, il convient de critiquer l(cid:146)annonce faite par la Commission selon laquelle elle e·tablira «dans un second temps» les valeurs, les objectifs et les mesures ne·cessires pour parvenir a‘ sa mise en (cid:156)uvre. Sur la base du principe de la pre·vention, il est important de disposer de ces valeurs objectives pour les secteurs prioritaires de la re·duction de la pollution acoustique et, par conse·quent, la Commission est invite·e a‘ ne pas reporter leur de·finition. (98/C 117/171) QUESTION E· CRITE E-3024/97 pose·e par Amedeo Amadeo (NI) a‘ la Commission (1er octobre 1997) Objet: Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique (Livre vert) En ce qui concerne le Livre vert de la Commission europe·enne «Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique» (doc. COM(96) 540 final) et conside·rant la dimension du proble‘me de la pollution acoustique dans la Communaute· et le fait que la politique europe·enne en matie‘re d(cid:146)environnement n(cid:146)a pas attribue· jusqu(cid:146)a‘ pre·sent une haute priorite· a‘ la lutte contre ce type de pollution, il convient de souligner l(cid:146)inte·re(cid:136)t que reve(cid:136)t l(cid:146)e·laboration pre·vue d(cid:146)un vaste programme d(cid:146)actions dans ce domaine. En conse·quence, tout en approuvant les grandes lignes du contenu du Livre vert, l(cid:146)auteur de la question invite la Commission a‘ e·laborer sans de·lai le programme d(cid:146)actions dans ce domaine. (98/C 117/172) QUESTION E· CRITE E-3025/97 pose·e par Amedeo Amadeo (NI) a‘ la Commission (1er octobre 1997) Objet: Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique (Livre vert) En ce qui concerne le Livre vert de la Commission europe·enne «Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique» (doc. COM(96) 540 final), la Commission est invite·e a‘ inclure la re·duction de la pollution acoustique parmi les points principaux de l(cid:146)activite· de recherche et de de·veloppement de la Communaute· et a‘ prendre des mesures en vue d(cid:146)ame·liorer la coordination et d(cid:146)accro(cid:14)(cid:136)tre la concertation. (98/C 117/173) QUESTION E· CRITE E-3026/97 pose·e par Amedeo Amadeo (NI) a‘ la Commission (1er octobre 1997) Objet: Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique (Livre vert) En ce qui concerne le Livre vert de la Commission europe·enne «Politiques futures en matie‘re de pollution acoustique» (doc. COM(96) 540 final), le Comite· e·conomique et social accepte le recours a‘ des instruments e·conomiques propose· par la Commission tout en rejetant l(cid:146)introduction de mesures fiscales visant a‘ «punir» les responsables de la pollution acoustique ou visant a‘ constituer une source de revenus pour les administrations publiques. Le recours a‘ des instruments e·conomiques ne doit pas se substituer a‘ l(cid:146)adoption de normes concernant les valeurs limites d(cid:146)e·mission


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3000/97 af Roberta ANGELILLI til Kommissionen. Placeringen af et kabel i tilknytning til højhastighedsbanen mellem Rom og Napoli

eurovoc_concepts:
Italy
electrical energy
energy transport
environmental impact
high-speed transport
rail transport

text: C 102/160 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 3. 4. 98 (98/C 102/239) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-2994/97 af Anne Poisson (UPE) til Kommissionen (16. september 1997) Om: Dyrkningen af h(cid:229)rd hvede i Den Europ(cid:230)iske Union og is(cid:230)r i regionen Ile de France Situationen inden for den p(cid:229)g(cid:230)ldende sektor er overordentlig foruroligende for hele Den Europ(cid:230)iske Union. Tallene er alarmerende, idet der mellem 1992 og 1993 registreredes en produktionsnedgang p(cid:229) mere end 17% i Europa og n(cid:230)sten 60% i Frankrig. Den Europ(cid:230)iske Union er dermed blevet importłr i stedet for, som tidligere, eksportłr. Hvad agter Kommissionen at głre i lyset af hvedegrynsfabrikanternes bekymringer og Nordamerikas fłrende stilling inden for den p(cid:229)g(cid:230)ldende sektor for p(cid:229) ny at f(cid:229) gang i dyrkningen af h(cid:229)rd hvede i Den Europ(cid:230)iske Union og is(cid:230)r i regionen Ile de France, som altid har v(cid:230)ret producent af h(cid:229)rd hvede af en meget hłj kvalitet? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. oktober 1997) F(cid:230)llesskabets produktion af h(cid:229)rd hvede modtager kompensationsudbetalinger efter forordning (E(cid:216)F) nr. 1765/92 om indfłrelse af en stłtteordning for producenter af visse markafgrłder (1). Produktionen af h(cid:229)rd hvede i de traditionelle dyrkningsomr(cid:229)der nyder godt af et till(cid:230)g til kompensationsudbe- talingen p(cid:229) 358,6 ECU per hektar. Disse traditionelle dyrkningsomr(cid:229)der udgłr 90% af f(cid:230)llesskabsarealet. Yderligere udbetales der en s(cid:230)rlig stłtte p(cid:229) 138,9 ECU per hektar, dog for hłjst 50 000 hektar, til produktionen i visse franske departementer, herunder Essonne, Seine-et-Marne og Yvelines i Ile de France regionen. Som helhed svarer disse stłtteforanstaltninger til fordel for produktionen til den hj(cid:230)lp, som produktionen modtog fłr reformen af den f(cid:230)lles landbrugspolitik i 1992, og de er med til at sikre forsyningerne til den europ(cid:230)iske industri, dog med forbehold af vejrbetingelserne. I łvrigt har Kommissionen i »Agenda 2000« (2) anfłrt, at den ikke har til hensigt at (cid:230)ndre stłtteordningerne for produktionen af h(cid:229)rd hvede. Kommissionen mener, at den aktuelle situation p(cid:229) markedet, som er karakteriseret ved meget hłje priser, er et resultat af us(cid:230)dvanlige vejrforhold, som har p(cid:229)virket den europ(cid:230)iske produktions kvantitet og kvalitet s(cid:229)vel som m(cid:230)ngden produceret i andre produktionsregioner s(cid:229)som Nordafrika. (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992. (2) Dok. KOM(97) 2000 endelig udg. (98/C 102/240) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-3000/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997) Om: Placeringen af et kabel i tilknytning til hłjhastighedsbanen mellem Rom og Napoli Den 14. 2. 1997 modtog San Cesareo kommune (i provinsen Rom) et forslag til en alternativ placering af et elektrisk kabel i tilknytning til hovedlinjen for hłjhastighedsjernbanen mellem Rom og Napoli. Kommunalforvaltningen i San Cesareo har modsat sig, at projektet gennemfłres, fordi der i forvejen findes adskillige offentlige anl(cid:230)g i det p(cid:229)g(cid:230)ldende omr(cid:229)de. Ifłlge projektet ville kabelet komme til at fłre forbi to omr(cid:229)der, der er beskyttede i henhold til lov nr. 413/85, nemlig en statsejet vandgrav i byen Vetrice og skoven ved Macchiarella, der er kommunal ejendom og udlagt til


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3026/97 del Amedeo AMADEO a la Comisión. Política futura de lucha contra el ruido (Libro Verde)

eurovoc_concepts:
EU publication
European Commission
fine
noise pollution
polluter pays principle
prevention of pollution
proposal (EU)
resolution of parliament
tax system

text: C 117/130 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 4. 98 (98/C 117/170) PREGUNTA ESCRITA E-3023/97 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisio·n (1 de octubre de 1997) Asunto: Pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (Libro Verde) Visto el Libro Verde de la Comisio·n sobre la pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (COM(96)540), aunque se valora positivamente el propo·sito de la Comisio·n de elaborar una directiva marco relativa a la medicio·n y evaluacio·n de la exposicio·n al ruido, cabe observar de forma cr(cid:14)·tica que la Comisio·n anuncia que «en un segundo momento» establecera· los valores objetivo y las medidas para alcanzarlos. Segu·n el principio de la prevencio·n, es importante disponer de dichos valores objetivo para los sectores prioritarios de la reduccio·n de la contaminacio·n acu·stica. En consecuencia, ¿esta· dispuesta la Comisio·n a no aplazar la definicio·n de dichos valores? (98/C 117/171) PREGUNTA ESCRITA E-3024/97 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisio·n (1 de octubre de 1997) Asunto: Pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (Libro Verde) Visto el Libro Verde de la Comisio·n sobre la pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (COM(96)540), considerando las dimensiones del problema de la contaminacio·n acu·stica en la Comunidad y visto que la pol(cid:14)·tica europea de medio ambiente todav(cid:14)·a no otorga alta prioridad a la lucha contra este tipo de contaminacio·n, es de gran importancia la prevista elaboracio·n de un amplio programa de accio·n. En consecuencia, aunque se aprueba, en principio, el contenido del Libro Verde, ¿no considera la Comisio·n que el programa de accio·n se ha de elaborar cuanto antes y en un corto per(cid:14)·odo de tiempo? (98/C 117/172) PREGUNTA ESCRITA E-3025/97 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisio·n (1 de octubre de 1997) Asunto: Pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (Libro Verde) Visto el Libro Verde de la Comisio·n sobre la pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (COM(96)540), ¿podr(cid:14)·a la Comisio·n incluir la reduccio·n de la contaminacio·n acu·stica entre los principales puntos de la actividad de investigacio·n y desarrollo de la Comunidad, as(cid:14)· como mejorar la coordinacio·n y aumentar la concentracio·n? (98/C 117/173) PREGUNTA ESCRITA E-3026/97 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisio·n (1 de octubre de 1997) Asunto: Pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (Libro Verde) A propo·sito del Libro Verde de la Comisio·n sobre la pol(cid:14)·tica futura de lucha contra el ruido (COM(96)540), el Comite· Econo·mico y Social acepta la utilizacio·n de los instrumentos econo·micos que propone la Comisio·n, pero rechaza la adopcio·n de medidas fiscales para «castigar» a los responsables de la contaminacio·n acu·stica o como fuente de ingresos para las administraciones locales. ¿Se asegurara· la Comisio·n de que la utilizacio·n de instrumentos econo·micos no sustituya la adopcio·n de normas sobre los valores l(cid:14)·mite de emisio·n?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 2990/97 του Joan VALLVE προς την Επ τροπή. Σχέδιο εξόρυξης άμμου στην Νοτιο-ανατολική ακτή της Μαγιόρκας

eurovoc_concepts:
Balearic Islands
economic consequence
environmental impact
environmental protection
exploitation of resources
fishing industry
littoral
protected area
protection of animal life
protection of plant life

text: C 134/48 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv· n Koinoth·tvn 30. 4. 98 (98/C 134/58) GRAPTH ERVTHSH E-2984/97 ypobolh· : Patricia McKenna (V) prow to Symboy·lio (30 Septembri·oy 1997) Ue·ma: Drasthrio·thtew thw Statoil sta y·data poy periba·lloyn to Anatoliko· Timo·r H Statoil, kratikh·w idiokthsi·aw norbhgikh· petrelai¤kh· epixei·rish, ektelei· diereynhtike·w ergasi·ew sta y·data poy periba·lloyn to katexo·meno apo· thn Indonhsi·a Anatoliko· Timo·r. O ypoyrgo·w ene·rgeiaw thw Norbhgi·aw, Ranveig Froeiland, anakoi·nvse pro·sfata o·ti den pro·keitai na pragmatopoihuei· kami·a ene·rgeia kata· thw epixei·rishw, para· tiw diarkei·w parabia·seiw tvn anurvpi·nvn dikaivma·tvn sto Anatoliko· Timo·r kai para· to gegono·w o·ti oy·te h Norbhgi·a, oy·te o OHE e·xoyn ka· nei dekth· mia pro·tash plai·sio gia thn anazh·thsh koitasma·tvn petrelai·oy sthn perioxh·. Lamba·nontaw ypo·ch thn koinh· toy ue·sh gia to Anatoliko· Timo·r kai tiw prospa·ueie·w toy gia ton termatismo· thw katapa·thshw tvn anurvpi·nvn dikaivma·tvn ekei·, ua zhth·sei to Symboy·lio apo· tiw Norbhgike·w arxe·w kai thn Statoil na stamath·soyn thn anazh·thsh petrelai·oy sth uala·ssia perioxh· toy; Apa· nthsh (15 Ianoyari·oy 1998) Ayth· h erv· thsh afora· thn kyri·arxh diadikasi·a lh·cevw apofa·sevn tri·toy kra·toyw, to opoi·o den ei·nai me·low thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw. Den mporei· vw ek toy·toy na ypaxuei· stiw armodio·thtew thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw. (98/C 134/59) GRAPTH ERVTHSH E-2990/97 ypobolh· : Joan Vallve· (ELDR) prow thn Epitroph· (1h Oktvbri·oy 1997) Ue·ma: Sxe·dio ejo·ryjhw a·mmoy sthn Notio-anatolikh· akth· thw Magio·rkaw H Genikh· Diey·uynsh toy Ypoyrgei·oy Periba·llontow thw Ispani·aw e·xei ue·sei se ki·nhsh tiw dioikhtike·w diadikasi·ew gia thn e·gkrish mia·w ne·aw zv· nhw ejo·ryjhw ypouala·ssioy a·mmoy stiw Baleari·dew nh·soyw. Sthn prokei·menh peri·ptvsh proble·petai h ejo·ryjh a·mmoy poso·thtaw 8. 000. 000 kybikv· n me·trvn, se mia· zv· nh epifanei·aw 72-170 ektari·vn sthn Notioanatokikh· akth· thw Magio·rkaw, poso·thta poy proori·zetai na xrhsimopoihuei· gia thn «anazvogo·nhsh» tvn pla·z. H embe·leia toy e·rgoy e·xei prokale·sei tiw e·ntonew anhsyxi·ew tvn alie·vn thw perioxh·w, oi opoi·oi foboy·ntai o·ti ua katastrafoy·n oi paradosiakoi· toyw ixuyo·topoi, o·pvw syne·bh to 1989 ston o·rmo thw Pa· lmaw me thn ejo·ryjh 500. 000 kybikv· n me·trvn a·mmoy. Me to ne·o sxe·dio, o·poy h poso·thta dekaejaplasia·zetai, oi periballontike·w kai oikonomike·w epiptv· seiw ua ei·nai katastrofike·w. Epiple·on, to en lo·gv sxe·dio proble·petai na ylopoihuei· se mia· perioxh· o·poy endhmei· h vkeanikh· poseidvni·a, ei·dow poy prostatey·etai apo· thn odhgi·a 92/43/EOK (1) sxetika· me th diath·rhsh tvn oikoto·pvn kai thw a·griaw xlvri·daw kai pani·daw. Pro dieti·aw ypoba·lame sthn Epitroph· sxetikh· erv· thsh, ene·rgeia poy ei·xe idiai·terh aph·xhsh sth Magio·rka. (cid:201)xei h Epitroph· la·bei gnv· sh toy proeirhme·noy sxedi·oy kai thw ekti·mhshw tvn synepeiv· n toy gia thn oikonomi·a kai to oikosy·sthma thw perioxh·w, o·pvw apaitei· h odhgi·a 85/337/EOK (2) sxetika· me thn apoti·mhsh tvn epiptv· sevn orisme·nvn idivtikv· n kai dhmosi·vn e·rgvn sto periba·llon; Pistey·ei h Epitroph· o·ti se mia· uala·ssia perioxh· o·pvw tvn Baleari·dvn, o·poy xro·no me ton xro·no ejantloy·ntai ta apoue·mata tvn ixuyoto·tvn ejaiti·aw thw aliei·aw me para·noma di·ktya, thw ejo·ryjhw a·mmoy kai thw ry·panshw, ei·nai logiko· na synexisuoy·n oi arnhtike·w ayte·w ene·rgeiew gia to periba·llon, tiw opoi·ew katagge·loyme; (1) EE L 206 thw 22. 7. 1992, sel. 7. (2) EE L 175 thw 5. 7. 1985, sel. 40


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van de Raad betreffende het storten van afvalstoffen"

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
environmental protection
storage of waste
waste disposal
waste management


title: Communication de la Commission - Propositions de lignes directrices pour les politiques de l'emploi des États membres en 1998

eurovoc_concepts:
EU Member State
employment policy
fight against unemployment
integration into employment

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 01. 10. 1997 COM(97)497 final Communication de la Commission PROPOSITIONS DE LIGNES DIRECTRICES POUR LES POLITIQUES DE L'EMPLOI DES ÉTATS MEMBRES EN 1998 Le 1 octobre 1 9 97 Communication de la Commission PROPOSITIONS DE LIGNES DIRECTRICES POUR LES POLITIQUES DE L'EMPLOI DES ÉTATS MEMBRES EN 1998 I. Une nouvelle ambition l'Union. En adoptant les politiques de Le Conseil européen d'Amsterdam a marqué un tournant pour l'emploi dans les chefs d'État ou de gouvernement ont reconnu que l'emploi devait être considéré comme une question d'intérêt commun. Dans le prolongement de la procédure existante lancée à Essen, le nouveau Traité renforce la coordination des politiques nationales de l'emploi et prévoit la définition de lignes directrices communes pouvant déboucher ultérieurement sur des recommandations aux États membres. le Titre sur l'emploi, Conformément à l'application du l'accord d'Amsterdam qui prévoit d'anticiper nouveau Titre sur l'emploi, la Commission soumet maintenant les présentes lignes directrices en tant que cadre de discussion pour le Conseil européen extraordinaire des 20 et 21 novembre. Sur la base des conclusions de la Présidence à l'issue du sommet sur l'emploi, elle présentera une proposition finale en vue de son adoption par le Conseil. Il importe de bien comprendre la nature du présent exercice. Le nouveau Traité a lancé un processus qui permet aux États membres de reconsidérer la situation de l'emploi chaque année et d'adopter des leurs politiques l'emploi. Ces dernières doivent évidemment s'inscrire dans une nationales de approche intégrée globale qui comporte également des politiques macro-économiques saines, un marché unique fonctionnant de manière satisfaisante et la prise en compte du facteur emploi dans toutes les politiques communautaires. lignes directrices pour Une occasion à saisir Après une période de croissance lente, les conditions nécessaires à une croissance soutenue de la production et de l'emploi dans l'Union européenne sont désormais en place: l'inflation est à un niveau historiquement très bas; les finances publiques sont beaucoup plus saines; la rentabilité des entreprises s'est fortement redressée; les considérablement exportations augmentent sensiblement et améliorée. Le maintien de la stabilité macroéconomique et la réalisation de l'Union économique et monétaire, ainsi que l'achèvement du marché unique conformément au Plan d'action, adopté au Conseil européen d'Amsterdam, soutiendront ce processus. la confiance s'est l'Union, l'Europe. Ces problèmes procèdent d'une il faut une période prolongée de croissance La reprise actuelle et ces perspectives améliorées ne doivent toutefois pas conduire à un optimisme excessif. Pour s'attaquer aux niveaux de chômage que connaît actuellement la croissance n'est pas capable à elle seule de résoudre les problèmes de chômage que incapacité persistante à créer connaît suffisamment de des qualifications, l'inadaptation aux nouveaux schémas de travail et de l'inégalité des chances. I! est donc nécessaire de procéder à de nouvelles réformes structurelles à moyen et à long terme. L'expérience montre que c'est dans un climat de croissance et d'augmentation de le mieux s'accomplir. Les gouvernements devraient donc voir dans les perspectives améliorées de croissance l'occasion rêvée de procéder à d'audacieuses réformes structurelles de leurs systèmes d'emploi. la demande que de réformes peuvent l'insuffisance forte, mais nouveaux, d'emplois telles de Les présentes lignes directrices n'appellent pas une augmentation des dépenses, mais plutôt à la restructuration des dépenses, à la réforme des systèmes d'indemnisation et de la fiscalité et à l'abandon des mesures passives de soutien du revenu au profit de politiques proactives afin de maximiser le rendement des dépenses budgétaires existantes. Des changements politiques sont notamment nécessaires pour augmenter la capacité et la volonté d'investir des entreprises et pour permettre aux particuliers de répondre à la demande sans cesse croissante de qualifications nouvelles et de capacité d'adaptation, face à une évolution technologique de plus en plus rapide. Les présentes lignes directrices visent donc à faire en sorte que la reprise économique s'accompagne à la fois d'un niveau élevé de création d'emplois et d'un environnement macroéconomique stable et à garantir la durabilité de cette combinaison favorable. Pour que cet objectif soit atteint, la Commission pense que les États membres devront resserrer leurs politiques de l'emploi autour de quatre grands axes : • Esprit d'entreprise; • Capacité d'insertion professionnelle; • Capacité d'adaptation; • Égalité des chances. Ces actions doivent s'inscrire dans une approche intégrée et se conjuguer dans une stratégie globale. Cette approche intégrée offre des conditions optimales pour obtenir à la fois la flexibilité requise pour s'adapter à l'évolution des conditions du marché et la garantie des bons emplois dont les travailleurs ont besoin. réel au niveau européen nécessitera des plans d'action détaillés des Tout progrès États membres reflétant certes leur propre situation, mais élaborés et mis en oeuvre et de lignes directrices. Le processus dans un cadre européen commun d'objectifs entre être actualisés et examinés sur une base annuelle au niveau de l'Union et les Etats membres devant être interactif, les plans devront l'Union. Le__pripcipal défi L'objectif à long terme de l'Union européenne doit être d'arriver progressivement à un taux d'emploi de plus de 7 0 %, semblable à celui de ses principaux partenaires commerciaux. A cet effet, les États membres doivent s'attacher à moyen terme à des objectifs et politiques d'emploi ambitieux tout en saisissant les occasions offertes par la croissance et la stabilité macroéconomique. En tenant compte des perspectives de croissance économique actuellement les efforts conjugués des États membres basés sur ces lignes directrices, le cas échéant avec le soutien de l'Union, seraient susceptibles de conduire à une augmentation du taux d'emploi de 6 0 , 4% à 6 5% endéans les 5 ans et à une réduction du taux de chômage à 7%. Cela implique qu'au moins 12 millions d'emplois nouveaux devront être créés. favorables, Dans le présent document, la Commission a cherché à se concentrer sur les actions qui, s'inspirant des expériences et des bonnes pratiques des États membres, devraient avoir un impact et une valeur ajoutée réels. En outre, tout en reconnaissant que la situation de l'emploi et du marché du travail varie selon les États membres, les fixent certains objectifs ambitieux afin de mobiliser présentes l'attention des responsables politiques à tous les niveaux. lignes directrices II. Créer une nouvelle culture d'esprit d'entreprise lequel Encourager les l'esprit d'entreprise signifie créer un climat dans entreprises peuvent prospérer et qui incite les individus à exploiter pleinement leurs énergies créatives et leurs idées nouvelles pour donner ainsi naissance à de nouveaux emplois. Un tiers des emplois du secteur privé se concentre dans les microentreprises de moins de 10 personnes, tandis qu'un autre tiers se situe dans travailleurs. C'est dans ces entreprises que sont créés la plupart des emplois nouveaux. Pour parvenir à relever le défi de l'emploi, l'Europe doit créer davantage d'emplois en stimulant la croissance de ces entreprises en particulier dans le secteur des services, d'où la nécessité d'une nouvelle culture de l'entreprise. les entreprises de moins de 250 Les conditions nécessaires à cette nouvelle culture sont déjà en place. L'Europe ne manque ni d'idées novatrices ni de talents et elle est plus que capable de se montrer concurrentielle à l'échelle mondiale. Cependant, il lui faut encore réaliser les États membres déploient des efforts coordonnés et soutenus pour créer un environnement plus propice aux entreprises et une nouvelle culture de l'entreprise capables de convertir ce potentiel en emplois. Il est avéré que ce l'esprit sont d'entreprise qui obtiennent les meilleurs résultats. fondent sur une approche globale de Il est urgent que tous les politiques qui se tout son potentiel. local et dans Le besoin d'esprit d'entreprise et de création d'emplois ne s'arrête cependant pas là et l'expérience a révélé l'important potentiel de création d'emplois qui existe au niveau l'économie sociale. Ces nouvelles sources d'emploi doivent être exploitées beaucoup plus résolument, notamment en ce qui concerne les services aux personnes et aux communautés locales et le secteur non-lucratif. Les initiatives locales d'emploi et les pactes territoriaux rassemblant local, régional et national dans un partenariat au sens large se sont avérés particulièrement efficaces. Les enseignements de ces expériences réussies doivent être mis à profit dans le cadre d'une tendance plus affirmée au développement local dans l'ensemble de l'Europe. tous ceux qui sont concernés aux niveaux L'Europe doit en outre mobiliser les nouvelles technologies et l'innovation au service de la création et du développement des entreprises et de la promotion de modèles de production et de consommation durablement compatibles avec le respect de l'environnement. Les États membres devraient élaborer des stratégies pour promouvoir l'accès à la société de l'information à tous les niveaux, stimulant ainsi l'utilisation des nouvelles technologies et la création d'emplois dans des secteurs nouveaux et en expansion. Les Etats membres doivent également augmenter sensiblement les dépenses de RDT exprimées en pourcentage du PIB, portant ainsi la moyenne européenne de 1,9% à 2 , 5 %, de façon à égaler nos concurrents mondiaux, tout en encourageant un partage plus efficace de l'innovation et des nouvelles technologies par une coopération renforcée entre grandes, moyennes et petites entreprises. 3 - D'autres efforts sont cependant nécessaires pour promouvoir une nouvelle culture de l'esprit d'entreprise en Europe: • Faciliter le démarrage et la gestion des entreprises en mettant en place une réglementation claire, stable et fiable. Les États membres devraient revoir et simplifier les charges administratives qui pèsent sur les PME, en tenant compte des nouvelles propositions qui doivent être élaborées par la Task Force pour la simplification de l'environnement des entreprises. -> une attention particulière devrait être accordée à la réduction sensible des frais généraux que représente pour les entreprises l'embauche d'un travailleur supplémentaire. les obstacles, particulièrement dans les régimes de sécurité sociale ••• existants, au passage de l'emploi salarié à l'activité indépendante et à la création de microentreprises doivent être supprimés et les réglementations doivent être adaptées pour faciliter le passage à l'activité indépendante. • Développer les marchés du capital risque, en mobilisant ainsi la richesse de l'Europe derrière innovateurs. Les États membres des PME, devraient examiner principalement sous forme de capitaux propres ou de garanties, en se fondant sur les initiatives de la BEI dans ce domaine. les entrepreneurs et les besoins spécifiques de financement les -> un marché secondaire paneuropéen des capitaux devrait être établi d'ici l'an 2000. • Rendre le système fiscal plus favorable à les entreprises à créer de nouveaux emplois, les États membres doivent exploiter le climat macroéconomique favorable actuel pour renverser enfin la tendance à long terme à l'alourdissement de la fiscalité et des prélèvements obligatoires (qui sont passés de 3 5% en 1980 à plus de 4 2% en 1995). Chaque Etat membre devrait : l'emploi. Afin d'encourager fixer un objectif pour la réduction de la pression fiscale sur le travail, tout telle sorte que des progrès •¥ en maintenant substantiels soient faits d'ici l'an 2000. la neutralité budgétaire, de La Commission soutiendra les efforts déployés par les États membres pour donner une place plus importante à l'esprit d'entreprise dans les systèmes d'enseignement et de formation, pour cerner les obstacles actuels et pour diffuser l'information sur les bonnes pratiques et les nouvelles l'esprit d'entreprise en Europe afin de promouvoir ce processus. initiatives, et lancera une Initiative sur Créer une nouvelle culture de III. ("employabilité") là capacité d'insertion professionnelle L'Europe possède dans sa main-d'oeuvre un potentiel de croissance économique et de prospérité considérable. Elle compte environ 18 millions de chômeurs et 8 à 9 millions de personnes de plus aimeraient travailler si elles pouvaient trouver un emploi. Pour que ce potentiel devienne réalité, il faut élaborer une nouvelle culture de la capacité d'insertion professionnelle ("employabilité"). Cette capacité, c'est l'aptitude à occuper un emploi. Ceci couvre les incitations à la recherche d'un emploi et les possibilités d'en trouver un. la nécessité de qualifications adéquates, que tant Le vieillissement de la population active de l'Union et le développement rapide des nouvelles technologies placent l'Europe devant un déficit de qualifications qui ne cesse de s'aggraver. Les entreprises sont à la recherche de qualifications nouvelles et adaptées alors que la plupart des chômeurs ne sont pas qualifiés ou n'ont que des qualifications dépassées. En outre, non seulement de nombreux jeunes quittent l'école prématurément ou sans qualification, mais une grande partie de la population active n'a que peu accès à l'enseignement et à la formation pour adultes, notamment les personnes peu qualifiées et celles qui ont des contrats de travail atypiques. Quant aux chômeurs, il sont moins de 10 % à se voir offrir une formation. Quoi qu'il en soit, la formation à elle seule ne suffit pas. Il est clair qu'il faut rendre les régimes fiscaux et les systèmes d'indemnisation plus favorables à l'emploi par la promotion de l'adoption de mesures actives stimulant l'emploi et encourageant les personnes en âge de travailler à acquérir de nouvelles qualifications et à mettre à jour celles qu'elles possèdent déjà. Les Etats membres dépensent environ 200 0 00 millions d'écus pour leurs politiques de l'emploi, mais un tiers seulement de cette somme est consacré à des mesures actives. Tous les transferts sociaux devraient être examinés afin de vérifier s'il est possible de les utiliser plus efficacement pour promouvoir le rétablissement de l'aptitude au travail, la réinsertion, la formation ou l'expérience professionnelle. Les capacités des services nationaux pour l'emploi à aider les demandeurs d'emploi devraient être réformées et renforcées selon les meilleures pratiques, en exploitant notamment les nouvelles technologies de l'information et de la communication. Les agences pour l'emploi devraient aussi consolider leur rôle vis-à-vis des employeurs en améliorant leur niveau de pénétration du marché, afin de pouvoir mener à bien leur double mission, qui est de proposer des demandeurs d'emploi dûment qualifiés aux employeurs et d'offrir des possibilités d'embauché aux demandeurs d'emploi. Le soutien passif du travailleur au chômage ne devrait être envisagé qu'en dernier ressort. S'attaquer au chômage de longue durée et au chômage des jeunes. Les Etats membres devraient adopter des stratégies préventives et axées sur la capacité d'insertion professionnelle, qui seraient fondées sur l'identification précoce des besoins individuels et une action rapide et faire en sorte -> d'offrir un nouveau départ à tout adulte au chômage - sous forme d'emploi, de formation, de reconversion, d'expérience professionnelle ou de toute autre mesure propre à favoriser son insertion professionnelle- avant qu'il n'ait été douze mois au chômage. -> d'offrir un nouveau départ de ce genre à tout jeune avant qu'il n'ait été six mois au chômage. Grâce à l'effet combiné des mesures préventives et des mesures de réinsertion, on peut s'attendre à une réduction de moitié des taux de chômage de longue durée et de chômage des jeunes dans un délai de cinq ans. Ceci améliorera aussi la situation de l'emploi des handicapés, dont un grand nombre sont des chômeurs de longue durée. Faciliter le passage de l'école au travail. Les perspectives d'emploi sont médiocres pour les 1 0% de jeunes qui quittent prématurément le système scolaire et pour un grand nombre des 4 5% de jeunes qui ne terminent pas l'enseignement secondaire supérieur. Les Etats membres doivent s'efforcer de réduire de moitié en cinq ans •+ prématurément proportion de ceux qui ne terminent pas le niveau secondaire supérieur. le nombre de jeunes qui quittent la le système scolaire et de diminuer progressivement -> d'augmenter sensiblement lorsque c'est nécessaire, la participation aux systèmes d'apprentissage, en se les plus performants, et d'améliorer leurs systèmes à cette fin, l'apprentissage étant les jeunes de qualifications une manière particulièrement efficace de doter correspondant aux besoins du marché du travail. référant aux États membres Abandonner les mesures passives en faveur de mesures actives Les systèmes d'indemnisation et de formation devraient être revus et adaptés afin de promouvoir activement les chômeurs à chercher et à accepter un emploi ou une formation. Chaque Etat membre devrait la capacité d'insertion professionnelle et d'inciter nettement •• se fixer un objectif quant au nombre de personnes à faire passer du soutien passif du revenu à des mesures actives propres à augmenter leur capacité d'insertion professionnelle. •• s'efforcer de porter le pourcentage de chômeurs qui se voient proposer une formation, de la moyenne actuelle de l'UE, qui est de 1 0 %, à la moyenne des trois Etats membres les plus performants, c'est-à-dire plus de 2 5 %, dans un délai de cinq ans. -> examiner comment la réduction du coût de l'embauche de travailleurs peu qualifiés par des mesures telles que des réductions ciblées des coûts non salariaux du travail peut être mieux conjuguée avec les mesures destinées à rehausser les niveaux de qualification. Elaborer une approche de partenariat II importe d'associer les entreprises et les partenaires sociaux dans un effort conjoint pour investir la richesse de l'Europe dans son avenir en offrant à ceux qui le souhaitent la possibilité d'acquérir de formation. Les partenaires l'expérience professionnelle ou de bénéficier d'une sociaux sont instamment invités à : -> conclure le plus rapidement possible un accord-cadre en vue d'ouvrir des postes de travail dans toute l'Europe à des fins de formation, d'expérience professionnelle, de stage ou d'autres mesures propres à accroître la capacité d'insertion professionnelle et à convenir des modalités. •§• poursuivre la remarquable contribution qu'ils ont apportée au cours des cinq dernières années à la modération des salaires qui a joué un rôle important dans l'amélioration des perspectives économiques et des perspectives de création d'emplois. En ce qui concerne les Fonds structurels, un investissement important est déjà consenti pour soutenir les États membres dans la promotion de nouvelles aptitudes, l'activation des politiques du marché du travail par des mesures ciblées visant à prévenir le chômage de longue durée et la promotion de l'esprit d'entreprise et de la capacité d'adaptation. Au cours de la prochaine période de programmation, les États membres devraient veiller à accroître le visant au montant du développement des ressources humaines. A court terme, les États membres devraient profiter de l'actuelle révision à mi-parcours pour renforcer le contenu en emplois des programmes des Fonds structurels. structurel alloué aux politiques financement les Etats membres à développer La Commission aidera leurs services de l'emploi en organisant un échange de connaissances et d'expériences ainsi qu'en élaborant des critères d'évaluation de leurs l'amélioration de les obstacles qui s'opposent performances. encore à la mobilité des travailleurs en améliorant le flux d'informations sur les possibilités d'emploi et les incitations à la mobilité. La Commission présentera prochainement une série de mesures destinées à contribuer à la réalisation de cet objectif. Il est essentiel de supprimer IV. Promouvoir et encourager la capacité d'adaptation ("adaptabilité") En Europe, comme ailleurs, les entreprises connaissent une période de restructuration fondamentale engendrée par les nouvelles technologies et les nouvelles conditions du marché. Ce phénomène se caractérise par des fusions et des acquisitions, l'apparition de nouveaux produits et services et une concurrence accrue, autant de facteurs qui influent sur les entreprises et conduisent à de nouveaux schémas de travail. Ce processus fait émerger une nouvelle économie qui comporte des entreprises technologiquement plus avancées et un secteur des services en expansion, souvent sous forme de petites entreprises nouvelles. La faculté d'adaptation est déterminante pour la viabilité des entreprises et leur l'emploi et la capacité à trouver de nouveaux débouchés, ainsi que pour sécurité de celui-ci. Toutefois, les travailleurs ont souvent le sentiment de n'avoir pas été convenablement informés et consultés, et leur espoir d'avoir un bon emploi et un revenu concret à l'issue d'une restructuration ou d'un dégraissage peut être faible. Les États membres devraient donc faire de la capacité d'adaptation des entreprises et de l'un des principaux objectifs de leurs politiques de l'emploi. Les partenaires sociaux ont un rôle essentiel à jouer en cette matière. travailleurs, leurs - 7- • Moderniser l'organisation du travail. Afin de promouvoir la modernisation de l'organisation du travail et des schémas de travail : Les partenaires sociaux devraient négocier aux niveaux appropriés, notamment dans secteurs + économiques qui connaissent d'importantes mutations structurelles, des accords sur l'organisation du travail et les formules de travail flexibles, y compris sur des réductions du temps de travail lorsque c'est approprié, afin de l'équilibre rendre les entreprises productives et compétitives et d'atteindre nécessaire entre flexibilité et sécurité. les Les Etats membres devraient •* mettre en place un cadre permettant de disposer de types de contrats plus adaptables pour tenir compte du fait que l'emploi revêt des formes de plus en plus diverses. Les personnes ayant un mode de travail atypique devraient obtenir une sécurité accrue et un meilleur statut professionnel, et celles qui optent pour des horaires de travail réduits ne devraient pas être pénalisées sur le plan de l'évolution de leur carrière ou du maintien de leur protection sociale. • Soutenir la capacité d'adaptation dans les entreprises. Afin de rehausser niveaux de qualification au sein des entreprises, les États membres devraient les •ï supprimer les obstacles fiscaux et autres qui s'opposent à la promotion de l'investissement en ressources humaines et proposer des incitations fiscales pour développer la formation en entreprise. Il convient également de favoriser les mesures incitant les travailleurs à faire usage des possibilités de formation. recentrer leurs politiques d'aides d'État sur -> le perfectionnement professionnel de la main-d'oeuvre, la création d'emplois durables et l'efficacité du fonctionnement des marchés de l'emploi, dans le respect des dispositions communautaires en matière d'aides d'Etat. La Commission contribuera à ce processus en renforçant ses mesures en faveur d'une nouvelle organisation du travail et d'une amélioration de la consultation des travailleurs au sujet des décisions qui les concernent, ainsi qu'en présentant des lignes directrices claires en matière d'aide à la formation. l'information et de • *. V. Renforcer les poétiques d'égalité des chances Il est judicieux, sur le plan économico-social, que les États membres redoublent d'efforts en faveur de l'égalité des chances sur le marché du travail. Si la situation des femmes en matière d'emploi s'est améliorée ces dernières décennies, le taux de chômage est plus élevé chez elles que chez les hommes (12,6 % contre 9,7 %) et leur taux de participation à la vie active est plus faible (50,2 % contre 70,4 %). Dans le monde du travail, les femmes sont surreprésentées dans certains secteurs et professions et sous-représentées dans d'autres. Il faut s'attaquer à ces rigidités du marché du travail, qui réduisent la capacité de l'Europe à créer de la croissance et des emplois. -8 Comme l'ont indiqué les rapports de la Commission sur la démographie, la population on âge de travailler croît désormais beaucoup plus lentement que dans les vingt dernières années et commencera à baisser au cours de la prochaine décennie. Dans une perspective à plus long terme, l'expansion de l'emploi nécessaire au maintien de notre niveau de vie et du modèle social européen dépend donc de façon cruciale de l'augmentation de la participation des femmes à la vie active. S'attaquer à la discrimination entre hommes et femmes ; les Etats membres devraient traduire leur attachement à l'égalité des chances en augmentant le taux d'emploi des femmes et en enrayant la ségrégation entre les sexes, et: -> faire des efforts substantiels pour réduire l'écart entre le taux de chômage des femmes et celui des hommes en soutenant activement une augmentation de l'emploi des femmes. Concilier vie professionnelle et vie familiale ; Les politiques en matière d'interruption de carrière, de congé parental et de travail à temps partiel sont d'une importance particulière pour les femmes. La mise en oeuvre des diverses directives et accords des partenaires sociaux en la matière devrait être accélérée et faire l'objet d'un suivi. Il faut disposer en suffisance de services de qualité en matière de garde d'enfants et de soins aux personnes dépendantes afin de favoriser l'entrée et le maintien des femmes sur le marché du travail. Les États membres devraient chercher à augmenter les niveaux d'accès aux services de garde et de les plus -• soins en prenant pour référence les résultats des États membres performants en la matière. Faciliter la réintégration dans la vie active ; Il convient d'accorder une attention particulière aux femmes qui envisagent de réintégrer la vie active rémunérée après une absence. Elles peuvent connaître des problèmes de faible capacité d'insertion professionnelle parce que leurs qualifications sont dépassées ou éprouver des difficultés pour accéder aux formations offertes si elles n'ont pas le statut de "demandeurs d'emploi". En outre, l'interaction entre les régimes fiscaux et les systèmes d'indemnisation peut réduire les incitations financières à rechercher un emploi. Les États membres devraient s'attaquer à tous les obstacles de cette nature. Mais avant tout, lorsqu'ils développeront, et mettront en oeuvre les présentes lignes directrices et lorsqu'ils feront rapport sur elles, les États membres devront prendre en considération Il conviendrait d'élaborer des stratégies spécifiques visant à promouvoir l'esprit d'entreprise chez les femmes et à améliorer leur capacité d'insertion professionnelle et d'adaptation. la situation particulière des le marché du femmes sur travail. VI, La mise en oeuvre des lignes directrices Les États membres devraient, à partir de 1998, faire rapport sur la mise en oeuvre des présentes lignes directrices et mettre en lumière leurs mesures les plus efficaces et leur impact sur l'emploi, en vue d'un examen par la Commission et le Conseil. La Commission présentera une proposition pour assurer la mise en place d'une base de données comparables dans les Etats membres ainsi que d'indicateurs convenus de commun accord afin d'assurer le suivi de la mise en oeuvre des présentes lignes directrices. Lors de la préparation des lignes directrices de 1999, la Commission étudiera la lignes manière dont chaque État membre aura pris en considération les présentes directrices dans la mise en oeuvre de sa politique de l'emploi et présentera son évaluation à l'automne 1998 en vue de son adoption par le Conseil européen à la fin de 1998. ISSN 0254-1491 COM(97) 497 final DOCUMENTS FR 04 05 N° de catalogue : CB-CO-97-514-FR-C ISBN 92-78-25650-1 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg