title: WRITTEN QUESTION No. 3017/97 by Amedeo AMADEO to the Commission. Forestry

eurovoc_concepts:
afforestation
environmental protection
forest conservation
forestry economics
forestry policy
silviculture
wood industry

text: 30. 4. 98 EN Official Journal of the European Communities C 134/59 (98/C 134/72) WRITTEN QUESTION E-3015/97 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (1 October 1997) Subject: Illustrative nuclear programme for the European Union With reference to the Commission Communication on the nuclear industries in the European Union (an illustrative nuclear programme according to Article 40 of the Euratom Treaty) (COM(96) 0339 final) (CES 470/97), nuclear energy, which today provides a third of the EU(cid:146)s electricity supplies, has a number of major environmental advantages over fossil fuels for the production of electricity, for example the lack of CO2 emissions. However, extensive systems are needed to ensure the safety of nuclear operations. Widespread public fears, the deregulation and exposure to competition of markets which had enjoyed protection in most Member States (resulting in long-term, high-level capital investment) and the availability of natural gas at competitive prices for use in smaller, more efficient and less costly power stations, are decisive factors making it highly unlikely, on the basis of current information, that nuclear energy will continue to be produced after 2005-2010, when the existing nuclear power plants in most Member States will cease to operate. This prospect raises serious strategic questions for the EU(cid:146)s energy policy. The failure to illustrate the importance of these strategic questions in the document and to make an adequate assessment of the probable impact on the EU(cid:146)s energy policy are serious omissions. Will the Commission specifically address these questions in the final version of its illustrative nuclear programme, produce clear conclusions and provide an indication of the future situation for the interested parties and the public? Answer given by Mr Papoutsis on behalf of the Commission (18 November 1997) The Commission adopted the definitive version of the illustrative nuclear programme on 25 September 1997 (1). The Commission notes that natural gas now seems to be an attractive means of producing electricity and, as a result, apart from two nuclear plants under construction in France, there are no further known plans to build nuclear power plants in the Community. In the current illustrative nuclear programme, the Commission felt that it was inappropriate to put forward long-term investment programmes given the uncertainties concerning the future of nuclear power in some Member States. However, if there is renewed political agreement within the Community in favour of nuclear power, it may be necessary to re-establish longer-term objectives. It should be pointed out that after 2010, replacement programmes for existing nuclear stations may be established by Member States which wish to replace power plants due to be decommissioned by new advanced reactors or new reactor systems. However, such decisions are not foreseeable at the present time. (1) COM(97) 401 final. (98/C 134/73) WRITTEN QUESTION E-3017/97 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (1 October 1997) Subject: Forestry With reference to (cid:145)The situation and problems of forestry in the European Union and potential for developing forestry policies(cid:146) (CES 0476/97) (1);


title: Propuesta modificada de Decisión del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la revisión del programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible "Hacia un desarrollo sostenible"

eurovoc_concepts:
EU programme
environmental policy
environmental protection
sustainable development

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 01. 10. 1997 COM(97) 471 final 96/0027 (COD) DICTAMEN DE LA COMISIÓN con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO RELATIVA A LA REVISIÓN DEL PROGRAMA COMUNITARIO DE POLÍTICA Y ACTUACIÓN EN MATERIA DE MEDIO AMBIENTE Y DESARROLLO SOSTENIBLE "HACIA UN DESARROLLO SOSTENIBLE" POR EL QUE SE MODIFICA LA PROPUESTA DE LA COMISIÓN con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) Î. Antecedentes El 29 de febrero de 1996, la Comisión presentó al Parlamento Europeo y al Consejo una propuesta de Decisión del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la revisión del programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible "Hacia un desarrollo sostenible", sobre la base del primer párrafo del apartado 3 del artículo 130 S del Tratado1 (COM(95) 647 final -96/0027 (COD) de 24 de enero de 1996). El Comité Económico y Social emitió su dictamen los días 29 y 30 de mayo de 19962. El Comité de las Regiones emitió su dictamen los días 18 y 19 de septiembre de 19963. El Parlamento Europeo emitió su dictamen en primera lectura el 13 de noviembre de 19964. El 4 de diciembre de 1996, a raíz del dictamen del Parlamento, la Comisión presentó al Consejo su propuesta modificada5 (COM(96) 648 final de 4 de diciembre de 1996). El 17 de abril de 1997, el Consejo aprobó su posición común de conformidad con el artículo 189 B del Tratado6. El 17 de julio de 1997, el Parlamento Europeo aprobó en segunda lectura su decisión de enmendar la posición común del Consejo7. 2. Objetivo y contenido de la Decisión propuesta El 18 de marzo de 1992, la Comisión aprobó el programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible "Hacia un desarrollo sostenible". La Resolución del Parlamento de 17 de noviembre de 1992 acogió favorablemente las directrices definidas en el programa. El Consejo y los representantes de los gobiernos de los Estados miembros, en su Resolución de 1 de febrero de 1993, aprobaron el planteamiento general y la estrategia establecidos en el programa. El programa se orienta principalmente al año 2000; no obstante, se dispuso en él la realización de una revisión general de su estrategia antes de finales de 1995. En las Resoluciones del Parlamento y del Consejo se requería de forma explícita una revisión, que se llevó a cabo durante 1995. Los elementos concretos de este proceso de revisión son: un Informe sobre la evolución de la aplicación del programa, adoptado por la Comisión el 10 de enero de 1996 (COM(95) 624 final), 1 1 3 6 DOn°C 140 de 11. 5. 1996. DO n°C 212 de 22. 7. 1996. DO n°C 34 de 3. 2. 1997. DO n° C 362 de 2. 12. 1996. DO n°C 28 de 29. 1. 1997. IX) n°C 157 de 24. 5. 1997. Pendiente de publicación. y un informe actualizado sobre el estado del medio ambiente, presentado por la Agencia Europea del Medio Ambiente el 10 de noviembre de 1995. El objetivo principal de esta propuesta de Decisión es proporcionar un impulso político renovado a escala comunitaria a la aplicación del Quinto Programa y al progreso global en materia de desarrollo sostenible. Pretende una reorientación en la dirección de las acciones prioritarias, dentro del programa existente, hacia sectores esenciales en los que la Comunidad deberá tomar la iniciativa para superar los obstáculos a la realización de este programa citados en el Informe. 3. Dictamen de la Comisión sobre las enmiendas del Parlamento Europeo 3. 1 Observaciones generales De las 28 enmiendas adoptadas por el Parlamento Europeo en segunda lectura, la Comisión puede aceptar 13 enmiendas en su totalidad, en parte o en principio. No puede respaldar 15 enmiendas. De las 13 enmiendas mencionadas, 4 fueron aceptadas previamente por la Comisión en primera lectura e incluidas en la propuesta modificada de diciembre de 1996. 3. 2 Observaciones específicas Enmiendas aceptadas Las enmiendas 15 y 23 son aceptables en su totalidad y ya se incluyeron en la propuesta modificada de diciembre de 1996 (COM(96) 648 final). Las enmiendas 32, 33 y 35 también son aceptables en su totalidad, ya que restablecen el texto original de la Comisión. En cuanto a las enmiendas relacionadas con la integración de consideraciones ambientales en las demás políticas, la Comisión puede aceptar la nueva formulación de la parte a) bis de la enmienda 7 (sobre agricultura) y de la parte c) bis de la enmienda 14 (sobre turismo). El resto de la enmienda 7 no es aceptable, ya que debilita la propuesta de la Comisión. El resto de la enmienda 14 no puede aceptarse pues propone la inclusión del principio "quien contamina paga", que ya figura en el Tratado, y la inclusión de un principio desconocido ("quien usa los recursos naturales paga"). La Comisión acepta una referencia a la responsabilidad, tal como se menciona en la enmienda 12 del proyecto de Decisión, pero dado que está elaborando un Libro Blanco al respecto, considera razonable mantener la referencia general incluida en el artículo 3 de su propuesta original. La Comisión puede aceptar en gran parte la enmienda 13 sobre los contaminantes orgánicos persistentes y de hecho la incluyó en el apartado 7 del artículo 11 de su propuesta modificada de diciembre de 1996. J¿n cuanto a la ampliación de los instrumentos, la Comisión pued> aceptar que se vuelva a fprmular la enmienda 17. La Comisión presentó en diciembre de 1996 una propuesta sobre la evaluación estratégica del impacto ambiental. En lo que se refiere a la enmienda 25. la Comisión incluyó en su propuesta modificada de diciembre de 1996 una referencia al apoyo técnico, administrativo y financiero a los países asociados de Europa Central y Oriental que solicitan la adhesión. En relación con las enmiendas 34 y 37 sobre temas medioambientales específicos (artículo 11), la Comisión puede aceptarlas en la medida en que vuelven a introducir partes de la propuesta original de la Comisión. No puede aceptar otras partes de dichas enmiendas por motivos institucionales. Ahora bien, es posible que algunas de las sugerencias formen parte de próximos Programas de Trabajo de la Comisión. Enmiendas no aceptadas La Comisión no puede aceptar que la enmienda 1 se refiera específicamente al artículo 130 R del Tratado, ya que ello no constituye ningún valor añadido. La Comisión no puede admitir la inserción de la enmienda 2 (ni de la parte correspondiente de la enmienda 37V que pretende incluir la obligación de alcanzar el mayor nivel de protección del medio ambiente en la Unión antes del 1 de enero de 1999. Esta cuestión no está directamente relacionada con la propuesta de revisión del Quinto Programa. Sobre la base de la declaración común relativa a las normas de protección del medio ambiente, de la salud y de la seguridad de los productos, la Comisión ha iniciado una revisión del acervo comunitario y, en su caso, ha presentado propuestas que deberán ser objeto de decisión antes del final del período transitorio, es decir, antes del 1 de enero de 1999. La enmienda 3 incluye referencias detalladas a las conclusiones que la Agencia Europea de Medio Ambiente presentó en su Informe actualizado sobre el estado del medio ambiente. La Comisión considera suficiente una simple referencia al Informe de la Agencia, tal como figura en la propuesta inicial de la Comisión. En lo que se refiere a las enmiendas 4. 6. 16. 21 y 36. así como a determinadas partes de las enmiendas 17 y 37 en las que figuran plazos y objetivos, cabe subrayar que, dada la estructura del proyecto de Decisión, estos plazos y objetivos indicarían fechas límite en las que la Comunidad debería adoptar decisiones sobre las distintas medidas, lo que podría causar dificultades de procedimiento. En la enmienda 5. se sugiere la sustitución de las palabras "las prioridades son" por "la Comunidad deberá". La Comisión no considera adecuada esta enmienda. El proyecto de Decisión indica los ámbitos prioritarios mencionando ampliamente el conjunto de medidas que permitirán alcanzar los objetivos del programa. La fórmula "la Comunidad deberá" sería más vinculante, dado que prescribiría con exactitud las medidas indicadas, sin dar la posibilidad de desarrollar otras medidas. En varias enmiendas del texto (por ejemplo en los números 6. 7. 12. 16. 17. 20. 21. 22. 24. 36 y en determinadas partes de las enmiendas 34 y 37\ se solicita implícita o explícitamente de la Comisión que presente propuestas antes de la expiración del programa o que adopte otras medidas. En algunos casos, se indica el ámbito de aplicación y el contenido detallado de la medida. La Comisión no puede aceptar estas enmiendas ya que vulneran el derecho de iniciativa de la Comisión, tal como se describe en el Tratado, limitan el alcance de la propuesta de la Comisión o son demasiado detalladas o específicas en relación con el ámbito de aplicación del proyecto de Decisión. Además, esta Decisión no debe ser un programa de trabajo detallado para la Comisión. No obstante, algunas de las acciones propuestas podrán incluirse en los próximos Programas de Trabajo anuales de la Comisión. La enmienda 26 limita el problema del comercio y el medio ambiente al único contexto de la OMC. Además, la Comunidad no puede garantizar que las normas de la OMC se ajusten plenamente a la necesidad de mantener un nivel elevado de protección del medio ambiente. La enmienda 27 sobre el PNB verde no puede ser aceptada. El Quinto Programa no establece la creación de un PNB verde para la Unión Europea antes de 1999, sino que apunta que los indicadores económicos de tipo PNB deben ser modificados y adaptados a iniciativa de los Estados miembros y respaldados por la CE. En la Comunicación de 1994 sobre indicadores y contabilidad ambiental se mencionaba que, de acuerdo con otros estudios, la creación de un "PNB verde" es más complicada de lo previsto en un principio. Por consiguiente, la Comisión, junto con otras organizaciones internacionales y con los Estados miembros, está elaborando unas cuentas satélite a modo de primer paso en esta dirección. En lo que se refiere a las enmiendas 36 y 40 y a determinadas partes de la enmienda 34 relativas a temas ambientales específicos (artículo 11), la Comisión no puede aceptarlas por motivos institucionales. No obstante, algunas de las propuestas podrán incluirse en los próximos Programas de Trabajo de la Comisión. 4. Propuesta modificada Tras la segunda lectura del proyecto de Decisión aprobada por el Parlamento Europeo el 17 de julio de 1997, la Comisión modifica su propuesta incluyendo en parte 3 enmiendas. Otras 4 enmiendas ya fueron incluidas en la propuesta modificada de diciembre de 1996. El resto de las enmiendas aceptables para la Comisión no requieren modificaciones del texto de la propuesta de la Comisión. Comparadas con la posición común del Consejo, dichas enmiendas restablecen el texto original de la propuesta de la Comisión. Propuesta modificada de DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO relativa a la revisión del programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible "Hacia un desarrollo sostenible" POSICIÓN COMÚN PROPUESTA MODIFICADA Artículo 2 (letra f) del apartado 1 del artículo 2) (nuevo) fl realice los trabajos preparativos para una reforma de la Política Agrícola Común, que deberá ponerse en práctica antes de la adhesión de nuevos Estados miembros. La reforma deberá garantizar que, en el futuro, las ayudas estarán ligadas en primer término a métodos de explotación sostenibles. Artículo 2 (letra d) del apartado 5 del artículo 2) (nuevo) d) garantizar que los Fondos estructurales y el Fondo de cohesión apoyen las formas sostenibles de turismo y que los provectos que se financien mediante estos Foádos se someten a una evaluación del impacto ambiental, de conformidad con los requisitos de los Fondos estructurales y sobre el Fondo de cohesión v de la Directiva revisada 85/337/CEE del Consejo, los Reglamentos sobre Artículo 3 (letra a) del apartado 2 del artículo 3) a) crear métodos de evaluación de las repercusiones medioambientales para los planes y programas y potenciar el desarrollo de metodologías, formación y material de orientación para la evaluación tanto de los proyectos como de los planes y programas; las a) la Comunidad establecerá un método de repercusiones evaluación de medioambientales y planes para programas y fomentará el desarrollo de formación y material de metodologías, orientación para la evaluación tanto de ios proyectos como de los planes y programas; los ISSN 0257-9545 COM(97) 471 final DOCUMENTOS ES 11 14 17 N° de catálogo : CB-CO-97-483-ES-C ISBN 92-78-24970-X Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo


title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) neuvoston asetuksen 3094/95 muuttamisesta laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun seitsemännen neuvoston direktiivin voimassaolon pidentämiseksi

eurovoc_concepts:
OECD
State aid
competition policy
control of State aid
shipbuilding

formats: html pdf print

text: 15. 4. 98 FI(cid:218) Euroopan yhteis‰jen virallinen lehti C 114/13 II (Valmistavat s……d‰kset) KOMISSIO Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) neuvoston asetuksen (EY) 3094/95 muuttamisesta laivanra(cid:220) kennusteollisuudelle my‰nnett…v…st… tuesta annetun seitsem…nnen neuvoston direktiivin voimas(cid:220) saolon pident…miseksi (98/C 114/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 469 lopull. (cid:134) 97/0248(CNS) (Komission esitt…m… 2 p…iv…n… lokakuuta 1997) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis‰n peustamissopimuksen ja erityisesti sen 92 artiklan 3 kohdan e alakohdan, 94 artiklan ja 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous(cid:220) ja sosiaalikomitean lausunnon, sek… katsoo, ett… Taloudellisen yhteisty‰n ja kehityksen j…rjest‰ss… (OECD) Euroopan yhteis‰n ja er…iden kol(cid:220) mansien maiden v…lill… tehty sopimus tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kau(cid:220) pallisessa laivanrakennus(cid:220) ja korjausteollisuudessa ei ole viel… tullut voimaan(cid:216)(˛), sen vuoksi laivanrakennusteollisuudelle my‰nnett…v…st… tuesta 22 p…iv…n… joulukuuta 1995 an(cid:220) nettu neuvoston asetus (EY) 3094/95(cid:216)(ˇ) ei ole viel… tullut voimaan, asetuksen (EY) 3094/95 10 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) 1904/96(cid:216)(—), mukaisesti laivanrakennusteollisuudelle my‰nnett…v…st… tuesta annetun neuvoston direktiivin 90/684/ETY(cid:216)((cid:209)) s……nt‰j… noudatetaan toistaiseksi, kunnes OECD:n sopimus tulee voimaan ja enint……n 31 p…iv……n joulukuuta 1997 asti, koska OECD:n sopimuksen voimaantulosta on edelleen ep…varmuutta, joka voi jatkua 31 p…i(cid:220) v…n joulukuuta 1997 j…lkeenkin, neuvoston on edett…v… asiassa mahdollisia uusia tukij…rjestelyj… koskevien p……t‰sten viiv…styess…, asetusta 3094/95 on muutettava, ON ANTANUT T´M´N ASETUKSEN: Korvataan asetuksen 30/95 10 artikla seuraavasti: 1 artikla ’’Kyseisen sopimuksen voimaantulon viiv…styess… sovelletaan direktiivin 90/684/ETY asiaa kos(cid:220) kevia s……nn‰ksi…, kunnes sopimus tulee voimaan ja enint……n 31 p…iv……n joulukuuta 1998 saakka. ’’ T…m… asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sit… sovelletaan sellaisenaan kaikissa j…senval(cid:220) tioissa. 2 artikla (˛)(cid:217)EYVL C 375, 30. 12. 1994, s. 3. (ˇ)(cid:217)EYVL L 332, 30. 12. 1995, s. 1. (—)(cid:217)EYVL L 251, 3. 10. 1996, s. 5. ((cid:209))(cid:217)EYVL L 380, 31. 12. 1990, s. 27


title: Förslag till rådets förordning (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien

eurovoc_concepts:
China
Indonesia
anti-dumping duty
dumping
footwear industry

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 01. 10. 1997 KOM(97) 498 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1. Genom förordning (EG) nr 165/97 ' införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till gemenskapen av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. 2. Några berörda parter, gemenskapstillverkare, exportörer och importörer lämnade skriftliga synpunkter. De parter som så begärde gavs möjlighet att höras av kommissionen. Kommissionen granskade alla framförda åsikter innan den fastställde sina slutsatser. 3. Kommissionen godtog en indonesisk exportörs begäran avseende att en faktor som påverkade prisernas jämförbarhet inte hade beaktats i beräkningen av dumpning, och sänkte följaktligen värdena för normal värde och dumpning för både Indonesien och Kina, eftersom Indonesien hade valts som jämförbart land för beräkning av normalvärde för Kina. 4. Mot bakgrund av inlämnade synpunkter och en ytterligare analys av tillgängliga uppgifter ansåg kommissionen att den borde öka den justering som i det preliminära skedet gjorts vid beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada för att beakta skillnader i handelsled mellan cif-import och gemenskapstillverkarnas leveransnivå. 1 EGT nr L 29, 31. 1. 1997, s. 3. 5. Efter införandet av preliminära åtgärder undersökte kommissionen ytterligare de frågor som ansetts vara relevanta vid analysen av gemenskapens intresse. Efter en undersökning av många olika aspekter och de olika berörda intressena har det inte framkommit några tvingande skäl för att dra slutsatsen att ett införande av slutgiltiga åtgärder inte skulle ligga i gemenskapens intresse. 6. Mot bakgrund av detta bekräftade kommissionen sina preliminära slutsatser om att berörda skodon med ursprung i Indonesien och Kina dumpades i gemenskapen och vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada, och drog slutsatsen att det låg i gemenskapens intresse att vidta skyddsåtgärder i form av slutgiltiga antidumpningstullar och att slutgiltigt ta ut de preliminära tullarna med den tullsats som slutgiltigt fastställts. 7. Justeringarna i ovannämnda beräkningar påverkar de preliminära avgörandena, med följden att de individuella tullsatserna för samarbetsvilliga indonesiska företag minskas till nivåer mellan 0 och 14,1 %, och att restnivåerna för undanröjande av skada nu uppgår til) 15,4 % för Indonesien och 61,2 % för Kina. 8. I enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 384/96 föreslår kommissionen således att rådet inför slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. Med tanke på skadans omfattning rekommenderas även att rådet tar ut de preliminära antidumpningstullarna i en omfattning som motsvarar de slutgiltiga tullsatserna. ,Ck^ RÅDETS FORORDNING (EG) nr. 191 av den. om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, särskilt artikel 9 i denna, med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och med beaktande av följande: A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER 1. Genom förordning (EG) nr 165/972 (nedan kallad "förordningen om preliminär tull") införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till gemenskapen av vissa skodon med överdelar av textilmaterial enligt KN-nummer 6404 19 10 och ex 6404 19 90 med ursprung i Kina och Indonesien. EGT nr L 56, 6. 3. 1996, s. I. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (EGT nr L 317, 6. 12. 1996, s. 1). EGTnrL29,31. 1. 1997,s. 3. it B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 2. Efter införandet av de preliminära antidumpningsåtgärdema lämnade några berörda parter skriftliga synpunkter. 3. De parter som begärt detta gavs möjlighet att höras muntligen av kommissionen. 4. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden. 5. Parterna informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera ett införande av slutgiltiga antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. De beviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter mottagandet av dessa uppgifter. 6. De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter övervägdes och beaktades i kommissionens slutgiltiga avgöranden när det ansågs lämpligt. C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT 1. Produkt som är föremål för undersökning 7. I samband med sina preliminära avgöranden ansåg kommissionen att skodon för inomhus eller utomhus bruk med yttersulor av gummi eller plast och överdelar av textilmaterial och som ej är avsedda för sport eller idrott (enligt KN-nummer 6404 19 10 och ex 6404 19 90) skulle betraktas som en enda produktkategori. I detta avseende hävdade några berörda parter att tofflor och skodon för utomhus bruk var alldeles för olika, i synnerhet i fråga om användning, för att kunna tillhöra samma produktkategori. 8. I detta sammanhang bör det erinras om att de flesta typer av lätta skor för utomhus bruk som är föremål för undersökning kan ersätta tofflor (de kan användas och används inomhus) och således konkurrerar direkt med tofflor. Därför bekräftas att tofflor och skodon för utomhus bruk av den typ som är föremål för undersökning bör betraktas som en enda produktkategori. 9. Flera berörda parter hänvisade till uteslutandet i det preliminära skedet av vissa typer av skodon som ibland kallas "espadriller" och begärde på olika grunder att även några andra produkttyper, som påstods vara mycket specifika, borde uteslutas från undersökningens räckvidd. Dessa krav analyseras nedan. a) Neoprenskor 10. Ett flertal importörer begärde att vissa typer av skodon som ibland kallas "dykarskor", tillverkade av neopren för användning i vissa vattenidrotter, t. ex. dykning, skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Neopren är ett material som i allmänhet förstärks med textilbeläggning när det används för att tillverka skor, med följden att det material på överdelen som utvändigt har den största ytan är textilmaterialet, vilket innebär att detta skodon klassificeras enligt KN-nummer 6404. Eftersom vidare vissa vattenidrotter, t. ex. dykning, inte uttryckligen betraktas som sportaktivitet enligt Kombinerade nomenklaturen, anfördes att neoprenskor skulle klassificeras enligt KN-nummer 6404 19 90, även om denna specifika produkt inte skulle tillhöra den produktkategori som var föremål för undersökning. 11. Efter en närmare granskning av denna fråga konstaterade kommissionen att de berörda neoprenskorna säljs i butiker för vattenidrottsutrustning och inte i skobutiker, och helt klart tillhör en specifik marknad. Deras fysiska egenskaper och den användning som de är avsedda för gör att de enligt konsumenternas uppfattning är en specifik produkt som tydligt skiljer sig från de produkter som tillhör den kategori "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport eller idrott" som är föremål för undersökning. 12. Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna fråga och reste inga invändningar, men anförde att om dessa skotyper skulle uteslutas var det viktigt att beskrivningen av skodonen var tillräckligt tydlig så att man kunde undvika kringgående av tullar. 13. Av dessa skäl och med hänsyn till att tullmyndigheterna klart kan identifiera dessa skodon anses att neoprenskor, som ibland kallas dykarskor eller vattenidrottsskor, bör uteslutas från undersökningens räckvidd. b) Vandringsskor 14. Inom ramen för Kombinerade nomenklaturen anses "vandring" inte som sportaktivitet och följaktligen omfattas i allmänhet vandringsskor med överdelar av textilmaterial av KN-nummer 6404 19 90. Några parter begärde att denna produkt av två skäl skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Det första skälet var att denna produkt enligt dem såldes till ett högt, icke-dumpat pris. Vissa importörer hävdade vidare att de av legitima skäl kunde ha förväntat sig att vandringsskor inte skulle omfattas av åtgärder eftersom förteckningen över produkter som inte skulle omfattas av förfarandet enligt den spanska versionen av tillkännagivandet om inledande av förfarandet3 innehöll uttrycket "botas de senderismo" som översättning av "skidskor" - botas de senderismo är det spanska uttrycket för vandringsskor. 3 EGT nr C 45, 22. 2. 1995, s. 2. 15. Vad gäller det första skälet måste noteras att de uppgifter från samarbetsvilliga exportörer som låg till grund för kommissionens undersökning av dumpning inte bekräftade att denna typ av skodon inte var dumpade. 16. Det andra argumentet, dvs. vissa importörers legitima förväntningar om att vandringsskor inte skulle omfattas av åtgärder (till följd av att den spanska versionen av tillkännagivandet om inledande av förfarandet innehöll en felöversättning av uttrycket "skidskor"), kan inte godtas av följande skäl: Enligt Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis (Anklagemyndigheten mot Schumacher och andra, dom av den 27 oktober 1981, mål 250/80) bör i de fall skillnader finns mellan olika språkversioner bestämmelserna ses mot bakgrund av en helhetsbedömning av berörda gemenskapsregler och särskilt tolkas med hänsyn till deras ändamål. Gemenskapens institutioner har sedan länge fastställt en uttömmande förteckning över s. k. "sportaktiviteter" inom ramen för Kombinerade nomenklaturen. Det var uppenbart att ordalydelsen i tillkännagivandet om inledande av förfarandet var ett citat från anmärkning 1 b till undernummer i kapitel 64 i Kombinerade nomenklaturen, i vars spanska version uttrycket "skidskor" är översatt med "calzado para esquiar" och inte med "botas de esqui, senderismo". 17. Slutligen bör det betonas att skodon med överdelar av textilmaterial av den typ som kallas "vandringsskor" tillverkas i stora mängder i gemenskapen, avsågs beröras av detta förfarande enligt den klagande och klart omfattas av undersökningens räckvidd. De flesta av dessa produkter kan användas och används för andra syften än det "tekniska" syfte som de är avsedda för, vilket bekräftar att de tillhör den produktkategori som är föremål för undersökning. Således anses att s. k. vandringsskor bör omfattas av undersökningens räckvidd. c) Medicinska skor 18. Ortopediska skor, dvs. sådana som är avsedda att kompensera för ett specifikt permanent funktionshinder eller en fysisk defekt, omfattas av kapitel 90 i Kombinerade nomenklaturen och berörs inte av denna undersökning. Den produkt, som omfattas av KN-nummer 6404 19 90, för vilken det begärdes att den skulle uteslutas från förfarandet är medicinska skodon av en typ som säljs i apotek, inte i par utan per fot, och som inte är särskilt anpassade till en bestämd person utan avsedda för vem som helst som t. ex. har stukat eller brutit sin fotled. Denna begäran motiverades med att en sådan specifik produkt inte kunde tillhöra den produktkategori som är föremål för undersökning. 19. Det är klart att dessa medicinska skor tillhör en annan marknad (de säljs inte i skobutiker utan i apotek). Dessutom saluförs de på ett särskilt sätt (per fot och inte i par, och i en särskild form för att passa gipsförband och inte fötter), vilket gör att de enligt konsumenternas uppfattning är en särskild produkt som klart skiljer sig från den produktkategori som är föremål för undersökning. 20. Företrädarna lör den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna fråga, och menade att viss produktion av medicinska skor förekommer i gemenskapen men motsatte sig inte slutsatsen att dessa skor var tillräckligt specifika, vad gäller fysiska egenskaper och användningsområden, för att inte omfattas av kategorin "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport eller idrott". 21. Av dessa skäl (och med hänsyn till att denna specifika produkt klart kan identifieras av tullmyndigheterna) anses att medicinska skor av den typ som säljs i apotek, inte i par utan per fot, bör uteslutas från undersökningens räckvidd. d) Engångstofflor 22. Den part som begärde att engångstofflor borde uteslutas från undersökningens räckvidd förklarade att dessa skodon, som importeras till en mycket låg styckkostnad, i allmänhet inte säljs till slutkonsumenter utan ges som gåva (t. ex. av vissa hotell till deras gäster eller av vissa flygbolag till deras passagerare). Dessa omständigheter uppgavs leda till att dessa skodon borde uteslutas från den produktkategori som är föremål för undersökning. 23. Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna fråga, och menade att begreppet "av engångstyp" (eller "inte för försäljning") var relativt subjektivt och att dessa skodon klart, i fråga om fysiska egenskaper och användningsområden, var tofflor som tillhörde den produktkategori som är föremål för undersökning. 24. Skodonen i fråga har fysiska egenskaper, tillämpningar och användningsområden som inte skiljer sig från dem som gäller för andra typer av tofflor. Även om engångstofflor på importörsnivå tycks tillhöra en särskild marknad (begäran lades fram av ett företag som sålde "flyg- och hotelltjänstprodukter", inte av en skodistributör), är situationen mycket mindre tydlig på konsumentnivå eftersom denna produkt utan vidare är utbytbar med de tofflor som är föremål för undersökning. 25. Av dessa skäl anses att s. k. engångstofflor bör omfattas av undersökningens räckvidd. 2. Likadan produkt a) Argument baserade på olika produktionsmetoder 26. Några berörda parter reste på nytt den fråga om vulkaniserade skor som behandlats i det preliminära skedet (se punkt 18 i ingressen i förordningen om preliminär tull). Återigen hävdades att gemenskapsindustrin inte tillverkade tillräckligt stora kvantiteter skor med vulkaniserade sulor och att dess tillverkning var ganska koncentrerad på formsprutning. En ytterligare granskning av denna fråga gav följande resultat: 27. Även om det är klart att vulkaniseringsprocessen skiljer sig från formsprutningsmetoden bör det erinras om att de viktigaste relevanta kriterierna för fastställande av "likadan produkt" grundas på allmänna tekniska och fysiska egenskaper samt produkters användningsområden eller funktioner, och inte produktionsmetoder. I allmänhet bortses från sådana mindre skillnader som uppstår till följd av olika produktionsmetoder. 28. Vad gäller de tekniska argument som olika parter anfört, nämligen att gummi används vid vulkanisering medan bl. a. polyvinylklorid används vid formsprutning, vilket medför skillnader i tillgång till råmaterial, synliga skillnader (polyvinylklorid blänker mer än gummi) och luktskillnader (gummi har en särskild lukt medan polyvinylklorid inte luktar alls) och olika upplösnings- och smältegenskaper, kan det inte förnekas att olikheter finns mellan de kemiska och fysiska reaktioner som äger rum under tillverkningsprocessen för dessa skodonstyper. Det bör dock noteras att syntetiskt gummi i allmänhet används för att tillverka skodon. Således är alla de råmaterial som används i dessa processer, dvs. syntetiskt gummi och polyvinylklorid, petrokemiska derivat som tillverkas där man kan hantera den berörda industriella processen (t. ex. Europa, USA, Mellanöstern). Syntetiskt gummi är tillgängligt i alla delar av världen - däckindustrin är ett av de viktigaste användningsområdena. Följaktligen kan argumentet att tillverkare av1 vulkaniserade skodon i utvecklingsländer skulle ha bättre tillgång till råmaterial inte anses vara relevant, eftersom delta visserligen kan medföra en mera kostnadseffektiv tillverkningsprocess men inte inverkar pä del faktum att den berörda produkten är likadan som gemenskapens produkt. Det bör också noteras att parterna för att skilja mellan skotyperna tvingades åberopa kriterier som inte alls har någon betydelse vid normal användning - om polyvinylklorid till skillnad från gummi smälter är det varmare än 80°C, vida över normala villkor vid användning. Kunder brukar heller inte utföra ett upplösningstest innan de köper demia produkt. 29. När det gäller den påstådda nedgången i tillverkningen av vulkaniserade skor i gemenskapen bör framhävas att några importörer lyfte fram detta i ett mycket sent skede i förfarandet. I littills mottagna bevis visar emellertid att denna tillverkningsprocess fort lärande används i gemenskapen (t. ex. i Spanien där flera tillverkare har förklarat att de skulle kunna tillverka totalt 22 miljoner par skor av denna typ per år) och att det finns ett flertal tillverkare i gemenskapen som vill och kan tillverka vulkaniserade skodon. Tvärtemot flera parters påståenden visade undersökningen också att vulkaniserade skodon som importeras från Kina och Indonesien ibland säljs som märkesprodukter i specialiserade skobutiker förpackade i en pappkartong, medan skodon tillverkade i gemenskapen enligt formsprutningsmetoden kan säljas som icke-märkesprodukter i plastpåsar i lågprisaffärer. 10 30. Slutsatsen av allt detta är att vulkaniserade skodon direkt konkurrerar med skodon tillverkade enligt formsprutningsmetoden, oavsett tekniska skillnader i tillverkningsprocessen. Dessa typer av skodon är så lika varandra i alla avseenden att den genomsnittlige konsumenten inte skulle kunna skilja dem åt. Följaktligen finns ingen anledning att anse att vulkaniserade skodon som tillverkas i Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen inte är likadana som skodon tillverkade i gemenskapen enligt formsprutningsmetoden i den mening som avses i artikel 1. 4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). b) Argument baserade på den påstådda förekomsten av olika "produktsegment" 31. Några parter hävdade på nytt att importerade respektive gemenskapstillverkade skodon skulle tillhöra olika produktsegment som inte konkurrerade med varandra. De anförde att de skodon som importeras till ett pris över genomsnittet inte, i den mening som avses i artikel 1. 4 i grundförordningen, skulle vara likadana som de skodon som importeras till ett pris under eller lika med genomsnittet. 32. Denna fråga var en källa till upprepade och till synes motstridande påståenden från importörer, varav några hävdade att man importerade skor av låg kvalitet som inte kunde uppbringas i gemenskapen medan andra gjorde gällande att de i Kina och Indonesien beställde sofistikerade produkter tillverkade enligt deras specifikationer och utformning och ibland med deras råmaterial. H Denna motsägelse visar att Kina och Indonesien faktiskt kan tillverka, vilket de också gör, och till gemenskapen exporterar hela det sortiment av produkter som erbjuds på marknaden. Detta visas inte av importstatistiken eftersom de genomsnittliga priserna drivs nedåt av den stora import som sker av skodon med låga priser. Den berörda importen och de produkter som tillverkas av gemenskapsindustrin är således likadana enligt artikel 1. 4 i grundförordningen. c) Slutsats 33. Mot bakgrund av detta bekräftas att de skodon som omfattas av detta förfarande och som tillverkas i Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen är likadana produkter enligt artikel 1. 4 i grundförordningen som de skodon som tillverkas i gemenskapen. De skodon som är föremål för denna undersökning och tillverkas i Indonesien är på samma sätt likadana produkter som de skodon som tillverkas i Kina och exporteras till gemenskapen. D. DUMPNING 1. Indonesien a) Normalvärde 34. De indonesiska exportörerna ifrågasatte att kommissionen vid konstrueringen av normalvärde använde en vinstmarginal fastställd på grundval av ett företags lönsamma inhemska försäljning av en produkt som inte berördes av detta förfarande, i detta fall skodon med överdelar av läder eller plast. De menade att denna vinstmarginal var överdrivet stor och inte representativ för industrin. 12 Eftersom vinstmarginalen hade använts för att konstruera normalvärde för alla företag i stickprovet för Indonesien hävdades att normalvärdena och därigenom dumpningsmarginalerna var överdrivna och orättvisa. De anförde att den vinstmarginal på 7 % som ansågs godtagbar av kommissionen när det gällde gemenskapsindustrin borde ha använts. 35. Detta argument kan inte godtas. För det första föreskrivs i artikel 2. 6 b i grundförordningen att i de fall det inte finns någon inhemsk försäljning av den berörda produkten kan försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst för konstruering av normalvärde fastställas på grundval av den berörda exportörens eller tillverkarens faktiska belopp för tillverkning och försäljning av produkter inom samma generella produktkategori på hemmamarknaden i ursprungslandet. Denna metod användes i fråga om det företag som avses i punkt 34. Vad gäller två företag i stickprovet som varken hade inhemsk försäljning av den berörda produkten eller av produkter inom samma generella produktkategori måste normalvärde fastställas enligt artikel 2. 6 c i grundförordningen, dvs. med hjälp av någon annan rimlig metod. 1 denna undersökning ansågs att den rimligaste metoden var att använda de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinster som konstaterats för det företag som avses i punkt 34. För det andra är den vinstmarginal på 7 % som användes för beräkningen av det icke-skade vållande priset för gemenskapsindustrin den miniminivå som kommissionen anser vara nödvändig för att undanröja skada för gemenskapsindustrin, och har således inget att göra med den vinstmarginal som använts för konstruering av normalvärde, som måste baseras på den faktiska vinstnivån på den indonesiska marknaden. I detta sammanhang bör även noteras att Europeiska gemenskapernas domstol konsekvent har fastställt att man vid konstruering av normalvärde helst bör använda faktiska vinstmarginaler. 13 36. Eu av de indonesiska förelag som ingick i stickprovet menade alt kommissionen för beräkning av dess normal värde borde ha använt de kostnadsuppskattningar som företaget lämnade vid kontrollbesöket pä platsen. Det bör dock påpekas att detta företag inte hade ett kostnadsredovisningssystem och att dess enda kostnadsuppskattningar var de som hade använts vid priserbjudanden till potentiella kunder. Det var dessa kostnader som hade rapporterats i deras svar på frågeformuläret. Denna begäran måste avvisas eftersom företaget inte kunde visa att dess kostnadsuppskattningar var riktiga. För några av modellerna fanns inga kostnadsuppgifter alls. Vidare fanns för ingen av modellerna några uppgifter utöver direkta materialkostnader. Därför bekräftas den metod som användes i förordningen om preliminär tull, dvs. att räkna om kostnaderna genom att fördela de totala försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda modeller på grundval av den omsättning som rapporterats i företagets egen redovisning, eftersom detta ansågs vara den lämpligaste metoden för att fastställa kostnader för varje enskild skomodell. b) Exportpris 37. I avsaknad av ytterligare synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de preliminära fastställandena. 14 c) Jämförelse 38. Den indonesiske exportör vars lönsamma inhemska försäljning användes för konstruering av normalvärde for Indonesien och som avses i punkt 34 hävdade att kommissionen genom att inte bevilja en normalvärdesjustering för kreditkostnader inte hade tagit hänsyn till en faktor som påverkade prisjämförbarheten enligt artikel 2. 10 i grundförordningen. Kommissionen fastställde att denna justering faktiskt hade utelämnats och reviderade sina beräkningar. Eftersom detta företags försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader användes för att konstruera normalvärde för övriga indonesiska företag i stickprovet krävdes också att deras normalvärden minskades för att avspegla den beviljade justeringen. Alla beräkningar av dumpning justerades i enlighet med detta. 39. Det företag som avses i punkt 36 anförde att dumpningsmarginalen hade beräknats genom att kostnaderna för enskilda modeller hade beräknats som ett genomsnitt och genom att en artificiellt hög vinstmarginal hade använts för konstruering av normal värde. Företaget menade att genomsnittsberäkningen medförde att normalvärdena blåstes upp och att all lågprisexport var dumpad. Företaget hävdade att om man hade använt de individuella normalvärden som inlämnats av företaget och en rimlig vinstmarginal, hade slutsatsen blivit att ingen dumpning förekom. Med hänsyn till de omständigheter som anges i punkt 36 ansåg kommissionen att det enda alternativet för att komma fram till en rimligt tillförlitlig kostnadsberäkning var att beräkna kostnaderna på grundval av företagets egna redovisning och fördela de totala försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda modeller. 15 d) Dumpningsmarginaler 40. Metoderna för att beräkna slutgiltiga dumpningsmarginaler är de samma som användes för beräkningen av de preliminära dumpningsmarginalerna. De har dock ändrats för att beakta den justering av normal värde som nu beviljats enligt punkt 38. i) Samarbetsvilliga företag i stickprovet 41. Följande dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns, har fastställts: - P. T. Dragon - P. T. Emperor Footwear - P. T. Sindoll Pratama 4,0 % 0,0 % 24,9 %. ii) Samarbetsvilliga icke undersökta tillverkare/exportörer 42. Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet fastställs dumpningsmarginalen för de två icke undersökta samarbetsvilliga företagen slutgiltigt till 14,2 %, uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns. i ii) Restdumpningsmarginal 43. Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet fastställs den slutgiltiga dumpningsmarginalen till 39,7 %, uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns. 16 2. Kina a) Individuell behandling 44. De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte tillräckligt hade motiverat sitt avslag på de samarbetsvilliga kinesiska exportörernas begäran om individuell behandling. De vidhöll att de borde ges individuell behandling för de slutgiltiga fastställ andena. Det bör återigen betonas att det är kommissionens praxis att beräkna en landsomfattande tull för länder som inte har marknadsekonomi, förutom i de fall där företagen kan visa att de är oberoende av staten. Inget av de berörda företagen kunde dock tillräckligt bevisa ett sådant oberoende eftersom de alla hade förbindelser med den kinesiska staten, antingen direkt eller via regionala eller lokala myndigheter. I avsaknad av ytterligare uppgifter i denna fråga bekräftas de preliminära avgörandena om att begäran om individuell behandling skall avslås. b) Normalvärde 45. De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte hade gett dem tillräcklig information om de indonesiska skomodeller som använts för jämförelsen med de exporterade kinesiska modellerna. I synnerhet hävdades att uppgifterna i fråga om de råmaterial och tillverkningsprocesser som användes för att tillverka indonesiska skor inte räckte till för att de skulle kunna begära justeringar för skillnader i fysiska egenskaper. 17 I detta sammanhang bör det påpekas att kommissionen i syfte att göra en så rättvis modell jämförelse som möjligt gjorde upprepade ansträngningar för att fa uppgifter från de kinesiska exportörerna om utformningen och sammansättningen av de modeller som exporterades till gemenskapen och de material som användes i dessa. Trots detta lämnade de kinesiska exportörerna endast mycket ofullständiga uppgifter. Således måste kommissionen bedöma graden av jämförbarhet på grundval av tillgängliga uppgifter och, precis som var fallet med de preliminära åtgärderna, använda de indonesiska modeller som konstaterats vara likadana som eller som, i avsaknad av liknande modeller, mest liknade de kinesiska modeller som exporterades till gemenskapen av de kinesiska företag som ingick i stickprovet. Alla uppgifter som låg till grund för jämförelsen gjordes tillgängliga för de kinesiska exportörerna. c) Exportpris 46. I avsaknad av synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de preliminära fastställandena. d) Jämförelse 47. Eftersom Indonesien var det jämförbara land som användes för att fastställa normal värde för Kina justerades även den enda marginalen för Kina nedåt för att avspegla den justering för kreditkostnader som gjordes av Indonesiens normalvärden enligt punkterna 38 och 40. 18 e) Dumpningsmarginal 48. 1 några fall ifrågasatte de kinesiska exportörerna kommissionens jämförelse mellan vägda genomsnittliga normalvärden och priserna för enskilda exporttransaktioner från Kina till gemenskapen. De hävdade att exportpriserna inte i tillräckligt hög grad skilde sig mellan olika köpare, regioner eller tider och att både exportpriset och normalvärdet således borde ha jämförts på grundval av vägda genomsnitt enligt artikel 2. 11 i grundförordningen. Efter att ha sett över sina beräkningar konstaterade kommissionen att prisskillnaderna var små och att vägda genomsnittliga normalvärden borde jämföras med vägda genomsnittliga exportpriser i syfte att komma fram till slutgiltiga fastställanden. På denna grund konstaterades den enda dumpningsmarginalen för Kina, uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns, uppgå till 133,2 %. E. GEMENSKAPSINDUSTRIN 49. Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden om att kommissionen inte på ett riktigt sätt skulle ha fastställt representativiteten för den gemenskapsindustri som lämnade bevis på skada. Dessa påståenden baserades på att värdet för gemenskapens totala tillverkning inte skulle vara tillförlitligt och innebar kritik av kommissionens stickprovsteknik. Man ifrågasatte även det berättigade i att ge vissa gemenskapstillverkare anonym behandling. 19 1. Gemenskapens totala tillverkning 50. Graden av stöd för klagomålet kontrollerades innan förfarandet inleddes. Den totala uppskattade tillverkningen i Europeiska gemenskapen av likadan produkt, som låg till grund för bedömningen av de 68 klagande gemenskapstillverkarnas representativitet, granskades sedan på nytt (för 1991 till 1994) pä plats i nationella skodonsförbund och bekräftades som riktig. Värdet för den totala tillverkningen av likadan produkt, som låg till grund för bedömningen av representativiteten, sattes till den maximalt möjliga tillverkningsvolymen i gemenskapen. Till följd av brist på tillförlitliga uppgifter kunde man inte enligt artikel 4. 1 a i grundförordningen undersöka om tillverkningsvolymen för vissa icke-klagande tillverkare borde ha undantagits från värdet för den totala tillverkningen på grund av att deras huvudverksamhet var import snarare än tillverkning i gemenskapen. Det är känt att några sådana förmenta gemenskapstillverkare har importerat betydande mängder, men de har också tillverkat ett relativt stort antal skor i gemenskapen. Om man hade haft tillräcklig information om detta är det sannolikt att en del av tillverkningen i gemenskapen skulle ha undantagits från värdet för den totala tillverkningen. Prövningen av tillverkarnas huvudverksamhet ägde rum i fråga om de 28 företag som ingick i "den första gruppen" enligt punkt 6 i ingressen i förordningen om preliminär tull, och alla dessa företag konstaterades ha sin huvudverksamhet i gemenskapen (som det förklaras i punkt 55 i ingressen i förordningen om preliminär tull). 51. Följaktligen bekräftas att den undersökta gemenskapsindustrin är representativ, vilket bedömts på ett rimligt sätt på grundval av helt tillförlitliga uppgifter. 20 2. Stickprov 52. Med hänsyn till det potentiellt sett mycket stora antalet parter i detta förfarande angavs tydligt i tillkännagivandet om inledande av förfarandet att undersökningen skulle kunna utföras med hjälp av stickprovsurval. Redan vid förfarandets inledande söktes samarbete (via de nationella förbunden) hos ett begränsat antal gemenskapstillverkare, som valts ut bland de 68 foretag som stödde klagomålet. Meningsfulla svar mottogs från 28 tillverkare, varav 9 valdes ut för kontrolländamäl. Dessa 9 tillverkares svar verifierades genom noggranna kontrollbesök på platsen (denna grupp av tillverkare kallas "kontrollstickprövet" i förordningen om preliminär tull). De 28 företagen i den första gruppen svarar för något mer än 25 % av gemenskapens tillverkning av likadan produkt och kan således i avsaknad av uttalat motstånd mot klagomålet representera gemenskapsindustrin. Detta bör ses som en ovanlig omständighet och härrör från att den första gruppen ursprungligen valdes ut för att bl. a. svara för mer än 25 % av tillverkningen. Detta krävs dock inte enligt grundförordningen och bör ses som en ytterligare kontroll av gemenskapsindustrins representativitet, i stället för som ett uppfyllande av ett rättsligt krav. 53. Vad gäller den undersökta gemenskapsindustrins representativitet bör betonas att avgörandena om skada baserades på kontrollerade uppgifter som inhämtats från olika relevanta källor, som alla var representativa för gemenskapsindustrin: 21 • Tillverkning, försäljning, marknadsandel och sysselsättning i gemenskapen fastställdes på nivån för varje nationellt skodonsförbund och omfattade således hela gemenskapens tillverkning av likadan produkt. Detta vederlägger en berörd parts påstående i samband med det slutliga utlämnandet av uppgifter om att uppgifter avseende det italienska skodonsförbundet hade utelämnats vid fastställandet av de allmänna skadeindikatorerna. • Allmänna trender för priser, kostnader och lönsamhet fastställdes på nivån för de 28 samarbetsvilliga tillverkarna i den första gruppen. • Undersökningarna av prisunderskridande och målprisunderskridande utfördes på grundval av fullständigt kontrollerade pris- och kostnadsuppgifter från de 9 företagen i kontrollstickprovet, som var representativa när det gäller storlek och produktsortiment och belägna i de viktigaste tillverkande medlemsstaterna. 3. Anonym behandling av 9 foretag i kontrollstickprovet 54. Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden om att kommissionen utan motivering hade beviljat de 9 företagen i kontrollstickprovet "anonym behandling". Dessa parter hävdade att klagande inhemska industrier borde vara beredda på "kommersiell bestraffning" och begärde att åtminstone namnen på de 28 företagen i den första gruppen skulle lämnas ut. 22 55. Denna anonyma behandling beviljades eftersom hotet allvarligt inskränkte importörers normala frihet att välja leverantör och gick långt utöver vad som kunde betraktas som "normala" affärsförbindelser. Det begränsade skyddet ansågs desto mera vara särskilt lämpligt eftersom det rörde sig om ett stickprov, där några få utvalda företag var särskilt utsatta trots att de representerade och agerade för en mycket större grupp. 56. Vad gäller de 28 företagen i den första gruppen ersattes företagsnamnen på de icke konfidentiella svaren på frågeformulären i allmänhet av en identifikationssymbol, och de flesta av de nationella skodonsförbunden (som överlämnade svaren) lämnade separata förteckningar över namnen på de företag som lämnat svar, utan att avslöja vilka företagsnamn som dolde sig bakom identifikationssymbolerna. På detta sätt hade således alla berörda parter tillgång till de icke-konfidentiella uppgifter som lämnats av de 28 tillverkarna i den första gruppen och, i ett separat dokument, de kontrollerade och bekräftade uppgifter som lämnats av de 9 företagen i kontrollstickprovet. 57. Mot bakgrund av att svaren på frågeformulären från de 28 företagen i den första gruppen samt skodonsförbundens förteckningar hade gjorts tillgängliga för alla parter innan kommissionen blev medveten om ovannämnda hot, ansågs att dokumenten i fråga, som medgav identifiering av 22 av 28 företag, inte kunde göras anonyma i efterhand och således borde fortsätta att vara tillgängliga i oförändrad form. Under dessa omständigheter ansågs det lämpligt att i det slutliga utlämnandet av uppgifter till alla parter inkludera förteckningen över de 28 företagen i den första gruppen, medan namnen på de 9 företagen i kontrollstickprovet inte skulle lämnas ut. 23 F. SKADA 1. Kumulerad bedömning av den dumpade importens verkningar 58. Några parter begärde att verkningarna av importen från Indonesien och Kina inte skulle bedömas kumulerat. I synnerhet hävdades att tvä villkor som är nödvändiga för kumulering inte skulle vara uppfyllda: 59. För det första hävdades att institutionerna i sitt fastställande enligt artikel 3. 4 i grundförordningen av huruvida dumpningsmarginalen för import från varje enskilt land (för vilket kumulering övervägs) var högre än den minimala nivån eller ej inte borde beakta restmarginaler utan bara samarbetsvilliga exportörers marginaler. Detta resonemang kan inte godtas, särskilt med tanke på de indonesiska exportörernas låga samarbetsvilja. Det är också värt att notera att de dumpningsmarginaler som fastställts för två indonesiska samarbetsvilliga exportörer (två av de tre som ingick i stickprovet) överskred den minimala nivån. 60. För det andra hävdades att vissa skillnader i konkurrensvillkoren (förment bevisade av att genomsnittliga importpriser per par skulle vara markant högre i fråga om Indonesien än i fråga om Kina) skulle göra det oberättigat att tillämpa kumulering. Även om sådana skillnader i viss grad bekräftas av Eurostat, ansågs följande: - Skillnaderna var inte sådana att man kunde göra en klar åtskillnad mellan indonesiska och kinesiska prissättningsmetoder (särskilt när Indonesiens och Kinas genomsnittliga priser jämfördes med dem som togs ut av andra tredje länder som sålde på gemenskapens marknad, vilkas priser var mycket högre än de båda undersökta ländernas genomsnittliga priser). 24 - En noggrann undersökning av tillgängliga uppgifter visade att importen från både Indonesien och Kina omfattade hela räckvidden av priser. - På grundval av tillgängliga uppgifter bedömdes att den rimligaste förklaringen av skillnaderna var att det förekom en något annorlunda produktmix snarare än en påtagligt olikartad prissättning. 61. Följaktligen bör de preliminära avgörandena i detta avseende (enligt punkterna 64- 69 i ingressen i förordningen om preliminär tull) bekräftas. 2. Allmänna skadefaktorer 62. Eftersom ingen berörd part lämnade några nya synpunkter på den preliminära bedömningen av allmänna skadefaktorer (bl. a. förbrukning pä gemenskapens marknad, tillverkning, försäljning, lönsamhet och sysselsättning i gemenskapsindustrin) utfördes inte någon ny granskning av dessa avgöranden. 3. Beräkning av prisunderskridande 63. Det påstods att prisunderskridandet inte alltid, eller inte alls, bedrevs på den nivå som angavs i förordningen om preliminär tull. Några parter visade under utfrågningarna upp exempel på påstått jämförbara modeller där de importerade skorna (i allmänhet tillverkade enligt importörens specifikationer och utformning) var dyrare än de gemenskapstillverkade. 25 Även om dessa påståenden kan vara riktiga i några särskilda fall måste det noteras att dessa påståenden inte har bekräftats av den bredare undersökningen av både exportörers priser för vissa modeller och Eurostat-priser. Under dessa omständigheter ansåg kommissionen det vara lämpligt att för de slutgiltiga avgörandena fortsätta att endast utgå från de detaljerade eller allmänna uppgifter som inhämtats (och kontrollerats i största möjliga utsträckning) under undersökningens gång, och på vars grundval det har fastställts att prisunderskridande har förekommit. 64. Det anfördes att justeringen för skillnader i handelsled var otillräcklig och borde revideras. Bevis framlades på att den justering på 13 % som beviljades i det preliminära skedet för skillnader i handelsled mellan importörer och gemenskapstillverkares kunder endast täckte transport inom gemenskapen och därmed sammanhängande kostnader. Det gjordes en ytterligare analys med inriktning på de importörer för vilka bekräftade uppgifter avseende denna justering hade lämnats, dvs. de fem samarbetsvilliga importörer som namngavs i förordningen om preliminär tull. Kontrollbesök hade gjorts hos dessa importörer, som tillsammans svarade för 14,8 % av den berörda importvolymen under undersökningsperioden. 26 Det kunde verifieras att tre av dem under undersökningsperioden inte hade köpt betydande mängder av den berörda produkten från gemenskapstillverkarna, men i stort sett hade samma kunder som gemenskapens tillverkare. Slutsatsen drogs därför att importpriserna for alt kunna jämföras pä ett rättvist sätt måste justeras med kostnader mellan import och den punkt där produkterna faktiskt nådde kunderna, samt med en rimlig vinst. 1 detta syfte beaktades alla kostnader som kunde hänföras till den berörda produkten, med undantag för sådana som ingick i tillverkningskostnaderna (som t. ex. råmaterial som levererats av importören till tillverkaren i exportlandet), och således måste inkluderas i tullvärdet för varorna enligt Eurostat. Omvänt framstod det som om två av de fem importörerna var kunder till gemenskapstillverkare, och för dessa beaktades bara kostnader mellan cif och fritt deras lager tull betald (ddp), eftersom detta motsvarade det handelsled där gemenskapstillverkarnas priser och kostnader hade fastställts. För varje importör undersöktes relationen mellan den berörda produktens genomsnittliga importpris och ovannämnda kostnader. Denna analys visade att två aspekter måste beaktas vid justeringen av cif-priset till ett handelsled som var jämförbart med gemenskapstillverkarnas. Även om en del av kostnaderna kunde anses vara proportionella till varornas värde krävdes för en lämplig justering också ett fast belopp per par som avspeglade de kostnader som var förbundna med all import oavsett varornas värde. 27 65. På grundval av den undersökta bevisningen konstaterades att den berörda produktens importpris cif för en rättvis jämförelse med gemenskapstillverkarnas priser och kostnader måste justeras uppåt med 20 % och därefter höjas med ett belopp på 0,2 ecu per par, plus det normala tullbeloppet. 66. Beräkningarna ändrades i enlighet med detta och bekräftade det prisunderskridande som fastställts i förordningen om preliminär tull. För de samarbetsvilliga exportörer som omfattades av en preliminär antidumpningstuU konstaterades de genomsnittliga marginalerna för prisunderskridande, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins priser, kategori för kategori, överskrida 10 % för Indonesien och 30 % för Kina. 4. Slutsats om skada 67. Mot bakgrund av detta och i avsaknad av andra argument bekräftas att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada enligt artikel 3 i grundförordningen, vilket fastställts i punkt 84 i ingressen i förordningen om preliminär tull. G. ORSAKSSAMBAND 68. De flesta av exportörerna och importörerna anförde på nytt att import från Vietnam skulle vara en orsak till den skada som vållats gemenskapsindustrin. I detta avseende bör sägas att Vietnams kända marknadsandel vid tiden för ingivandet av klagomålet var relativt begränsad. Den ökning som senare ägde rum var redan märkbar under undersökningsperioden, men de vietnamesiska produkternas marknadsandel var dock fortfarande mycket mindre än de kinesiska produkternas. Av detta följer att verkan av importen från Vietnam inte står i strid med det orsakssamband som fastställts föreligga mellan den import som är föremål för denna undersökning och den skada som gemenskapsindustrin vållats. 28 69. Eftersom några andra potentiella skadeorsaker inte har lagts fram och kunnat styrkas, bekräftas de preliminära avgöranden i detta avseende som anges i punkterna 85-95 i ingressen i förordningen om preliminär tull. H. GEMENSKAPENS INTRESSE 1. Verkan för konsumenter 70. Även om konsumenter eller konsumentorganisationer inte har lämnat några synpunkter efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull, hävdade vissa parter att antidumpningsåtgärder skulle få allvarliga verkningar för gemenskapens konsumenter och särskilt de med lägst inkomst. Åtgärders eventuella verkan för konsumenternas inköpspris undersöktes i detalj. Denna granskning gav följande resultat: a) Verkan i absoluta tal 71. Vad gäller skopriser till distributörer är det för det första sannolikt att gemenskapsindustrin, med en marknadsandel på 29 % och ett genomsnittligt pris på 4,82 ecu per par, inte skulle kunna höja sina priser med mer än de 4,4 % som krävs för att nå en skälig vinst enligt förordningen om preliminär tull (punkt 106 i ingressen) utan att riskera att ytterligare försämra sin nuvarande starka nedåtgående trend i fråga om marknadsandel. Dessutom representerar importen från länder som inte berörs av detta förfarande 21,4 % av marknaden för den berörda produkten, och man kan vänta sig att tillverkare i dessa tredje länder varken vill eller kan höja sina priser märkbart. 29 I Indonesiens fall bör det erinras om att nivån för undanröjande av skada är avsevärt lägre än Kinas, eftersom det genomsnittliga importpriset är 2,34 ecu per par. Eftersom marknadsandelen för skodon från Kina är 39,9 % (med ett genomsnittligt pris pä 1,65 ecu per par) och med hänsyn till den föreslagna tullsatsen, uppgår de föreslagna åtgärdernas genomsnittliga maximala förutsebara verkan på marknaden för berörda skodon i dess helhet till 0,5 ecu per par. Endast om distributörerna behåller sina marginaler och tar ut alla ökade kostnader hos konsumenterna, kommer de senare att behöva betala det motsvarande beloppet på 0,5 ecu per par. Med tanke på att den genomsnittliga förbrukningen per capita av berörda skodon i gemenskapen är mindre än ett par per år, är de föreslagna åtgärdernas verkan för konsumenterna helt klart marginell. b) Verkan i relativa tal, prisers verkan för förbrukningen 72. Grunden för beräkningarna i relativa tal var de berörda skodonens genomsnittliga pris fritt lager hos distributören, dvs. 3,6 ecu per par, vilket vid import beaktar den justering för skillnader i handelsled som avses i punkt 65. På grundval av det lägsta pålägg som konstaterats hos de distributionskanaler som undersöks nedan, dvs. 125 %, uppskattas konsumentens genomsnittliga pris för den berörda produkten överstiga 8,1 ecu per par. Följaktligen skulle verkan för konsumentpriset av fullt avspeglade tullar underskrida 6,2 %. 30 Denna procentsats bör ses mot bakgrund av både det absoluta värdet på ökningen (0,5 ecu per par) och den allmänna prisutvecklingen. På grund av den dumpade importens penetrering av marknaden minskade det genomsnittliga marknadspriset fritt lager hos distributören i nominella tal under de fyra undersökta åren, och denna minskning översteg 11 % om man korrigerar för den allmänna inflationen. 73. Det bör tilläggas att även om konsumenter jämför priser i olika butiker är de i allmänhet mindre känsliga, vad gäller den produkt som är föremål för undersökning, för den allmänna prisutvecklingen. Den ovannämnda prissänkningen påverkade inte den totala förbrukningen av den berörda produkten i samma proportion (vilket skulle ha varit fallet om konsumenter hade utgått från en "konstant budget"). Detta kan förklaras av den mättnad som kan observeras i fräga om produkter som konsekvent säljs till sä låga priser att konsumenterna knappast påverkas av en begränsad allmän förändring i prisnivån. Även om konsumtionsmönstret inte nödvändigtvis är symmetriskt på kort sikt är det tveksamt om, allt annat lika, en full avspegling av tullen, dvs. en maximal prisökning på 6,2 %, skulle medföra en relativ nedgång i efterfrågan på mer än 1,6%. 74. I avsaknad av andra uppgifter eller reaktioner från konsumentorganisationer drogs således slutsatsen att de föreslagna åtgärdernas verkan för konsumenterna av berörda skodon sannolikt var minimal. 31 2. Verkan för distributionen a) Verkanför distributionen i dess helhet 75. Det hävdades att införandet av åtgärder skulle ha starka negativa verkningar för importörer. Skilda åsikter framfördes i fråga om situationen för hela distributionskedjan, som hävdades vara en verksamhet med mycket större betydelse i gemenskapen än tillverkningen av skodon, vad gäller omsättning och sysselsättning. För det första bör sägas att distributionen genom själva sin beskaffenhet alltid har en högre omsättning på ett givet geografiskt område än de tillverkande företag som de köper in från, på grund av distributionsmarginalen. För det andra kan sysselsättningstalen för skodistributionen i allmänhet, där alla skotyper säljs, inte jämföras med sysselsättningstalen för tillverkningen i gemenskapen av den berörda produkten, vilka lämnades ut i förordningen om preliminär tull (punkt 81 i ingressen). Distributionsföretagens betydelse för skosektorn i allmänhet och särskilt denna undersökning måste dock betonas, i synnerhet med tanke på dessa företags förädlingsvärde. Vid undersökningen av åtgärdernas eventuella verkningar för distributionen gjordes en tydlig åtskillnad mellan allmänna överväganden, som indirekt hade betydelse för den berörda produkten, och särskilda överväganden som var specifika för den berörda produkten. Eftersom konsumenter inte köper skor i avsevärda kvantiteter utanför gemenskapen skulle antidumpningstullars negativa konsekvenser för distributionen i dess helhet endast uppstå till följd av en betydande minskning av förbrukningen och således omsättning eller till följd av ett nedåtgående tryck på distributionsmarginaler för att minimera en ökning av konsumentpriser (och nedgång i förbrukningen). 32 Med hänsyn till eventuella åtgärders förutsebara verkan för konsumenterna av den berörda produkten kan det betraktas som högst osannolikt att förbrukningen av den berörda produkten skulle minska avsevärt, även om distributionssektorn inte skulle sänka sina nuvarande marginaler. Slutsatsen kan därför dras att eventuella åtgärders verkan för distributionen, i fråga om den berörda produkten, kommer att vara mycket begränsad. Denna slutsats analyserades dock också mot bakgrund av strukturen på skodistributionen i gemenskapen. b) Strukturen på skodistributionen i gemenskapen 76. Distributionen av skodon i gemenskapen sker i allmänhet genom fyra olika försäljningskanaler till slutkonsumenten. Dessa är märkeskedjor, oberoende detaljhandlare, icke-specialiserade stormarknader och andra typer av allmänt icke specialiserad distribution (t. ex. klädesaffärer och diversehandel). i) Oberoende detaljhandlare 77. Den traditionella distributionskanalen består av oberoende detaljhandlare som i allmänhet köper från grossister. Distributionens utveckling kännetecknas dock av tendensen att grossister försvinner i och med att detaljhandlare utvecklar närmare förbindelser med ett mera begränsat antal tillverkare, eller att de grupperar sig i inköpsföreningar samtidigt som de behåller sitt oberoende. 33 De!a!jh«t«dbHv? liar en utsatt konkurrensposition D5 $rund av att de individuellt saknar möjlighet att påverka leverantörers priser och att de behöver höga marginaler ior att täcka de relativt höga kostnaderna i städers centrum (150 till 200 %}. De har faktiskt i vissa medlemsstater förlorat mark til' nyare distributionsformer inom de tre andra kategorierna, särskilt märkeskedjorna. Til) följd av deras stora förekomst i vissa andra medlemsstater och deras position vid det övre marknadssegmentet där de vidmakthåller en kontinuerlig affärsrelation med sina kunder bör det dock noteras att de fortfarande, åtminstone vad gäller förädlingsvärde och sysselsättning (mer än 250 000 personer), är den viktigaste distributionskanalen i gemenskapen, även om de sannolikt inte har den största marknadsandelen (i volym). ii) Märkeskedjor 78. Dessa kedjor, som ibland är involverade i tillverkning i gemenskapen, ägs i allmänhet av ett eiler två stora företag i varje land, som äger flera märken och täcker hela marknadssoitirnentet. De driver stormarknader och lågprisaffarer som ligger utanför städerna och som till följd av försäljningsvolym, priser och specialisering kan motstå trycket från de icke-specialiserade stormarknaderna. Märkeskedjorna säljer även via butiker inne i städerna som tränger ut oberoende detaljhandlare med hjälp av mindre kostnadskrävande, standardiserade lokaler som fyller kunders behov av att besöka en inköpsmiljö som är behagligare än stormarknadshallarna. Olika märken är avsedda för olika marknadssegment, vilket medför att det dyrare märket förlorar när två företag erbjuder produkter på marknaden eller när ett företag erbjuder två produkter. Märkeskedjorna kan under sin introduktionsfas på marknaden snabbt vinna marknadsandelar och uppnå årliga tillväxtsatser på över 5 % till följd av sin köpkraft, sin möjlighet att välja leverantör över hela världen (de importerar för egen räkning) och sina relativt låga marginaler, som i allmänhet är 25 % av försäljningskostnaden för den centrala handelsfunktionen och i genomsnitt 100 % för butikerna. iii) Icke-specialiserade stormarknader 79. För skodonsmarknaden i dess helhet är de icke-specialiserade stormarknaderna viktiga i volymhänseende, dock inte lika viktiga i förädlingsvärde till följd av sina låga genomsnittspriser, och utövar stort inflytande i det lägre marknadssegmentet. Även om de ibland köper direkt från leverantörer utanför gemenskapen, förlitar de sig vanligen på specialiserade importörer i fråga om importprodukter, som utgör en viktig del av deras skoförsäljning. Normalt är deras pålägg cirka 100 %, men det kan variera frän omkring 60 % i samband med marknadsföringskampanjer till över 130 % för vissa gemenskapsprodukter. På grund av det ytterligare led som importören utgör och den fasta delen av kostnaderna brukar importprodukter från de berörda länderna i denna försäljningskanal nå slutkonsumenten till ett pris som är 3 gånger högre än cif-priset. 35 i v) Övriga försäljningskanaler 80. Övriga försäljningskanaler, t. ex. postorderföretag eller konfektionsaffärer, har fått betydelse i vissa medlemsstater men inte i hela gemenskapen i fråga om någon skotyp. 1 några medlemsstater har specialiserade postorderföretag en kostnadsstruktur som liknar märkeskedjornas. Klädeskedjor med små butiker över hela gemenskapen introducerar även skor som modemärken, i allmänhet med högre marginaler än deras övriga artiklar. På grund av modeaspekten konkurrerar denna försäljning med märkeskedjorna, dock mindre markant än vad som är fallet med de stora diverseaffärerna i stadskärnorna. c) De föreslagna åtgärdernas specifika verkan för de olika försäljningskanalerna 81. Vad gäller de oberoende detaljhandlarna, som ännu utgör den största källan till sysselsättning i gemenskapens skodistribution, stärks den allmänna slutsats som anges i punkt 75 att den berörda produkten med ursprung i Indonesien och Kina vanligtvis utgör en liten andel av deras försäljning. Det bör läggas till att det finns ett förbund som företräder detaljhandlare från åtta medlemsstater och att varken detta förbund eller någon annan part har opponerat sig mot ett eventuellt införande av antidumpningsåtgärder. 36 82. De företag som äger märkeskedjor har ifrågasatt behovet av att införa antidumpningstullar. Även om den allmänna slutsatsen också är tillämplig på dem, gör det faktum att några av dem i högre grad än de oberoende detaljhandlarna förlitar sig på dumpad import av den berörda produkten det sannolikt att de har större anledning att frukta åtgärders negativa verkan för deras konkurrenssituation inom distributionen. Eventuella åtgärders direkta verkan för dessa företags ekonomiska situation kommer att vara försumbar om tullens kostnad helt vältras över på konsumenten. Indirekta ekonomiska verkningar är endast att vänta om konsumenter minskar sina inköp av den berörda produkten till följd av prisökningar. Om detta skulle hända, skulle dock omfattningen inte vara sä stor, även om det genomsnitt på 1,6 % som anges i punkt 73 skulle överskridas något i märkeskedjorna. Vidare säljs den berörda produkten aldrig separat i specialiserade affärer och utgör på grund av sina särskilt låga priser mindre än 10 % av omsättningen för de företag som driver märkeskedjor och har varit samarbetsvilliga i denna undersökning. En liten nedgång i efterfrågan på den berörda produkten, som dock verkar osannolik, skulle i detta perspektiv ha en försumbar verkan för företagen i deras helhet, i synnerhet om efterfrågan åtminstone delvis omdirigeras till skor med högre pris, vilka troligen har högre marginaler i absoluta tal. 83. Situationen för icke-specialiserade stormarknader och andra icke-specialiserade butiker borde med hänsyn till den ännu mera begränsade utsträckning i vilken deras försäljning avser den berörda produkten inte påverkas av ett införande av åtgärder, även om marknaden utvecklas på ovan beskrivet sätt. 37 84. En undersökning gjordes även av situationen för de importörer som levererar till dessa icke-specialiserade distributionskanaler, eftersom de i vissa fall i förhållande till sin omsättning importerade i högre utsträckning från de berörda länderna än sina kunder. Dessa företag styrs i allmänhet av en mycket liten och flexibel organisation, vilket gör det möjligt för dem att sälja endast när den planerade handelsmarginalen täcker kostnaderna. Deras kunskap om marknaden och förmåga att utforma produkter och sälja dem påverkas inte av varornas ursprungsland. Även om antidumpningsåtgärdema kommer att inverka på skodistributionen i dess helhet kan dessa importörer dra nytta av vilken marknadssituation som helst och fortsätta att sälja kinesiska eller indonesiska importprodukter, icke-dumpade produkter eller gemenskapstillverkade produkter. 85. Slutsatsen är att del inte har kunnat fastställas att eti införande av antidumpningsåtgärder mot berörda skodon i betydande utsträckning skulle inverka på den ekonomiska situationen föi skodistributionssektorn i dess helhet eller för en del av den. 3. Verkan för gemenskapsindustrin och dess leverantörer 86. På nytt framfördes argumentet om att åtgärderna inte skulle få några positiva verkningar för gemenskapsindustrins situation på grund av att andra tredje länder skulle öka sin export. Det hävdades vidare att skodonsindustrins situation i detta avseende var jämförbar med situationen för tillverkarna av handväskor av syntetmaterial och att rådet således även i detta fall inte borde vidta några åtgärder4. 4 Se punkterna 105 och 106 i ingressen i rådets förordning (EG) nr 1567/97 (EGT nr L 208, 2. 8. 1997, s. 31). 38 Att importen har skett från olika länder har varit en viktig faktor på skomarknaden under ett antal år. Det bör i detta sammanhang noteras att gemenskapsindustrin genom automatisering och rationalisering och genom att öka sin export delvis har kunnat kompensera den konstanta förändringen av försörjningskällor för varierande importkvantiteter till gemenskapen. Detta har dock inte kunnat ske vad gäller den massiva ökningen av dumpad import från de tvä länder som berörs av detta förfarande. Vad gäller de påstådda likheterna mellan detta förfarande och det som rörde handväskor av syntetmaterial bör det betonas att den betydande marknadsandel som ännu innehas av den klagande gemenskapsindustrin i detta fall, typen av ägare i de flesta av de exporterande företagen samt de stora industriella investeringar som krävs för att tillverka skodon helt klart utesluter en rimlig och meningsfull jämförelse mellan dessa två industrier. Rådet kan följaktligen inte godta argumentet att det för konsekvensens skull borde avstå från att vidta åtgärder i detta fall. 87. Återigen anfördes att åtgärder skulle få negativa verkningar för tillverkare av maskiner till skoindustrin, vars försäljning till Indonesien och Kina skulle minska. Vad gäller maskinleverantörer bör noteras att gemenskapsindustrin uppenbart investerar i automatisering, särskilt i formsprutningsprocessen. Denna automatisering medför investeringar i maskiner och formar som tillverkas i gemenskapen och främjar kontinuerliga tekniska förbättringar. Inga bevis framlades å andra sidan för att exportörer från Indonesien eller Kina skulle vara viktiga kunder för tillverkarna av utrustning i gemenskapen. 88. Eftersom inga nya bevis framlades avseende dessa argument bekräftas de slutsatser som anges i punkterna 99 och 104 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 39 4„ Kvantitativa begränsningar på tofflor 89. På nytt hävdades att tofflor inte borde omfattas av antidumpningsåtgärder eftersom tofflor från Kina omfattas av kvoter. Principiellt gäller att om en antidumpningsundersökning visar att åtgärder är berättigade (i syfte att avhjälpa en prisrelaterad skada) bör ett införande av sådana åtgärder övervägas utan hänsyn till eventuella kvantitativa begränsningar som är tillämpliga på produkterna i fråga. Dessutom bör tilläggas att mer än 75 % av de skodon som är föremål för undersökning inte omfattas av kvantitativa begränsningar. 5. Slutsats rörande gemenskapens intresse 90. Efter en undersökning av alla berörda olika intressen dras slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte vidta åtgärder mot den dumpade importen i fråga. Följaktligen bekräftas de slutsatser som anges i punkt 105 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 40 I. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER 1. Nivå för undanröjande av skada a) Allmänna anmärkningar 91. De beräkningar som användes i det preliminära skedet för att fastställa nivå för undanröjande av skada baserades på två olika prisjämförelser. Vad gäller de samarbetsvilliga exportörerna jämfördes priserna for de mest exporterade modellerna med gemenskapsindustrins motsvarande icke-skadeväl lande priser på grundval av en indelning i 16 grupper av skodon. Vad gäller den absolut största delen av importen måste dock i avsaknad av samarbetsvilja från exportörernas sida nivån för undanröjande av skada beräknas på genomsnittlig basis för berörda KN- nummer, en s. k. jämförelse kategori för kategori. 92. Det hävdades att kommissionen vid dessa jämförelser inte beaktade de påstådda skillnaderna mellan vulkaniserade och formsprutade skodon. I enlighet med vad som sägs i punkterna 26 till 30 anses att det inte finns några allmänna skillnader mellan vulkaniserade och formsprutade skodon som på ett betydande sätt skulle kunna påverka allmänna prisjämförelser. De olika processer som används för att tillverka sulorna till två jämförbara modeller leder inte till att konsumenterna uppfattar dem som olika produkter. Vad gäller de berörda samarbetsvilliga exportörerna och det fall där importerade vulkaniserade modeller jämfördes med gemenskapstillverkade formsprutade skor eftersom dessa var de som mest liknade de importerade modellerna, gavs exportörerna möjlighet att lämna synpunkter på grundval av tillgängliga dokument och icke-konfidentiella handlingar. Ingen av dessa exportörer ifrågasatte den jämförelse som gjordes. 41 93. Exportörer från Kina anförde att beskrivningen av de gemenskapstillverkade modeller som användes för jämförelserna var otillräcklig. I detta avseende kan sägas att exportörerna gavs kopior av de icke-konfidentiella dokumenten med foton av de gemenskapstillverkade modeller som användes som referens i varje grupp. Dessa foton kompletterade de skriftliga förklaringarna och beräkningsunderlagen. 94. I enlighet med importörers begäran och för att göra de nödvändiga prisjämförelserna för beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada, justerades importpriserna cif till prisnivån efter tull, fritt kunden, med hjälp av den justeringsmetod som enligt punkt 65 använts för bedömningen av prisunderskridandet. 95. Vissa importörer hävdade att beräkningarna av resttullsatserna i utlämnandet av de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för införandet av preliminära åtgärder inte kunde förstås. Delvis berodde detta på att gemenskapstillverkarnas icke-skadevållande priser inte angavs i utlämnandet. Senare beslöts att dessa genomsnittliga icke-skadevållande priser för berörda skodon, som var härledda från beräkningar för ett flertal gemenskapstillverkare, kunde lämnas ut för att underlätta förståelsen av prisjämförelserna utan att man riskerade att överträda bestämmelserna om konfidentiell behandling. De preliminära beräkningarna påverkades dock av den ovannämnda justeringen för handelsled och således kunde ett utlämnande av detaljer i de preliminära beräkningarna inte betraktas som särskilt intressant. Det slutliga utlämnandet till alla parter innehöll följaktligen detaljerade förklaringar rörande nivåerna för undanröjande av skada, inbegripet alla siffror och diagram. 42 96. Några importörer anförde att även om det kunde medges att skadevållande dumpning i fråga om skodon med ett importpris på under 3 USA-dollar ägde rum, detta inte var fallet i fråga om mera avancerade skor. Denna senare kategori borde enligt dessa importörer tilldelas en nivå för undanröjande av skada på 0 %. Även om stora volymer importeras till priser under 2,5 ecu (3 USA-dollar) bör sägas att denna import endast omfattade 48 % av värdet för den berörda importen i stickprovet av undersökta importtransaktioner. Det faktum att den största delen av importomsättningen rörde priser som överskred den anförda priströskeln visar att importen av den berörda produkten äger rum till priser som är spridda över ett kontinuerligt register, trots att den görs till extremt låga priser jämfört med vad som skulle gälla under normala konkurrensvillkor. De icke-skadevållande prisnivåer som fastställts för de undersökta gemenskapstillverkarna befann sig också, beroende på skotyp, både under och över den anförda priströskeln, justerade till nivån fritt kunden (3,7 ecu). I avsaknad av andra bevis rörande denna marknadsaspekt bör denna begäran således avvisas. 97. Inga andra synpunkter har mottagits och därför bekräftas den allmänna metod för fastställande av nivåer för undanröjande av skada som fastställs i punkterna 106 till 112 i ingressen i förordningen om preliminär tull. Den ändrade justeringen för handelsled påverkar dock de preliminära avgörandena enligt följande: 43 h) Indonésien 98. I enlighet med den metod som anges i förordningen om preliminär tull varierade de reviderade nivåerna för undanröjande av skada för de samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet för Indonesien mellan 0 och 31,5 %, uttryckta i procent av importpriset cif, varvid genomsnittet för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet var 14,1 %. Enligt samma metod konstaterades den reviderade restmarginalen, fastställd på grundval av Eurostat-statistik, uppgå till 15,4 %. c) Kina 99. I enlighet ined den metod som anges i förordningen om preliminär tull konstaterades den reviderade enhetliga nivån för undanröjande av skada i Kinas fall uppgå till 61,2 %. 2. Tull 100. Ett av de samarbetsvilliga indonesiska företag som inte ingick i stickprovet motsatte sig att det hade tilldelats en îu'l tom baserades på den vägda genomsnittliga dumpningsmarginai som konstaterats för stickprovet. Detta argument kan inte godtas eftersom det enligt artikel 9. 6 i grundförordningen föreskrivs att i de fall kommissionen har begränsat sin undersökning enligt artikel 17 får antidumpningstullen för samarbetsvilliga företag som inte ingår i stickprovet inte överstiga den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för parterna i stickprovet. Dessutom bör det erinras om vad som sägs i punkt 23 i ingressen i förordningen om preliminär tull, dvs. att de berörda indonesiska företagen hade gått med på denna metod, 44 101. Eftersom restnivån för undanröjande av skada för Indonesien och Kina, samt den individuella nivån för PT Sindoll Pratama, är lägre än motsvarande dumpningsmarginaler bör antidumpningstullarna baseras på dessa restnivåer. För de övriga samarbetsvilliga exportörerna i Indonesien bör antidumpningstullen baseras på ovan fastställda dumpningsmarginaler. 102. Följande antidumpningstullar på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, bör således tillämpas: Land KINA Tillverkare och exportör Tullsats Alla företag 61,2% INDONESIEN PT Dragon 4,0 % PT Emperor Footwear Indonesia 0 % PT Sindoll Pratama 0 % PT Bosaeng Jaya PTVolmacarol 14,1% 14,1 % Alla andra företag 15,4 % J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR 103. Med tanke på storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats för exporterande tillverkare och länder och den allvarliga skada som gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) m 165/97 bör tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt fastställts. De belopp för vilka det till tullmyndigheternas belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av skor som enligt artikel 1. 3 b och c i denna förordning uteslutits från räckvidden för detta förfarande, bör frisläppas i sin helhet. 45 K. NYA EXPORTERANDE TILLVERKARE 104. 1 enlighet med artikel 11. 4 i grundförordningen lar en översyn avseende en ny exportör (or att fastställa individuella dumpningsmarginaler tor Indonesien inte inledas i detta förfarande eftersom stickprov användes i den ursprungliga undersökningen. I syfte att säkerställa lika behandling mellan nya exporterande tillverkare och de företag som var samarbetsvilliga i denna undersökning, bör det föreskrivas att den vägda genomsnittliga tull som införs för de senare företagen också tillämpas för nya exporterande tillverkare som i annat fall skulle vara berättigade till en översyn enligt artikel 11A i grundförordningen, HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. En slutgiltig antidumpningstuU skal! införas på import av skodon som omfattas av KN-nummer 6404 19 10 och, bortsett från nedan beskrivna undantag, KN-nummer ex 6404 19 90 (Taric-nurnmer 6404 19 90 * 90), med ursprung i Kina och Indonesien. ? Den slutgiltiga antidumpningstullen skall tas ut med följande tullsatser på grundval av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull: 46 Land Produkter tillverkade av Tullsats Taric- (%) tilläggs- nunimer Kina Alla foretag 61,2% - Indonesien Alla företag 15,4% 8900 med undantag av: P. T. Dragon 4,0 % P. T. Emperor Footwear Indonesia 0,0 % P. T. Sindoll Pratama P. T. Bosaeng Jaya P. T. Volmacarol 0,0 % 14,1 % 14,1 % 8941 8942 8942 8943 8943 Tullen skall inte tillämpas på följande skor: a) Skor som även kallas "espadriller", vilka vid tillämpningen av denna förordning anses vara skor med ovandel av smarting, utan klack och med flätade sulor av rep, oavsett om skorna har förstärkningar av gummi eller plast över ytor av varierande storlek eller ej och vars sulor inte är tjockare än 2,5 cm (Taric-nummer 6404 19 90 * 10). b) Skor som även kallas "dykarskor" eller "vattenidrottsskor", vilka vid tillämpningen av denna förordning anses vara skor med överdel av neopren, vars tjocklek är minst 2,5 mm, iaminerade på en eller båda sidor med textilmaterial, täckande hela foten, med en slithållfast sula, och avsedda för vissa vattensporter, t. ex. dykning (Taric-nummer 6404 19 90 * 20). 47 c) Skor som även kallas "medicinska skor'V vilka vid tillämpningen av denna förordning anses vara skor som. även om de inie är tillverkade för någon specifik individs medicinska behov, är utformade för att underlätta tillfrisknandet under eller efter terapi eller en medicinsk operation, t. ex. skor att gå i när en fot är gipsad eller omlindad. Dessa skor täcker inte hela foten och har en vid öppning som gör att även en omlindad fot kan föras in. De säljs inte per par utan en och en, och har mer än en av följande egenskaper: - Stängningsmekanismen kan anpassas till bandagets eller gipsets storlek. - Särskilda inläggssulor kan läggas in för medicinska syften. - Sulan är utformad för att förhindra viss skadlig kontakt mellan foten och marken, men förhindrar samtidigt att skon används för icke-medicinska syften. - Utformningen är funktionell och skorna är inte försedda med dekorationer eller andra modetillbehör, (Taric-nummer 6404 19 90 * 30). I de fall en indonesisk part lämnar tillräckliga bevis till kommissionen om att den under undersökningsperioden inte exporterade de varor som beskrivs i punkt 1 i denna artikel, att den inte är någon av de exportörer eller tillverkare som omfattas av åtgärder enligt denna förordning närstående och att den har exporterat berörda varor efter undersökningsperioden, eller att den genom avtal gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till gemenskapen, får rådet med enkel majoritet på förslag av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén ändra punkt 2 i denna artikel genom att låta den parten omfattas av den tull som är tillämplig på samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet, dvs. 14,1 %. 48 5. Såvida annat inte anges skall gällande bestämmelser om tullar och andra tullförfaranden tillämpas. Artikel 2 1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 165/97 skall tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt fastställts, med undantag för de belopp för vilka det till tullmyndigheternas belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av sådana skor som beskrivs i artikel 1. 3 b eller c, vilka belopp skall frisläppas i sin helhet. 2. De belopp för vilka säkerhet ställts som överskrider den slutgiltigt fastställda antidumpningstullsatsen skall frisläppas. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel På rådets vägnar Ordförande 49 ISSN 1024-4506 KOM(97) 498 slutlig DOKUMENT SV 02 11 Katalognummer : CB-CO-97-502-SV-C ISBN 92-78-25138-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg SÖ


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Consejo relativa a la reducción del contenido de azufre de determinados combustibles líquidos y por la que se modifica la Directiva 93/12/CEE»

eurovoc_concepts:
EU action
EU law
air quality
fuel
sulphur

formats: html pdfa1b print


title: REGOLAMENTO (CE) N. 1914/97 DELLA COMMISSIONE del 1° ottobre 1997 che modifica le restituzioni all'esportazione dello zucchero bianco e dello zucchero greggio come tali

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
sugar product
white sugar