title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/98 af 15. oktober 1998 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed

eurovoc_concepts:
export monitoring
marketing
protected species
protection of animal life
protection of plant life
trade restriction

formats: html pdf print

text: 16. 10. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 279/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2214/98 af 15. oktober 1998 om ændring af R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2307/97 (2), særlig artikel 19, nr. 3, og ud fra følgende betragtninger: Det er foretaget ændringer i liste III i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter; bilag C til forordning (EF) nr. 338/97 bør derfor ændres tilsvarende; »Note vedrørende fortolkningen af bilag A, B, C og D« i forordning (EF) nr. 338/97 bør tilpasses; Artikel 1 I forordning (EF) nr. 338/97 foretages følgende ændringer: 1) »Note vedrørende fortolkningen af bilag A, B, C, og D« ændres som følger: a) anmærkning »+216« erstattes med følgende: »+216 Populationen i Bolivia« b) følgende anmærkninger indføjes: »+217 Populationen i Brasilien +218 Alle populationer af arten i Nord-, Syd- og Mellemamerika« 2) I bilag C ændres erstattes: »MALIACEAE Swietenia macrophylla (III/CR) +216#5« med: »MALIACEAE Swietenia macrophylla #5 (III/BO+216/BR+217/CR +218)« de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Handel med Vilde Dyr og Planter — Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 15. oktober 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Ritt BJERREGAARD Medlem af Kommissionen (1) EFT L 61 af 3. 3. 1997, s. 1. (2) EFT L 325 af 27. 11. 1997, s. 1


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2224/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 15ης Οκτωβρίου 1998 για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή μαλακού σίτου στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2004/98

eurovoc_concepts:
ACP countries
award of contract
common wheat
export refund

formats: pdf print

text: L 279/38 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 16. 10. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2224/98 TGS EPITQOPGS tgr 15gr Ojtybq(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992, peq(cid:148) dgliouqc(cid:148)ar joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 (2), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1501/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Ioum(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr oqisl(cid:146)mym keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, (cid:149)som avoq(cid:145) tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), jah(cid:150)r jai ta l(cid:146)tqa ta opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma kalb(cid:145)momtai se peq(cid:148)ptysg diataqaw(cid:147)r tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2094/98 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98 tgr Epitqop(cid:147)r (5), pqojgq(cid:151)whgje diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r (cid:147)/jai tou v(cid:149)qou jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou pqor oqisl(cid:146)mer w(cid:150)qer AJE· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 7 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95, pqobk(cid:146)- pei (cid:149)ti, le b(cid:145)sg tir amajoimyhe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r, g Epitqop(cid:147) d(cid:151)matai, s(cid:151)lvyma le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 23 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92, ma apova- s(cid:148)sei ma jahoq(cid:148)sei lia l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg ta jqit(cid:147)qia pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95· (cid:149)ti stgm peq(cid:148)ptysg aut(cid:147), o diacymisl(cid:149)r jatajuq(cid:150)metai s’ eje(cid:148)mom (cid:147) s’ eje(cid:148)mour ej tym pqosveq(cid:149)mtym tym opo(cid:148)ym g pqosvoq(cid:145) e(cid:148)mai lijq(cid:149)teqg (cid:147) (cid:148)sg ap(cid:149) tg l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jah(cid:150)r jai s’ eje(cid:148)mom (cid:147) s’ eje(cid:148)mour tym upobakk(cid:149)mtym tym opo(cid:148)ym g pqosvoq(cid:145) avoq(cid:145) v(cid:149)qo jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147)· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym amyt(cid:146)qy jqitgq(cid:148)ym stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r tou em k(cid:149)cy sitgqo(cid:151) odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) sto pos(cid:149) pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 1· (cid:149)ti g epitqop(cid:147) diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m dem diat(cid:151)pyse cm(cid:150)lg stgm pqohesl(cid:148)a pou (cid:149)qise o pq(cid:149)edq(cid:149)r tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia tir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai ap(cid:149) tir 9 (cid:146)yr tir 15 Ojtybq(cid:148)ou 1998 sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)- petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98, g l(cid:146)cistg epi- stqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou jahoq(cid:148)fetai se 36,73 Ecu am(cid:145) t(cid:149)mo. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 16 Ojtybq(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 15 Ojtybq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 7. (4) EE L 266 tgr 1. 10. 1998, s. 61. (5) EE L 258 tgr 22. 9. 1998, s. 4


title: Commission Regulation (EC) No 2223/98 of 15 October 1998 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1079/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund
third country

text: 16. 10. 98 EN Official Journal of the European Communities L 279/37 COMMISSION REGULATION (EC) No 2223/98 of 15 October 1998 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1079/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2094/98 (4), and in particular Article 4 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of common wheat to all third countries with the exception of certain ACP States was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 1079/98 (5), as amended by Regulation (EC) No 2005/98 (6); Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any than the tenderer whose bid is equal maximum refund, as well as to any tenderer whose bid relates to an export tax; to or lower Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; Whereas the measures provided for in this Regulation are the Management in accordance with the opinion of Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 9 to 15 October 1998, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No the maximum refund on exportation of 1079/98, common wheat shall be ECU 29,97 per tonne. Article 2 This Regulation shall enter into force on 16 October 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 15 October 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 266, 1. 10. 1998, p. 61. (5) OJ L 154, 28. 5. 1998, p. 24. (6) OJ L 258, 22. 9. 1998, p. 8


title: Særberetning nr. 20/98 om revision af den fysiske kontrol af landbrugsprodukter, hvortil der ydes eksportrestitutioner, med Kommissionens svar (EF- traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

eurovoc_concepts:
EU control
agricultural product
customs regulations
export refund
report

text: 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/17 SÆRBERETNING Nr. 20/98 om revision af den fysiske kontrol af landbrugsprodukter, hvortil der ydes eksportrestitutioner, med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (98/C 375/03) INHOLD Punkt Side SAMMENDRAG. 1. INDLEDNING. 1. 1 — 1. 7 Generelle bemærkninger. 1. 1 — 1. 3 Kontrolbestemmelser. 1. 4 — 1. 5 Revisionens omfang. 1. 6 — 1. 7 2. BEMÆRKNINGER OM KOMMISSIONENS KONTROL. 2. 1 — 2. 6 Omfang og mål. 2. 1 — 2. 4 Mangler konstateret af Kommissionen ved medlemsstaternes kontroller. Opfølgning af manglerne. 2. 5 2. 6 3. RESULTATERNE AF RETTENS REVISION I MEDLEMSSTATERNE. 3. 1 — 3. 35 Risikoanalyse. 3. 1 — 3. 13 Anvendelse af databaser til risikoanalyser. 3. 14 — 3. 19 Overvågning og evaluering. 3. 20 — 3. 22 Effektiviteten af kontrollen. 3. 23 Uregelmæssigheder påvist ved kontroller foretaget i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90. 3. 24 — 3. 28 Samordning med den kontrol, der foretages i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89. 3. 29 — 3. 30 Laboratorieanalyser. 3. 31 — 3. 35 4. KONKLUSION. 4. 1 — 4. 5 Bilag. Kommissionens svar. 18 19 19 19 20 20 20 21 21 21 21 23 24 24 25 26 27 27 29 30 C 375/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 SAMMENDRAG Baggrunden for revisionen I EUGFL-regnskabsåret 1996 blev der udbetalt ca. 5 600 mio. ECU (13 % af EU-udgifterne til landbruget) i eksportrestitutioner til eksportører af landbrugsprodukter som kompensation for differencen mellem de interne EU-priser og den lavere verdensmarkedspris. Disse eksportrestitu- tionssatser varierer efter produkternes art og anvendes på de eksporterede mængder. Eksportres- titutionerne finansieres over EU-budgettet, men medlemsstaterne er ansvarlige for at foretage betalingerne og for at kontrollere, at beløbene er betalt på lovligt og formelt grundlag. Medlemsstaternes toldmyndigheder skal løse den vanskelige opgave, at de ved hjælp af fysisk kontrol skal beskytte EU-budgettet uden at skabe unødige hindringer for handelsstrømmene. I EUGFL-regnskabsåret 1996 foretog toldmyndighederne 100 000 fysiske kontroller overalt i EU for at overholde den minimumssats på 5 % for fysisk kontrol, der er fastsat i lovgivningen. Ved en væsentlig andel af disse kontroller var det også obligatorisk at foretage laboratorieanalyse. Sådanne kontroller medfører betydelige omkostninger både for toldmyndighederne og importø- rerne. Det er derfor bydende nødvendigt, at kontrollen er målrettet, og at den gennemføres effektivt. I 1994 blev forordning (EØF) nr. 386/90 ændret, primært for at gøre det muligt at anvende risikoanalyse ved udvælgelsen af varer til fysisk kontrol. Rettens revision i medlemssta- terne tog specielt sigte på brugen af risikoanalyse og omfattede endvidere en evaluering af, hvor effektivt procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol fungerer. Væsentligste bemærkninger Fysisk kontrol er generelt et vigtigt kontrolinstrument for toldmyndighederne, men afhængigt af foranstaltningen er det ikke altid den mest effektive eller mest hensigtsmæssige kontrolmetode. Risikoanalyse er ikke obligatorisk i medlemsstaterne, og derfor anvender medlemsstaterne meget forskellige metoder til udvælgelse af varepartier til fysisk kontrol. Risikoanalyse kan ikke anvendes optimalt, fordi der i den gældende lovgivning er fastsat obligatoriske procentsatser for den fysiske kontrol, som hvert toldsted skal foretage, og fordi informationerne i medlemsstater- nes databaser ikke er fyldestgørende. Medlemsstaterne og Kommissionen har ikke gennemført evaluering af, hvor effektivt procedurerne for udvælgelse af varepartier til kontrol fungerer. Den efterfølgende kontrol, som medlemsstaterne foretager i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89, koordineres ikke godt nok med anden kontrol. Rettens væsentligste henstillinger Kommissionen bør overveje at skabe et retsgrundlag, der sikrer en afbalanceret kombination af fysisk kontrol (ved udgangstoldstedet) og efterfølgende kontrol. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at lægge vægt på kvaliteten og effektiviteten af den fysiske kontrol frem for blot at sikre, at de i forordningen fastsatte kontrolprocentsatser overholdes. Kommissionen opfordres til at overveje en række henstillinger, som tager sigte på at forbedre effektiviteten af procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol. Frem for alt foreslår Retten, at det gøres obligatorisk at anvende risikoanalyser i medlemsstaterne. Retsforskrifterne om fysisk kontrol bør gøres mere fleksible, samtidig med at medlemsstaterne i højere grad bør gøres ansvarlige for, at sådanne kontroller er effektive. Risikoanalyse kan mere generelt beskrives som et effektivt ressourceforvaltningsredskab, som ikke kun bør anvendes i forbindelse med eksportrestitutioner. Hvis medlemsstaterne skal kunne forvalte deres ressourcer effektivt, skal der skabes et bredere retsgrundlag for risikoanalyse, således at de ikke alene kan udvælge transaktioner inden for de enkelte foranstaltninger, men også fordele ressourcerne på de forskellige foranstaltninger på basis af den relative risiko for EU-budgettet. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/19 1. INDLEDNING Tabel 2 Generelle bemærkninger 1. 1. Eksportrestitutioner er beløb, som udbetales til eksportører af landbrugsprodukter som kompensation for differencen mellem de interne EU-priser og den lavere verdensmarkedspris. Satserne varierer alt efter produkt- beskrivelsen og anvendes på de mængder, der ekspor- teres. Restitutionerne finansieres over EU-budgettet, men medlemsstaterne er ansvarlige for udbetalingen af restitu- tionsbeløbene gennem de udbetalende organer, der er udpeget hertil i hver medlemsstat. Medlemsstaterne er også ansvarlige for at efterprøve, om disse betalinger, som primært afholdes af de nationale toldmyndigheder, er lovlige og formelt rigtige. Inden for rammerne af den almindelige overens- 1. 2. komst om told og udenrigshandel/Verdenshandelsorgani- sationen (GATT/WTO) skal eksportrestitutionerne grad- vist afskaffes, men de tegner sig stadig for omkring 13 % af EU’s landbrugsudgifter. I EUGFL-regnskabsåret 1996 beløb udgifterne til restitutioner sig til 5 600 mio. ECU. Tabel 1 viser, hvordan udgifterne er fordelt på de enkelte varegrupper i 1996, og tabel 2, hvordan de er fordelt på de enkelte medlemsstater i dette år. Tabel 1 1996-bevillinger til eksportrestitutioner fordelt på de enkelte budgetposter Post Tekst B1-1 0 0 Markafgrøder B1-1 1 Sukker B1-1 2 0 Olivenolie B1-1 5 Frugt og grøntsager B1-1 6 0 Produkter henhørende under vin- sektoren B1-1 7 0 Tobak B1-1 8 5 0 Ris B1-2 0 0 Mejeriprodukter B1-2 1 0 Oksekød B1-2 3 0 Svinekød B1-2 4 0 Æg B1-2 4 1 Fjerkrækød B1-3 0 Varer uden for bilag II I alt Kilde: Sincom 1996. (mio. ECU) Beløb 312,6 1 230,0 59,3 73,4 40,8 2,4 33,3 1 605,2 1 559,0 101,4 12,1 127,0 490,9 5 647,5 Udgifter til eksportrestitutioner i 1996 fordelt på medlemsstater Medlemsstat (mio. ECU) Beløb Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Finland Sverige Det Forenede Kongerige Kilde: Sincom 1996. I alt 631,9 454,0 943,1 33,6 177,1 1 136,6 618,0 300,5 0,3 808,4 69,9 22,1 81,6 35,3 335,2 5 647,5 1. 3. Medlemsstaternes toldmyndigheder skal løse den vanskelige opgave, at de ved hjælp af fysisk kontrol skal beskytte EU-budgettet og samtidig skabe så få hindringer som muligt for lovlig international samhandel. I EUGFL- regnskabsåret 1996 behandlede toldmyndighederne i EU- medlemsstaterne omkring 2 mio. udførselsangivelser ved- rørende landbrugsprodukter, hvortil der var ydet eksport- restitutioner. Skal den minimumskontrolsats på 5 %, der er fastsat i forordningerne, overholdes, skal der foretages 100 000 fysiske kontroller. Ved en væsentlig andel af disse kontroller er det obligatorisk at foretage laborato- rieanalyser. Sådanne analyser medfører betydelige om- kostninger både for toldmyndighederne og eksportørerne. Det er derfor bydende nødvendigt, at kontrollen er mål- rettet, og at den gennemføres effektivt. Kontrolbestemmelser 1. 4. Kontrolsystemet for eksportrestitutioner omfatter tre faser. Første fase er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 386/90 (1) om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitu- tioner eller andre beløb. I henhold til forordningen skal der foretages fysisk kontrol af varerne, når de udføres, for at efterprøve, om varer og mængder er angivet (1) EFT L 42 af 16. 2. 1990, s. 6. C 375/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 korrekt. Den anden fase, som fastsættes i samme forord- ning, er bilagskontrol, som foretages af de udbetalende organer. Tredje fase, som fastsættes i Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89 (2), består i efterfølgende kontrol af blandt andet eksportrestitutionstransaktioner på grundlag af støttemodtagernes forretningspapirer. Særberetning nr. 7/93 omhandler denne forordning (3). 1. 5. Forordning (EØF) nr. 386/90 blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 163/94 (4) primært for at gøre det muligt at anvende risikoanalyse ved udvælgelsen af varer til fysisk kontrol. I Kommissionens forordning (EF) nr. 2221/95 (5) fastlægges der gennemførelsesbestemmel- ser, og i Kommissionens forordning (EF) nr. 3122/94 (6) fastlægges fakultative kriterier for risikoanalyse. Bilaget er et resume´ af de vigtigste bestemmelser. Revisionens omfang 1. 6. Kommissionen har foretaget stedlig kontrol i med- lemsstaterne af, hvordan forordning (EØF) nr. 386/90 er blevet gennemført. Retten har derfor som led i revisionen foretaget en evaluering af denne kontrol. Rettens revision i medlemsstaterne tog sigte på andre aspekter end dem, Kommissionens kontrol havde dækket, navnlig anvendel- sen af risikoanalyse. Retten har endvidere evalueret effek- tiviteten af procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol. 1. 7. Retten foretog revision i Kommissionen og i føl- gende medlemsstater: Belgien, Danmark, Frankrig, Tysk- land, Irland, Italien, Nederlandene, Spanien og Det Fore- nede Kongerige. Disse medlemsstater blev udvalgt, fordi de tegner sig for omkring 95 % af udgifterne til eksport- restitutioner. 2. BEMÆRKNINGER OM KOMMISSIONENS KONTROL Omfang og mål 2. 1. Målet for Kommissionens kontrol i medlemssta- terne var primært at efterprøve, om de fastsatte satser for fysisk kontrol var overholdt, og at evaluere kvaliteten af den fysiske kontrol, der foretages af toldmyndighederne i medlemsstaterne. 2. 2. Kommissionen har ikke været i stand til at evaluere effektiviteten af procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol eller resultaterne af denne kontrol målt i afslørede uregelmæssigheder, fordi hovedparten af med- lemsstaterne og Kommissionen ikke fører et register, hvoraf antallet eller værdien af de uregelmæssigheder, der påvises ved kontrol i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90, fremgår. Kommissionen har heller ikke i fælles- skab med medlemsstaterne vurderet pålideligheden og relevansen af de kriterier for risikoanalyse, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 3122/94, med henblik på at styrke den fysiske kontrols effektivitet og målrettethed, således som fastsat i artikel 3 i samme forordning. 2. 3. For at sikre, at den overordnede strategi for kontrol af eksportrestitutioner er sammenhængende, fastsættes det i artikel 5 i forordning (EØF) nr. 386/90, at medlems- staterne skal samordne og kombinere kontrol, der vedrø- rer e´n og samme eksportør, med den kontrol, der fore- tages i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89. Retten mener ikke, at der er sikret denne sammenhæng, og anbefaler Kommissionen at være særlig opmærksom på dette aspekt, når den foretager kontrol i forbindelse med regnskabsafslutningen. 2. 4. I henhold til artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2221/95 skal toldmyndighederne ved den fysiske kontrol udtage repræsentative prøver til laboratorieanalyser, hvis restitutionssatsen for det pågældende produkt fastsættes på grundlag af indholdet af bestemte bestanddele. Retten har på grundlag af statistikker fra medlemsstaterne sam- menholdt antallet af fysiske kontroller, som i henhold til bestemmelserne skulle have ført til laboratorieanalyser, og antallet af faktisk gennemførte analyser. Resultaterne af denne undersøgelse fremgår af tabel 3. I Belgien, Frankrig, Tyskland og Spanien var kravet ikke blevet overholdt i forbindelse med et væsentligt antal fysiske kontroller af mejeriprodukter og olivenolie. I Irland forelå der ikke nationale statistikker, men de irske told- myndigheders interne kontrolenhed havde konstateret, at denne bestemmelse ikke var blevet overholdt i en række tilfælde. Det fremgik ikke af Kommissionens kontrolrap- porter om disse medlemsstater, at der var truffet foran- staltninger til at få afhjulpet denne mangel. (2) EFT L 388 af 30. 12. 1989, s. 18. (3) EFT C 53 af 19. 2. 1994, s. 1. (4) EFT L 24 af 29. 1. 1994, s. 2. (5) EFT L 224 af 21. 9. 1995, s. 13. (6) EFT L 330 af 21. 12. 1994, s. 31. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/21 Tabel 3 Antallet af fysiske kontroller og laboratorieanalyser Medlemsstat Frankrig Tyskland Belgien Spanien Mejeriprodukter Olivenolie Antal angivelser 24 146 51 265 8 577 4 835 3 194 Antal fysiske kontroller med obligatorisk labora- torieanalyse 3 401 4 089 1 461 1 357 Antal gennemførte analyser 1 516 3 359 666 120 798 678 Kilde: Medlemsstaternes statistikker for 1996. Mangler konstateret af Kommissionen ved medlemssta- ternes kontroller 2. 5. De væsentligste mangler, som Kommissionen kon- staterede ved kontrollen af gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 386/90, var følgende: — Statistikkerne over procentsatserne for den fysiske kontrol var unøjagtige (B, F, EL, I, L, P, E, UK). — Kvaliteten af den fysiske kontrol var utilfredsstillende (B, I). — Undersøgelses- og vejefaciliteterne var mangelfulde (B, NL, E). — Toldmyndighederne havde forudgående orienteret eksportørerne om kontrollen, som skal være uan- meldt, hvis den skal betragtes som kontrol under forordning nr. 386/90 (F, I). Opfølgning af manglerne 2. 6. Kommissionen har sendt skrivelser til medlemssta- terne om de konstaterede mangler. Skrivelserne vedrø- rende den kontrol, der blev foretaget i perioden februar 1996–juli 1997, blev sendt ud perioden i december 1996–oktober 1997. Kommissionen modtog svarende i perioden februar 1997–december 1997. Da Retten aflagde sit sidste revisionsbesøg i april 1998, var Kom- missionen ikke begyndt at evaluere svarene, hvori Kom- missionens kontrolresultater i mange tilfælde bestrides, og den havde heller ikke truffet andre opfølgningsforanstalt- ninger. 3. RESULTATERNE AF RETTENS REVISION I MEDLEMS- STATERNE Risikoanalyse der den største risiko for potentielle væsentlige uregel- mæssigheder. Ved hjælp af risikoanalyse kan man udnytte knappe og omkostningstunge ressourcer, således at det i højere grad er transaktioner forbundet med den største risiko for uregelmæssigheder, der kontrolleres, end transaktioner forbundet med en lavere risiko for uregel- mæssigheder. Det betyder ikke, at potentielle lavrisiko- transaktioner ikke skal kontrolleres. Der skal altid fore- tages stikprøvekontrol i et vist omfang, dels fordi det har en præventiv effekt, dels for at identificere nye risici. 3. 2. Eksportrestitutionssatserne varierer alt efter pro- duktbeskrivelsen. Nogle af beskrivelserne er komplekse og indeholder præcise krav til den kemiske sammensæt- ning. Små forskelle mellem produktets faktiske sammen- sætning og sammensætningen defineret i eksportrestitu- tionsnomenklaturen kan i nogle tilfælde resultere i fuld- stændig fortabelse af retten til restitutioner, mens satsen i andre tilfælde gradueres. For eksempel ydes der til ched- darost med et mindstefedtindhold i tørstof (MFIT) på 48 % eller mere den fulde restitutionssats på 101,68 ECU pr. 100 kg (7). Hvis MFIT er på 47,9 %, ydes der ingen restitutioner. Derimod ydes der for sødmælkspulver med et fedtindhold på 25,1 % eller mere 102,6 ECU pr. 100 kg, mens satsen for et fedtindhold på 24,9 % er 95,38 ECU. Der er naturligvis også forskel på, i hvor høj grad eksportrestitutionsansøgerne overholder reglerne. Uanset om medlemsstaterne har valgt systemet, hvor kontrol kombineret med risikoanalyse omfatter en bestemt procentdel af alle transaktioner, er der absolut grund til at målrette den fysiske kontrol, så den omfatter produkter og/eller støtteansøgere forbundet med den stør- ste risiko for væsentlige uregelmæssigheder. 3. 1. Risikoanalyse kan defineres som anvendelse af rele- vante data til at identificere de transaktioner, der fremby- (7) Gældende satser pr. december 1997. C 375/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 3. 3. Lovgivningen har givet mulighed for at bruge dette system siden 1. januar 1995, men da Rettens revision fandt sted, anvendte kun fire medlemsstater — Danmark, Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige — kon- trolsatsen på 5 % for alle varesektorer pr. toldkontor kombineret med risikoanalyse. De øvrige medlemsstater, som Retten besøgte, hævder alle — bortset fra Italien — at de i en vis udstrækning anvender risikokriterier, når de udvælger varer til fysisk kontrol. 3. 4. I henhold til de gældende bestemmelser står det medlemsstaterne frit for at anvende risikoanalyse, og derfor anvender de meget forskellige metoder til udvæl- gelse af varer til fysisk kontrol. Det bør gøres obligatorisk at anvende risikoanalyse. 3. 5. Uanset om medlemsstaterne har valgt at anvende risikoanalyse, betyder det, at der er fastsat minimumssat- ser for den fysiske kontrol i lovgivningen, at der i nogle tilfælde blot udvælges transaktioner for at opfylde de lovgivningsmæssige krav uden hensyntagen til de forelig- gende risici. Der er etableret administrative procedurer, som skal sikre, at kontrollerne foretages regelmæssigt gennem hele året, så man når op på den fastsatte årlige sats. Et af hovedformålene hermed er at undgå, at udgifter udelukkes under regnskabsafslutningsprocedu- ren (8), ikke er nået op på det foreskrevne niveau. fordi kontrollen 3. 6. I henhold til forordning (EF) nr. 3122/94 er restitu- tionens værdi et af nøglekriterierne for risikoanalysen. I forordningen fastsættes det imidlertid, at kontrolsatsen skal baseres på antallet af udførselsangivelser og ikke på værdien af de restitutioner, der er ansøgt om. Dette resulterer i, at kontrolindsatsen bliver forvrænget. Hoved- parten af udførselsangivelserne vedrører varer uden for bilag II (9), som i forhold til deres vægt er berettiget til meget lavere restitutionssatser end basisprodukter. Om- kring 10 % af de restitutioner, der blev udbetalt i Neder- landene i EUGFL-regnskabsåret 1996, vedrørte for eksempel varer uden for bilag II, alligevel tegnede disse varer sig for omkring 53 % af kontrollerne. Oksekødsres- titutionerne derimod tegnede sig i samme år for omkring 21 % af restitutionerne, men kun for 6 % af kontrol- lerne. Som det fremgår af tabel 4, er kontrolmønstret i andre medlemsstater tilsvarende forvrænget. Kontrollens fordeling på varer uden for bilag II (9) og mejeriprodukter Tabel 4 Medlemsstat Tyskland Nederlandene Spanien Det Forenede Kongerige Irland Belgien Frankrig Andel af restitutioner (%) Andel af kontroller (%) Varer uden for bilag II Mælk Varer uden for bilag II Mælk 9 10 15 20 8 7 4 20 59 12 33 12 24 23 46 53 28 57 34 31 29 15 17 13 17 10 10 16 Kilde: Medlemsstaternes udbetalende organer og toldmyndighedernes oplysninger 1996. (8) I forbindelse med EUGFL finansierer medlemsstaterne først betalingerne til støttemodtagerne over deres egne budgetter, hvorefter de godtgøres af Kommissionen. Kommissionens revision af disse udgifter benævnes »Regnskabsafslutning«. Kommissionen kan på grundlag af denne revision udelukke udgifter, hvis den for eksempel mener, at der uretmæssigt er blevet udbetalt beløb, eller at medlemsstaterne ikke har opfyldt deres kontrolforpligtelser. I sådanne tilfælde skal udgiften afholdes over det nationale budget og ikke EU- budgettet. (9) Varer, der ikke er anført i bilag II til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (jf. artikel 38). Der er i realiteten tale om forarbejdede varer. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/23 3. 7. Når en medlemsstat har valgt at anvende risikoana- lyse, skal kontrolsatsen pr. toldsted pr. kalenderår være mindst 5 % for alle sektorer og mindst 2 % pr. varesek- tor. Varerne toldbehandles ikke alene i de større havne, men også på de toldsteder inde i landet, der skal kontrol- lere de områder, hvor varerne pakkes til eksport. Der er stor forskel på aktiviteterne i større havne, hvor der toldbehandles en lang række produkter fra en lang række eksportører, og aktiviteterne omkring toldstederne inde i landet, der ofte behandler et begrænset udvalg af varer fra et begrænset antal eksportører. Sådanne toldsteder kunne som alternativ til den obligatoriske 5 %-sats over- veje at udvælge varer til fysisk kontrol på grundlag af en mindre, statistisk stikprøve, som er repræsentativ. duren for udvælgelse af varer til fysisk kontrol. De vedrører varen, handelen, eksportrestitutionsnomenklatu- ren, eksportører, uregelmæssigheder, toldordninger og de nærmere forhold ved ydelsen af eksportrestitutioner. I forordningen fastsættes det imidlertid ikke, hvordan disse kriterier skal vægtes i forhold til hinanden. 3. 11. Medlemsstaterne anvender slet ikke lige avance- rede systemer til udvælgelse af varepartier. Nogle er veldokumenterede, og det er let at se, hvilke kriterier der anvendes (E, delvist DK og UK), andre er uformelle, og det registreres ikke, hvilke kriterier der er anvendt ved udvælgelsen af bestemte varepartier (B, F, IRL, NL). I henhold til den gældende lovgivning skal risiko- 3. 8. analyse være en integrerende del af proceduren for udvælgelse af varer til fysisk kontrol, men somme tider anvendes de kun som basisinformationsmateriale. Med- lemsstaterne anvender imidlertid ikke i samme udstræk- ning risikoanalyse som et led i udvælgelsesproceduren. I Det Forenede Kongerige og i en vis udstrækning i Dan- mark registreres de anvendte risikokriterier for hver enkelt vareparti, og resultaterne af risikoanalysen kan være den direkte årsag til, at der foretages fysisk kontrol af bestemte varepartier. I Spanien foretages der ikke formelt risikoanalyse, men hvis der konstateres en risiko, for eksempel på grundlag af en uregelmæssighed påvist ved laboratorieanalyse, anvendes der et filter, som auto- matisk udvælger udførselsangivelser for det pågældende produkt og/eller den pågældende eksportør til fysisk kontrol. I Tyskland er der på grundlag af risikoanalyser blevet fastsat procentsatser for kontrollen af de forskel- lige produktsektorer, såsom oksekød, mælk mv. , mens de lokale toldsteder udvælger de varepartier, der skal kon- trolleres. Et sådant system er for generelt til at være effektivt, hvis ikke der foretages anden kontrol. I Belgien og i Nederlandene findes der kun retningslinjer for risi- koanalyse af et begrænset antal produkter, og toldste- derne betragter i bedste fald kun disse retningslinjer som information. Alle disse medlemsstater vil således kunne hævde, at de anvender risikoanalyse under en eller anden form, selv om den metode, der anvendes i Det Forenede Kongerige, og til dels også i Danmark, både er mere gennemsigtig og lettere at aflægge regnskab for. 3. 9. For at sikre ensartet behandling ville den bedste løsning være at centralisere udvælgelsesprocedurerne i hver medlemsstat — med mulighed for et vist lokalt input. En eksportør kan nemlig lade sine produkter toldbehandle på mere end et udførselstoldsted. Denne særlige ordning findes kun i Spanien (jf. dog punkt 3. 22 nedenfor). 3. 12. De forskellige toldsteder i medlemsstaterne anven- der også forskellige systemer. I Vejle, Danmark, har man for eksempel et gennemskueligt edb-system, hvori der tages hensyn til kriterier som den eksportør- og produkt- risici, restitutionernes værdi m. m. I systemet foretages der automatisk risikovurdering på grundlag af et system med point for hvert kriterium. På andre danske toldsteder, f. eks. Esbjerg og Ålborg, var risikoanalysen baseret på færre kriterier og mindre information. Toldstederne i Irland anvendte heller ikke samme systemer. 3. 13. Hvert enkelt udførselstoldsted skal sørge for, at det til enhver tid kan kontrolleres, om det har foretaget kontrol af 5 % af udførselsangivelserne. Det fastsættes ikke i forordningerne, at toldstederne skal registrere risi- koen forbundet med hvert vareparti. Uden sådanne oplys- ninger er det imidlertid ikke muligt at vurdere, om udvælgelsesprocedurerne har haft en præventiv effekt, eller om de har ført til afsløring af uregelmæssigheder. Spanien, Danmark til dels og Det Forenede Kongerige er de eneste medlemsstater, hvor man registrerer risikoen forbundet med hver enkelt udførselsangivelse ved hjælp af en kode eller vægtningsfaktor. Anvendelse af databaser til risikoanalyser 3. 14. Uanset om oplysninger om uregelmæssigheder i forbindelse med eksportrestitutioner påvises ved den kon- trol, der foretages i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90, eller ved anden kontrol, anvendes de til risiko- analyser på følgende måder: som et direkte element i beregningen af risikofaktoren for bestemte varepartier — dette system anvendes i Det Forenede Kongeriges system; i form af en database, som kan konsulteres (IRL, NL, E), eller i form af informationsnoter (B, D, F). 3. 10. I forordning (EF) nr. 3122/94 fastlægges fakulta- tive kriterier, der kan anvendes i forbindelse med proce- 3. 15. Når oplysningerne er tilgængelige i form af data- baser eller informationsbulletiner, kan man ikke se, om de er taget i betragtning ved udvælgelsen af varer til fysisk kontrol. C 375/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 I Det Forenede Kongerige (10), hvor der tages hen- 3. 16. syn til, hvor ofte en uregelmæssighed forekommer i databasen, men ikke til det tilsvarende beløb, bestod mindst 20 % af uregelmæssighederne i, at eksportdoku- menterne var blevet forelagt for sent, og i mange tilfælde var der udelukkende tale om skrivefejl, der ikke havde nogen finansiel virkning. 25 % af de uregelmæssigheder, der bestod i forkerte beskrivelser, var frivillige erklærin- ger, 8 % blev betegnet som værende uden finansiel vir- kning, og i omkring 50 % af tilfældene var beløbet for uregelmæssigheden ikke anført. Hvis man medregner ure- gelmæssigheder, der ikke har nogen relevans i forbindelse med fysisk kontrol, eller som ikke har nogen finansiel virkning, bliver kontrolsatserne for både produkter og eksportører unødigt høje, med deraf følgende omkostnin- ger for såvel toldstederne som eksportørerne. eller, hvis den ikke foretages, at det begrundes hvorfor. I perioden 1. marts–30. juni 1997 foretog et toldsted i Spanien ikke 75 % af de anbefalede kontroller af oliven- olieeksporten. Der forelå ingen dokumentation, der kunne forklare, hvorfor der ikke var foretaget kontrol, og der var heller ikke foretaget tilbagemeldinger til det centrale toldsted, der var ansvarlig for at opstille parame- trene for den anbefalede kontrol. I Det Forenede Konge- rige omfattede 37 % af de fysiske kontroller, der blev foretaget i 1995, den ikke-anbefalede kategori, 34 % den fakultative kategori, og 29 % den anbefalede kate- gori (11). Og disse 29 % udgjorde kun 3,8 % af de udførselsangivelser, der var anbefalet til kontrol. Der forelå ingen dokumentation, som berettigede toldstederne til at undlade at foretage de anbefalede kontroller, og ledelsen var heller ikke blevet informeret. I Nederlandene, hvor databasen over uregelmæs- 3. 17. sigheder kan konsulteres af toldstederne, vedrørte omkring 14 % af uregelmæssighederne mindre vægtafvi- gelser (mindre end 50 kg). Endvidere havde toldstederne ikke altid registreret de angivne og konstaterede eksport- restitutionsnomenklaturkoder på samme måde, og det fremgik ikke altid klart, hvilken form for uregelmæssig- hed der var tale om. Så er databasen ikke et særligt anvendeligt redskab, når der skal udvælges varer til fysisk kontrol. 3. 18. Uregelmæssigheder, der påvises ved laboratorie- analyser af toldmyndighedernes stikprøver, registreres i medlemsstaternes databaser over uregelmæssigheder. Så- danne data kan således tages i betragtning i forbindelse med risikoanalyse. Det kan kontrolresultater, som viser, at produkter opfylder eksportrestitutionskriterierne, deri- mod ikke. Ved risikoanalyse kan den sikkerhed, der fås ved gentagne kontroller med tilfredsstillende resultater, således ikke tages i betragtning. 3. 19. I de fleste af de besøgte medlemsstater havde toldlaboratorierne databaser med oplysninger om og resultater af alle gennemførte kontroller. Disse databaser bør være tilgængelige for toldstederne, når de skal fore- tage risikoanalyse. 3. 21. I Tyskland anvendes der et centralt risikoanalyse- system, hvor de forskellige varegrupper inddeles i høj-, mellem- eller lavrisikogrupper, for hvilke der fastsættes en minimumskontrolsats. Systemet blev indført i 1997. Det omfatter imidlertid ikke kontrol af resultaterne. En sammenligning af kontrolsatserne for 1996 og 1997 for et toldsted i Tyskland viste, at risikoinddelingen — høj for oksekød og mellem for mejeriprodukter — ikke havde ændret kontrolmønstret væsentligt i den ønskede ret- ning. Ingen af de besøgte medlemsstater havde evalueret, 3. 22. hvor effektiv udvælgelsen af varer til fysisk kontrol var. Selv om medlemsstaterne havde ønsket at foretage evalue- ringer, kunne de ikke have gjort det, fordi ingen af dem havde ledelsesinformationssystemer med oplysninger om udførselsangivelser, risikokategorier, gennemførte kon- troller og kontrolresultater målt i beløbsstørrelserne for afslørede uregelmæssigheder. Effektiviteten af kontrollen Overvågning og evaluering 3. 20. Alle medlemsstater fører fortegnelser over, hvor mange fysiske kontroller toldstederne foretager. I nogle medlemsstater, f. eks. i Spanien og Det Forenede Konge- rige, foretages der fysisk kontrol efter instrukser fra centralt hold eller på grundlag af centralt fastsatte krite- rier og vægtninger, men der er ikke etableret et system, som sikrer, at den anbefalede kontrol faktisk foretages, 3. 23. Eftersom der ikke forelå de nødvendige oplysnin- ger, kunne Retten heller ikke evaluere effektiviteten af den fysiske kontrol. Sammenholder man kontrolsatserne med procentsatserne for afslørede uregelmæssigheder i de medlemsstater, hvor der på nationalt plan forelå oplys- ninger om de forskellige varegrupper, er det tvivlsomt, om medlemsstaterne målretter den fysiske kontrol effek- tivt. Selv på dette niveau er der bevis for, at der foretages væsentligt flere kontroller af varesektorer, hvor beløbet (10) Det Forenede Kongeriges risikoanalysesystem er detaljeret beskrevet og gennemsigtigt, og det er derfor genstand for flere bemærkninger end systemerne i de medlemsstater, hvor risikoanalyse ikke anvendes, eller som ikke har et gennemsig- tigt risikoanalysesystem. (11) Det Forenede Kongerige bestrider ikke disse tal, men understreger, at en fejl i computersystemet kan have resulte- ret i, at en række registreringer, som henhører under den anbefalede kategori, fejlagtigt er registreret under den ikke- anbefalede kategori. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/25 for de afslørede uregelmæssigheder er betydeligt lavere end i andre varesektorer. I Det Forenede Kongerige for eksempel vedrørte 57 % af alle kontroller i 1996 varer uden for bilag II, hvor de afslørede uregelmæssigheder tegnede sig for omkring 16 % af den samlede værdi af uregelmæssighederne, mens 17 % af kontrollerne ved- rørte mejeriprodukter, hvor de påviste uregelmæssigheder tegnede sig for 43 %. materiale, Retten havde anmodet om, og som anført i punkt 3. 16 hidrørte Det Forenede Kongeriges tal fra en database, hvori en del af uregelmæssighederne i virkelig- heden var frivillige angivelser. De nederlandske myndig- heder forelagde et samlet tal, fordi de ikke kunne fordele uregelmæssighederne på de enkelte varesektorer. De øvrige medlemsstater kunne slet ikke forelægge nogen tal. Uregelmæssigheder påvist ved kontroller foretaget i med- før af forordning (EØF) nr. 386/90 3. 24. Alle de besøgte medlemsstater blev anmodet om at give Retten nærmere oplysninger om de uregelmæssighe- der, der var påvist ved kontrol i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90 inden for hver enkelt varesektor i det EUGFL-regnskabsår, der afsluttedes den 15. oktober 1996. Kun Irland og Det Forenede Kongerige sendte det 3. 25. I henhold til de tal, der blev forelagt af de tre medlemsstater, udgør de afslørede uregelmæssigheder et lavt beløb svarende til mellem 0,003 % og 0,06 % af de udbetalte restitutioner. Beløbet kan opgøres til ialt 1,4 mio. ECU, hvilket sammenholdes med 1 934 mio. ECU i udbetalte restitutioner. Tabel 5 er en oversigt over udbetalte restitutioner, antal kontroller og uregelmæssigheder påvist i de besøgte medlemsstater. skal Tabel 5 Antal kontroller i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90 anmeldt af medlemsstaterne i 1996 Belgien Tyskland Nederlandene Irland Spanien Det Forenede Kongerige Italien Frankrig Restitutioner (mio. ECU) Antal angivelser Antal kontroller Uregelmæssighedens værdi (ECU) 478,8 893,8 774,6 839,6 166,4 375,8 264,6 1 119,6 16 497 306 847 377 353 28 221 76 882 121 997 122 134 298 578 1 642 24 370 17 152 2 391 9 193 4 162 475 380 29 020 926 532 Det samlede antal ikke tilgængeligt 22 706 I alt 4 913,2 1 348 509 81 616 Kilde: Medlemsstaternes udbetalende organer og toldmyndighedernes oplysninger. 3. 26. I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 595/ 91 (12) skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om alle uregelmæssigheder på over 4 000 ECU. De skal også meddele, hvilke kontrolmetoder der er anvendt, det vil sige efterfølgende kontrol, toldkontrol, fiskalkontrol, kontrol på Kommissionens initiativ, kontrol ud over toldkontrol eller anden kontrol. Medlemsstaterne beskri- ver ikke kontrolmetoderne på samme måde, og Kommis- sionen efterprøver ikke, om de er korrekt beskrevet. For eksempel klassificerer nogle medlemsstater uregelmæssig- heder, der påvises ved laboratorieanalyser af stikprøver udtaget af toldmyndighederne, som kontrol udført af flere forskellige tjenester i samarbejde, mens andre klassi- ficerer dem som afsløret ved toldkontrol. Ud fra Kommis- sionens database (IRENE) kan man derfor ikke identifi- (12) EFT L 67 af 14. 3. 1991, s. 11. cere uregelmæssigheder, der er påvist ved kontrol i med- før af forordning (EØF) nr. 386/90. 3. 27. Selv hvis man tager det højest mulige tal i Kom- missionens database, er procentsatsen for uregelmæssig- heder påvist ved kontrol i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90 lav sammenlignet med andre påvisningsmeto- der. I 1997 var det højest mulige tal 121 sager (21,5 %) svarende til omkring 2 mio. ECU (5,9 %) af i alt 563 sager svarende til i alt 34 mio. ECU. Uregelmæssigheder, der konstateres ved efterfølgende kontrol, tegner sig også for omkring 20 % af det samlede antal sager, men for 33 % af det samlede beløb for disse sager. Tabel 6 er en oversigt over afslørede uregelmæssigheder i forbindelse med restitutioner fordelt på hver medlemsstat og på anvendt kontrolmetode. C 375/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 Uregelmæssigheder i forbindelse med eksportrestitutioner meddelt i medfør af forordning (EØF) nr. 595/91 i 1997 Tabel 6 Påvisningsmetode I alt B DK D EL E F A B A B A B A B A B A B A B Andre påvisningsmetoder Virksomhedskontrol Fiskalkontrol Toldkontrol Kommissionens initiativ/undersøgelse Kontrol ud over toldkontrol 27 51 3 43 118 211 456 1 174 2 355 2 548 7 098 8 759 Efterfølgende revision af regnskaber 110 11 668 21 51 187 1 174 3 7 7 87 199 796 115 5 688 10 296 118 5 431 2 29 18 1 692 I alt 563 34 058 17 1 082 12 325 323 14 172 2 1 1 2 6 0 18 18 52 2 18 7 1 392 1 749 1 305 30 266 4 2 52 17 88 27 4 446 36 335 Påvisningsmetode Andre påvisningsmetoder Virksomhedskontrol Fiskalkontrol Toldkontrol Kommissionens initiativ/undersøgelse I NL A P FIN S UK A B A B A B A B A B A B A B 2 61 3 2 2 355 2 166 1 0 4 208 5 29 Kontrol ud over toldkontrol Efterfølgende revision af regnskaber 1 14 0 3 441 4 16 50 1 382 21 11 8 14 4 8 472 2 513 I alt 20 7 962 22 1 493 33 22 12 2 985 1 1 32 32 5 5 23 484 33 13 245 33 45 966 A = Antal tilfælde. B = Beløb i 1 000 ECU. Kilde: UCLAF. lave procentsats for uregelmæssigheder 3. 28. Denne påvist ved fysisk kontrol kan fortolkes på forskellige måder. Den kan indikere, at eksportørerne generelt over- holder EF-bestemmelserne, eller at kontrollen har en effektiv præventiv virkning. Den kan på den anden side også indikere, at den fysiske kontrol ikke er tilstrækkeligt målrettet eller ikke gennemføres tilfredsstillende, og at den derfor er ineffektiv. Procentsatsen for uregelmæssig- heder i forbindelse med eksportrestitutioner, der påvises på den anden måde, samt resultaterne af Kommissionens undersøgelse af, om medlemsstaterne foretager tilstrække- lig kontrol, og revisionsresultaterne i denne beretning om målretning af kontrollen peger alle i retning af den sidste hypotese. Samordning med den kontrol, der foretages i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89 3. 29. Bestemmelserne om samordning og kombination af kontrol i medfør af forordning (EØF) nr. 386/90 og efterfølgende kontrol i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89 er ikke defineret tilstrækkeligt klart. Hovedpar- ten af medlemsstaterne fortolker dem restriktivt som udveksling af resultater mellem de ansvarlige tjeneste- mænd. Og selv dette sker ikke systematisk. I nogle medlemsstater (DK, F, IRL, NL, UK) udveksler man ikke engang oplysninger om de risikokategorier, som ekspor- tørerne inddeles i under de to forordninger. 3. 30. Det ville være mere effektivt, hvis man opstillede en målrettet kontrolstrategi, som skulle sikre, at de kon- troller, der foretages i medfør af de to forordninger, er komplementære. Med en sådan strategi skulle det også være muligt at bestemme, hvilken kontrolmetode der er mest effektiv i forbindelse med bestemte eksportrestitu- tionskriterier. Og med en sådan strategi skulle det være muligt at bestemme, hvornår en kontrolform kan erstatte en anden, så man undgår dobbeltarbejde. En sådan fremgangsmåde ville navnlig være hensigtsmæssig i for- bindelse med større eksportører, som oftest handler regel- mæssigt med de samme varer. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/27 Laboratorieanalyser 3. 31. Når restitutionssatsen afhænger af varens sammen- sætning, skal den fysiske kontrol altid omfatte laborato- rieanalyser. De fleste varer produceres ikke specifikt med henblik på at opfylde eksportrestitutionskravene til varens sammensætning. De produceres i henhold til han- delsspecifikationer, der har til formål at sikre, at kunden modtager det, han har bestilt. De er i de fleste tilfælde underlagt producentens kvalitetskontrolprocedurer, der både dækker kvantitet og sammensætning, og som er meget mere omfattende end toldkontrollen. Kommissio- nen bør overveje at indføre en bestemmelse om, at der kan foretages færre analyser af varer på toldmyndighe- dernes laboratorier under forudsætning af, at toldmyn- dighederne godkender producenternes laboratorier, kon- trolmetoder og fortegnelser, og at der regelmæssigt fore- tages uanmeldt overensstemmelseskontrol. En sådan fremgangsmåde ville især være hensigtsmæssig i forbin- delse med varer uden for bilag II og mejeriprodukter. 3. 32. Kommissionen bør også overveje at lempe kravet om obligatoriske laboratorieanalyser, når flere på hinan- den følgende kontroller af det samme produkt fra den samme eksportør har givet tilfredsstillende resultater. I Det Forenede Kongerige for eksempel vedrørte 6,6 % af alle laboratorieanalyser foretaget over to år — der alle var tilfredsstillende — e´n eksportørs udvalg af seks pro- dukter. I Nederlandene tegnede kontrollen af en bestemt eksportørs begrænsede udvalg af varer uden for bilag II sig for 25 % af alle kontroller, hvor procentsatsen for påviste uregelmæssigheder var på 0,7 %. 3. 33. I EUGFL-regnskabsåret 1996 beløb eksportrestitu- tionerne for Pecorino-ost fra Italien sig til omkring 14 mio. ECU. Restitutionssatsen afhænger til dels af, om osten udelukkende fremstilles af fåremælk. Hvis osten fremstilles helt eller delvist af komælk, reduceres restitu- tionssatsen med omkring 30 %. Indholdet af komælk kan påvises ved laboratorieanalyser. I henhold til Kommissio- nens forordning (EØF) nr. 690/92 (13) og (EF) nr. 1081/ 96 (14) kan der benyttes rutinemetoder i forbindelse med laboratorieanalyse, hvis påvisningsgrænsen er på 0,5 % eller derunder. Påvisningsgrænsen for den rutinemetode, der blev anvendt af toldlaboratoriet på Sardinien fra 1992 til medio 1997, var på 1,25 %, og metoden var således uhensigtsmæssig. Der er derfor ikke sikkerhed for, at eksportrestitutionerne for Pecorino-ost er udbetalt på et korrekt grundlag i perioden 1992–medio 1997. Det maksimale risikobehæftede beløb kan på basis af betalin- gerne afholdt i EUGFL-regnskabsåret 1996 anslås til 4 mio. ECU p. a. 3. 34. I henhold til artikel 13 i Kommissionens forord- ning (EØF) nr. 3665/87 (15) ydes der ingen restitution, når produkterne ikke er af sund og sædvanlig handels- kvalitet. Der ydes heller ingen restitution for produkter bestemt til konsum, når deres anvendelse til dette formål er udelukket eller i betydelig grad forringet på grund af deres egenskaber eller tilstand. I artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2221/95 fastsættes det, at udførsels- toldstedet skal overvåge, at disse bestemmelser overhol- des. 3. 35. Det kan kontrolleres ved laboratorieanalyser, om varerne opfylder de sundhedskrav, der er fastsat i rets- forskrifterne. Bortset fra et toldlaboratorium i Tyskland anmoder toldmyndighederne i medlemsstaterne imidlertid ikke om sådanne analyser, og de foretages ikke systema- tisk. 4. KONKLUSION 4. 1. Generelt er fysisk kontrol et vigtigt redskab for toldmyndighederne, men afhængigt af foranstaltningen er det måske ikke altid den mest effektive og hensigtsmæs- sige kontrolmetode. Det er meget vanskeligt for toldste- derne at foretage effektiv kontrol uden at skabe unødige hindringer for handelsstrømmene, fordi eksporten er så omfattende, og fordi det er vanskeligt at udtage repræ- sentative stikprøver af varepartier, der transporteres i containere. Samordningen mellem disse kontroller og de kontroller, der foretages i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89, bør også udbygges. Kommissionen bør derfor overveje at skabe et retsgrundlag, der sikrer en afbalance- ret kombination af fysisk kontrol og efterfølgende kon- trol. 4. 2. Medlemsstaterne tilskyndes til at lægge mere vægt på kvaliteten og effektiviteten af den fysiske kontrol frem for blot at sikre, at de i forordningen fastsatte kontrolsat- ser overholdes. 4. 3. Kommissionens kontrol i medlemsstaterne er kon- centreret om antallet og kvaliteten af de fysiske kontrol- ler. Den har imidlertid ikke evalueret effektiviteten af procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol. Kommissionen bør foretage sådanne evalueringer med jævne mellemrum. 4. 4. Kommissionen opfordres til at overveje en række henstillinger, som tager sigte på at forbedre effektiviteten af procedurerne for udvælgelse af varer til fysisk kontrol. Først og fremmest foreslår Retten, at retsforskrifterne om fysisk kontrol gøres mere fleksible, samtidig med at (13) EFT L 74 af 20. 3. 1992, s. 23. (14) EFT L 142 af 15. 6. 1996, s. 15. (15) EFT L 351 af 14. 12. 1987, s. 1. C 375/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 medlemsstaterne i højere grad gøres ansvarlige for, at disse kontroller er effektive. Nedenfor anføres de væsent- ligste henstillinger vedrørende forordning (EØF) nr. 386/ 90: — Det bør gøres obligatorisk at anvende risikoanalyser i medlemsstaterne. Når der er tale om eksport af pro- dukter, hvor risikoanalyse ikke er en velegnet kontrol- metode, bør der foretages fysisk kontrol på grundlag af statistisk repræsentative stikprøver. — Det bør overvejes på ny, om det er nødvendigt at fastsætte procentsatser for den fysiske kontrol i lov- givningen. Medlemsstaterne bør være forpligtede til hvert år at forelægge strategiske kontrolplaner for Kommissionen til godkendelse. Sådanne planer bør omfatte risikonanlyser og kontrolprocentsatser for hver risikokategori. — Kommissionen bør vejlede medlemsstaterne om, hvor hensigtsmæssigt det er at anvende risikoanalyser. — Der bør fastsættes bestemmelser om et enkelt, men ensartet system for registrering af risici forbundet med hvert enkelt vareparti. — Medlemsstaterne bør indføre overvågnings- og tilbage- meldingssystemer for at sikre, at der foretages målret- tet kontrol, og at der foreligger fyldestgørende doku- mentation for de tilfælde, hvor der ikke er foretaget kontrol. — Medlemsstaterne bør pålægges hvert år at evaluere gennemførelsen og effektiviteten af den kontrol, der foretages i medfør af forordning (EØF) nr. 386/ 90 (16). — Det bør registreres i medlemsstaternes databaser, hvil- ken metode der er anvendt til påvisning af uregelmæs- sigheder i forbindelse med eksportrestitutioner, og eventuelt også den relevante kontrolforordning. Til- svarende oplysninger bør registreres om uregelmæssig- heder, der meddeles Kommissionen i medfør af forordning (EØF) nr. 595/91. — Bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2221/95 bør skærpes og omfatte rutinetest af, om alle varestikprøver, der skal analyseres i laboratorier, er af sund og sædvanlig handelskvalitet. — Toldmyndighederne bør kunne reducere omfanget af laboratorieanalyser, når producentens godkendte kva- litetskontrolprocedurer og -fortegnelser er pålidelige, eller når gentagne kontroller har givet tilfredsstillende resultater. 4. 5. Risikoanalyse kan mere generelt beskrives som et effektivt ressourceforvaltningsredskab, som ikke kun bør anvendes i forbindelse med eksportrestitutioner. Told- myndighederne i medlemsstaterne kontrollerer andre EU- foranstaltninger, der har finansiel virkning, navnlig på området traditionelle egne indtægter. I nogle medlemssta- ter kontrollerer de også en række interne foranstaltninger såsom produktionsstøtte. Hvis medlemsstaterne skal kunne forvalte deres ressourcer effektivt, skal der skabes et bredere retsgrundlag for risikoanalyse, således at de ikke alene kan udvælge transaktioner inden for de enkelte foranstaltninger, men også fordele ressourcerne på de forskellige foranstaltninger på basis af den relative risiko for EU-budgettet. Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 14. og 15. oktober 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand (16) Der skal forelægges årlige kontrolprogrammer for andre foranstaltninger, for eksempel programmer for kontrollen af landbrugsafgifterne generelt i medfør af forordning (EØF) nr. 4045/89 og mere specifikt kontrollen af olivenolie i medfør af Kommissionens forordning (EØF) nr. 27/85. 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/29 BILAG DE VÆSENTLIGSTE BESTEMMELSER I KONTROLFORORDNINGERNE Nedenfor anføres de væsentligste bestemmelser i disse forordninger: a) Uanmeldt fysisk kontrol — artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 386/90 Medlemsstaterne foretager ved toldbehandlingen uanmeldt fysisk kontrol af 5 % af udførselsangivelserne pr. varesektor pr. toldsted. Denne sats kan erstattes med en sats på 5 % pr. toldsted for alle sektorer taget under e´t med en minimumssats på 2 % pr. varesektor, under forudsætning af at transaktionerne er udvalgt til kontrol på grundlag af risikoanalyse. Denne procentsats skal dække et repræsentativt udvalg af udførselsangivelserne. b) Stikprøver til laboratorieanalyse — artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2221/95 Hvis restitutionssatsen afhænger af indholdet af bestemte bestanddele, udtager medlemsstaten ved den fysiske kontrol stikprøver af de udførte varer til laboratorieanalyse og undersøger, om de svarer til beskrivelsen i eksportrestitutionsnomenklaturen. c) Ombytningskontrol — artikel 3a i forordning (EØF) nr. 386/90 Når varerne er blevet toldbehandlet ved et toldsted, som ikke er udgangstoldsted i Fællesskabet, skal udgangstoldstedet foretage mindst en ombytningskontrol pr. dag på grundlag af risikoanalyse, dog ikke, hvis toldmyndighederne har forseglet varerne. d) Sund og sædvanlig handelskvalitet — artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2221/95 Udførselstoldstedet overvåger, at bestemmelserne i artikel 13 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 (1) om, at produkterne skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet, er overholdt. e) Efterprøvelse af kontrolsatsen — artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2221/95 Hvert udførselstoldsted skal sørge for, at kontrolsatsen på 5 % til enhver tid kan efterprøves. Hvert udførselstoldsted skal sikre, at det antal angivelser, der tages i betragtning i forbindelse med ombytningskontrol, og det antal tilfælde, hvor der er foretaget ombytningskontrol, til enhver tid kan efterprøves. f) Kontrol af betalingsansøgninger — artikel 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 386/90 Medlemsstaterne kontrollerer betalingsansøgningerne og bilagene, som danner grundlag for udbetalin- gerne. g) Samordning af kontrol — artikel 5 i forordning (EØF) nr. 386/90 Medlemsstaterne samordner deres respektive kontrol af en og samme eksportør og kombinerer den med den kontrol, der foretages i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89. h) Kriterier for risikoanalyse — artikel 1 i forordning (EF) nr. 3122/94 Når medlemsstaterne anvender risikoanalyse i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 386/90, kan de ved udvælgelsen af udførselsangivelserne bl. a. anvende de kriterier, der er anført i artikel 1 i forordning (EF) nr. 3122/94. (1) EFT L 351 af 14. 12. 1987, s. 1. C 375/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 KOMMISSIONENS SVAR SAMMENDRAG Efter Kommissionens opfattelse bør kontrolprocentsatser fortsat fastsættes ved forordning, også selv om medlems- staterne benytter risikoanalyse. Man har fastsat en mini- mumssats for fysisk kontrol på 2 % af hvert produkt for at sikre, at en repræsentativ andel af al eksport kontrolle- res. Hvert enkelt toldsted skal kontrollere mindst 5 % af al eksport; en korrekt anvendelse af risikoanalyse betyder derfor, at hvert toldsted kontrollerer 2 % af lavrisikova- rer og en betragtelig større andel af højrisikovarer. Det kræves generelt af medlemsstaterne, at de skal afsløre og forebygge svig, så forordningerne om fysisk kontrol udelukker ikke andre kontrolformer, som kan være påkrævet under særlige omstændigheder. Der finder en koordinering sted mellem toldstederne og de myndighe- der, der har ansvaret for den efterfølgende kontrol, og Kommissionen bestræber sig til stadighed på at forbedre denne. Retten foreslår, hvordan man fremskaffer den nødvendige information til evaluering af udvælgelsespro- cedurerne. Kommissionen vil se nærmere på forslagene, idet den søger at undgå at lægge urimeligt store admi- nistrative byrder over på medlemsstaterne. Efter Kommissionens opfattelse kan der ikke gennem lovgivning alene opnås en rimelig balance mellem de forskellige kontrolformer. Det er Kommissionens ønske, at den eksisterende lovgivning gennemføres korrekt af alle medlemsstaterne, som allerede har det fulde ansvar for effektiviteten af deres kontrol. Kommissionen vil se nærmere på alle Rettens henstillinger, specielt henstillin- gen om at gøre det obligatorisk med en modulering af kontrolprocentsatserne alt efter den risiko, der er forbun- det med hver enkelt vare, samt henstillingen om at registrere risikofaktorer. Kommissionen er enig i, at der bør anvendes risikoana- lyse i forbindelse med alle kontrolordninger, og den vil fortsætte med at undersøge, hvordan brugen heraf kan udvides. Man bør være forsigtig med at fastsætte et retsgrundlag, fordi risikoanalyse altid skal indeholde ele- menter af fleksibilitet for at tage hensyn til forskellige betingelser og fastholde en grad af uforudsigelighed i udvælgelsen af transaktioner til kontrol. 1. INDLEDNING Generelle bemærkninger som f. eks. eksportrestitutionsordningen. Hvad enten der er tale om fysisk eller administrativ kontrol, bør kontrol- len gennemføres på den mest effektive måde. Revisionens omfang 1. 6. Formålet med Kommissionens undersøgelse var, som led i regnskabsafslutningsproceduren, at analysere medlemsstaternes og de relevante toldmyndigheders gen- nemførelse af forordning (EØF) nr. 386/90 i årene 1996 og 1997. Rettens revision, hvortil de fleste kontrolbesøg fandt sted efter Kommissionens, var mere specifik og fokuserede især på de forskellige aspekter af risikoana- lyse, der anvendes af toldvæsenet. Fra 1. januar 1995 har man i Det Forenede Kongerige benyttet risikoanalyse i den i forordning (EF) nr. 3122/94 anførte forstand. Andre medlemsstater indførte deres risikoevalueringsordning senere (f. eks. Tyskland fra 1. januar 1997 og Danmark fra 1. juli 1996). 2. BEMÆRKNINGER OM KOMMISSIONENS KONTROL 2. 2. Der er endnu ikke blevet foretaget nogen samlet evaluering af effektiviteten af de procedurer, der er fastsat til udvælgelse af eksport til kontrol, fordi der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger. Imidlertid er evalue- ringen af succesen med at afsløre uregelmæssigheder gennem fysisk kontrol et vigtigt element i risikoanalysen, og eftersom denne succes har nøje sammenhæng med foranstaltningerne til bekæmpelse af svig, har dette aspekt særlig betydning i forbindelse med gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 595/91. Kommissionen har altid lagt særlig vægt på risikoanalyse i sin strategi til forebyg- gelse af svig. Bedrageribekæmpelsestaskforcen (UCLAF) analyserer risikoen for svig og uregelmæssigheder på grundlag af de foreliggende oplysninger. Deres analyse behandles sammen med medlemsstaterne på ad hoc- møder, hvor man drøfter specifikke tilfælde, samt på plenarmøder. På baggrund af disse analyser foreslår man medlemsstaterne specifikke foranstaltninger, der eventuelt indebærer en strengere fysisk kontrol og kontrol af dokumenter og prøver. Kommissionen er enig i, at risikoanalyse er et vigtigt værktøj til målretning af kontrollen af støtteordninger 2. 4. Kommissionen er enig i, at en konsekvent kontrol af eksporten må baseres på en kombination af fysisk kontrol og administrativ kontrol. Disse typer kontrol er 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/31 komplementære, og resultaterne under den ene type kon- trol bør give anledning til en opfølgning under den anden. Det er Kommissionens erfaring fra en lang række kontrolbesøg, at medlemsstaterne altid tager initiativer til at styrke deres kontrolstrukturer i den henseende. For at opnå større konsekvens lægger regnskabsafslutningskon- toret stor vægt på informationsudveksling mellem toldste- derne og de myndigheder, der har ansvar for den efterføl- gende kontrol i henhold til forordning (EØF) nr. 4045/ 89, specielt fordi toldstederne foretager efterfølgende undersøgelser af eksportrestitutionerne i de fleste med- lemsstater. Dette emne behandles på ekspertgruppers møder og under kontrol på stedet. 2. 5. Kommissionens revision fokuserede på stikprøve- kontrol af eksportangivelser for de mere betydningsfulde produkter fra udvalgte toldsteder. Dens egen risikoana- lyse udelukkede kontrol af hver enkelt sektor. På alle de toldsteder, hvor Kommissionen aflagde besøg, var man meget opmærksom på at kontrollere, at alle elementer i kontrollerne (herunder laboratorieanalyser) blev afsluttet, før kontrollen blev talt med i satsen på 5 %. 2. 6–2. 7. Den forsinkede afslutning af Kommissionens kontrol skyldtes andre, uforudsete prioriteter. Kommis- sionen er nu ved at indkalde til bilaterale møder med alle de berørte medlemsstater, før den kan færdiggøre sine konklusioner som led i regnskabsafslutningsproceduren. Det skal bemærkes, at nogle af disse konklusioner mulig- vis vil blive ændret under proceduren, specielt med hen- syn til spørgsmålet om, hvor væsentlig hver enkelt mangel er. 3. RESULTATERNE AF RETTENS REVISION I MEDLEMS- STATERNE 3. 3. Rådets forordning (EF) nr. 163/94 åbner mulighed for at erstatte satsen på 5 % pr. varesektor med en sats på 5 % for alle sektorer taget under e´t, hvis medlemssta- ten benytter et udvælgelsessystem, der er baseret på risikoanalyse. Indtil nu har Kommissionen modtaget underretning fra syv medlemsstater om, at de har beslut- tet sig for at indføre et udvælgelsessystem baseret på risikoanalyse. 3. 4. Kommissionen vil se nærmere på Rettens anmod- ning om at gøre risikoanalyse obligatorisk. ikke bør udvælges transaktioner blot for at nå op på den minimale kontrolsats og uden at tage hensyn til risiciene i forbindelse med forskellige typer eksport. Selvfølgelig vil manglende opfyldelse af det i reglerne foreskrevne antal kontroller medføre manglende godken- delse på samme måde som manglende opfyldelse af kravet om at fordele kontrollerne på hele året, eftersom det i forordning (EØF) nr. 386/90 kræves, at kontrollen skal være repræsentativ. I henhold til gældende lovgivning er et vigtigt 3. 6. element i kontrolstrukturen — selv når muligheden for risikoanalyse benyttes — at gennemføre kontrollerne på en sådan måde, at de dækker et repræsentativt udsnit af al eksport (herunder også transaktioner til mindre værdi og mindre risikofyldte transaktioner). Kravet om at kon- trollere 5 % af al eksport fra hvert toldsted med et minimum på 2 % pr. varesektor medfører en væsentlig forøgelse af kontrolindsatsen for højrisikoprodukter. Mere end 5 % af alle højrisikoprodukter bør kontrolle- res. Spørgsmålet om kontrol af varer uden for bilag II er blevet behandlet i forordning (EF) nr. 3122/94 og (EF) nr. 2221/95, hvor der i de fleste tilfælde er fastsat en separat, forenklet procedure med en kontrolsats på 2 %. 3. 7. Selv i de tilfælde, der nævnes af Retten, består der fortsat en vis risiko, fordi toldstederne inde i landet normalt har at gøre med et lille antal store eksportører, som ofte anvender forenklede eller nationale procedurer, og som samtidig benytter forskellige toldprocedurer til deres forskellige aktiviteter. Der er en risiko for, at disse vil indgive eksportangivelsen til toldstedet, efter at varerne allerede er blevet læsset eller har forladt toldste- det. Det er nødvendigt, at toldvæsenet aflægger regelmæs- sige besøg hos disse selskaber for at mindske risikoen for misbrug af de indførte procedurer. Kommissionen er utilbøjelig til over for Rådet at fremsætte forslag, som kunne fjerne kravet om et minimalt antal kontroller på hvert toldsted. 3. 9–3. 10. Hvis man kvalificerer visse elementer som værende mindre vigtige i lovgivningen, kan dette få en uheldig indvirkning på kontrolniveauet for disse elemen- ter. 3. 11–3. 22. Kommissionen har ingen kommentarer til Revisionsrettens resultater, fordi dette aspekt ikke indgik i dens egen kontrol. Kommissionen vil se nærmere på medlemsstaternes svar til Retten, så snart den får dem i hænde. 3. 5. Det er Kommissionens erfaring, at kontrollerne tog sigte på at få generel sikkerhed for, at eksporten alt i alt foretages efter reglerne. Kommissionen er enig i, at der Kommissionen vil i de relevante forvaltningskomite´er med medlemsstaterne drøfte de forskellige punkter vedrø- C 375/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 rende risikoanalyse, der rejses af Revisionsretten. En sådan udveksling af synspunkter vil sætte medlemssta- terne i stand til at tage hensyn til andres erfaringer og forbedre deres egne ordninger. Samtidig vil der blive slået ned på nødvendige ændringer i lovgivningen. Generelt er det imidlertid ikke nogen god ide´ at gøre ordningerne for besværlige eller for indviklede, fordi de derved kan blive ubrugelige eller ufleksible i praksis. 3. 24–3. 28. Kommissionen er ved at se nærmere på mulighederne for at forbedre underretningen om metoder til afsløring af uregelmæssigheder, der indberettes af medlemsstaterne i henhold til artikel 3 i forordning (EØF) nr. 595/91 og inkorporeringen af disse i databasen IRENE, specielt med henblik på at identificere de uregel- mæssigheder, der afsløres under de kontrolbesøg, som gennemføres i henhold til forordning (EØF) nr. 386/90. 3. 29–3. 30. Kommissionen er enig i, at koordineringen mellem den fysiske kontrol og den administrative efterføl- gende kontrol kunne forbedres. De tilfælde af manglende overholdelse, der afsløres af den ene kontrolprocedure, bør følges op under den anden. En forskel med hensyn til fedtindholdet i osteprøver kunne vedrøre hele varepartiet og dermed adskillige eksporttransaktioner. Hyppigheden, hvormed en erhvervsdrivende udsteder kreditnotaer på grund af forskelle med hensyn til vægt, bør give toldvæ- senet anledning til at intensivere mængdekontrollen på eksporttidspunktet. Kommissionen har mange gange insisteret på dette, senest i en ekspertgruppe for efterføl- gende kontrol i juni 1998. 3. 31–3. 32. På grund af risikoen ved at lade en eksportør attestere sammensætningen af sin egen eksport er Kom- missionen ikke enig i, at analyserne på toldmyndigheder- nes officielle laboratorier under de omstændigheder, der beskrives af Retten, kunne indskrænkes derved, at told- myndighederne godkender producenternes laboratorier. Både artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2221/95 og artikel 1, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 4045/89 indehol- der allerede bestemmelser om adgang til produktionsop- tegnelser, herunder produktkontrol. Endvidere indeholder bilaget til forordning (EF) nr. 2221/95 bestemmelser om en fleksibel kontrolordning for visse varer uden for bilag II, hvor det ikke er obligatorisk med stikprøver (se punkt 3, litra a), bb), tredje afsnit). 3. 34–3. 35. Kommissionen drøfter dette vanskelige og følsomme spørgsmål med medlemsstaterne i forvaltnings- komite´en for handelsmekanismer. 4. KONKLUSION 4. 1. Kommissionen er enig i, at en tilfredsstillende eks- portkontrol må baseres på en kombination af fysisk kontrol og administrativ kontrol. Disse typer kontrol er komplementære, og resultaterne under den ene type kon- trol bør give anledning til en opfølgning under den anden. Kommissionen har under talrige kontrolbesøg fået erfaring for, at medlemsstaterne altid tager initiativ til at styrke deres kontrolstrukturer i den henseende. Kontrollerne gennemføres af forskellige administrative myndigheder i hver enkelt medlemsstat og foretages i henhold til forskellige offentligretlige og forvaltningsret- lige forskrifter (artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70). Kommissionen foretrækker at fastholde det nuværende niveau af subsidiaritet, men vil fortsat understrege betydningen af, at medlemsstaterne indfører eller udvider koordineringen mellem deres forskellige kontrolorganer. 4. 2. Kommissionen udfolder betydelige bestræbelser for at tilskynde til forbedringer af den fysiske kontrol af eksporten. 4. 3. Kommissionens kontrol tog sigte på at fastslå, hvor- dan kravet om fysisk kontrol af eksport blev håndhævet i 1995 og 1996. Risikoanalyse, som defineret i den ænd- rede udgave af forordning (EØF) nr. 386/90, som et praktisk værktøj til udvælgelse af de eksporttransaktio- ner, der skal foretages fysisk kontrol af, var ikke på daværende tidspunkt indført som et operationelt system i de fleste medlemsstater. Generelt har Kommissionen erfa- ring for, at toldmyndighederne i de medlemsstater, som ikke havde indført risikoanalyse, alligevel var opmærk- somme på risikokriterier ved deres udvælgelse og under- søgelse af individuelle eksporttransaktioner. Kommissio- nen vil fortsat nøje følge udviklingen med hensyn til effektiviteten af alle toldkontrolprocedurer i medlemssta- terne. 4. 4. Kommissionen vil se nærmere på Rettens henstillin- ger, specielt vedrørende registrering og rapportering, og samtidig undgå alle overdrevent besværlige ordninger, da dette kunne gøre dem uanvendelige eller ufleksible i praksis — se svaret under 3. 11–3. 22. De forskellige strukturer i medlemsstaterne og støttemodtagernes og eksportens art betyder, at det er væsentligt med fleksibili- tet i tilrettelæggelsen og gennemførelsen af kontrollerne. Af den grund indeholder forordning (EF) nr. 3122/94 en lang række risikoelementer, herunder også vedrørende produkter, støttemodtagere, procedurer og tidligere resul- tater, som skulle sætte medlemsstaterne i stand til at indføre gennemførlige risikoevalueringsordninger. Artikel 3 i forordningen fastslår, at tilpasningen af kontrolord- ningerne og udvælgelsen af kontrolparametre skal baseres 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 375/33 på indhøstede erfaringer for at gøre den fysiske kontrol mere effektiv og mere målrettet. henblik på gensidig udveksling af erfaringer med hensyn til fysisk kontrol og risikoanalyse. 4. 5. Kommissionen har sammen med medlemsstaternes toldmyndigheder udarbejdet retningslinjer for risikoana- lyse i forbindelse med toldkontrol. Herudover har Kom- missionen tilrettelagt en række møder og seminarer med Retningslinjerne indeholder definitioner af begreberne risiko, risikoanalyse, risikoevaluering, risikoområder, risi- koindikatorer og risikoprofiler


title: Verordening (EG) nr. 2225/98 van de Commissie van 15 oktober 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van haver in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2007/98

eurovoc_concepts:
Finland
Sweden
award of contract
export refund
oats

text: 16. 10. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 279/39 VERORDENING (EG) Nr. 2225/98 VAN DE COMMISSIE van 15 oktober 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van haver in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2007/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), Gelet op Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassings- bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bij verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2094/98 (4), Gelet op Verordening (EG) nr. 2007/98 van de Commissie van 21 september 1998 betreffende een bijzondere inter- ventiemaatregel voor granen in Finland en Zweden (5), en met name op artikel 8, Overwegende dat een openbare inschrijving voor de vast- stelling van de restitutie bij uitvoer uit Finland en Zweden van in die landen geproduceerde haver naar alle derde landen is opengesteld bij Verordening (EG) nr. 2007/98; Overwegende dat in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 2007/98 is bepaald dat de Commissie, op grond van de meegedeelde offertes, volgens de procedure van artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 kan besluiten een maximumrestitutie bij uitvoer vast te stellen, daarbij reke- ning houdend met de in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 bedoelde criteria; dat in dat geval wordt gegund aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte niet hoger is dan de vastgestelde maximumrestitutie; Overwegende dat de toepassing van de bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken graansoort leidt tot de vaststelling van de maximumresti- tutie bij uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de offertes die van 9 tot en met 15 oktober 1998 in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2007/98 werden meegedeeld, wordt de maxi- mumrestitutie bij uitvoer van haver vastgesteld op 56,95 ECU per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 16 oktober 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 15 oktober 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 266 van 1. 10. 1998, blz. 61. (5) PB L 258 van 22. 9. 1998, blz. 13