title: Ehdotus neuvoston direktiiviksi jätteenpoltosta

eurovoc_concepts:
air quality
directive (EU)
pollution control measures
waste incineration
waste management

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 07. 10. 1998 KOM(1998) 558 lopull. 98/0289 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jätteenpoltosta (Komission esittämä) Sisällysluettelo 1. JOHDANTO : 1. 1 Ehdotetun direktiivin lainsäädännöllinen tausta j a soveltamisala 1. 2 Jätteiden rinnakkaispoltto 1. 3 Jätteenpoltosta syntyvien epäpuhtauksien vaikutukset. Dioksiinit j a furaanit Muut epäpuhtaudet 1. 4 Jätteenpolttolaitosten tekninen kehitys 1. 5 Jätteenpoltonjarinnakkaispolton lisääntyminen 2. TAVOITTEET 3. EHDOTUKSEN OIKEUSPERUSTA JA TÄRKEIMMÄT OSATEKIJÄT 4. RINNAKKAISPOLTON SÄÄNTELY 5. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUS 6. YHDENMUKAISUUS YHTEISÖN MUUN POLITIIKAN KANSSA ehkäisemisen ja vähentämisen Jätehuolto Ympäristön yhtenäistäminen pilaantumisen Happamoitumisen torjuminen Pohjavesi Jäteöljy Energiatehokkuus 4 5 6 7 7 8 9 10 10 11 11 13 14 14 15 16 16 16 16 7. LAUSUNNOT Jäsenvaltiot Teollisuus Valtiosta riippumattomat ympäristöalan organisaatiot 8. TALOUDELLINEN ARVIO 8. 1 Yleistä Hyötyjen arviointi Yhdenmukaiset raja-arvot 8. 2 Ympäristölle aiheutuvat hyödyt 8. 3 Kustannusarvio Kiinteän yhdyskuntajätteen poltto Jätevesilietteen ja sairaalajätteen poltto Rinnakkaispoltto sementtiuuneissa 8. 4 Ehdotetun direktiivin vaikutukset yritystoimintaan 9. PÄÄTELMÄT Liite 1 Ehdotuksen sisältö 18 18 18 19 20 20 21 21 22 23 23 25 26 26 27 29 31 PERUSTELUT 1. JOHDANTO Jätteenpoltto on merkittävä huolenaihe suuren yleisön keskuudessa. Jos jätteenpolttoa ei säännellä tehokkaasti, haitalliset epäpuhtaudet voidaan päästää ilmaan, maaperään ja vesiin, missä ne voivat vaikuttaa ihmisten terveyteen sekä ympäristöön, kuten happamoitumiseen ja paikallisiin ja alueellisiin ympäristövahinkoihin. On yleisesti tunnustettu tosiseikka, että samalla kun jätteenpoltto - erityisesti silloin, kun siitä syntyvä lämpö hyödynnetään - voi olla tärkeä osa integroitua jätehuoltojärjestelmää, sen haitallisten ympäristövaikutusten estämiseksi tarvitaan tiukkaa sääntelyä. Neuvoston helmikuussa 1997 antaman päätöslauselman1 mukaan jätteitä polttavien laitosten toimintaan on sovellettava sopivia päästöstandardeja, jotta jätesektorille varmistettaisiin yhdenvertaiset toimintaedellytykset. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun parantamiseksi yhteisön on kiinnitettävä huomiota seuraaviin avainkysymyksiin: • EU:n lainsäädäntö koskee tällä hetkellä vain tiettyjen vaarallisten jätteiden ja kiinteiden yhdyskuntajätteiden polttamista, vaikka EU:ssa poltetaan myös monia muita jätetyyppejä, joiden koostumus on vastaavasti heterogeeninen ja jotka voivat siksi aiheuttaa vastaavia ympäristöriskejä. • Esimerkiksi sementtiuuneissa tai polttolaitoksissa jätteiden rinnakkaispolton sääntelyyn ei ole yhdenmukaista lähentymistapaa. Tämä on johtanut siihen, että yhä suurempi osa jätteistä rinnakkaispoltetaan, sillä rinnakkaispolttolaitosten ympäristöstandardit voivat olla väljelmät kuin varsinaisten jätteenpolttolaitosten. tapahtuvan • Vaarattomien jätteiden poltolle ei ole asetettu dioksiineja ja furaaneja koskevia yhteisön päästörajoja2, vaikka vaarattomien jätteiden poltosta aiheutuu arviolta jopa 40 % dioksiinien ja furaanien kokonaispäästöistä yhteisössä. • Viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa3 asetetaan useita tavoitteita, jotka koskevat raskasmetalli- sekä dioksiini- j a furaanipäästöj ä. • Valtiosta toiseen ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan YK:n Euroopan talouskomission yleissopimukseen liittyvässä ja yhteisön kesäkuussa 1998 allekirjoittamassa hitaasti hajoavia orgaanisia tapahtuvaa Yhteisön jätehuoltoslratcgiasta 24. helmikuuta 1997 annettu neuvoston päätöslauselma (97/C76/01). Dioksiineilla (tai dioksiineilla ja furaaneilla) tarkoitetaan keskenään samankaltaisten kloorattujen yhdisteiden ryhmää, johon kuuluvat polyklooratut dibentso-p-dioksiinit (PCDD) ja polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF). Towards Sustainability, A European Community programme of policy and action in relation to the environment and sustainable development ( 1993). 4 yhdisteitä koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudellisesti sitovat dioksiinien ja furaanien päästörajat, jotka ovat 0,1 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat yli 3 tonnia kiinteää yhdyskuntajätettä tunnissa. © Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan YK:n Euroopan talouskomission yleissopimukseen liittyvässä ja raskasmetalleja koskevassa yhteisön kesäkuussa 1998 allekirjoittamassa pöytäkirjassa asetetaan puolestaan oikeudellisesti sitova hiukkasten päästöraja, joka on 10 mg/m3 vaarallisen ja sairaalajätteen polton osalta, sekä oikeudellisesti sitovat elohopean päästörajat, jotka ovat 0,05 mg/m3 vaarallisen jätteen polton ja 0,08 mg/m3 yhdyskuntajätteen polton osalta. • Jätteenpolttolaitoksista peräisin olevien ilmaan joutuvien päästöjen sääntely voi johtaa siihen, että epäpuhtaudet siirtyvät ilmasta veteen, eikä yhteisö voi tällä hetkellä säännellä tätä vaarattomien jätteiden polton osalta. © Tekniikan viimeaikaisen kehityksen ansiosta voidaan saavuttaa aiempaa tiukemmat päästöjen vähentämisstandardit kustannustehokkaasti, mutta näitä standardeja ei ole vielä sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön. • Jätteenpolton odotetaan tulevina vuosina lisääntyvän, mikä johtuu jätteiden määrän ennustetusta kasvusta ja kaatopaikkajätteen vähenemisestä. Jotta näihin kysymyksiin voitaisiin kunnolla puuttua, on tarpeen laajentaa yhteisön lainsäädännön soveltamisala koskemaan kaikkea jätettä, joka ei kuulu neuvoston direktiivin 94/67/EY soveltamisalaan, sekä vahvistaa jo voimassa olevaan lainsäädäntöön sisältyviä säännöksiä yhdyskuntajätteiden polttamisesta. 1. 1 Ehdotetun direktiivin lainsäädännöllinen tausta ja soveltamisala 1989 annettiin kaksi neuvoston direktiiviä, Kesäkuussa säännellään yhdyskuntajätteiden polttolaitoksista peräisin olevia tiettyjen epäpuhtauksien päästöjä. Neuvoston direktiivissä 89/369/ETY4 vahvistetaan sääntely uusia yhdyskuntajätteiden polttolaitoksia varten, ja neuvoston direktiivi 89/429/ETY5 koskee jo käytössä olevia yhdyskuntajätteiden polttolaitoksia. joissa direktiivit epäpuhtauspäästöjen ovat merkittävästi myötävaikuttaneet Nämä vähentämiseen yhteisössä. Niiden soveltamisala rajoittuu kuitenkin yhdyskuntajätteisiin, vaikka polttoa käytetään yhä enemmän myös muiden jätteiden, kuten jätevesilietteen, sairaalajätteen ja renkaiden käsittely keinona. Neuvoston direktiivi 89/369/ETY yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä (EYVL L 163, 14. 6. 1989, s. 32). Neuvoston direktiivi 89/429/ETY yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä (EYVL L 205, 15. 7. 1989, s. 50). 5 Vuonna 1994 annettiin neuvoston direktiivi 94/67/EY6, jossa vahvistetaan ehdot vaarallisimpia jätteitä polttavien laitosten toiminnalle. Siinä säädetään tiukemmista päästöstandardeista kuin vuonna 1989 annetuissa yhdyskuntajätteen polttoa koskevissa direktiiveissä ja otetaan käyttöön numeeriset dioksiinien ja furaanien päästörajat. Ehdotetun direktiivin tarkoituksena on säännellä useimpien sellaisten jätteiden polttoa, jotka eivät kuulu vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun direktiivin (94/76/EY) soveltamisalaan, ja paikata siten lainsäädännön aukot. Niinpä ehdotettu direktiivi koskee yhdyskuntajätettä, direktiivin 94/67/EY soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjä vaarallisia jätteitä, kuten jäteöljyä, liuotteita ja sairaalajätteitä, sekä muita, vaarattomia jätteitä. Jätteet luokitellaan vaarallisiin ja vaarattomiin pääasiassa jätehuoltoon ja jätteiden käsittelyyn liittyvien seikkojen eikä palamisominaisuuksien mukaan. Vaarattomat jätteet saattavat kuitenkin sisältää ainesosia, jotka palaessaan aiheuttavat vaarallisia ilman epäpuhtauksia, jotka ovat usein samoja kuin vaarallisten jätteiden poltosta syntyvät epäpuhtaudet. 1. 2 Jätteiden rinnakkaispoltto Teollisuuslaitoksissa tapahtuva jätteiden rinnakkaispoltto on viime vuosina lisääntynyt tai tarkoitetaan merkittävästi. Rinnakkaispoltolla lisäpolttoaineena laitoksissa, joiden pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita. Tiettyjen jätteiden käyttöä on tuntuvasti kehitetty, ja niillä tyydytetään nykyään osa teollisuusprosessien energiantarpeesta. Tärkeimpiä näistä jätteen poltto jäteöljyn yms. käyttömuodoista ovat sementtiuuneissa sekä jätevesilietteen ja vastaavan jätteen poltto tavanomaisissa voimalaitoksissa. jätteiden polttoa vakinaisena liuotejaamierç, renkaiden, Suuri yleisö on ollut vakavasti huolissaan rinnakkaispolttolaitosten päästöistä, ja jätteiden polttamisesta annettuun neuvoston direktiiviin 94/67/EY vaarallisten sisällytettiinkin jätteitä rinnakkaispolttaville laitoksille. joissa vahvistetaan päästörajat vaarallisia säännökset, Vaarattomien jätteiden rinnakkaispoltto on kuitenkin lisääntymässä, eikä sitä tällä hetkellä säännellä yhteisön lainsäädännössä. Rinnakkaispolton vaillinainen sääntely voi aiheuttaa samoja ongelmia, joita on liittynyt puutteellisesti säänneltyihin varsinaisiin jätteenpolttolaitoksiin. Ehdotetun direktiivin tarkoituksena on korjata sääntelyn nykyiset puutteet ja varmistaa, ettei rinnakkaispoltto toimi porsaanreikänä vaadittua väljemmille ympäristöstandardeille. Jos käytössä ei ole yhdenmukaista järjestelmää, jonka avulla käyttöolosuhteita tai vaarattomien jätteiden rinnakkaispoltosta peräisin olevia päästöjä voitaisiin valvoa yhteisössä, tämä voi johtaa siihen valitettavaan käytäntöön, että jätteitä kuljetetaan valtiosta toiseen tiukan sääntelyn alueilta väljempiä ympäristöstandardeja soveltaville alueille. Ehdotetussa direktiivissä vahvistetaan kattavat menetelmät, joiden avulla rinnakkaispolttolaitosten päästörajat ja toimintaparametrit voidaan määrittää, minkä pitäisi taata ympäristönsuojelun yhdenmukainen korkea taso koko EU:ssa. Neuvoston direktiivi 94/67/EY vaarallisten jätteiden polttamisesta (EYVL L 365, 31. 12. 1994, s. 34). 6 1,3 Jätteenpoltosta syntyvien epäpuhtauksien vaikutukset Jätteenpoltto voi aiheuttaa päästöjä ilmaan, maaperään ja veteen. Päästöjen epäpuhtaudet riippuvat sekä käytetystä teknologiasta että käsiteltävästä jätteestä. Ilmaan joutuvat päästöt voivat sisältää happamia kaasuja, hiukkasia, raskasmetalleja sekä erittäin toksisia, hyvin pieninä määrinä esiintyviä orgaanisia aineita. ja Ehdotettuun direktiiviin antoi alkusysäyksen furaanipäästöistä tuleekin olemaan merkittävä vaikutus näihin pä: "töihin. On kuitenkin käynyt selväksi, että myös muita toksisia epäpuhtauksia voidaan ja pitää vähentää. ilmaistu huoli, ja ehdotetuilla sekä dioksiini- raskasmetalli- toimenpiteillä Dioksiinit ja fur aanit Jätteenpolttolaitoksista peräisin olevista tiettyjen orgaanisten yhdisteiden päästöistä on tunnettu huolta. Vaikka päästöissä on useita eri yhdisteitä, eniten huomiota on kiinnitetty dioksiineihin ja furaaneihin. Dioksiinit ja furaanit muodostavat keskenään rakenteellisesti samankaltaisten aineiden ryhmän, ja suurimpana huolenaiheena ovat olleet 17 kloorattua dibentsodioksiinia ja dibentsofuraania, joilla on klooriatomi asemassa 2, 3, 7 ja 8. Näistä toksisin (2,3,7,8 - TCDD) on tunnettu ihmisille syöpää aiheuttava aine. Voimakas altistus näille yhdisteille aiheuttaa todetusti klooriaknea, ja jopa äärimmäisen vähäisen kroonisen altistuksen uskotaan aiheuttavan useita ei-karsinogeenisia vaikutuksia, kuten haittavaikutuksia lisääntymiseen ja sikiön kehitykseen sekä vaikutuksia, jotka liittyvät aivotoiminnan heikkenemiseen. Vaikka tietoihin liittyy epävarmuustekijöitä, joitain vaikutuksia on todettu jo olosuhteissa, joissa altistus on lähellä nykyistä tausta-altistusta. Useissa maissa on otettu käyttöön toimenpiteitä, joilla altistusta pyritään vähentämään määrittämällä dioksiinien ja furaanien lähteet ja ehkäisemällä niistä peräisin olevia päästöjä. Viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa asetetaan tavoitteeksi vähentää todetuista lähteistä peräisin olevia dioksiini- ja ftiraanipäästöjä 90% vuosina 1985-2005. Lisäksi samassa toimintaohjelmassa edellytetään, että yhdyskuntajätteiden poltolle asetetaan numeeriset päästörajat. laitoksissa on yksilöity yhdeksi Dioksiineja ja furaaneja syntyy useista eri prosesseista, mutta yhdyskuntajätteen poltto lähteistä7. vanhoissa Viimeaikaisissa arvioissa esitetään, että vaarattomien jätteiden poltto aiheuttaa jopa furaanipäästöistä Euroopassa8. Poltto-olosuhteiden 40 % kaikista dioksiini- parantaminen voi merkittävästi vähentää dioksiini- ja furaanipäästöjä, ja tämä onkin yksi vuoden 1989 direktiiveissä asetetuista edellytyksistä. Kyseisissä direktiiveissä ei vahvisteta numeerisia dioksiinien ja furaanien päästörajoja, mutta useat jäsenvaltiot ovat tällaiset päästörajat. Lisätorjuntakeinot, kuten vuoden 1989 jälkeen asettaneet tärkeimmistä tunnetuista ja The European Atmospheric Emission Inventory of Heavy Metals and Persistent Organic Pollutants for 1990 (Umweltbundesamt, Saksa, 1997). Identification of Relevant Industrial Sources of Dioxins and Furans in Europe (Landesumweltamt Nordrhein-Westfalen, 1997). 7 aktiivihiili)ärjestelmät ja katalysaattorit, voivat vähentää päästöjä huomattavan alhaiselle tasolle. Päästörajojen asettaminen vähentää dioksiini- ja furaanipäästöjä ja sitä kautta väestön altistusta. Muut epäpuhtaudet ympäristöalan Viidennessä raskas metallipäästöjen vähentämistavoitetta, joka tähtää siihen, että kriittiset kuormitukset eivät ylity. Jätteet voivat sisältää useita eri raskasmetalleja, jotka voivat päästä ympäristöön savukaasujen tai jäteveden ja palamisjätteiden mukana. toimintaohjelmassa puolletaan erityistä ja erityisesti kadmium- oppimiskyvyn elohopeapäästöjen Tuoreista arvioista käy ilmi, että EU:n alueella tapahtuva jätteenpoltto voi aiheuttaa vuodessa yli 16 tonnia kadmiumpäästöjä, 46 tonnia kromipäästöjä, 36 tonnia elohopeapäästöjä ja yli 300 tonnia lyijypäästöjä9. Jätteenpoltto aiheuttaa huomattavan osan (arviolta 8% kadmiumin ja 16% elohopean kaikista päästöistä). Lyijyn vaikutusten arvellaan liittyvän Suurten kadmiumpitoisuuksien arvellaan puolestaan olevan yhteydessä keuhkosyöpään ja useisiin ei-karsinogeenisiin vaikutuksiin. Jopa vain vähäisen elohopea-altistuksen on todettu Useimpia vaikuttavan raskasmetallipäästöjä voidaan torjua rajoittamalla tehokkaasti hiukkasten määrää. Haihtuvien metallipäästöjen vähentämistä voidaan tehostaa käyttämällä matalia lämpötiloja savukaasun puhdistamisjärjestelmissä. Elohopeapäästöjen vähentämistä voidaan tehostaa aktiivihiilen käytöllä. munuaisvaurioihin. kokonaismäärästä heikkenemiseen, käyttäytymiseen erityisesti johtavan lapsissa. ja Raskasmetalli-, dioksiini- ja furaanipäästöjen happamien kaasujen ja hiukkasten päästöjä. lisäksi jätteenpoltto aiheuttaa myös Voimakas altistus happamille kaasuille voi johtaa hengityselinongelmiin, ja näiden kaasujen kaukokulkeutuminen voi vaurioittaa ekosysteemejä happamoitumisen kautta. sääntelemättömät Yhdyskuntajätteen vetykloridipäästöt yleensä ylittävät määrältään vastaavat rikkidioksidipäästöt (koska mainitut jätteet sisältävät vain vähän rikkiä). Päästöissä voi olla myös toksista fluorivetyä, joskin paljon pienempinä pitoisuuksina. Kaikkien näiden kaasujen päästöjä voidaan vähentää märkäpesulla. jätteiden poltosta ja vastaavien syntyvät typpioksideja (NOx). Sen syntyy myös Jätteenpoltosta suuret typpioksidipitoisuudet happamoittavat ekosysteemejä ja aiheuttavat mahdollisia akuutteja ja kroonisia terveysvaikutuksia, typen oksideilla on tärkeä osuus alailmakehän otsonin muodostumisessa. Ehdotetun direktiivin kustannuksista tehdyssä tutkimuksessa10 laskettiin, että yksi merkittävimmistä haitoista on NOx-päästöjen osuus sekundaaristen hiukkasten aiheuttamissa terveysvaikutuksissa. Jätteenpolttolaitosten NOx-päästöjä ei tällä hetkellä säännellä yhteisössä, ja ehdotetussa direktiivissä puututaan ja joilla tähän epäkohtaan. Toimenpiteillä, säännellään poltettavia ja hyödystä jätteitä lisäksi, että The European Atmospheric Emission Inventory of Heavy Metals and Persistent Organic Pollutants for 1990 (Urnweltbundesamt, Saksa, 1997). Economic Evaluation of the Draft Incineration Directive (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997). K) 8 palamisprosessia, voidaan minimoida NOx:n muodostuminen jätteenpolton aikana. Jos näillä toimenpiteillä ei yksin kyetä täyttämään standardeja, voidaan ottaa käyttöön lisätoimenpiteitä, joihin kuuluu esimerkiksi katalyyttinen pelkistys. Ilmakehässä esiintyvien hiukkasten arvellaan liittyvän ihmisten terveydelle aiheutuviin laajoihin kroonisiin haittoihin, joskaan ei täysin tiedetä, miten hiukkaset vaikuttavat terveyteen. Happamien kaasujen päästöt voivat johtaa sekundaaristen hiukkasten muodostumiseen, mikä voi osaltaan vaikuttaa terveyshaittoihin. Haittojen oletetaan kytkeytyvän ilmakehässä oleviin pienikokoisiin hiukkasiin. Ilmakehässä esiintyvät hiukkaset luokitellaan eri luokkiin, joista PM 10 on yleisin. Viimeaikaisissa tutkimuksissa on kuitenkin tarkasteltu pienikokoisempia, luokkaan PM2,5 kuuluvia hiukkasia, sillä niiden haittoja pidetään PMlO-hiukkasten haittoja suurempina. Jätteenpoltto on hiukkaspäästöjen aiheuttaja. Hiukkasten ominaisuudet riippuvat poltettavasta jätteestä sekä polttoon ja päästöjen torjuntaan käytetystä tekniikasta. Puutteellisesti säänneltyjen jätteenpolttolaitosten hiukkaspäästöt voivat olla suuria ja osasyynä paikallisiin ympäristöongelmiin. Uudenaikaisissa laitoksissa hiukkaspäästöt voidaan rajoittaa vähiin, mutta päästöissä olevat hiukkaset voivat olla hyvin pienikokoisia. Päästöt luokitellaan usein luokkaan PM 10, joskin käytettävissä olevien vähäisten tietojen perusteella ne voitaisiin paljolti luokitella luokkaan PM2,5. Hiukkaspäästöt voivat siis osaltaan vaikuttaa terveyshaittoihin. Palamisprosessista syntyvien hiukkaspäästöjen lisäksi myös jätevedet ja palamisjätteet voidaan joutua käsittelemään huolellisesti, jotta vältettäisiin paikallisia haittoja aiheuttavien hiukkasten syntyminen. Jätteenpolton vuoksi veteen joutuvien päästöjen riskit tunnustettiin vaarallisten jätteiden polttamisesta annetussa direktiivissä (94/67/EY), jonka 8 artiklan 3 kohdassa edellytetään päästörajojen vahvistamista veteen joutuville päästöille. Vastaavia riskejä aiheuttavat myös vaarattomien jätteiden polton takia veteen joutuvat päästöt, jotka syntyvät pääasiassa märkäpesujärjestelmien käytöstä. Myös jätevesipäästöjen osalta tarvitaan näin ollen yhteisön toimenpiteitä, joilla estetään ympäristövahingot ja epäpuhtauksien siirtyminen veteen. Suurimpana huolenaiheena ovat raskasmetallipäästöt. Märkäpesun yhteydessä voidaan käyttää pitkälle kehitettyjä jätevedenkäsittelylaitteistoja, joilla epäpuhtaudet poistetaan jätevedestä. Joissain tapauksissa jätevesipäästöt voidaan ehkäistä kokonaan palauttamalla jätevesi uudelleen käyttöön prosessissa tai haihduttamalla se. 1. 4 Jätteenpolttolaitosten tekninen kehitys Jätteenpolttolaitosten tekniikka on kehittynyt merkittävästi. 1980-luvulla käytettyyn tekniikkaan verrattuna jätteenpolttolaitokset voivat saavuttaa huomattavasti tiukemmat päästöstandardit entistä kustannustehokkaammin. Myös epäpuhtauksien seurannassa on edistytty kehittämällä sekä jatkuvia että määräaikaistestejä, joiden avulla voidaan todentaa, noudatetaanko tiukkoja päästöstandardeja. Tiukat päästöstandardit on otettu käyttöön muutamissa jäsenvaltioissa, joissa voimassa oleva lainsäädäntö edellyttää jätteenpolttolaitoksiin asennettavia laitteistoja, joiden avulla päästöjä voidaan vähentää erittäin tehokkaasti ja joiden ansiosta ehdotettuun direktiiviin sisältyviä päästörajoja voidaan jo nyt noudattaa. Savukaasun käsittelytekniikoiksi on kehitetty useita eri vaihtoehtoja, joiden avulla hiukkasten, happamien kaasujen, raskasmetallien ja orgaanisten yhdisteiden päästöjä pystytään torjumaan tehokkaasti. Dioksiini-ja furaanipäästöjen vähentämiseen käytettävä 9 teknologia voi olla osa savukaasujen käsittelyteknologiaa, tai se voidaan lisätä erillisinä yksikköinä. Typpioksidipäästöjen (NOx) vähentämisteknologiassa on edistytty viime vuosina nopeasti, ja useita tällaisia järjestelmiä on jo markkinoilla sekä käytössä yhteisössä ja muualla. Jos ehdotetut toimenpiteet otetaan käyttöön direktiivin soveltamisalaan kuuluvien jätteiden osalta, jätteenpoltosta aiheutuvat raskasmetalli-, dioksiini- ja furaanipäästöt vähenevät huomattavasti. Tämä auttaa EU:ta saavuttamaan dioksiinien vähentämiseen tähtäävän ja tavoitteen ympäristöhaittojen torjumiseen. sekä antamaan merkittävän panoksen kansanterveys- 1. 5 Jätteenpolton ja rinnakkaispolton lisääntyminen Yhteisössä poltettavan jätteen määrän odotetaan kasvavan tulevina vuosina. Niinpä esimerkiksi yhteisössä poltettavan yhdyskuntajätteen määrän arvioidaan kasvavan vuonna 1990 poltetusta 31 megatonnista 56,5 megatonniin vuonna 2000n. Tämä kehitys on seurausta jätteiden määrän ennustetusta kasvusta ja kaatopaikkajätteen vähenemisestä. Myös muidentyyppisten poltettavien jätteiden määrän ennustetaan kasvavan jyrkästi. Koska jätevesilietteen päästäminen mereen on kiellettyä ja koska lietteen määrä kasvaa yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon myötä, uuteen jätteenpolttokapasiteettiin tullaan tehokasta epäpuhtauspäästöjen sääntelyä tämä kasvu lisää ympäristövaikutuksia. investoimaan merkittävästi EU:ssa. Ilman 2. TAVOITTEET Ehdotettu direktiivi myötävaikuttaa EY. n perustamissopimuksen 130 r ja 129 artiklassa edellytettyyn ihmisten terveyden ja ympäristön suojeluun. tarkoituksena on ottaa huomioon tekninen kehitys ja jätteenpolttoprosessien Ehdotetun direktiivin sääntelyssä saavutettu laajentaa voimassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä siten, että sen avulla torjutaan myös yhdynkuntajätteen ja muiden vaarattomien jätteiden poltosta johtuvaa ilman, vesien ja maaperän pilaantumista. Tavoitteena on ehkäistä ympäristölle ja ihmisten terveydelle koituvat haitat, tai jos tämä ei ole mahdollista, vähentää niitä mahdollisimman suurelta osalta. Päätavoitteina on • vähentää huomattavasti useiden merkittävien epäpuhtauksien ilmaan joutuvia päästöjä ja säännellä veteen ja maaperään joutuvia päästöjä • toimintaohjelmassa asetettu auttaa saavuttamaan viidennessä ympäristöalan ja tavoite, jonka mukaan furaanipäästöjä vähennetään 90% vuosina 1985-2005 ja yhdyskuntajätteen poltosta syntyvien dioksiini-ja furaanipäästöjen standardit otetaan käyttöön lähteistä peräisin olevia dioksiini- todetuista Economic Evaluation of the Draft Incineration Directive (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997). 10 • myötävaikuttaa raskasmetallipäästöjen vähentämiseen, mikä vastaa viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa asetettua tavoitetta, jonka mukaan kriittiset kuormitukset ja tasot eivät saa ylittyä • vahvistaa yhdenmukaiset menetelmät vaarattomien jätteiden polton ja rinnakkaispolton sääntelyä ja harjoittamista varten. 3. EHDOTUKSEN OIKEUSPERUSTA JA TÄRKEIMMÄT OSATEKIJÄT Koska ehdotetun direktiivin tarkoituksena on ihmisten terveyden suojelun lisäksi myös ympäristön laadun suojeleminen ja parantaminen, direktiiviehdotuksen oikeusperustana on perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohta. Ehdotetun direktiivin tärkeimmät osatekijät ovat seuraavat. © Yhteisön lainsäädännön soveltamisalaa laajennetaan siten, että siihen kuuluvat myös muun vaarattoman jätteen kuin yhdyskuntajätteen poltto sekä vaarallisten jätteiden polttamisesta annetun neuvoston direktiivin 94/67/EY soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen vaarallisten jätteiden poltto, jotta yhteisön lainsäädännössä oleva aukko voidaan paikata. ® Otetaan käyttöön päästörajat laitoksille, jotka rinnakkaispolttavat jätteitä. © Saatetaan ajan tasalle yhdyskuntajätteitä polttaviin laitoksiin sovellettavat päästörajat ja otetaan näiden lisäksi käyttöön veteen joutuvien päästöjen raja- arvot, jotta voitaisiin vähentää merkittävästi jätteenpolton ympäristövaikutuksia, myötävaikuttaa päästöjen vähentämiseen ja ilmanlaatutavoitteiden saavuttamiseen sekä lisäksi estää epäpuhtauksien siirtyminen veteen. Edellytetään, että polttoprosessissa tuotettu lämpö hyödynnetään mahdollisimman suurelta osalta ja että palamisjätteiden syntyminen ehkäistään, niiden määrää vähennetään tai ne kierrätetään mahdollisimman suurelta osalta. 4. RINNAKKAISPOLTON SÄÄNTELY tarkoitetaan joiden Rinnakkaispoltolla pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita ja jotka polttavat jätteitä vakinaisena tai lisäpolttoaineena. Useita poltettavia jätteitä voidaan käyttää tyydyttämään tiettyjen prosessien energiantarve joko kokonaan tai osittain ja sitä kautta vähentämään ensisijaisen polttoaineen tarvetta. teollisuuslaitoksissa, jätteiden polttoa 11 Jätteiden energiakäyttö on mahdollista useissa teollisuusprosesseissa, esimerkiksi lämpö jä sähkövoimalaitoksissa, sementtiuuneissa, kalkkiuuneissa ja masuuneissa. Joskus jätteiden poltosta voi olla hyötyä sekä energian että aineellisten tuotteiden tuotannossa, kuten sementtiuuneissa, joissa mineraalien poltto voi myötävaikuttaa tuotteen laatuun12. EUrssa ei tällä hetkellä säännellä rinnakkaispolttoa paitsi joidenkin vaarallisten jätteiden osalta. Ehdotetussa direktiivissä edellytetään, että kaikilla jätteitä rinnakkaispolttavilla laitoksilla on oltava yksityiskohtainen lupa, jossa määritetään rinnakkaispolttoon sallittujen jätteiden ominaisuudet ja massa sekä varmistetaan, että kaikki muutkin ehdotetun jotta täyttyvät. Jotta jätteet varmasti direktiivin vaatimukset epätäydellisestä tuotteiden määrä minimoitaisiin, rinnakkaispolttolaitoksissa on saavutettava 850°C:n lämpötila ja 2 sekunnin viipymäaika kuten varsinaisissakin jätteenpolttolaitoksissa. palamisesta muodostuvien tuhoutuisivat ja Ehdotetussa direktiivissä tunnustetaan hyödyt, jotka saadaan energian tehokkaasta käytöstä tason varmistamiseksi ehdotetaan kuitenkin päästörajoja. rinnakkaispolttolaitoksissa, mutta ympäristönsuojelun korkean yhdyskuntajätettä Lajittelematonta on noudatettava samoja standardeja kuin varsinaisissa jätteenpolttolaitoksissa. Muiden jätteiden osalta päästörajat määritetään ehdotetun direktiivin liitteessä II esitettyjen menetelmien mukaisesti. rinnakkaispolttolaitoksissa poltettaessa Yksilöityjen epäpuhtauksien ja CO:n päästörajat määritetään yleensä seuraavalla kaavalla: v. • c. + V T jäte ^jäte. • c T prosessi ^prosessi V- + V T jäte T prosessi = c missä Vjäte on pelkästään jätteenpoltosta syntyvän kaasun volyymi, Vprosessi prosessista (muusta kuin jätteenpoltosta) syntyvän kaasun volyymi, Cjäte epäpuhtauden päästöraja pelkästään jätteenpolton osalta ja Cprosessi ehdotetussa direktiivissä prosessille määritetty päästöraja, tai jos tällaista arvoa ei ole määritetty, kansallisessa standardissa määritetty päästöraja. C on tuloksena oleva rinnakkaispolttolaitoksen päästöraja. Kaava on laadittu siten, etteivät rinnakkaispolttolaitokset voi päästää ympäristöön suurempia epäpuhtausmääriä jätetonnia kohti kuin varsinaiset jätteenpolttolaitokset. Yleisimmille rinnakkaispolttoprosesseille - sementtiuuneille ja suurille polttolaitoksille - määritetään kokonaispäästöjen raja-arvot (C) tai erityiset prosessista peräisin olevien päästöjen raja-arvot (Cproscssi). 1 - Waste Co-processing in Industry, Code of good practice for wastes valorisation in the Cement Industry (J P Degré, Ciments D'Obourg, 1996). raja-arvot. Hiukkasten päästörajassa otetaan Sementtiuuneille asetetaan kokonaispäästöjen raja-arvot kaikkien epäpuhtauksien osalta. HCl:n, HF:n, S02:n, orgaanisen hiilen kokonaismäärän, raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien raja-arvot ovat yhtä tiukat kuin varsinaisille jätteenpolttolaitoksille asetetut vastaavat sijaan huomioon sementtiuuniprosessin erityispiirteet, sillä uunin raaka-aineella rikastettu ilma lisää hiukkaspäästöjä. Kyseisen että raskasmetallipäästöt alittavat sallitut raja-arvot. Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia S02:n ja orgaanisen hiilen kokonaismäärän raja-arvoista, jos suuremmat päästöt johtuvat raaka-aineesta. tapauksessa raja-arvon pitäisi taata, joka sen raja-arvossa erityiset huomioon NOx:n toimintaedellytykset, sillä suurin osa NOx:sta muodostuu korkeissa palamislämpötiloissa (ns. terminen NOx). sementtiuuniprosessin otetaan Polttolaitoksille asetetut Cprosessi:n raja-arvot ilmentävät alan parhaita käytänteitä ja riippuvat laitoksen koosta ja polttoaineen tyypistä. Raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien kokonaispäästörajat ovat samat kuin varsinaisille jätteenpolttolaitoksille asetetut vastaavat raja-arvot. Mitä muihin teollisuusaloihin tulee, joidenkin raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien kokonaispäästöjen raja-arvot ovat samat kuin varsinaisille jätteenpolttolaitoksille asetetut tarkoituksena on varmistaa korkein mahdollinen vastaavat ympäristönsuojelun taso. raja-arvot, minkä Jos neuvoston direktiivin 94/67/EY soveltamisalaan kuuluvaa jätettä poltetaan tai rinnakkaispoltetaan samassa laitoksessa kuin ehdotetun direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa jätettä, ehdotetun direktiivin vaatimuksia sovelletaan jätteen kokonaismäärään, jotta varmistettaisiin korkein mahdollinen ympäristönsuojelun taso kaikissa tapauksissa. 5. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUS Jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten aiheuttama ympäristön pilaantuminen ylittää kansalliset rajat. Happamoittavat epäpuhtaudet ja otsonin esiasteet voivat kantautua satoja tai tuhansia kilometrejä, ennen kuin ne kertyvät ympäristöön happamana laskeumana tai johtavat alailmakehän otsoniepisodeihin. Yhdessä jäsenvaltiossa syntyneet happamoittavat epäpuhtaudet voivat näin huonontaa ympäristön tilaa muissa jäsenvaltioissa. Vaikka muut päästöt, kuten dioksiinit, saastuttavat pääasiassa vain paikallisesti, tämä vaikuttaa kuitenkin liha-ja maitotuotteisiin, joita myydään koko yhteisössä. Tästä syystä on tarpeen antaa säädös, jossa asetetaan samat vähimmäisvaatimukset koko yhteisölle. 13 Yhteisön voimassa olevassa päästöjä. Tämä lainsäädäntö on kuitenkin puutteellista seuraavista syistä: lainsäädännössä säännellään jo jätteenpolttolaitosten • • Direktiivissä 94/67/EY asetetaan ajan tasalla olevat päästörajat, jotka perustuvat tällä hetkellä käytettävissä oleviin tekniikoihin, mutta direktiivi koskee vain tietyntyyppisen vaarallisen jätteen polttoa. Koska päästöjen ympäristövaikutukset enempää kuin käytettävissä olevat päästöjen vähentämistekniikatkaan eivät riipu poltettavan jätteen tyypistä, on sekä tarpeellista että tarkoituksenmukaista, että direktiivissä 94/67/EY asetettuja päästörajoja sovelletaan myös muuntyyppisiin jätteisiin. lainsäädännöllä Yhdyskuntajätteen polttoa koskevassa voimassa olevalla säännellään ainoastaan varsinaisia jätteenpolttolaitoksia, mikä johtaa siihen, että jätteitä siirretään poltettavaksi rinnakkaispolttolaitoksissa, joita ei ehkä säännellä yhtä tiukasti. • Voimassa oleva lainsäädäntö koskee vain ilmakehään joutuvia päästöjä, mikä voi johtaa siihen, että epäpuhtaudet siirtyvät vesiympäristöön tai palamisjätteisiin. ilman epäpuhtauksien Myös vuonna 1979 kaukokulkeutumista koskeva YK:n Euroopan talouskomission yleissopimus edellyttää yhteisön lainsäädännön saattamista ajan tasalle. tehty valtiosta tapahtuvaa toiseen Ehdotetussa direktiivissä jätetään jäsenvaltioille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti mahdollisuus: • ottaa käyttöön standardeja, jotka ovat tiukempia kuin direktiivissä ehdotetut standardit • sallia, että teollisuus käyttää sille parhaiten sopivia tekniikoita. On kuitenkin olennaisen tärkeää, että vahvistettavat standardit ovat tarpeeksi tiukat, jotta niillä voidaan varmistaa riittävä ympäristönsuojelu, ja että standardit ovat samat koko yhteisössä. Ehdotetut toimenpiteet perustuvat huolelliseen harkintaan, jossa on otettu huomioon toimenpiteiden kustannukset ja niistä saatava hyöty. Ehdotetut toimenpiteet myös vastaavat joissain jäsenvaltioissa ehdotettuja tai jo vahvistettuja toimenpiteitä. Nykyinen lainsäädäntö vaihtelee kuitenkin suuresti jäsenvaltioittain, ja myös eniten ja vähiten ympäristöä kuormittavien laitosten välillä on suuria eroja. Laitosten ympäristö ystävällisyyden parantamisesta odotetaan siksi saatavan suurta hyötyä. 6. YHDENMUKAISUUS YHTEISÖN IMUUN POLITIIKAN KANSSA Jätehuolto Tehokas jätehuolto on monimutkainen ja monimuotoinen tehtävä. Lämpökäsittely on yhtenäistetyssä lähestymistavassa vain yksi jätehuolto vaihtoehto muiden ohella, ja ehdotettu direktiivi onkin nähtävä osana laajempaa lainsäädännöllistä ja poliittista kehystä, joka kattaa koko jätehuollon. Ehdotettu direktiivi koskee vain jätteiden 14 lämpökäsittelyä eikä muita jätteenkäsittely vaihtoehtoja, eikä siinä määritellä jätteitä, joille poltto on sopiva käsittelymuoto. Tätä varten on olemassa muita poliittisia ja lainsäädäntötoimenpiteitä. sisältyvän jätehuoltovaihtoehtojen Vuonna 1996 antamassaan tiedonannossa yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta (KOM(96) 399 lopullinen) komissio vahvistaa vuonna 1989 julkaistuun strategia- jonka mukaan asiakirjaan ensisijaisesti pyritään ehkäisemään jätteiden syntyminen, toissijaisesti käyttämään ne uudelleen ja viimeisenä vaihtoehtona käsittelemään ne turvallisesti. Strategiassa myös tunnustetaan selkeästi, että jätteenpoltolla - lämpö hyödynnetään - on tärkeä merkiiys jätteiden hyödyntämisessä sekä - myös silloin, kun jätteenpoltosta syntyvää lämpöä ei hyödynnetä - tiettyjen väistämättömien jätteiden tehokkaan tuhoamisen kannalta silloin, kun siitä syntyvä tärkeysjärjestyksen, Jätteitä koskevan kehysdirektiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, tavoitteena on varmistaa korkein mahdollinen ympäristönsuojelun taso, ja ehdotetussa direktiivissä edellytetään tavoitteen mukaisesti, että jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille myönnetään yhteisössä lupa ennen niiden käyttöönottoa. Jätehuoltohuoltostrategiassa esitetään myös, että jätteenpoltosta peräisin olevat epäpuhtauspäästöt ja sitä kautta ympäristövaikutukset minimoidaan riippumatta siitä, hyödynnetäänkö jätteenpoltosta syntyvä lämpö vai ei. tämän Komissio katsoo, että erityistä huomiota on kiinnitettävä laitoksiin, joita ei ole alun perin suunniteltu jätteiden käyttöön polttoaineena (rinnakkaispolttolaitokset). Komissio tukee periaatetta, jonka mukaan rinnakkaispolttolaitoksille tulee asettaa samat päästörajat kuin varsinaisille jätteenpolttolaitoksille, jos käytettävät prosessit ja poltettavat materiaalit vastaavat toisiaan. toimintaedellytyksiä Ehdotetussa direktiivissä puututaan suoraan näihin kysymyksiin ja ehdotetaan suunniteltu ja yksityiskohtaisia vähimmäistämään sekä varsinaisten jätteenpolttolaitosten että rinnakkaispolttolaitosten ympäristövaikutukset. Lisäksi ehdotetussa direktiivissä laajennetaan jo voimassa olevan lainsäädännön soveltamisalaa koskemaan myös muiden jätteiden kuin yhteisön yhdyskuntajätteiden polton ympäristövaikutuksia. päästörajoja, jotka on Myös palamisprosessista syntyviä jätteitä koskevat säännökset ilmentävät vuonna 1996 jätteiden tarkistettuun syntymisen ehkäisemistä ja niiden uudelleenkäyttöä. jätehuoltostrategiaan sisältyvää periaatetta, joka painottaa Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen Suurten teollisuuslaitosten aiheuttaman saastumisen ehkäisyä ja rajoittamista ohjaillaan ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä annetulla neuvoston direktiivillä 96/61/EY (IPPC-direktiivillä). Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat yhdyskuntajätteiden uusia polttolaitoksia koskevassa neuvoston direktiivissä 89/369/ETY ja yhdyskuntajätteiden olemassa olevia polttolaitoksia koskevassa neuvoston direktiivissä 89/429/ETY määritellyt jätteenpolttolaitokset, joiden kapasiteetti on yli 3 tonnia tunnissa. 15 IPPC-direktiivissä säädetään teollisuuslaitoksille myönnettävästä luvasta, joka perustuu laitosten ympäristövaikutusten yhtenäistettyyn arviointiin. Lupaehtojen määrittelemisen lisäksi IPPC-direktiivissä edellytetään, että päästörajat asetetaan yhteisön laajuisesti tapauksissa, joissa yhteisöllisten toimien tarve on todettu. Jos yhteisön raja-arvoja ei laitosten aseteta vähimmäispäästörajoina sovelletaan voimassa olevaan muuhun yhteisön lainsäädäntöön sisältyviä päästörajoja. soveltamisalaan kuuluvien tällä perusteella, IPPC-direktiivin sisältyvät direktiiviin toimenpiteet tasalle, koska niiden koska Ehdotettuun yhdyskuntajätteiden polttamista koskevat nykyiset päästörajat on viipymättä saatettava ajan laajennettava käsittämään myös ja koska on otettava käyttöön muuntyyppiset dioksiinipäästöjen raja-arvo. Ehdotetun direktiivin ja IPPC-periaatteen keskinäinen yhdenmukaisuus on varmistettu huolehtimalla siitä, että ehdotetut päästörajat eivät ole esteenä laitosten suorituskyvylle ympäristönäkökohtien suhteen. sekä rinnakkaispoltto soveltamisala on perusteltuja, jätteet ovat Happamoitumisen torjuminen Komissio antoi maaliskuussa 1997 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon happamoitumisen torjumiseen tähtäävästä yhteisön strategiasta. Strategian perimmäisenä tavoitteena on estää kriittisten kuormitusten ylittyminen. Jätteenpolttolaitoksista peräisin olevien happamien kaasujen päästöjen vähentäminen auttaa saavuttaman tämän ja S02:n tavoitteen kaukokulkeutuminen myötävaikuttaa ja joita ovat muun muassa alailmakehän otsoni, huonon ilmanlaadun vaikutukset ihmisten terveyteen, rehevöityminen sekä rakennusten ja monumenttien syöpyminen. ratkaisemaan myös muita ongelmia, joihin NOx:n ja Pohjavesi Ehdotetut säännökset ovat pohjavedestä annetun direktiivin 80/68/ETY mukaisia, ja niissä edellytetään, että veteen johdettaville mahdollisesti haitallisille päästöille on myönnettävä lupa ja että niitä seurataan. Jäteöljy Neuvoston direktiivissä 75/439/ETY edellytetään, että jäteöljyn keräystä ja käsittelyä varten otetaan käyttöön yhdenmukaistettu järjestelmä ja että jäteöljyn poltossa noudatetaan tiukkoja standardeja, mikä vastaa ehdotettua direktiiviä. Energiatehokkuus tavoitteeksi, että uusiutuvat Euroopan unioni on asettanut energiapoliittiseksi energialähteet tyydyttävät vuoteen 2010 mennessä vähintään 12 % energiankulutuksesta. Tavoite merkitsee uusiutuvien energialähteiden osuuden kaksinkertaistamista yhteisön sisäisessä energian kokonaiskulutuksessa. 16 Uusiutuvien energialähteiden odotetaan supistavan riippuvuutta energiantuonnista, turvaavan energiansaantia ja vähentävän hiilidioksidipäästöjä ja sitä kautta globaalin lämpenemisen mahdollisuutta. Elinkelpoisesta uusiutuvien energialähteiden sektorista ei ole hyötyä pelkästään ympäristön kannalta, vaan sen pitäisi myös tarjota työpaikkoja ja vientimahdollisuuksia. asetetun markkinaosuuden edellyttää huomattavia Tavoitteeksi investointeja useisiin uusiutuviin energialähteisiin sekä aktiivista myynninedistämistä. Samalla on poistettava kaupan esteet, jotka muun muassa rajoittavat pääsyä sähkömarkkinoille. saavuttaminen Jotta tavoitteet saavutettaisiin, suuri osa energiasta on tuotettava biomassan pohjalta sekä lämpönä että sähkönä. Uusiutuvia energialähteitä koskevassa yhteisön strategiassa13 esitellään kiinteän biomassan markkinoiden kehittämiseen tarvittavia toimenpiteitä, joilla ja muun muassa kaukolämmityksen tarpeisiin sekä päästöiltään puhdasta energiantuotantoa yhdyskunta- ja muun jätteen pohjalta, kunhan tämä ei ole ristiriidassa jätteiden syntymisen ehkäisyn ja niiden kierrättämisen kanssa. rinnakkaispolttoa hiilivoimalaitoksissa edistetään biomassan tunnustetaan, että yhdyskuntajätteen orgaanisella osalla, lajitellulla Strategiassa talousjätteellä ja jätevesilietteellä voi olla tärkeä merkitys yhteisön tavoitteiden saavuttamisessa. Energian hyödyntämiseen tähtäävä jätteenpoltto ja teollisuuslaitoksissa tapahtuva rinnakkaispoltto ovat vakiintuneimmat ja tehokkaimmat nykyisin käytössä olevat tekniikat, joilla tällaisista jätteistä voidaan tuottaa energiaa. Myös muiden lämpökäsittelytekniikoiden, kuten kaasutuksen, voidaan odottaa tulevaisuudessa auttavan tavoitteiden saavuttamisessa. Ehdotettu direktiivi on strategian mukaisesti laadittu tukemaan energian tuottamista biomassasta puhtain päästöin ja ympäristöä kuormittamatta. Biomassan poltosta syntyvät kaasut ovat yleensä puhtaita jätteiden poltosta syntyviin kaasuihin verrattuna. Jotta biomassan lähteiden hyödyntämistä ei hankaloitettaisi, tärkeimmät ja suosituimmat biomassan lähteet - puu ja puujätteet - on nimenomaisesti jätetty ehdotetun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. jätteiden polton osalta lämmön Ehdotetussa direktiivissä edellytetään muiden mahdollisimman laajaa hyötykäyttöä, jotta jätteistä vapautuva uusiutuva energia käytettäisiin hyväksi mahdollisimman suurelta osin. Koska ei voida sulkea pois mahdol li suutta, että näissä muissa jätteissä on epäpuhtauksia ja että niiden poltosta siksi syntyy haitallisia päästöjä, rinnakkaispolttolaitoksissa on noudattettava ehdotettuun direktiiviin sisältyviä vähimmäisstandardeja. Joissain jätteissä on kuitenkin vähemmän epäpuhtauksia kuin muissa, mikä on tunnustettu sallimalla erityispoikkeukset, joiden avulla standardien noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia joiden epäpuhtauspäästöt ovat voidaan vähentää laitosten pienentävät todistettavasti toiminnanharjoittajille aiheutuvia kustannuksia ja lisäävät osaltaan kyseisten jätteiden hyödyntämisestä saatavia taloudellisia etuja. pienet. Väljemmät seurantavaatimukset jätteiden poltossa, jätteiden poltto- sellaisten ja 13 Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet - Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja (KOM (97) 599 lopullinen). 17 7. LAUSUNNOT Ehdotetusta direktiivistä on kuultu perusteellisesti tärkeimpiä osapuolia eli jäsenvaltioita, teollisuutta ja valtiosta riippumattomia ympäristöalan organisaatioita. Jäsenvaltiot Komissio järjesti useita kokouksia, joissa ehdotetusta direktiivistä keskusteltiin jäsenvaltioiden kansallisten asiantuntijoiden kanssa. Yleisesti ottaen kaikki jäsenvaltiot tukivat ehdotettua direktiiviä, ja jätteiden poltto- rinnakkaispolttoprosessia on säänneltävä aiempaa tehokkaammin yhteisön laajuisesti. sillä ne katsoivat, että Pohjoismaat, Saksa ja Itävalta korostivat, että biomassasta syntyvät puhtaat kaasut on jätettävä ehdotetun direktiivin jättikin soveltamisalan ulkopuolelle sellaiset puuainekset sekä maa- ja metsätalouden jätteet, orgaanisia seurauksena eivät jotka halogeeniyhdisteitä. soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio raskasmetalleja käsittelyn sisällä tai ja Suomi ja Ruotsi ehdottivat, että soveltamisalan ulkopuolelle jätetään myös tietyt -pahvi, koska nämä jätteet ovat "puhtaita". jätevirrat, kuten keräyspaperi Tarkasteltuaan kysymystä komissio kuitenkin päätti, että näiden jätteiden luonteesta johtuen ei voida riittävällä varmuudella sulkea pois sitä mahdollisuutta, että ne sisältävät epäpuhtauksia. Riittävän ympäristösuojelun varmistamiseksi niiden on siksi kuuluttava ehdotetun direktiivin soveltamisalaan. Ehdotettuun direktiiviin sisällytettiin kuitenkin poikkeuksia, jotka vähentävät merkittävästi sellaisten jätteiden seurannasta koituvaa taakkaa, joiden osalta laitoksen toiminnanharjoittaja voi todistaa, että epäpuhtauspäästöt eivät ylitä ehdotetussa direktiivissä asetettuja päästörajoja. Ranska oli huolissaan siitä, että NOx:n torjuntavaatimusten noudattaminen olisi kohtuuttoman hankalaa pienille laitoksille eikä osoittautuisi kustannustehokkaaksi. Väljempi NOx-päästöjen raja-arvo sallituinkin laitoksille, joiden kapasiteetti on alle kolme tonnia tunnissa. Teollisuus Teollisuuden etuja edustivat muun muassa: - CEPI (paperi- ja selluteollisuus) - CEI Bois (puutavarateollisuus) - EURELECTRIC ja UNIPEDE (sähköntuontantoteollisuus) - FEAD ja HUR1TS (jäleteollisuus) ja - Cembureau (sementtiteollisuus). Lausunnoissa keskityttiin ennen muuta ehdotetun direktiivin soveltamisalaan ja erityisesti siihen, pitäisikö biomassamateriaalit jättää sen ulkopuolelle. Teollisuutta kuultiin myös siitä, pitäisikö ottaa käyttöön väljemmät seurantavaatimukset "puhtaiden" jätteiden osalta. Kuten edellä mainitaan, osa käsittelemättömistä biomassamateriaaleista 18 jätettiin soveltamisalan ulkopuolelle ja seurantavaatimuksia väljennettiin sellaisten jätteiden osalta, joista syntyvät päästöt eivät todistettavasti ylitä ehdotetussa direktiivissä asetettuja päästörajoja. tärkeä kysymys Toinen liittyi siihen, miten rinnakkaispolttoa olisi käsiteltävä. Jäteteollisuus vaati tasapuolisia standardeja, joita sovelletaan kaikkeen jätteenkäsittelyyn. Vaikka sementtiteollisuus olikin yhtä mieltä tiukoista standardeista, se painotti tarvetta ottaa huomioon sementtiuuniprosessin erityisominaisuudet, jotka ovat syynä tiettyjen epäpuhtauksien - erityisesti NOx:n ja hiukkasten - päästöihin, sekä näiden päästöjen rajoittamiseen liittyvät erityiset vaikeudet. Tekniset erityisolosuhteet otettiin huomioon, mutta epäpuhtauksien sääntely pidettiin silti tiukkana, ja NOx:n lisäsääntelystä tehtiin kustannus-hyötyarvio14. Muovi- ja sähköntuotantoteollisuus esittivät perusteita poikkeuksille, joita sovellettaisiin "puhtaiden" jätevirtojen polttoon. Väljemmistä seurantavaatimuksista sovittiin lopulta sellaisten jätteiden osalta, joista syntyvät päästöt eivät todistettavasti ylitä ehdotetussa direktiivissä asetettuja päästörajoja. Valtiosta riippumattomat ympäristöalan organisaatiot Valtiosta riippumattomia ympäristöalan organisaatioita edustivat Euroopan ympäristö toimisto EEB ja Greenpeace. Kumpikin piti ehdotettua direktiiviä tarpeellisena ja suhtautui myönteisesti siihen, että se koskee myös rinnakkaispolttoa. EEB ja Greenpeace olivat kuitenkin eri mieltä ehdotetuista päästörajoista ja vaativat niiden tiukentamista. Tehdyistä kustannus-hyötyanalyyseistä käy kuitenkin ilmi, että tiukemmat päästörajat eivät ole perusteltuja. Alankomaita ja Itävaltaa lukuun ottamatta myöskään jäsenvaltiot eivät pidä vaatimusten tiukentamista perusteltuna eivätkä siksi tue sitä. Toinen organisaatioiden esiin nostama kysymys liittyi jätehuoltoon, tarkemmin sanoen tiettyjen aineiden ja erityisesti PVCn polton kieltämiseen. EEB ja Greenpeace väittivät, että savukaasun puhdistamisjätteet lisääntyvät PVCn polton seurauksena kloori vety hapon neutraloitumisen vuoksi. PVCn polton kieltäminen ei kuitenkaan kuulu ehdotetun direktiivin soveltamisalaan, koska ehdotetun direktiivin tarkoituksena on pelkästään vahvistaa jätteenpoltolle tiukat päästöstandardit ja siten varmistaa, että polttoprosessista ei aiheudu ympäristövahinkoja, olivatpa poltettavat aineet mitä tahansa. PVC-kieltoa voidaan käsitellä tehokkaammin erityisiä jätevirtoja koskevan jätehuoltolainsäädännön yhteydessä. 14 Economic evaluation of N Ox abatement techniques in the European cement industry (Okopol 1998). 19 8. TALOUDELLINEN ARVIO 8. 1 Yleistä Taloudellista arviota varten tehtiin yksityiskohtaiset tutkimukset siitä, mitä kustannuksia ja hyötyjä aiheutuu ehdotetun direktiivin soveltamisesta yhdyskuntajätteen15 ja muiden vaarattomien jätteiden16 polttoon sekä jätteen rinnakkaispolttoon sementtiuuneissa17. Nämä kustannus-hyötytutkimukset perustuvat analyysiin yhtäältä lisäkustannuksista, jotka syntyvät ehdotetun direktiivin täytäntäänpanosta yhteisössä, ja toisaalta hyödystä, joka aiheutuu koko yhteiskunnalle päästöjen sääntelyn tiukentamisesta. tehty laajennettiin koskemaan myös Ensin tutkimus koski kiinteän yhdyskuntajätteen polttoa varsinaisissa jätteenpolttolaitoksissa, koska kiinteä yhdyskuntajäte on suurin polttamalla käsiteltävä ja jätevirta yhteisössä. Tutkimus sairaalajätettä, koska kumpaakin poltetaan huomattavat määrät ja koska kummankin käsittely- ja polttolaitteistot poikkeavat merkittävästi vastaavista yhdyskuntajätteen laitteistoista. Tämän jälkeen tehtiin lisätutkimus niistä kustannuksista ja hyödyistä, jotka aiheutuvat päästörajojen soveltamisesta jätteen rinnakkaispolttoon. Tässä tutkimuksessa keskityttiin sementtiuuneihin, koska niissä poltetaan suurin osa rinnakkaispoltettavasta jätteestä. Tutkimusten tulokset pätevät näin ollen useimpiin laitoksiin, joihin direktiivi vaikuttaa. jätevesilietettä Ehdotetun direktiivin hyödyt näkyvät siinä, että ihmisten ja ekosysteemien terveydelle aiheutuvat haitat sekä myös muut epäpuhtauksien vaikutukset - kuten sadolle tai rakennuksille aiheutuvat vahingot - vähenevät. Direktiivistä aiheutuviin kustannuksiin puolestaan sisältyy päästöjen vähentämiseen käytettävien laitteistojen asentamisen tai sekä ylimääräisiä käyttö parantelemisen investointikustannuksia tehostamisesta tai kustannuksia, jotka aiheutuvat esimerkiksi ympäristöseurannan savukaasujen lisääntymisestä. Nämä kemiallisen lisäkustannukset lankeavat ensisijaisesti laitosten toiminnanharjoittajille. Ne siirretään kuitenkin aikaa myöten kyseisten laitteiden välittömille tai välillisille käyttäjille, kuten kunnille ja paikallisille veronmaksajille. käsittelyjärjestelmän edellyttämiä käytön tekniikan kehityksen myötä Ei ole yksinkertaista arvioida säädösehdotuksista aiheutuvia lisäkustannuksia ja hyötyjä, kun tarkasteltava teollisuudenala on siinä määrin monipuolinen ja monimutkainen kuin jätteenpoltto. Kustannukset voidaan arvioida liian suuriksi, koska ne voivat ajan mittaan pienentyä tai suurtuotannon eduista johtuen. Jotta kustannukset voitaisiin arvioida Euroopan koko jätteenpolttolaitoskannan osalta, on esitettävä joukko yksinkertaistettuja olettamuksia. Hyötyjen arviointiin käytettävissä menetelmissä on viime vuosina edistytty merkittävästi. Ilman epäpuhtauksien terveysvaikutuksiin - etenkin kroonisiin vaikutuksiin - liittyy kuitenkin yhä merkittäviä epävarmuustekijöitä, eikä näiden vaikutusten arviointi ole yksinkertaista. 15 Economic Evaluation of the Draft Incineration Directive (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997). 16 Economic evaluation on waste incineration (ERM 1998). 17 Economic evaluation of N Ox abatement techniques in the European cement industry (Okopol 1998). 20 Kustannus-hyötyanalyysillä on rajoituksensa, jos se koskee vain yhtä ainoaa säädöstä. Toimenpide-ehdotusten täytäntöönpano edellyttää arvokkaiden resurssien käyttöä, joita voitaisiin käyttää myös muihin tarkoituksiin. Tästä seuraa, että vaikka strategian arvioidut hyödyt näyttäisivät olevan suurempia kuin kustannukset, tämä ei välttämättä merkitse, että strategia pitäisi toteuttaa. Päästöjen vähentämiseen käytettävä raha voitaisiin ehkä käyttää muihin toimenpiteisiin, joiden nettohyöty olisi suurempi. Toisin sanoen säädöksen täytäntöönpanoon liittyy aina vaihtoehtokustannuksia. Kustannus hyötyanalyysi tarjoaa yhtä kaikki arvion vaikutuksista, joita tietyn toimenpiteen tai tavoitteen toteuttamisesta aiheutuu yleiselle hyvinvoinnille. Hyötyjen arviointi On keskusteltu runsaasti siitä, millainen rahallinen arvo pitäisi liittää terveysvaikutusten vähenemisestä syntyviin hyötyihin. Käsillä olevaa taloudellista arviota varten tehdyissä tutkimuksissa käytettiin tilastollisen elinajan arvoa (VOSL, Value of Statistical Life). Kyseessä on vakiintunut lähestymistapa, jossa hyödyt määritetään käyttämällä arviota määrästä, jonka ihmiset ovat valmiita maksamaan kuolevuusriskien vähenemisestä. Tilastollisen elinajan arvona käytettiin 3 miljoonaa ecua. Tämä summa on sopusoinnussa komission pääosasto XII:n EXTERNE-ohjelmassa tehtävän työn kanssa, joka liittyy hyötyarvioiden yhdenmukaistamiseen. Jonkin verran on keskusteltu siitä, soveltuuko VOSL tapauksiin, joissa epäpuhtausaltistus lyhentää odotettavissa olevaa elinaikaa vain vähän. Näin on usein laita esimerkiksi silloin, kun kuoleman aiheuttaa jo olemassa oleva krooninen hengityselinten tai sydämen sairaus. Tästä tekijöistä on käyttänyt vaihtoehtoista lähestymistapaa, joka perustuu menetetyn tilastollisen elinvuoden arvoon (VOLY, Value of Statistical Life Year Lost). Tässä menetelmässä liitetään rahallinen arvo kuhunkin elinvuoteen, joka menetetään ennenaikaisen kuoleman vuoksi. Siinä otetaan näin ollen huomioon, että epäpuhtauksien vaikutuksista kärsivien odotettavissa oleva elinaika on usein lyhyt. syystä osa analyysien On kuitenkin vain vähän empiirisiä todisteita siitä, että henkilön halukkuus maksaa riskien välttämisestä vähenee iän myötä, kuten VOLY-lähestymistavassa oletetaan. Käsillä oleva taloudellinen arvio perustuu siksi VOSL-lähestymistapaan. On kuitenkin huomattava, että hyötyjen määrittäminen VOLY-menetelmällä vähentäisi direktiivin arvioitua rahallista hyötyä. Yhdenmukaiset raja-arvot asetetaan raja-arvot direktiivissä yhdenmukaiset sen Ehdotetussa soveltamisalaan kuuluvien alojen kaikille laitoksille. Tällaisen sääntelyn etuna on, että se on helppo ymmärtää ja sitä on suhteellisen yksinkertaista valvoa. Tiukkojen vähimmäisstandardien asettamista jätteenpolttolaitoksille voidaan hyvin perustella, sillä useimmat näistä laitoksista sijaitsevat tiheään asutuilla alueilla tai niiden lähistöllä. Yhdenmukaisten vähimmäisvaatimusten asettaminen hillitsee myös käytäntöä, jossa tiukkoja päästöstandardeja soveltavista jäsenvaltioista väljempiä jätteitä viedään standardeja eroista hyötymiseksi. käsittelykustannusten jäsenvaltioihin soveltaviin kaikkien välisistä 21 tähtäävä Yhdenmukaisilla päästörajoilla on kuitenkin haittapuolensa. On mahdollista, että päästöjen vähentämiseen saavuttaa edullisemmin asettamalla keskenään erilaiset standardit alueella sijaitseville laitoksille. Ympäristön tilaa voidaan toisin sanoen parantaa yhtä paljon myös vähemmin kustannuksin. Lisäksi voidaan perustella taloudellisin argumentein, että standardien pitäisi olla väljemmät alueilla, jotka ovat harvemmin asuttuja tai joilla väestön altistus on vähäisempää ja vahingoista syntyvät kustannukset näin ollen pienempiä. tietyllä alueella tavoite voidaan Yhdenmukaisia päästörajoja on kuitenkin päätetty ehdottaa yksinkertaisuuden nimissä ja koska ei tiedetä tarpeeksi tarkkaan, miten vahingoista syntyvät kustannukset vaihtelevat laitoksen sijaintipaikasta riippuen. Jäsenvaltiot voivat joka tapauksessa halutessaan tiukentaa standardeja asetetusta vähimmäistasosta. Jos ehdotetun direktiivin raja-arvoja tarkistetaan tulevaisuudessa, on yhtä kaikki perusteltua arvioida, onko raja-arvojen eriyttäminen toteutettavissa joidenkin epäpuhtauksien osalta, jotta vahingoista syntyvien kustannusten erot voitaisiin ottaa huomioon. 8. 2 Ympäristölle aiheutuvat hyödyt Ehdotetun direktiivin täytäntöönpano johtaa useiden merkittävien epäpuhtauspäästöjen huomattavaan vähenemiseen koko EU:ssa huolimatta siitä, että poltettavan jätteen määrän ennustetaan kasvavan. Lisäksi nyt ensimmäistä kertaa asetettavat vaatimukset, joilla rajoitetaan vaarattomien jätteiden polton vuoksi veteen joutuvia päästöjä, kohdistuvia vähentävät epäpuhtauskuormituksia. Yhdessä näiden vaikutusten pitäisi varmistaa, että jätteenpolton ympäristövaikutukset vähenevät yleisesti. ekosysteemeihin ja makean suolaisen veden Tuoreissa tutkimuksissa arvioidaan, että jätteenpoltosta aiheutuu yhteisössä 36 tonnia elohopeapäästöjä ja 16 tonnia kadmiumpäästöjä vuodessa18. Jos ehdotettu direktiivi pannaan kaikilta osin täytäntöön, yhdyskuntajätteen, sairaalajätteen ja jätevesilietteen poltosta syntyvien elohopeapäästöjen arvioidun kokonaismäärän pitäisi vähetä 7,1 tonniin ja kadmiumpäästöjen kokonaismäärän 1,1 tonniin vuodessa. Jos kaikkien muiden lähteiden osuudet pysyvät ennallaan, jätteenpolton osuus elohopea- ja kadmium päästöjen kokonaismäärästä vähenisi 16 prosentista 3 prosenttiin elohopean osalta ja 8 prosentista 0,6 prosenttiin kadmiumin osalta. Vaarattomien jätteiden poltto on yksilöity tärkeimmäksi ilmaan joutuvien dioksiini- ja furaanipäästöjen lähteeksi Euroopassa19. Sairaala- ja yhdyskuntajätteiden poltosta ilmaan joutuvien päästöjen määrä on arviolta 2 300 grammaa I-toksisuusekvivalenttia vuodessa (vuosien 1993-1995 keskiarvona). Vaarattomien jätteiden poltosta syntyviä dioksiini-ja furaanipäästöjä on jo jossain määrin saatu vähennettyä yhteisössä yhdyskuntajätteiden polttoa koskevien vuoden 1989 direktiivien sekä kansallisten säännösten täytäntöön panon myötä. Näiden toimenpiteiden ansiosta dioksiini- ja furaanipäästöjen odotetaan 18 19 The European Atmospheric Emission Inventory of Heavy Metals and Persistent Organic Pollutants for /09ö(Umweltbundesamt, Saksa, 1997). Identification of Relevant Industrial Sources of Dioxins and Furans in Europe (Landesumweltamt Nordrhein-Westfalen, 1997). 22 vähenevän vielä joidenkin vuosien ajan, ja kaikesta vaarattomien jätteiden poltosta syntyvien vuosittaisten päästöjen ennustetaan vähenevän noin 1200 grammaan I-toksisuusekvivalenttia vuoteen 2000 mennessä. Poltettavan jätteen määrän kasvun odotetaan vuoden 2000 jälkeen kuitenkin lisäävän päästöjä yleisesti, jos lisäsääntelyä ei oteta käyttöön. Ehdotetussa direktiivissä asetetaan jätteenpoltolle ja rinnakkaispoltolle päästörajaksi 0,1 ng/Nm3. Jos tätä raja-arvoa noudatetaan kaikilta osin, yhdyskuntajätteen, sairaalajätteen ja jätevesilietteen poltosta syntyvien dioksiini- ja furaanipäästöjen vuosittaisen kokonaismäärän pitäisi vähetä arviolta 11 grammaan I-toksisuusekvivalenttia - huolimatta siitä, että poltettavan jätteen määrän odotetaan kasvavan. Tämä merkitsisi yli 99 prosentin vähennystä vuoden 1993-95 tasosta, mikä takaisi, että viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa asetettu 90 prosentin vähentämistavoite saavutetaan. Jos dioksiinien ja furaanien muiden lähteiden osuudet pysyvät ennallaan, yhdyskunta- ja sairaalajätteen polton osuus päästöjen kokonaismäärästä vähenisi 40 %:sta vain 0,3 %:iin. Ehdotetun direktiivin pitäisi myös taata, että myös happamien kaasujen, erityisesti HCl:n, NOx:n ja S02:n päästöt saadaan vähenemään merkittävästi. Happamien kaasujen päästöjen rajoittaminen auttaa saavuttamaan ilmanlaatutavoitteet. Lisäksi se varmistaa, ja että vaarattomien jätteiden poltto ei olennaisesti vaikuta happamoitumisesta alailmakehän otsonista syntyviin globaaleihin ja alueellisiin ongelmiin. Hiukkaspäästöjen tiukka sääntely vähentää myös ihmisten terveydelle aiheutuvia haittoja, joiden oletetaan aiheutuvan altistuksesta ilmakehässä oleville pienikokoisille hiukkasille. Hiukkasten kokonaismassa vähenee eniten yhdykuntajätteiden suurten polttolaitosten päästöissä. Vaikutukset näkyvät kuitenkin selvimmin muita vaarattomia jätteitä polttavissa pienissä polttolaitoksissa, joissa sääntely voi olla puutteellista tai olematonta. Tällaisten laitosten päästöt aiheuttavat paikallista haittaa ja lisäävät myös väestön altistusta yleisesti. 8. 3 Kustannusarvio Kiinteän yhdyskuntajätteen poltto sisältyy arvioon tutkimus,20 jätteenpolttolaitoksissa joka koskee direktiiviluonnoksen Taloudelliseen täytäntöönpanokustannuksia lajittelemattoman yhdyskuntajätteen polton osalta. Tätä varten laadittiin kaavio, josta käyvät ilmi laitosten koot ja epäpuhtauksien tehtiin ennuste jäsenvaltioissa vuonna 2000 käytössä olevien jätteenpolttolaitosten lukumäärästä ja kapasiteetista sekä niissä käytettävistä epäpuhtauksien vähentämiskeinoista. Ennuste koskevat koskee direktiivit (89/369/ETY ja 89/429/ETY) on pantu kaikilta osin täytäntöön. torjuntaan käytetyt vaihtoehdot. Lisäksi yhdyskuntajätteen tapahtuvan tilannetta, nykyiset polttoa jossa Tutkimuksessa lisäkustannukset arvioitiin savukaasun jota saavuttaminen edellyttää. Tällöin direktiiviluonnokseen sisältyvien päästörajojen oletettiin, että jo käytössä olevia laitoksia ei korvata vaan että niitä vain parannellaan. Käytetyt tiedot koskivat Ranskaa, Saksaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jotka yhdessä käsittelystä, 20 Economic Evaluation of the Draft Incineration Directive (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997). 23 edustavat suurinta osaa EU:n jätteenpolttokapasiteetista. Ehdotetussa direktiivissä asetettujen ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvojen noudattamisesta arvioitiin aiheutuvan koko EU:ssa 423 miljoonan ecun vuosittaiset kustannukset. Kun nämä kustannukset diskontataan 20 vuoden ajalle 8 prosentin korolla, toimenpiteen kokonaiskustannuksiksi (nykyarvona) saadaan noin 4,2 miljardia ecua. Ehdotetun direktiivin käyttöönotosta aiheutuvat hyödyt arvioitiin 663 miljoonaksi ecuksi vuodessa, kun viitetapauksena käytettiin hypoteettista jätteenpolttolaitosta Stuttgartissa Saksassa. Kun nämä kustannukset diskontataan 20 vuoden ajalle 8 prosentin korolla, kokonaishyödyksi (nykyarvo) saadaan noin 6,5 miljardia ecua. Direktiiviluonnokseen sisältyvien ilmaan joutuvia päästöjä koskevien standardien täytäntöönpanosta saatavaksi nettohyödyksi arvioidaan näin ollen 240 miljoona ecua vuodessa ja kokonais- nettohyötyksi (nykyarvo) 2,3 miljardia ecua. Myös hyötyarviota varten otettiin lähtökohdaksi, että vuoden 1989 direktiivejä noudatetaan täysin, sillä näin voidaan varmistaa, että huomioon otetaan pelkästään ehdotetusta direktiivistä aiheutuvat että jätteenpoltosta syntyvien päästöjen suurimmat vaikutukset ovat ilman epäpuhtauksien vaikutuksia ihmisten terveyteen. Näiden vaikutusten suurimmaksi syyksi arvioitiin primaariset ja sekundaariset hiukkaset (sekundaariset hiukkaset ovat peräisin S02:sta, NOx:sta ja NH3:sta). Sekundaarisilla hiukkasilla on suurempi vaikutus kuin primaarisilla hiukkasilla. lisähyödyt. Tutkimuksessa havaittiin, Hiukkasten vaikutuksista krooniseen kuolevuuteen on kuitenkin varsin suurta tieteellistä epävarmuutta. Niinpä mahdollisesta kokonaishyödystä tehtiin kaksi arviota siten, että krooniseen kuolevuuteen liittyvät vaikutukset otettiin huomioon vain toisessa niistä. Näitä vaikutuksia ei ole otettu huomioon edellä esitetyissä hyötyarvioissa. On selvää, että jos nämä vaikutukset ovat merkittäviä, hyödyt on tuntuvasti aliarvioitu. Hyötyarvioissa ei myöskään otettu huomioon happamien kaasujen aiheuttamia ekologisia vahinkoja, jotka jätettiin kvantifioimatta. Raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien terveysvaikutukset havaittiin suhteellisen pieniksi. Näiden aineiden vähäisten päästöjen havaittiin vaikuttavan vain vähän terveyteen, vaikka aineet ovat hyvin toksisia. Parhaillaan käydään kuitenkin tieteellistä keskustelua vaikutuksista, jotka johtuvat pitkäaikaisesta altistuksesta näiden aineiden pienille määrille. Tuoreet tutkimukset dioksiinien ja furaanien mahdollisista vaikutuksista osoittavat, että aineilla saattaa olla lisävaikutuksia, joita ei ole kvantifioitu tutkimuksessa. Tärkeimmiksi näistä lisävaikutuksista-jotka eivät siis sisälly alkuperäiseen arvioon - on määritetty: • • ei-karsinogeeniset vaikutukset ihmisten terveyteen ekosysteemeille sekä luonnonvaraisille eläimille ja kasveille koituvat vahingot • dioksiini- ja furaanipäästöjen kohteena olleen maaperän puhdistamiseen liittyvät mahdolliset kustannukset 24 • maidontuotantolle aiheutuviin haittoihin liittyvät mahdolliset kustannukset, jos maitoon joutuvat dioksiinit ja furaanit saavat aikaan sen, että kohtuulliset epäpuhtaustasot ylittyvät • sellaisten muiden epäpuhtauksien aiheuttamat mahdolliset vahingot, joita torjutaan tekniikoilla, joita käytetään myös dioksiini- ja furaanipäästöjen torjumiseen. Näihin vaikutuksiin ei ole vielä mahdollista liittää rahallista arvoa. Siinä määrin kuin ne ovat merkittäviä, dioksiini- ja furaanipäästöistä johtuvat arvioidut vahingot lisääntyvät niiden seurauksena. Tästä puolestaan seuraa, että tiukennetusta sääntelystä saatava hyöty on arvioitua suurempi. Jätevesilietteen ja sairaalajätteen poltto Kyseisiä jätteitä koskevaa tutkimusta21 varten kerättiin tilastotietoja tämänhetkisestä kokonaisvolyymistä ja poltettavasta määrästä ja laadittiin vastaavat ennusteet vuodelle 2020. Laitoskapasiteetti jaettiin käytössä olevien päästöstandardien ja tuloksena olevien päästöjen perusteella kolmeen pääryhmään. Päästöjen vähentämiseen käytettävien laitteistojen parantelemisesta tai korvaamisesta johtuvat pääoma- ja käyttökustannukset laitosten osalta, jotka eivät nykyisellään kykene täyttämään arvioitiin sellaisten ilmaan joutuvien ehdotettuun direktiiviin sisältyviä standardeja. Hyödyt arvioitiin epäpuhtauksien aiheuttaman vahingon vähenemisenä. täytäntöönpanosta aiheutuvat nettokustannukset laskettiin Ehdotetun direktiivin (pääoma- ja vähentämällä täysimääräisen täytäntöönpanon kokonaiskustannuksista käyttökustannuksista) jatkamisesta toiminnan jotka nykyisellään. Täytäntöönpanokustannukset arvioitiin nykyarvoina 514 miljoonaksi ecuksi jätevesilietteen ja 787 miljoonaksi ecuksi sairaalajätteen osalta. (Tämä vastaa 52 miljoonaa ecua/vuosi jätevesilietteen ja 80 miljoonaa ecua/vuosi sairaalajätteen osalta 20 vuoden aikana, kun diskonttokorkona käytetään 8 prosenttia. ) kustannukset, aiheutuvat Hyödyt arvioitiin yhdenmukaisuuden vuoksi yhdyskuntajätteen polttoa koskevassa tutkimuksessa käytettyjen rahallisten arvojen pohjalta, mutta viitetapauksena käytettiin Pariisin lähistöllä sijaitsevaa, 50 metrin poistopiipulla varustettua laitosta (kyseisiä olosuhteita pidettiin edustavimpina jätevesilietteen ja sairaalajätteen polttoa ajatellen). Kokonaiskustannukset arvioitiin kunkin jäsenvaltion osalta molemmissa skenaarioissa, jotka ovat toiminnan jatkaminen nykyisellään ja ehdotetun direktiivin täytäntöönpano kaikilta osin. Direktiivistä saatava hyöty arvioitiin laskemalla näissä kahdessa skenaariossa toteutuvien kustannusten välinen ero. Ehdotetusta direktiivistä saatava kokonaishyöty arvioitiin 383 miljoonaksi ecuksi jätevesilieteen polton osalta ja 1 076 miljoonaksi ecuksi sairaalajätteen polton osalta, kun vaikutuksia krooniseen kuolevuuteen ei oteta huomioon. Kun kustannuksia ja hyötyjä tarkastellaan yhdessä, jätevesilietteen osalta saadaan nettomenetykseksi 131 miljoonaa ecua ja sairaalajätteen osalta nettohyödyksi 290 miljoonaa ecua. Jos vaikutukset 21 Economic evaluation on waste incineration (ERM 1998). 25 krooniseen kuolevuuteen otetaan huomioon, tulokset muuttuvat tuntuvasti. Tällöin nettohyödyksi saadaan 950 miljoonaa ecua jätevesilietteen ja 3 420 miljoonaa ecua sairaalajätteen osalta. Rinnakkaispoltto sementtiuuneissa tutkimuksessa22 tehdyssä tarkasteltiin Tästä sementtiuunien NOx-päästöjen vähentämiseen tarjolla oleviin erilaisiin teknisiin vaihtoehtoihin liittyviä kustannuksia ja hyötyjä. Tutkimuksessa keskityttiin sementtiuunisektoriin ja pelkästään NOx:ään, koska sementtiuuneissa poltetaan suurin osa rinnakkaispoltettavasta jätteestä ja koska NOx on ainoa epäpuhtaus, jonka päästöjen vähentäminen ehdotetun raja-arvon mukaisiksi todennäköisesti aiheuttaa sementtiuuneille merkittäviä kustannuksia. Ehdotetun raja-arvon saavuttamiseen liittyvät nettokustannukset ja -hyödyt riippuvat paljolti uunissa jo sovellettavista päästörajoista ja niiden saavuttamiseen käytettävästä tekniikasta. Tutkimuksessa ei arvioitu ehdotetun direktiivin kokonaiskustannuksia Euroopan sementtiuunikantaa koskevan arvion pohjalta, vaan määritettiin NOx:n päästörajan saavuttamisen kustannus-hyötysuhde useiden eri kokoisten ja eri teknologiaa käyttävien sementtiuunien osalta. Tutkimuksessa havaittiin, että kutakin uunityyppiä varten on olemassa ainakin yksi tekniikka, joka antaa toiminnanharjoittajalle mahdollisuuden saavuttaa ehdotettu raja- kaikissa tapauksissa arvo. Lisäksi vahinkojen välttämisestä saatavat hyödyt ovat huomattavasti suurempia kuin päästörajojen saavuttamisen kustannukset. Kustannus hyötysuhde vaihtelee välillä 3-33 riippuen lähinnä siitä, millaisia olettamuksia tehdään vaikutuksen kohteena olevan väestön määrästä, jo sovellettavista päästörajoista ja uunin koosta. Kustannus-hyötysuhde on suurempi, jos otetaan huomioon vaikutukset krooniseen kuolevuuteen. 8. 4 Ehdotetun direktiivin vaikutukset yritystoimintaan Ehdotettu direktiivi vaikuttaa eniten kiinteää yhdyskuntajätettä polttaviin laitoksiin. Valtaosa tästä jätteestä on peräisin kotitalouksista ja kaupallisista laitteista, ja lisäkustannukset jakautuvat niiden lukuisten tahojen kesken, jotka hyötyvät jätteiden käsittelystä. Direktiiviluonnoksen lisäkustannukset arvioidaan ilmaan joutuvien päästöjen osalta 7,6 ecuksi poltettua yhdyskuntajätetonnia kohti. täytäntöönpanosta aiheutuvat lisäkustannukset lankeavat Ehdotettujen standardien noudattamisesta aiheutuvat ensisijaisesti jätteenpolttolaitosten toiminnanharjoittajille, joiden odotetaan siirtävän tällaiset lisäkustannukset niille yksityishenkilöille ja yrityksille, jotka tuottavat jätettä. lankeavat suureksi osaksi kotitalouksille Kustannukset jakautuvat siis laajalti ja korotettuina jätteenkäsittelymaksuina. Tämä merkitsee sitä, että laajasta näkökulmasta tarkastellen kustannuksista vastaa koko yhteiskunta, ja juuri yhteiskunta hyötyy myös terveyshaittojen vähenemisestä. Economic evaluation of NOx abatement techniques in the European cement industry (ökopol 1998). 26 Sementtiuuneille koituu ylimääräisiä kustannuksia ehdotetun NOx-rajan noudattamisesta. Edellä esitellystä tutkimuksesta käy kuitenkin ilmi, että yhteiskunnalle aiheutuvat hyödyt ylittävät nämä kustannukset selvästi. Tutkimuksesta ilmenee myös, että sementtiuunit saavat merkittäviä sijasta. Useimmissa tapauksissa jättiden poltosta saatavat säästöt toimintakustannuksissa kattavat NOx:n vähentämisestä tyydyttäisi vain 5-10 prosenttia sementtiuunin energiantarpeesta. jätteitä muiden polttoaineiden lisäkustannukset, vaikka säästöjä polttaessaan johtuvat jäte 9. PÄÄTELMÄT Ehdotettu direktiivi parantaa merkittävästi jätteenpolton sääntelyä yhteisössä, mikä koskee yhtä lailla sekä varsinaisia jätteenpolttolaitoksia että jatkuvasti yleistyvää muissa laitoksissa harjoitettavaa rinnakkaispolttoa. Ilmaan ja veteen joutuvien epäpuhtauksien raja-arvoilla terveyden- suojelustandardit saavutetaan. Vaatimus lämmön hyödyntämisestä puolestaan varmistaa sellaisten väistämättömien jätteiden parhaan mahdollisen käytön, joita ei käytetä uudelleen tai kierrätetä yhteisön jätehuoltostrategian mukaisesti. tiukat ympäristön- varmistetaan, tarvittavat että ja Ehdotetun direktiivin tärkeimmät osatekijät ovat seuraavat: • Voimassa olevan lainsäädännön soveltamisalaa laajennetaan siten, että siihen kuuluvat myös vaarattoman ja yhdyskuntajätteeksi määrittelemättömän jätteen poltto sekä vaarallisten jätteiden polttamista koskevan direktiivin (94/67/EY) soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen vaarallisten jätteiden poltto. • Saatetaan ajan laitoksiin sovellettavat päästörajat ja otetaan näiden lisäksi käyttöön veteen joutuvien päästöjen raja- arvot. tasalle yhdyskuntajätteitä polttaviin • Annetaan yksityiskohtaiset säännökset jätteitä rinnakkaispolttavien laitosten toiminnasta. arviosta käy taloudellisesta Yhdyskuntajätteen polttoa koskevasta että kokonaishyödyt ovat keskimäärin kustannuksia suuremmat, joskin kustannus-hyötysuhde vaihtelee sijaintipaikan mukaan ja voi olla negatiivinen joillain alueilla. Sairaalajätettä ja jätevesilietettä koskevan analyysin tulokset ovat sen sijaan epävarmempia, sillä jätevesilietteen osalta tulokseksi saadaan nettokustannuksia ja sairaalajätteen osalta nettohyötyä, jos ei oteta huomioon vaikutuksia krooniseen kuolevuuteen. Kun nämä vaikutukset otetaan huomioon, kustannukset alittavat hyödyt kaikissa tapauksissa. Sementtiuunien osalta kustannukset ovat kaikissa selvästi hyötyjä pienemmät. tapauksissa ilmi, On huomattava, että taloudelliseen arvioon liittyy merkittäviä epätarkkuustekijöitä. Tämä johtuu osittain siitä, että kustannukset ja hyödyt vaihtelevat sijaintipaikan mukaan ja ajan myötä, mutta myös siitä, että hyötyanalyysin perustana oleva teoria on yhä epävarmalla krooniset pohjalla. On selvittämättä, miten merkittäviä lopullisesti vielä 27 terveysvaikutukset ovat. Kroonisten vaikutusten mahdollinen merkitsee, että varovaisuussyillä. jätteenpolttolaitosten lisäsääntelyä voidaan hyvin laajuus kuitenkin perustella Lisätutkimuksia pitäisi tehdä sekä kroonisten terveysvaikutusten laajuudesta että siitä, miten niitä pitäisi käsitellä kustannus-hyötyanalyysissä. Komissio aikookin edistää tutkimuksia. Lisäksi komissio on toimittanut neuvostolle ja Euroopan tällaisia sairauksista. Tiedonannon saastumisen aiheuttamista parlamentille tarkoituksena on edistää toimia, joilla lisätään tietoa siitä, miten epäpuhtaudet on aiheuttavat ja pahentavat sairauksia yhteisössä, ja sitä kautta niiden ehkäisemisestä. tiedonannon Ehdotetun direktiivin ansiosta tiettyjen epäpuhtauksien päästöt saadaan tuntuvasti vähenemään. Tämä pätee muun muassa dioksiini-ja furaanipäästöihin, mikä auttaa EU:ta täyttämään sitoumuksensa lähteistä peräisin olevien dioksiinipäästöjen vähentämisestä 90 % vuosina 1985-2005. todetuista 28 Liite 1 Tämänhetkinen tilanne EU. ssa EU:n jätteenpolttokapasiteetista ei ole saatavilla kattavia tietoja. Käytössä on niin useita ja niin erilaista jätemateriaalia polttavia jätteenpolttolaitoksia, ettei ole ollut mahdollista saada tietoa niistä kaikista. Lisäksi on huomattava, että jätehuolto kehittyy paraikaa nopeasti ja että monissa maissa ollaan rakentamassa uusia jätteenpolttolaitoksia ja samalla parantelemassa tai sulkemassa vanhoja. (yleisimmin poltettavan taloudellisessa arviossa23 arvioitiin saatavilla olevat tiedot Direktiiviluonnoksen jätteen) polttolaitoskannasta EU:ssa. yhdyskuntajätteen 1990-luvun alkupuolen tiedot TNO:n Euroopan tilanteesta saadaan parhaimmat komissiolle tekemästä tutkimuksesta24. Tutkimuksessa arvioidaan jätteenpolttolaitosten kokonaiskannaksi 485 yksikköä ja kokonaiskapasiteetiksi 43 140 kilotonnia vuodessa, kun mukaan ilmi, että jätteenpolttokapasiteetti ei jakaudu tasaisesti EU:ssa. Taulukon 2 tiedot ovat TNO:n selvitykseen sisältyviä tietoja, jotka koskevat 1980-luvun loppupuolen ja 1990-luvun alkupuolen tilannetta. lasketaan Sveitsi ja Norja. TNO:n selvityksestä käy tarkastella täytäntöön, on tärkeää Koska yhdyskuntajätteen poltosta annettuja kahta direktiiviä ei ole vielä pantu kaikilta tilannetta, jossa direktiivejä sovelletaan osin täysimääräisesti. Taloudelliseen arvioon sisältyy ennuste EU:n todennäköisestä jätteenpolttolaitoskannasta vuonna 2000, kun kaikki tarvittavat parannustyöt ja laitosten sulkemiset on toteutettu. Tiukkojen päästöstandardien käyttöönoton myötä on odotettavissa, että EU:n kapasiteetti koostuu aiempaa enemmän suurista, suhteellisen kustannustehokkaista laitoksista. Vuonna 2000 EU:ssa ennustetaan olevan yhteensä 363 laitosta, joiden yhteenlaskettu kapasiteetti on 56 512 kilotonnia/vuosi. Koska varsinaisissa jätteenpolttolaitoksissa ja rinnakkaispolttolaitoksissa voidaan polttaa hyvin erilaisia jätteitä, on varsin vaikea määrittää muiden sellaisten laitosten määrää, joihin ehdotettu direktiivi vaikuttaa. Ehdotetun direktiivin kustannuksia ja hyötyjä on sairaalajätteen polton aloilla25. Erityisesti tutkittu erikseen sairaalajätteen polttolaitosten määrä on muuttunut merkittävästi, koska sairaaloiden yhteydessä toimivia pieniä laitoksia on suljettu ja korvattu keskitetyllä kapasiteetilla. Tutkimuksessa arvioidaan, että EU:ssa poltetaan vuosittain noin 2 megatonnia jätevesilietettä ja 1,3 megatonnia sairaalajätettä. jätevesilietteen ja 23 Economic Evaluation of the Draft Incineration Directive (Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 1997). 24 The Impact of a change in the EC legislation on the combustion of municipal solid waste (TNO report 93-312). 25 Economic evaluation on waste incineration (ERM 1998). 29 Taulukko 2: Yhdyskuntajätteen poltto Euroopassa Maa Itavalta Belgia Tanska Suomi Ranska Kreikka Saksa Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Norja Portugal i Espanja Ruotsi Sveitsi Yhdistynyt kuningaskunta Yhteensa EU yhteensa Polttokapasiteetti kt/vuosi Poltetun yhdyskuntajatteen osuus prosentteina Yhdyskuntajatteen polttolaitosten maara 2 24 31 1 225 0 49 0 28 1 10 18 0 14 21 30 31 485 437 340 2240 2310 70 11330 0 12020 0 1900 170 3150 500 0 740 1860 2840 3670 43140 39800 11 54 74 2 42 0 36 0 16 75 35 22 0 6 47 59 8 30 Ehdotuksen sisältö 1 artiklassa vahvistetaan ehdotetun direktiivin tavoitteeksi ehkäistä tai vähentää mahdollisimman suurelta osalta jätteenpoltosta ympäristölle aiheutuvia haittoja. 2 artiklan 1 kohdassa määritellään ehdotetun direktiivin soveltamisala. Ehdotettua direktiiviä sovelletaan jätteenpolttolaitoksiin sekä laitoksiin, jossa jätteitä poltetaan rinnakkain tavanomaisten polttoaineiden kanssa. 2 artiklan 2 kohdassa mainitaan laitokset, jotka eivät kuulu ehdotetun direktiivin soveltamisalaan. Näitä ovat laitokset, joissa poltetaan tai rinnakkaispoltetaan puuta sekä maa- ja metsätalouden jätteitä (lukuun ottamatta sellaisia, jotka sisältävät käsittelyn seurauksena orgaanisia halogeeniyhdisteitä tai raskasmetalleja), neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja jätteitä, offshorelaitoksilla tapahtuvasta öljyn ja kaasun etsinnästä ja hyödyntämistä syntyviä ja näillä laitoksilla poltettavia jätteitä sekä radioaktiivista jätettä. Ehdotetun direktiivin soveltamisalaan eivät myöskään kuulu laitokset, joissa poltetaan tai rinnakkaispoltetaan muita jätteitä kuin yhdyskuntajätteitä alle 10 tonnia vuodessa. 3 artiklan 1 alakohdassa määritellään jäte neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan a alakohdan mukaisesti. 3 artiklan 2 alakohdassa annetaan "jätteenpolttolaitoksen" määritelmä ja huolehditaan siitä, että määritelmä kattaa myös pyrolyysia, kaasutusta ja muuta lämpökäsittelyä soveltavat laitokset, jos käsittelystä syntyvät tuotteet tämän jälkeen poltetaan. 3 artiklan 3 alakohdassa määritellään "rinnakkaispolttolaitos" laitokseksi, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita mutta jossa poltetaan jätteitä vakinaisena tai lisäpolttoaineena. 3 artiklan 4 alakohdassa määritellään "jo käytössä olevat" jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset. Laitos katsotaan jo käytössä olevaksi, jos se on toiminnassa sekä soveltuvan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukainen ennen, kuin ehdotetun direktiivin on tultava voimaan, tai jos sitä varten on tähän aikaan vireillä täysi lupahakemus edellyttäen, että laitos otetaan käyttöön vuoden kuluessa ehdotetun direktiivin voimaantulosta. 3 artiklan 5 alakohdassa määritellään "päästö" aineiden, tärinän, lämmön tai melun välittömäksi tai välilliseksi pääsyksi mistä tahansa laitoksen osasta mihin tahansa ympäristön osaan ja 3 artiklan 6 alakohdassa "päästöraja" päästön raja-arvoksi, joka ei saa ylittyä tiettyjen ajanjaksojen aikana. 3 artiklan 7 alakohdassa määritellään "dioksiinit ja furaanit" siten, että niihin kuuluvat liitteessä I mainitut 17 yhdistettä. 3 artiklan 8 alakohdassa määritellään "toiminnanharjoittaja" tai oikeushenkilöksi, joka käyttää tai valvoo laitosta, ja 3 artiklan 9 alakohdassa "lupa" kirjalliseksi päätökseksi, jolla myönnetään lupa käyttää laitosta. luonnolliseksi 31 3 artiklan 10 alakohdassa määritellään "palamisjäte" kaikeksi laitoksen toiminnasta syntyväksi nestemäiseksi ja kiinteäksi aineeksi, jotka määritellään jätteeksi neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan a alakohdan nojalla. Määritelmä kattaa poltosta syntyvän kuonan ja tuhkat sekä savukaasun käsittelystä syntyvät materiaalit. 4 artiklan 1 kohdassa varmistetaan, että kaikilla laitoksilla on lupa. (Ehdotetussa direktiivissä asetetut lupavaatimukset voidaan sisällyttää lupaan, jota edellytetään muussa yhteisön lainsäädännössä. ) 4 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että selvitys toimenpiteistä, joilla varmistetaan, että laitos on suunniteltu ja sitä käytetään siten, että ehdotetun direktiivin vaatimukset täyttyvät, että lämmön hyötykäyttötavoite saavutetaan, että palamisjätteiden muodostuminen ehkäistään tai ne hyödynnetään mahdollisimman suurelta osalta ja että kun palamisjätteet käsitellään, tämä tapahtuu asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti. lupahakemukseen sisältyy 4 artiklan 3 ja 4 kohdassa varmistetaan, että päästöjen mittaustekniikat ovat tyydyttäviä ja että luvassa mainitaan poltettavat jäteluokat Euroopan jäteluettelon mukaisesti. Rinnakkaispolttolaitosten osalta on määritettävä jätteenpolton kokonaiskapasiteetti. 4 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot määrittävät liikkuvien laitosten lupamenettelyn. 5 artikla koskee jätteen toimittamista ja vastaanottoa. Artiklan säännösten tarkoituksena on varmistaa, että ympäristölle ei ole haittaa yhdestäkään jätteen käsittelyvaiheesta. Lisäksi toiminnanharjoittajien on määritettävä jätteiden massa ja luokka Euroopan jäteluettelon mukaisesti ennen jätteen hyväksymistä. 6 artikla koskee toimintaedellytyksiä. Artiklan vaatimukset ovat tiukempia kuin jo voimassa oleviin direktiiveihin sisältyvät vaatimukset, ja niiden tavoitteena on varmistaa laitoksen optimaalinen toiminta ympäristöön joutuvien päästöjen minimoimiseksi. 6 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että on saavutettava täydellinen palaminen. Tämän todentamiseksi poltosta syntyvässä tuhkassa ja kuonassa olevan orgaanisen hiilen kokonaismäärän on oltava alle 3 %. Lisäksi poltosta syntyvän kaasun lämpötila on nostettava vähintään kahdeksi sekunniksi ainakin 850 °C:een. Tämän vaatimuksen on täytyttävä kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa, ja kaikki laitokset on varustettava lisäpolttimilla, jotta lämpötilaa voidaan pitää yllä niin kauan kuin palamistilassa on polttamatonta jätettä. 6 artiklan 2 kohdan mukaan myös rinnakkaispolttolaitoksissa on saavutettava vähintään 850 °C:n lämpötila ainakin 2 sekunniksi. 6 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että jätteen syöttö polttoprosessiin estyy tai automaattisesti, jos vähimmäislämpötilaa ei saavuteta käynnistyksen aikana jatkuvassa toiminnassa ja jos päästöt ylittävät raja-arvot. Tämä takaa sen, että jätteenpoltto tapahtuu aina valvotuissa olosuhteissa. 32 6 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että vaikka toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia poikkeuksia toimintaedellytyksistä, dioksiini- ja furaanipäästöt eivät saa lisääntyä verrattuna 6 artiklan 1 kohdassa asetetuin edellytyksin syntyviin päästöihin. Mahdolliset muutokset eivät saa lisätä sen enempää palamisjätteiden määrää kuin niissä olevia epäpuhtauksiakaan. 6 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että päästöt eivät aiheuta merkittävä ilman pilaantumista maanpinnan tasolla ja että poistokaasut poistetaan asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti. Lisäksi kaikki lämpö on hyödynnettävä mahdollisimman suurelta osin. 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa käsitellään ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvoja (jotka sisältyvät liitteeseen V). 7 artiklan 3-6 kohtaan sisältyvät säännökset päästörajoista, jotka asetetaan jätteitä rinnakkaispolttaville laitoksille. Päästörajat määritetään liitteen II mukaisesti lukuun ottamatta erottelemattoman yhdyskuntajätteen rinnakkaispolttoa. Jos vaarallisia ja vaarattomia jätteitä poltetaan rinnakkain, ehdotetun direktiivin vaatimuksia sovelletaan jätteen kokonaismäärään. 8 artiklan 1-7 kohdassa vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat veteen joutuvien päästöjen sääntelyä. Mahdolliselle poistettavalle jätevedelle on oltava lupa. Luvassa on varmistettava, että kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan ja että ehdotetussa direktiivissä asetetut raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien päästörajat eivät ylity. Jos jätevesi käsitellään muista prosesseista syntyvän jäteveden kanssa, on suoritettava ainetaselaskelmat sen varmistamiseksi, että edellytykset täyttyvät. Jätevettä ei saa laimentaa, ellei tähän ole myönnetty lupaa jätevedenkäsittelyä koskevien lupamääräysten perusteella. Artiklaan sisältyvällä sääntelyllä varmistetaan myös se, että epäpuhtauksien pääsy maaperään ja pohjavesiin ehkäistään neuvoston direktiivin 80/68/ETY mukaisesti. Hulevedet ja palonsammutustöistä peräisin olevat vedet on varastoitava ja testattava ennen poistamista. 9 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että palamisjätteiden syntyminen ehkäistään mahdollisimman suurelta osalta tai että niiden määrä ja haitallisuus minimoidaan ja ne kierrätetään mahdollisimman suurelta osalta kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Palamisjätteet on kuljetettava ja varastoitava suljetuissa säiliöissä ja niissä olevien metallien ja raskasmetallien liukoinen osuus analysoitava sopivimman käsittelytavan määrittämiseksi. 10 artiklassa mukaan laitokseen on asennettava sopivat järjestelmät, joiden avulla seurataan parametrejä ja päästöjä ja tarkistetaan siten, noudatetaanko direktiiviä. Lisäksi edellytetään, että käytettävät laitteistot toimivat asianmukaisesti ja että toimivaltainen viranomainen kelpuuttaa näytteenoton. 11 artiklassa asetetaan yksityiskohtaiset seurantavaatimukset. 33 11 artiklan 2-13 kohdassa vahvistetaan vaatimukset ilmaan joutuvien päästöjen seurannasta. Jatkuvat mittaukset on tehtävä CO:sta, hiukkasista, orgaanisen hiilen kokonaismäärästä, HCLsta, HF:sta, S02:sta, NOx:sta sekä palamistilan lämpötilasta ja poistokaasun happipitoisuudesta, paineesta, lämpötilasta ja vesihöyrysisällöstä. Raskasmetalleista, dioksiineista ja furaaneista on tehtävä vähintään kaksi mittausta vuodessa/Ensimmäisten 12 käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin yksi mittaus joka kolmas kuukausi. Tietyissä olosuhteissa sallitaan väljemmät vaatimukset. HF:n jatkuvia mittauksia ei tarvitse tehdä, jos HCl:n käsittelyllä varmistetaan, että raja-arvot eivät ylity. HCl:n, HF:n ja S02:n määräaikaismittaukset voidaan sallia, jos laitoksen toiminnanharjoittaja voi todistaa, etteivät näiden epäpuhtauksien päästöt ylitä päästörajoja. Lisäksi säädetään menetelmistä, joiden avulla mittaustulokset yhdenmukaistetaan jotta standardiolosuhteita vaatimustenmukaisuus voidaan todentaa. sekä mittaustulosten tallentamisesta, vastaaviksi, Jos päästörajat ylittyvät, toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava siitä viipymättä. Heti kun raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien jatkuviin mittauksiin on käytettävissä menetelmiä, komissio päättää, milloin niitä aletaan soveltaa. 11 artiklan 14-17 kohdassa asetetaan vaatimukset veteen joutuvien päästöjen seurannasta. Jatkuvat mittaukset tehdään lämpötilasta ja virtaamasta. Suspendoidusta kiintoaineksesta ja ehdotetun direktiivin liitteessä IV (5-14 kohdassa) mainituista raskasmetalleista tehdään päivittäiset mittaukset. Dioksiinien ja furaanien osalta edellytetään kahta mittausta vuodessa (ensimmäisen käyttövuoden aikana kuitenkin yhtä mittausta joka kolmas kuukausi). 12 artiklassa varmistetaan tarvittavat toimet, joilla yleisöä informoidaan lupamenettelyn ja toiminnan aikana neuvoston direktiivien 90/313/ETY ja 96/61/EY mukaisesti. laitoksen 13 artikla koskee poikkeuksellisia käyttöolosuhteita. Artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot minimoivat väistämättömien teknisten häiriöiden ja vikojen vaikutukset. Vähimmäisvaatimuksena on, että päästörajat ylittävä jätteenpoltto ei saa jatkua keskeytymättä yli neljä tuntia ja että se saa jatkua yhteensä enintään 60 tuntia vuodessa. 14 artiklassa säädetään 15 artiklassa ehdotetun direktiivin täytäntöönpanoa koskevista raporteista. tarkastelemisesta määräajoin uudelleen lupaehtojen ja 16 ja 17 artiklassa esitetään komiteamenettely, jota käytetään vahvistettaessa muutokset, joilla direktiivi mukautetaan tekniikan kehitykseen. 18 artiklassa kumotaan viiden vuoden kuluttua ehdotetun direktiivin voimaantulosta neuvoston direktiivit 89/369/ETY ja 89/429/ETY, jotka koskevat uusia ja jo käytössä olevia yhdyskuntajätteen polttolaitoksia. 34 19 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot vahvistavat tehokkaat seuraamukset, joita sovelletaan ehdotetun direktiivin säännösten rikkomiseen. 20 artikla koskee siirtymäkautta. Ehdotettua direktiiviä aletaan soveltaa jo käytössä oleviin laitoksiin viiden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. 21 artiklassa edellytetään, että ehdotettu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta ja että komissiolle ilmoitetaan tästä. Kansallisissa säädöksissä on viitattava ehdotettuun direktiiviin. 22 artiklassa säädetään, että ehdotettu direktiivi tulee voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu. 23 artiklassa osoitetaan ehdotettu direktiivi kaikille jäsenvaltioille. Liitteessä I määritetään toksiset ekvivalenttikertoimet, joita käytetään dioksiini- ja furaanipäästöjen määrittämiseen. Liitteessä II esitetään yksityiskohtainen menetelmä, jonka avulla määritetään päästörajat laitoksille, joissa rinnakkaispoltetaan jätettä. Liitteeseen sisältyvällä kaavalla määritetään sallitut päästörajat jätteestä ja prosessista syntyvän savukaasun volyymin perusteella. Sitä mukaan kuin jätteenpoltosta syntyvän savukaasun osuus kasvaa, päästörajat lähestyvät jätteenpolttolaitoksilta edellytettyjä päästörajoja. Liitteessä annetaan eri prosessien viitepäästörajat. Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot asetetaan erikseen rinnakkaispolttoa harjoittaville sementtiuuneille ja polttolaitoksille. Muilla teollisuussektoreilla noudatetaan varsinaisilta jätteenpolttolaitoksilta edellytettyjä standardeja dioksiini- ja furaanipäästöjen sekä kadmium-, tallium- ja elohopeapäästöjen osalta. Liitteessä III määritellään käytettävät mittaustekniikat. On käytettävä CEN-standardeja, jos ne ovat saatavilla, ja muussa tapauksessa kansallisia standardeja. Mittaustekniikoiden vähimmäisluotettavuus määritetään päästöraja-arvoihin liittyvinä luottamusväleinä. Liite IV sisältää poistokaasujen puhdistuksesta veteen joutuvien päästöjen raja-arvot. Pitoisuuksien raja-arvot asetetaan suspendoidun kiintoaineksen, dioksiinien ja furaanien sekä seuraavien raskasmetallien ja niiden yhdisteiden osalta: elohopea, kadmium ja tallium (yhteenlaskettu määrä) sekä antimonin, arseenin, lyijyn, kromin, koboltin, kuparin, mangaanin, nikkelin ja vanadiinin yhteenlaskettu määrä. Liite V sisältää ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot hiukkasten, orgaanisten aineiden, vetykloridin, fluorivedyn, rikkidioksidin, typen oksidien, dioksiinien ja furaanien sekä seuraavien raskasmetallien ja niiden yhdisteiden osalta: elohopea, kadmium ja tallium (yhteenlaskettu määrä) sekä antimonin, arseenin, lyijyn, kromin, koboltin, kuparin, mangaanin, nikkelin ja vanadiinin yhteenlaskettu määrä. 35 Metallien päästörajat ilmaistaan näytteenottoajanjakson (vähintään 30 minuuttia ja enintään 8 tuntia) keskiarvoina ja muiden epäpuhtauksien päästörajat päivittäisinä ja puolen tunnin keskiarvot ovat suurempia kuin vuorokausikeskiarvot, mikä ilmentää päästöjen määrän vaihtelua. tunnin keskiarvoina. Puolen Liitteessä V olevassa e kohdassa määritetään hiilimonoksidipäästöjen raja-arvot (joita käytetään hyväksyttävän palamisen osoittimena). Vuorokausikeskiarvon on oltava 50 mg/m3, ja lyhytaikaisille ylityksille asetetaan omat raja-arvot. 36 Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jätteenpoltosta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohdan, ja erityisesti sen ottaa huomioon komission ehdotuksen26, ottaa huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon27, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon28, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä Euroopan parlamentin kanssa yhdessä toimien29, sekä katsoo, että 1. viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa - "Kohti kestävää kehitystä", Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskeva poliittinen toimintaohjelma30 - asetetaan tavoitteeksi, etteivät joidenkin epäpuhtauksien, kuten typen oksidien (NOx), rikkidioksidin (S02), raskasmetallien ja dioksiinien, kriittiset kuormitukset ja tasot koskaan ylity, ja samassa toimintaohjelmassa asetetaan ilmanlaatuun liittyväksi tavoitteeksi, että kaikkia ihmisiä suojellaan tehokkaasti ilman epäpuhtauksien lisäksi toimintaohjelmassa asetetaan tavoitteeksi, että todetuista lähteistä peräisin olevia dioksiinipäästöjä vähennetään vuoteen 2005 mennessä 90 prosentilla (vuoden 1985 tasosta) ja että kaikentyyppisiä kadmiumin (Cd), elohopean (Hg) ja lyijyn (Pb) päästöjä vähennetään vähintään 70 prosenttia vuoden 1995 tasosta, terveysriskeiltä; tunnustetuilta aiheuttamilta talouskomission yleissopimukseen 2. valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan ja yhteisön YK:n Euroopan allekirjoittamassa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudellisesti sitovat dioksiinien ja furaanien päästörajat, jotka ovat 0,1 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat yli 3 tonnia kiinteää tunnissa, 0,5 ng toksisuusekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka yhdyskuntajätettä polttavat yli tunnissa, ja 0,2 ng toksisuus ekvivalenttia/m3 laitoksissa, jotka polttavat yli tonnin vaarallista jätettä tunnissa, tonnin kiinteää sairaalajätettä liittyvässä 26 EYVLC 27 EYVL C 2X EYVL C 29 EYVL C M) EYVLC 138, 17. 5. 1993, s. 5. 37 talouskomission yleissopimukseen 3. valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan YK:n Euroopan ja yhteisön allekirjoittamassa raskasmetalleja koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudellisesti sitova hiukkasten päästöraja,, joka on 10 mg/m3 vaarallisen ja sairaalajätteen polton osalta, ja oikeudellisesti sitovat elohopean päästörajat, jotka ovat 0,05 mg/m3 vaarallisen jätteen polton ja 0,08 mg/m3 yhdyskuntajätteen polton osalta, liittyvässä neuvoston 4. yhdyskuntajätteiden polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä annetut ovat myötävaikuttaneet jätteenpolttolaitoksista peräisin olevien ja ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseen ja ehkäisemiseen; nyt olisi säädettävä tiukemmista säännöistä ja mainitut direktiivit olisi siten kumottava, 89/429/ETY32 89/369/ETY31 direktiivit ja 5. yksittäisesti toimivat jäsenvaltiot eivät voi perustamissopimuksen 3 b artiklassa tarkoitettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti saavuttaa tehokkaasti jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten päästöjen vähentämiseen tähtäävää tavoitteen saavuttamista; koska päästöjä on vähennettävä koko yhteisössä, on tehokkaampaa toimia yhteisön tasolla; tässä direktiivissä asetetaan ainoastaan jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten vähimmäisvaatimukset, tavoitetta, eikä epäyhtenäinen takaa asetetun toiminta 6. yhteisön jätehuoltostrategiasta 24 päivänä helmikuuta 1997 annetussa neuvoston päätöslauselmassa 97/C76/0133 painotetaan jätteen käyttöä koskevien yhteisön kriteerien merkitystä sekä sitä, että jätteenpolttolaitoksiin on sovellettava tarkoituksenmukaisia päästöstandardeja, jo käytössä olevia jätteenpolttolaitoksia varten on suunniteltava valvontatoimenpiteitä ja komission on tutkittava, onko yhteisön lainsäädäntöä muutettava energian hyödyntämiseen tähtäävän jätteenpolton osalta laajojen jätekuljetusten välttämiseksi yhteisössä, 7. hyödynnettäviin jätteisiin sovelletaan sisämarkkinoiden sääntöjä, minkä vuoksi kaikille jätteitä polttaville tiukat säännöt, jotta vältettäisiin jäsenvaltioiden väliset jätteiden siirrot laitoksiin, jotka toimivat väljemmistä ympäristöstandardeista johtuen pienemmin kustannuksin, tarvitaan samat laitoksille 8. ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/61/EY34 esitetään ympäristön pilaantumisen yhtenäistetty lähestymistapa, jossa laitoksen ympäristövaikutusten kaikki osatekijät otetaan huomioon kuuluvat yhdyskuntajätteen polttolaitokset, joiden kapasiteetti on yli 3 tonnia tunnissa, sekä vaarallisen jätteen käsittely- ja hyödyntämislaitokset, joiden kapasiteetti on yli 10 tonnia päivässä, ja vähentämiseen soveltamisalaan ehkäisemiseen yhtenäisesti; direktiivin 96/61/EY 31 EYVLL 163, 14. 6. 1989, s. 32. 32 EYVLL 203, 15. 7. 1989, s. 50. 33 E Y VL C 76, 11. 3. 1997, s. 1. 34 EY VL L 257, 10. 10. 1996, s. 26. 38 9. tässä direktiivissä asetetaan päästörajat direktiivin 96/61/EY 18 artiklan mukaisesti sekä säädetään kaikkien jätteitä polttavien laitosten toimintaedellytyksistä ja päästörajoista korkeatasoisen ympäristönsuojelun varmistamiseksi, 10. 11. asetettujen päästörajojen tässä direktiivissä välttämättömänä asetettujen, parhaiden käytettävissä olevien vaatimusten aiempaa päästörajoja sekä muita asiaankuuluvia edellytyksiä, noudattamista on pidettävä joskaan ei riittävänä edellytyksenä direktiivissä 96/61/EY tekniikoiden käyttöä koskevien täyttymiselle; näiden vaatimusten noudattaminen voi edellyttää ja väliaineille asetettavia tiukempia päästörajoja, muille aineille teollisuudella kymmenen epäpuhtauspäästöjen vähentämistekniikoiden soveltamisesta, kokemus vuoden on jätteenpolttolaitosten 12. jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY35, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY36, 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai käsitellään vaarantamatta ihmisten terveyttä tämän vuoksi saman direktiivin 9 artiklassa edellytetään, että kaikkien jätteitä käsittelevien laitosten ja yritysten on saatava siihen lupa toimivaltaiselta viranomaiselta muun muassa toteutettavien turvatoimien osalta, ja vahingoittamatta ympäristöä; 13. tämän direktiivin mukaisesti perustettujen ja toimivien jätteenpolttolaitosten tarkoituksena on vähentää jätteiden aiheuttamaan ympäristön pilaantumiseen liittyviä riskejä lämpökäsittelyprosessin ja erityisesti hapettumisen avulla, vähentää jätteiden määrää ja volyymia sekä synnyttää sellaisia palamisjätteitä, jotka voidaan kierrättää tai käsitellä turvallisesti, 14. perustamissopimuksen 129 artiklan mukaan ihmisten terveyden suojelua koskevat vaatimukset kuuluvat osana yhteisön muuhun politiikkaan, lisäksi perustamissopimuksen 130 r artiklan mukaan yhteisön ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan ihmisten terveyden suojeluun, ja 15. korkeatasoinen ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu edellyttää, että yhteisön jätteenpolttolaitoksille määritetään asianmukaiset toimintaedellytykset ja päästörajat raja-arvojen on myötävaikutettava ja että niitä pidetään yllä; asetettujen ympäristöhaittojen vähentämiseen ja ihmisten terveydelle haitallisten vaikutusten vähimmäistämiseen, 16. korkealuokkaiset mittausmenetelmät ovat tarpeen päästöjen valvomiseksi ja sen varmistamiseksi, että epäpuhtauspäästöjen raja-arvoja noudatetaan, 35 EYVL L 194, 25. 7. 1975, s. 39. 36 EYVL L 135, 6. 6. 1996, s. 32. 39 17. ympäristöä on tarpeen suojella yhtenäistetysti jätteen lämpökäsittelystä aiheutuvilta päästöiltä; poistokaasujen puhdistuksesta aiheutuva jätevesi pitäisi siksi poistaa vasta erillisen käsittelyn rajoittaa epäpuhtauksien kulkeutumista ympäristön osasta toiseen, jotta voitaisiin jälkeen, 18. olisi annettava säännöksiä sellaisia tapauksia varten, joissa päästöjen raja-arvot ylitetään, sekä puhdistusjärjestelmien teknisesti väistämättömiä seisokkeja, häiriöitä ja vikoja varten, 19. ei voida sallia, että jätteiden rinnakkaispoltto laitoksissa, joita ei ole pääasiallisesti tarkoitettu jätteiden polttoon, lisää rinnakkaispoltosta aiheutuvien poistokaasujen epäpuhtauspäästöjä, joten tällaista jätteiden rinnakkaispolttoa on asianmukaisesti rajoitettava, ja 20. jäsenvaltioiden olisi säädettävä koskevista seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. tämän direktiivin rikkomisen seuraamuksia täytäntöönpanosta; näiden ja huolehdittava niiden säännöistä 40 ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla TAVOITTEET Tämän direktiivin tavoitteena on ehkäistä, tai silloin kun se ei ole mahdollista, vähentää mahdollisimman suurelta osalta jätteiden poltosta ja rinnakkaispoltosta ympäristölle aiheutuvia mahdollisia haittoja ja erityisesti ilman, maaperän sekä pinta- ja pohjavesien pilaantumista ja tästä ihmisten terveydelle aiheutuvia riskejä, sekä vahvistaa jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille asianmukaiset toimintaedellytykset ja päästörajat yhteisössä ja ylläpitää niitä. 2 artikla SOVELTAMISALA 1 ) Tätä direktiiviä sovelletaan jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksiin. 2) Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuitenkaan kuulu seuraavat laitokset: a) Laitokset, joissa käsitellään ainoastaan seuraavia jätteitä: i) ii) iii) iv) neuvoston direktiivin 94/67/EY37 soveltamisalaan kuuluvat jätteet, puu sekä maa- ja metsätalouden jätteet, lukuun ottamatta sellaisia, jotka voivat käsittelyn seurauksena sisältää orgaanisia halogeeni yhdisteitä tai raskasmetalleja, jätteet, jotka eivät kuulu direktiivin 75/442/ETY soveltamisalaan kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan nojalla, offshorelaitoksilla tapahtuvasta öljyn ja kaasun etsinnästä ja hyödyntämisestä syntyvät jätteet, jotka poltetaan näillä laitoksilla. b) Laitokset, yhdyskuntajätteitä alle 10 tonnia vuodessa. ainoastaan joissa käsitellään muita jätteitä kuin 3 artikla MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) "jätteellä" direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettua kiinteää tai nestemäistä jätettä, 37 EYVLL 365, 31. 12. 1994, s. 34. 41 2) "jätteiden polttolaitoksella" kiinteää tai liikkuvaa teknistä yksikköä ja laitteistoa, joka on tarkoitettu jätteiden lämpökäsittelyyn riippumatta siitä, hyödynnetäänkö poltosta syntyvä lämpö vai ei. Lämpökäsittelyllä tarkoitetaan jätteiden polttoa hapettamalla sekä pyrolyysiä, kaasutusta tai muuta lämpökäsittelyä, kuten plasmakäsittelyä, jos käsittelystä syntyvät tuotteet tämän jälkeen poltetaan, Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko laitoksen, mukaan lukien kaikki polttolinjat sekä jätteen vastaanotto- ja varastointilaitteistot ja laitosalueella tehtävään esikäsittelyyn tarkoitetut laitteistot, laitoksen jäte-, polttoaine- ja ilmansyöttöjärjestelmät, kattilan, palamisjätteiden, poistokaasun ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputkien sekä polton valvontaan ja poltto- olosuhteiden seurantaan ja tallennukseen tarkoitetut laitteet ja järjestelmät. 3) "rinnakkaispolttolaitoksella" tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita ja jossa käytetään jätteitä vakinaisena tai lisäpolttoaineena, laitosta, jonka pääasiallisena Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko laitoksen, mukaan lukien kaikki polttolinjat sekä jätteen vastaanotto- ja varastointilaitteistot ja laitosalueella tehtävään esikäsittelyyn tarkoitetut laitteistot, laitoksen jäte-, polttoaine- ja ilmansyöttöjärjestelmät, kattilan, palamisjätteiden, poistokaasun ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputkien sekä polton valvontaan ja poltto- olosuhteiden seurantaan ja tallennukseen tarkoitetut laitteet ja järjestelmät. "jo käytössä olevalla jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksella" toiminnassa olevaa ja voimassaolevan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaista laitosta tai ennen 21 artiklassa mainittua päivää voimassa olevan lainsäädännön mukaista laitosta, jolle on myönnetty lupa tai joka on rekisteröity tai jota varten on toimivaltaisen viranomaisen mukaan vireillä täysi lupahakemus edellyttäen, että kyseinen laitos otetaan käyttöön vähintään vuoden kuluessa 21 artiklassa mainitusta päivästä, "päästöllä" aineiden, tärinän, lämmön tai melun välitöntä tai välillistä pääsyä ilmaan, veteen tai laitoksessa sijaitsevista piste- ja hajakuormituslähteistä maaperään, "päästörajalla" tiettyjen erityisparametrien avulla ilmaistua päästön massaa sekä pitoisuutta ja/tai tasoa, joka ei saa ylittyä yhden tai useamman ajanjakson aikana, "dioksiineilla ja furaaneilla" kaikkia liitteessä I mainittuja polykloorattuja dibentso-p-dioksiineja ja dibentsofuraaneja, "toiminnanharjoittajalla', luonnollista tai oikeushenkilöä, joka käyttää tai valvoo laitosta tai, jos asiasta on säädetty kansallisessa lainsäädännössä, jolle on annettu laitoksen teknistä toimintaa koskeva taloudellinen päätösvalta, "luvalla" kirjallista päätöstä (tai useita tällaisia päätöksiä), jolla myönnetään lupa käyttää laitosta tai sen osaa, 4) 5) 6) 7) 8) 9) 42 10) "palamisjätteellä" direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa jätteeksi määriteltyä nestemäistä tai kiinteää ainesta (mukaan lukien pohjatuhka ja kuona, lento- ja kattilatuhka, kaasun käsittelystä syntyvät kiinteät reaktiotuotteet, jäteveden käsittelystä syntyvä liete, käytetyt katalyytit ja käytetty aktiivihiili), joka syntyy jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttoprosessista, poistokaasun tai jäteveden käsittelystä rinnakkais- taikka muista polttolaitoksessa tapahtuvista prosesseista. jätteiden poltto- tai 4 artikla LUVAN HAKEMINEN JA MYÖNTÄMINEN 1 ) Jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitokset eivät saa toimia ilman lupaa. 2) 3) 4) Direktiivin 96/6l/EY säännösten soveltamista rajoittamatta, jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toimittamaan lupahakemuksen on sisällettävä selvitys toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että: toimivaltaiselle viranomaiselle a) b) c) d) laitos on suunniteltu ja varustettu ja sitä käytetään siten, että tämän direktiivin vaatimukset täyttyvät, polttoprosessin aikana syntyvä lämpö hyödynnetään mahdollisimman suurelta osalta, palamisjätteiden muodostuminen ehkäistään tai sitä vähennetään tai palamisjätteet kierrätetään mahdollisimman suurelta osalta, palamisjätteet, joiden muodostumista ei voida ehkäistä tai vähentää tai joita ei voida kierrättää, käsitellään kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Lupa voidaan myöntää ainoastaan, jos hakemuksesta käy ilmi. että ilmaan joutuvien päästöjen mittaamiseen ehdotetut mittaustekniikat ovat liitteen III mukaiset. Toimivaltaisen viranomaisen jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitokselle myöntämässä luvassa on a) b) c) nimenomaisesti mainittava Euroopan jäteluetteloon perustuvat jäteluokat, joiden käsittely on sallittu, ilmoiteltava laitoksen jätleenpolton kokonaiskapasiteetti, määritettävä näytteenotto- ja mittausmenettelyt, joiden avulla täytetään kunkin ilmaan ja veteen joutuvan epäpuhtauden määräaikaismittauksia varten asetetut velvoitteet. 5) Jäsenvaltioiden on määritettävä liikkuvien laitosten lupamenettely. 43 5 artikla JÄTTEEN TOIMITTAMINEN JA VASTAANOTTO Jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnanharjoittajan on toteutettava kaikki jätteen toimittamiseen ja vastaanottoon liittyvät varotoimet, jotta ehkäistään ympäristölle aiheutuvat mahdolliset haitat ja erityisesti ilman, maaperän sekä pinta- ja pohjavesien pilaantuminen sekä haju- ja meluhaitat ja ihmisten terveydelle aiheutuvat välittömät riskit, tai silloin kun tämä ei ole mahdollista, vähennetään niitä mahdollisimman suurelta osalta, jäteluettelon mukaisen Toiminnanharjoittajan on määritettävä kunkin Euroopan jäteluokan massan ennen jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitokseen toimitettavan jätteen hyväksymistä. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää poikkeuksia teollisuuslaitoksille ja -yrityksille, jotka polttavat tai rinnakkaispolttavat ainoastaan oman jätteensä sen syntymispaikalla, edellyttäen, että vastaava turvallisuustaso saavutetaan ja että arvoja ei tarvita liitteen II mukaisia laskelmia varten. 6 artikla TOIMINTAEDELLYTYKSET 1) Jätteenpolttolaitoksia käytettäessä on saavutettava sellainen polttotaso, että kuonassa ja pohjatuhkassa olevan orgaanisen hiilen kokonaismäärä on alle 3 prosenttia aineen kuivapainosta. Tarvittaessa käytetään sopivia jätteen esikäsittelymenetelmiä. Kaikki jätteenpolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että prosessista syntyvän kaasun lämpötila nostetaan polttoilman viimeisen syötön jälkeen valvotusti ja homogeenisesti kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa ainakin kahdeksi sekunniksi vähintään 850 °C:een uunin sisäseinän läheisyydessä mitattuna. Kaikki jätteenpolttolaitokset on varustettava lisäpolttimilla. Näiden pohtimien on kytkeydyttävä toimintaan automaattisesti, kun palamiskaasujen lämpötila laskee polttoilman viimeisen syötön jälkeen alle 850 °C:n. Niitä on käytettävä myös laitoksen käynnistys- ja pysäytystoimien aikana sen varmistamiseksi, että 850 °C:n lämpötilaa pidetään yllä kaiken aikaa näiden toimien aikana ja niin kauan kuin palamistilassa on polttamatonta jätettä. Käynnistyksen ja pysäytyksen aikana tai kun palamiskaasun lämpötila laskee alle 850 °C:n, lisäpolttimiin ei saa syöttää polttoaineita, jotka voivat aiheuttaa suurempia päästöjä kuin neuvoston direktiivin 75/716/ETY38 1 artiklan 1 kohdassa määritellyn kaasuöljyn poltosta taikka nestekaasun tai maakaasun poltosta aiheutuvat päästöt. 38 EYVLL 307, 27. 11. 1995, s. 22. 44 2) 3) 4) Kaikki rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että jätteiden rinnakkaispoltosta syntyvän kaasun lämpötila nostetaan valvotusti ja homogeenisesti kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa ainakin kahdeksi sekunniksi vähintään 850 °C:een. Jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksissa on oltava käytössä järjestelmä, joka estää jätteen syötön a) b) c) käynnistyksen aikana, kunnes vähimmäispalamislämpötila on saavutettu, aina, kun lämpötila on alle 850 °C:n lämpötilan, aina, kun tässä direktiivissä edellytetyt jatkuvat mittaukset osoittavat, että jokin päästörajoista ylittyy puhdistuslaitteiden häiriöiden tai vikojen vuoksi. Toimivaltainen viranomainen voi sallia 1 kohdassa asetetuista vaatimuksista poikkeavat vaatimukset, jotka määritetään luvassa tiettyjä jäteluokkia tai tiettyjä lämpökäsittelyprosesseja varten. Toimintaedellytysten muutos ei saa aiheuttaa palamisjätteitä, joiden määrä tai joiden sisältämien orgaanisten epäpuhtauksien määrä on suurempi verrattuna palamisjätteisiin, joiden voidaan odottaa syntyvän 1 kohdassa asetetuin edellytyksin, Toimivaltainen viranomainen voi sallia 2 kohdassa asetetuista vaatimuksista poikkeavat vaatimukset, jotka määritetään luvassa tiettyjä jäteluokkia tai tiettyjä lämpökäsittelyprosesseja varten. Tällaisen poikkeuksen ehtona on oltava, että noudatetaan vähintään liitteen V säännöksiä orgaanisen hiilen kokonaismäärän ja CO:n päästörajoista. Tämän kohdan säännösten mukaisesti määritetyistä toimintaedellytyksistä ja tehtyjen tarkistusten tuloksista ilmoitetaan komissiolle osana niitä tietoja, jotka toimitetaan komissiolle kertomusten toimittamista koskevien vaatimusten perusteella. 5) Kaikki jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että ehkäistään ilmaan joutuvat päästöt, jotka aiheuttavat merkittävää ilman pilaantumista maanpinnan tasolla; erityisesti poistokaasut on poistettava valvotusti sekä yhteisön ja asiaa koskevien muiden jonka korkeus ilmanlaatustandardien mukaisesi poistopiipulla, määritetään siten, että voidaan suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä, Jätteiden poltto- hyödynnettävä mahdollisimman suurelta osalta. tai rinnakkaispolttoprosessin aikana syntyvä lämpö on 7 artikla ILMAAN JOUTUVIEN PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT 1) Jätteenpolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että liitteen V päästörajat eivät ylity poistokaasussa. 45 2) 3) 4) 5) 6) 1) 2) 3) Päästörajojen noudattamisen todentamiseksi tehtävien mittausten tulokset on yhdenmukaistettava 11 artiklassa asetettujen edellytysten mukaisesti. Rinnakkaispolttoon sovelletaan liitteessä II määritettyjä päästörajoja. Käsittelemättömän ja erottelemattoman yhdyskuntajätteen rinnakkaispolttoon ei sovelleta 3 kohtaa. tai Jos direktiivin 94/67/EY soveltamisalaan kuuluvaa rinnakkaispoltetaan laitoksessa, jossa poltetaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa tämän direktiivin jätteen kokonaismäärään sovelletaan liitteiden II, IV ja V asiaankuuluvia päästörajoja. Muiden vaatimusten osalta sovelletaan direktiivin 94/67/EY tai tämän direktiivin säännöstä, sen mukaan, kumpi on tiukempi. jätettä poltetaan jätettä, Jos yli 40 prosenttia 5 kohdassa tarkoitetun laitoksen tuottamasta lämmöstä on peräisin direktiivin 94/67/EY soveltamisalaan kuuluvasta jätteestä, sovelletaan 3 ja 5 kohdasta poiketen tämän direktiivin liitteen V päästörajoja. 8 artikla JÄTEVESIPÄÄSTÖT Jäteveden päästämiseen jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta on oltava viranomaisen lupa. Poistokaasujen puhdistuksesta syntyvän rajoitettava mahdollisimman suurelta osalta. jäteveden päästämistä vesiin on Lupaan sisältyvän erityisehdon perusteella poistokaasujen puhdistuksesta syntyvä jätevesi voidaan poistaa erillisen käsittelyn jälkeen edellyttäen, että: a) b) asiaa koskevien yhteisön, kansallisten vaatimukset täyttyvät päästörajojen osalta, ja ja paikallisten säännösten liitteessä IV tarkoitetut epäpuhtauksien massapitoisuudet eivät ylitä siinä asetettuja päästörajoja. 4) Päästörajoja sovelletaan kohdassa, jossa liitteessä IV tarkoitetut epäpuhtaudet poistetaan jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta. Jos poistokaasujen puhdistamisesta syntyvä jätevesi käsitellään yhdessä laitoksessa syntyvän muun vastaavan jäteveden kanssa, toiminnanharjoittajan on tehtävä 11 artiklassa määritellyt mittaukset: a) b) poistokaasun puhdistamisesta syntyvästä jäte vesi virrasta ennen sen johtamista jätevesien yhteiseen käsittelylaitokseen, muusta (muista) jätcvesivirrasta (jätevesivirroista) ennen sen (niiden) johtamista jätevesien yhteiseen käsittelylaitokseen, 46 c) kohdassa, j ätteenpolttolaitoksesta. jossa jätevesi poistetaan käsittelyn jälkeen lopullisesti Toiminnanharjoittajan on tehtävät tarvittavat ainetaselaskelmat määrittääkseen ne päästötasot lopullisessa jätevesipäästössä, joiden voidaan katsoa johtuvan poistokaasun puhdistamisesta syntyvästä jätevedestä, jotta voidaan tarkistaa liitteessä IV asetettujen päästörajojen noudattaminen. 5) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että jätevesiä ei missään tapauksessa laimenneta sekoittamalla keskenään eri jätevesivirtoja tai muulla lukuun ottamatta tapauksia, joissa tällainen sekoittaminen on osa tavoin, prosessia, jätevedenkäsittelyä koskevien lupamääräysten perusteella. johon on asianmukaisesti myönnetty lupa 6) Luvassa on a) b) vahvistettava orgaanisten ja epäorgaanisten epäpuhtauspäästöjen raja- arvot 2 kohdan mukaisesti sekä 3 kohdan a alakohdan vaatimusten täyttämiseksi, määritettävä lämpötilan ja virtaaman osalta. toiminnan valvontaan liittyvät parametrit vähintään 7) Jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset ja niiden käyttämät jätteiden varastoalueet on suunniteltava ja niitä on käytettävä siten, että maaperään ja neuvoston epäpuhtauspäästöt pohjavesiin direktiivin 80/68/ETY39 säännösten mukaisesti. Varastokapasiteettia on oltava myös laitosalueen hulevesille tai vuodoista tai palonsammutustöistä peräisin oleville epäpuhtaille vesille. ehkäistään joutuvat Varastokapasiteetin on oltava riittävä, jotta tällaiset vedet voidaan tarvittaessa tutkia ja käsitellä ennen niiden poistamista. 9 artikla PALAMISJÄTTEET Jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnasta syntyviä palamisjätteitä on ehkäistävä tai vähintään minimoitava niiden määrä ja haitallisuus. Palamisjätteet on kierrätettävä mahdollisimman suurelta osalta välittömästi laitoksessa tai sen itse lainsäädännön tai kansallisten säännösten ulkopuolella asiaa koskevan yhteisön mukaisesti. Kuivan pölymäisen palamisjätteen, kuten kattilatuhkan ja palamiskaasujen käsittelystä syntyvän kuivan palamisjätteen, kuljetuksen ja välivarastoinnin on tapahduttava esimerkiksi suljetuissa säiliöissä. -™ EYVLL 20, 26. 1. 1980, s. 43. 47 jätteen poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten palamisjätteiden käsittely- tai Ennen kierrätystapojen määrittämistä on tehtävä tarvittavat tutkimukset, jotta voidaan selvittää eri palamisjätteiden fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet ja saastuttamispotentiaali. Erityisesti on analysoitava jätteiden liukoinen osuus ja erikseen raskasmetallien liukoinen osuus. 10 artikla VALVONTA JA SEURANTA On asennettava mittauslaitteistot ja käytettävä tekniikoita, jotta voidaan seurata jätteiden tilaa, poltto- ja massapitoisuuksia ja virtaamia. liittyvien epäpuhtauksien parametrejä, rinnakkaispolttoprosessiin Mittausvaatimukset asetetaan toimivaltaisten viranomaisten myöntämässä luvassa tai siihen liittyvissä ehdoissa. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen seurantaan käytettävän automaattisen laitteiston asianmukaista asennusta ja toimintaa on valvottava tarkastustesteillä, jotka tehdään kerran vuodessa rinnakkaismittauksilla viitemenetelmin. Näytteenotto- tai mittauspaikoista on sovittava toimivaltaisen viranomaisen kanssa. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen määräaikaismittaukset on tehtävä liitteessä III olevan 1 kohdan mukaisesti. 11 artikla MITTAUSVAATIMUKSET 1) 2) Jäsenvaltioiden on joko lupaehdoin tai yleisin sitovin säännöin huolehdittava, että ilmaa koskevia 2-12 kohdan ja vettä koskevia 14-17 kohdan säännöksiä noudatetaan. Jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksessa tehdään liitteen III mukaisesti seuraavat ilmaan joutuvien epäpuhtauksien mittaukset: a) jatkuvat mittaukset seuraavista aineista: CO, hiukkasten kokonaismäärä, orgaanisen hiilen kokonaismäärä, HC1, HF, S02 ja NOx, b) , c) liittyvistä jatkuvat mittaukset parametreistä: lämpötila lähellä palamistilan sisäseinää sekä poistokaasun happipitoisuus, paine, lämpötila ja vesihöyrysisältö, seuraavista toimintaan prosessin raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien mittaukset vähintään kahdesti vuodessa; ensimmäisten 12 käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin yksi mittaus joka kolmas kuukausi. 48 3) 4) 5) 6) viipymäaika, asianniukaisesti Poistokaasujen tarkistettava rinnakkaispolttolaitoksen ennakoiduissa käyttöolosuhteissa. vähimmäislämpötila kerran vähintään käyttöönoton aikana sekä ja jätteiden on happipitoisuus poltto- tai epäedullisimmiksi HF:n jatkuvia mittauksia ei tarvitse tehdä, jos HCl:n käsittelyssä on vaiheita, joilla varmistetaan, että HCl:n päästöraja ei ylity. Tällöin HF-päästöistä tehdään 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut määräaikaismittaukset. Vesihöyrysisällön jatkuvu mittaukset eivät ole tarpeen edellyttäen, että näytteeksi otettu poistokaasu kuivataan ennen päästöjen analysointia. voi viranomainen Toimivaltainen ja jatkuvien rinnakkaispolttolaitoksissa HCl:sta, HF:sta mittauksien sijasta 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut määräaikaismittaukset, jos toiminnanharjoittaja voi todistaa, että kyseisten epäpuhtauksien päästöt eivät voi missään olosuhteissa ylittää asetettuja päästörajoja. että ja S02:sta jätteiden tehdään poltto- sallia, 7) Päästörajojen noudattamisen tarkistamiseksi tehtävien mittausten tulokset on yhdenmukaistettava seuraavia olosuhteita vastaaviksi: a) b) c) lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 11 %, kuiva kaasu, poltettaessa pelkästään neuvoston direktiivissä 75/439/ETY40 määriteltyjä jäteöljyjä: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 3 %, kuiva kaasu, jos vaarallisia jätteitä poltetaan rai rinnakkaispoltetaan hapetetussa toimivaltaisen ilmassa, mittaustulokset viranomaisen yksittäistapauksen erityisolosuhteisiin suhteutetun happipitoisuuden mukaan, voidaan ja yhdenmukaistaa vahvistaman kunkin d) rinnakkaispolton osalta mittaustulokset yhdenmukaistetaan mukaisesti määritettävän kokonaishappisisällön mukaan. liitteen II 8) mittaustulokset esitetään Kaikki tarkoituksenmukaisella tavalla, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkistaa valitsemiensa menettelyjen mukaisesti, noudatetaanko toiminta edellytyksiä ja tässä direktiivissä asetettuja päästörajoja. tallennetaan, käsitellään sallittuja ja 9) Ilmaan j outuvien päästöj en raj a-arvoj a katsotaan noudatettavan, j os a) yksikään vuorokausikeskiarvo ei ylitä liitteessä V olevan e kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja liitteessä V olevassa a kohdassa asetettuj a päästöraj oj a, 40 EYVLL 194, 25. 7. 1997, s. 23. 49 b) c) d) yksikään puolen tunnin keskiarvo ei ylitä tämän direktiivin liitteessä V olevassa b kohdassa asetettuja päästörajoja, yksikään raskasmetalleja sekä dioksiineja ja furaaneja varten määritetyn näytteenottoajan keskiarvo ei ylitä tämän direktiivin liitteessä V olevassa c j a d kohdassa asetettuj a päästöraj oj a, liitteessä V olevan e kohdan noudatetaan. toisen luetelmakohdan säännöksiä 10) Puolen tunnin ja 10 minuutin keskiarvot määritetään varsinaisen toiminta-ajan kuluessa (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta, jos niiden aikana ei polteta jätettä) mitatuista arvoista, joista on vähennetty liitteessä III olevassa 2 kohdassa tarkoitetut luottamusvälin arvot. Vuorokausikeskiarvot lasketaan kyseisistä valideista keskiarvoista. Jotta vuorokausikeskiarvo olisi validi, vuorokaudessa saadaan hylätä enintään viisi puolen tunnin keskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi. Vuodessa saadaan hylätä enintään kymmenen vuorokausikeskiarvoa järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi. jatkuvissa mittauksissa käytettävän 11) 12) Näytteenottoajan keskiarvot sekä HF:n määräaikaismittausten osalta HF:n keskiarvot määritetään 10 artiklan vaatimusten mukaisesti. Jos tehdyistä mittauksista käy ilmi, että tässä direktiivissä asetetut päästörajat on ylitetty, toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava asiasta viipymättä. 13) Heti kun yhteisössä on käytettävissä sopivia mittaustekniikoita, komissio päättää 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päivämäärästä, josta lähtien ilmaan joutuvien dioksiini- ja raskasmetallipäästöjen raja-arvoja koskevia jatkuvia mittauksia on tehtävä liitteen III mukaisesti. 14) Seuraavat mittaukset on tehtävä jäteveden poistokohdassa: a) b) c) d) edellä 8 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen parametrien jatkuvat mittaukset, suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän päivittäiset hetkelliset mittaukset, 24 tunnin näytteenottoaikaa edustavan näytteen kuukausittaiset mittaukset 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista epäpuhtauksista, joiden numerot liitteessä IV ovat 2-13, vähintään kaksi dioksiinien ja furaanien mittausta vuodessa; ensimmäisten 12 käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin yksi mittaus joka kolmas kuukausi. 50 15) Mittausten, tehdään epäpuhtauspitoisuuksien määrittämiseksi, on oltava edustavia. laitoksesta jotka päästettävän jäteveden 16) Käsitellyn jäteveden epäpuhtausmassan seuranta on toteutettava yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja siitä sekä mittaustaajuudesta on määrättävä luvassa. Mittaukset on suoritettava CEN-standardien mukaisesti, tai jos niitä ei ole käytettävissä, kansallisten standardien mukaisesti. 17) Veteen joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos: a) b) kiintoaineksen yksikään 24 tunnin näytteenottoaikaa edustava näyte ei ylitä liitteessä IV suspendoidun 1), raskasmetalleille talliumille ja (epäpuhtaudet 3 ja 4) sekä elohopealle (epäpuhtaus 2) asetettua päästörajaa, (epäpuhtaudet 5-13), kadmiumille kokonaismäärälle (epäpuhtaus kahdesti vuodesta tehtävien dioksiinien ja furaanien mittausten arvot eivät ylitä liitteessä IV dioksiineille ja furaaneille (epäpuhtaus 14) asetettua päästörajaa. 12 artikla TIEDONSAANTI JA YLEISÖN OSALLISTUMINEN LUPAMENETTELYYN Uusia lupia koskevien hakemusten on oltava riittävän ajan yleisön nähtävillä, jotta se voi esittää niistä huomautuksensa ennen kuin toimivaltainen viranomainen tekee asiassa päätöksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/313/ETY41 ja neuvoston direktiivin 96/61/EY säännösten soveltamista. Myös mainittu päätös, joka sisältää vähintään jäljennöksen luvasta, ja sen mahdolliset myöhemmät muutokset on annettava yleisön nähtäville. 13 artikla POIKKEUKSELLISET KÄYTTÖOLOSUHTEET Toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä luvassa puhdistus- tai mittauslaitteiden teknisesti väistämättömistä seisokeista, häiriöistä tai vioista johtuvan pisimmän sallitun ajan, jolloin ja puhdistetussa jätevedessä saavat ylittää säädetyt päästörajat. säädeltyjen aineiden pitoisuudet ilmaan joutuvissa päästöissä Häiriön tapahtuessa toiminnanharjoittajan on vähennettävä toimintaa tai keskeytettävä se mahdollisimman nopeasti, kunnes tavanomainen toiminta voi jatkua. Jätteiden poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tai polttolinjalla ei saa missään olosuhteissa jatkaa jätteenpolttoa keskeytymättä yli neljä tuntia, jos päästörajat ylittyvät; päästörajat ylittävän toiminnan yhteenlasketun keston on oltava alle 60 tuntia vuodessa. 41 EYVLL 158,23. 6. 1990, s. 56. 51 Ilmaan joutuvien jätteenpolttolaitoksen päästöjen hiukkasten kokonaissisältö ei saa missään olosuhteissa ylittää arvoa 150 mg/m3 puolen tunnin keskiarvona; myöskään ilmaan joutuvien CO-päästöjen ja orgaanisen hiilen kokonaismäärän raja-arvot eivät saa ylittyä. Kaikkien muiden 6 artiklassa tarkoitettujen ehtojen on täytyttävä. 14 artikla LUPAEHTOJEN UUDELLEENTARKASTELU Toimivaltaisen viranomaisen on määräajoin tarvittaessa sanotun direktiivin 96/61/EY säännösten soveltamista. tarkistettava niitä, tarkasteltava lupaehtoja uudelleen ja neuvoston rajoittamatta kuitenkaan 15 artikla KERTOMUKSET direktiivin täytäntöönpanosta Tämän neuvoston direktiivin 91/692/ETY42 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Ensimmäinen kertomus koskee ensimmäistä kokonaista 21 artiklassa mainitun päivän jälkeistä kolmen vuoden ajanjaksoa. kertomukset laadittava on 16 artikla DIREKTIIVIN MUKAUTTAMINEN TULEVAISUUDESSA Komissio vahvistaa muutokset 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen 10-12 artiklan ja liitteiden I-V teknisiin säännöksiin niiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen tai uusiin tutkimustuloksiin, jotka koskevat päästöjen vähentämisestä terveydelle aiheutuvia hyötyjä. 1) 2) 17 artikla KOMITEA Komissiota avustaa direktiivin 94/67/EY 16 artiklalla perustettu komitea seuraavan menettelyn mukaisesti. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa ehdotuksesta lausunnon määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. ehdotuksesta. Komiteaan tekee komission neuvosto 42 EYVLL 377, 31. 12. 1991, s. 48. 52 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos ehdotetut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto säätää asiasta määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. 18 artikla KUMOAMINEN Direktiivit 89/369/ETY ja 89/429/ETY kumotaan viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. 19 artikla SEURAAMUKSET Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin soveltamiseksi annettujen kansallisten säädösten rikkomisiin sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanemiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viimeistään 21 artiklassa mainittuna päivänä sekä niiden mahdollisista myöhemmistä muutoksista mahdollisimman pian. 20 artikla SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan jo käytössä oleviin laitoksiin viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 21 artikla VOIMAANSAATTAMINEN 1) Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. tällainen viittaus, kun ne virallisesti liitettävä 2) Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle. 53 22 artikla VOIMAANTULO Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 23 artikla OSOITUS Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 54 LIITE I Dibentso-p-dioksiinien ja dibentsofuraanien ekvivalenttikertoimet Dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuksien (toksisuusekvivalentin) määrittämiseksi seuraavien dioksiinien seuraavilla ekvivalenttikertoimilla ennen yhteenlaskua: furaanien massapitoisuudet kerrotaan ja Toksisuus- ekvivalentti- kerroin 1 0,5 0,1 0,1 0,1 0,01 0,001 0,1 0,5 0,05 0,1 0,1 0,1 0,1 0,01 0,01 0,001 2,3,7,8 - Tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) 1,2,3,7,8 - Pentaklooridibentsodioksiini(PeCDD) 1,2,3,4,7,8 - Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 1. 2. 3. 6. 7. 8 - Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 1. 2. 3. 7. 8. 9 - Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 1,2,3,4,6,7,8 - Heptaklooridibentsodioksiini (HpCDD) - Oktaklooridibentsodioksiini (OCDD) 2,3,7,8 - Tetraklooridibentsofuraani (TCDF) 2,3,4,7,8 - Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 1,2,3,7,8 - Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 1,2,3,4,7,8 - Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 1. 2. 3. 6. 7. 8 - Heksaklooridibentsofuraani (KxCDF) 1. 2. 3. 7. 8. 9 - Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 2,3,4,6,7,8 - Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 1. 2. 3. 4. 6. 7. 8 - Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 1. 2. 3. 4. 7. 8. 9 - Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) - Oktaklooridibentsofuraani (OCDF) 55 LIITE II Päästörajojen määrittäminen jätteiden rinnakkaispoltolle Jätteiden rinnakkaispoltossa syntyvän poistokaasun sisältämälle kullekin epäpuhtaudelle sekä hiilimonoksidille määritetään raja-arvo seuraavasti: v. T jäte • c. + V. • c '-'jäte ' T prosessi ^prosessi = c Vjäte: Cjä,e: Vpr0Sessi: CProsessi: C: V. + V ' T jäte T prosessi jätteenpoltosta pelkästään määritetään sen jätteen perusteella, jonka luvassa määritetty on pienin yhdenmukaistettuna, joka lämpöarvo tässä direktiivissä vahvistettujen olosuhteiden mukaisesti poistokaasun syntyvän volyymi, pelkästään jätteenpolttoon tarkoitetuille (vähintään epäpuhtauksien ja hiilimonoksidin päästörajat), laitoksille asetetut päästörajat (lukuun jätteitä) ottamatta laitosprosessista, mukaan lukien laitoksessa tavanomaisesti käytettyjen polttaminen, sallittujen polttoaineiden syntyvän poistokaasun volyymi, joka määritetään niiden happisisältöjen perusteella, joiden mukaan päästöt on yhdenmukaistettava yhteisön tai kansallisen sääntöjen mukaisesti. Jos säännöt puuttuvat näiden laitosten osalta, käytetään sellaisen poistokaasun todellista happisisältöä, jota ei ole ohennettu ilmaa. Muiden olosuhteiden mukaisesti yhdenmukaistamisesta säädetään tässä direktiivissä. lisäämällä siihen prosessin kannalta tarpeetonta tapahtuvasta tämän liitteen taulukoissa tietyille teollisuusaloille asetetut päästörajat, tai j os tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat, sellaisten laitosten savukaasussa esiintyvien epäpuhtauksien ja hiilimonoksidin päästörajat, jotka ovat kyseisiä laitoksia koskevien kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisia, kun niissä poltetaan tavanomaisesti sallittuja polttoaineita (lukuun ottamatta jätteitä). Jos tällaisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ole, käytetään luvassa asetettuja päästörajoja. päästörajoja ei ole, käytetään todellisia massapitoisuuksia. asetettuja tällaisia luvassa Jos liitteen taulukoissa teollisuusaloille tämän tietyille tietyille epäpuhtauksille asetetut päästörajat, tai jos tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat, CO:n ja epäpuhtauksien kokonaispäästöjen raja- asetetut arvot, päästörajat. Hapen kokonaisisältö, jolla korvataan yhdenmukaistamisen perustana oleva happisisältö, määritetään edellä sisällön pohjalta, jossa otetaan huomioon osavolyymit. tämän direktiivin erityisartikloissa joilla korvataan tarkoitetun ja 56 II. 1 Sementtiuuneja koskevat erityissäännökset Vuorokausikeskiarvot mittausvaatimukset 7 artiklan mukaan. Kaikki arvot mg/m3:na (dioksiinit ng/m3:na). (jatkuvien mittauksien osalta). Näytteenottoajat ja muut noudattamisen Päästörajojen tulokset yhdenmukaistetaan seuraavia olosuhteita vastaaviksi: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 10 %, kuiva kaasu. tehtävien mittausten tarkistamiseksi II. 1. 1 C - kokonaispäästöjen raja-arvot Epapuhtaus Hiukkasten kokonaismaara HCI HF NO, Cd + Tl Hg Sb, As, Pb, Cr, Co, Cu,Mn,Ni,V Dioksiinit ja furaanit C 30 10 1 800 0,05 0,05 0,5 0,1 II. 1. 2 C - S02:n ja orgaanisen hiilen kokonaismäärän kokonaispäästöjen raja-arvot Epapuhtaus S02 TOC c 50 10 Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia näistä päästörajoista tapauksissa, joissa orgaanisen hiilen kokonaismäärä ja S02 eivät synny jätteenpoltosta. II. 1. 3 CO:n päästörajat Toimivaltainen viranomainen voi asettaa CO:n päästörajat. 57 n. 2. Spuria polttolaitoksia koskevat erityissäännökset II. 2. 1C prosessi' C ^ kiinteiden polttoaineiden osalta mg/Nm3:na (02-sisältö 6 %): F. pSpuhtaudet so2 kiinteat polttoaineet yleeosa* kotimaiset polttoaineet NOx Hiukkaset 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth 850 850-200 200 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) tai rikinpoistoaste > 90 % tai rikinpoistoaste ;> 92 % tai rikinpoistoaste ;> 95 % 400 50 300 30 200 30 Casern bionassan (sellaisena kuin se on määritelty neuvoston direktiivissä 88/609/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna) osalta mg/Nm3:na (02-sisältö 6 %): F. pMpuhtaudrt so2 NOx Hiukkaset 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth 200 350 50 200 300 30 200 300 30 Cpros„SSj nestemäisten polttoaineiden osalta mg/Nm3:na (02-sisältö 3 %): Epapuhtaudet | 50-100 MWth 100-300 MWth > 300 MWth SO, 850 850-200 200 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) NOx Hiukkaset 400 50 300 30 200 30 58 II. 2. 2 C - kokonaispäästöjen raja-arvot: C mg/Nm3:na (02-sisältö 6 %). Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epapuhtaus Cd + Tl Hg Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V C 0,05 0,05 0,5 C ng/Nm3:na (02-sisältö 6 %). Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: tunnin Epapuhtaus Dioksiinitja furaanit C 0,1 II. 3 Muita teollisuusaloja koskevat erityissäännökset II. 3. 1 C - kokonaispäästöjen raja-arvot: C ng/Nm3:na. Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epapuhtaus Dioksiinitja furaanit C 0,1 C mg/Nm3:na. Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Epapuhtaus Cd + Tl Hg C 0,05 0,05 59 LIITE in Mittaustekniikat 1. Kaikkien epäpuhtauksien, dioksiinit ja furaanit mukaan luettuina, näytteenotto ja sekä automaattisten mittausjärjestelmien kalibrointiin käytettävät analyysi vertailumittaukset on suoritettava komission toimeksiannosta laadittujen CEN- standardien mukaisesti. On sovellettava kansallisia standardeja, kunnes tarvittavat CEN-standardit on laadittu. 2. Yksittäisten mitattujen tulosten 95 prosentin luottamusvälin arvot eivät saa ylittää seuraavia päivittäisten päästöraja-arvojen prosenttiosuuksia: Hiilimonoksidi Rikkidioksidi Typpidioksidi Hiukkasten kokonaismäärä Orgaanisen hiilen kokonaismäärä Vetykloridi 10% 20% 20% 40% 30% 40% 60 Poistokaasujen puhdistuksesta syntyvään jäteveteen sovellettavat päästörajat LIITE IV Epapuhtaudet 1 kiintoaineksen kokonaismaara - Direktiivissa 91/271/ETY43 maaritelty PaastOrajat massapitoisuuksina suspendoidun 20mg/l 2 - Eiohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 3 - Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) 4 - Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) 5 - Antimoni ja sen yhdisteet puhtaana antimonina (Sb) 6 - Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) 7 - Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijyna (Pb) 8 - Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) 0. 02 mg/l 0,05 mg/l 9 - Koboltti ja sen yhdisteet puhtaana kobolttina (Co) 5 mg/l 10 - Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) 11 - Mangaani ja sen yhdisteet puhtaana mangaanina (Mn) 12 - Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelina (Ni) 13 - Vanadiini ja sen yhdisteet puhtaana vanadiinina (V) 14 - Dioksiinit ja fiiraanit liitteen I mukaisesti maaritettyjen yksittaisten dioksiinien jafuraanien summana 0,5 ng/1 43 EYVLL 135, 30. 5. 1991, s. 40. 61 LIITE V ILMAAN JOUTUVIEN PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT a) Vuorokausikeskiarvot: Hiukkasten kokonaismaara 10 mg/m3 Kaasumaiset ja hoyrymSiset orgaaniset aineet orgaanisen 10 mg/m3 hiilen kokonaismaarana Vetykloridi (HC1) Fluorivety (HF) Rikkidioksidi (S02) 10 mg/m3 1 mg/m3 50 mg/m3 Typpimonoksidi typpidioksidina on jatteenpolttolaitosten, 3 tonnia/tunti, ja uusien jatteenpolttolaitosten osalta typpidioksidi kaytSssfi kapasiteetti (NO) sellaisten joiden jo ja (N02) 200 mg/m3 olevien yli Typpimonoksidi typpidioksidina jatteenpolttolaitosten osalta, enintaan 3 tonnia/tunti (NO) sellaisten ja typpidioksidi kaytftssa (N02) 400 mg/m3 jo olevien joiden kapasiteetti on b) Puolen tunnin keskiarvot: Hiukkasten kokonaismaara 30 mg/m3 Kaasumaiset ja hoyrymaiset orgaaniset aineet orgaanisen 20 mg/m3 hiilen kokonaismaarana Vetykloridi (HC1) Fluorivety (HF) Rikkidioksidi (S02) 60 mg/m3 4 mg/m3 200 mg/m3 Typpimonoksidi typpidioksidina jatteenpolttolaitosten, on 3 tonnia/tunti, ja uusien jatteenpolttolaitosten osalta typpidioksidi kaytossS (NO) sellaisten kapasiteetti joiden jo ja (N02) 400 mg/m3 olevien yli 62 c) Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot: Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) yhteensa 0,05 mg/m3 Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 0,05 mg/m3 Antimoni ja sen yhdisteet puhtaana antimonina (Sb) Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijyna (Pb) Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) Koboltti ja sen yhdisteet puhtaana kobolttina (Co) yhteensa 0,5 mg/m3 Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) Mangaani ja sen yhdisteet puhtaana mangaanina (Mn) Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelina (Ni) Vanadiini ja sen yhdisteet puhtaana vanadiinina (V) Nämä keskiarvot koskevat sekä kyseisten raskasmetallien että niiden yhdisteiden kaasumaisia ja höyrymäisiä päästöjä. d) Keskiarvot on mitattava vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin pituisen furaanien näytteenottojakson aikana. Päästöraja viittaa dioksiinien kokonaispitoisuuteen, liitteen I joka määritetään mukaisesti. ja toksisuusekvivalentteina Dioksiinit ja fiiraanit 0,1 ng/m3 e) Palamiskaasujen hiilimonoksidipitoisuudet (CO) eivät saa ylittää polttamisen aikana (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta) seuraavia päästörajoja: - - 50 milligrammaa/m3 palamiskaasua vuorokausikeskiarvona, 150 milligrammaa/m3 palamiskaasua vähintään 95 prosentissa kaikista 10 minuutin keskiarvoina määritetyistä mittauksista tai 100 mg/m3 palamiskaasua kaikissa puolen tunnin keskiarvoina määritetyissä mittauksissa minkä tahansa 24 tunnin jakson aikana. Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia leijukerrostekniikkaa käyttäville jätteenpolttolaitoksille edellyttäen, että sallittava hiilimonoksidin (CO) päästöraja on enintään 100 mg/m3 tuntikeskiarvona. 63 ISSN 1024-4492 KOM(98) 558 lopullinen ASIAKIRJAT FI 14 07 10 15 Luettelonumero : CB-C0-98-569-F1-C ISBN 92-78-39667-2 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg