title: Jegyzőkönyv az 1991-es Alpesi Egyezmény talajvédelem területén történő alkalmazásáról

eurovoc_concepts:
Alpine Region
action programme
conservation of resources
environmental protection
international convention
soil protection
soil resources
the EU's international role

text: 2005. 12. 22. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 337/29 FORDÍTÁS JEGYZŐKÖNYV az 1991-es Alpesi Egyezmény talajvédelem területén történő alkalmazásáról „Talajvédelem” jegyzőkönyv A NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG, Preambulum AZ OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG, A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG, AZ OLASZ KÖZTÁRSASÁG, A LIECHTENSTEINI HERCEGSÉG, A MONACÓI HERCEGSÉG, A SZLOVÉN KÖZTÁRSASÁG, A SVÁJCI ÁLLAMSZÖVETSÉG, és AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG, MEGFELELVE az Alpok védelméről szóló, 1991. november 7-i egyezményből (Alpesi Egyezmény) eredő feladatukkal, mely szerint átfogó politika keretében biztosítsák az alpesi térség védelmét és fenntartható fejlődését, ALKALMAZVA az Alpesi Egyezmény 2. cikke (2) és (3) bekezdése szerint rájuk háruló általános kötelezettségeket, AZZAL A CÉLLAL, hogy csökkentsék a talaj mennyiségi és minőségi károsodását, különösen olyan mezőgazdasági és termelési módszerek alkalmazásával, amelyek nem károsítják és mértéktartó módon hasznosítják a talajt, erdészeti valamint az erózió megfékezésével és a talaj vízzáróvá tételének csökkentésével, TUDATÁBAN ANNAK, hogy az Alpokban a talaj védelme, a fenntartható talajgazdálkodás, illetve a károsodott terüle- teken a talaj természetes jellegének helyreállítása általános érdekű cél, FELISMERVE, hogy az Alpok Európa egyik legnagyobb összefüggő természeti területe, valamint hogy az itt található változatos élővilág és rendkívül érzékeny ökológiai rendszerek természetes működését meg kell óvni, MEGGYŐZŐDVE ARRÓL, hogy az ott élő népességnek biztosítani kell a lehetőséget, hogy önmaga határozza meg szociális, kulturális és gazdasági fejlődésére irányuló programját, és a meglévő intézményi kereteken belül részt vegyen annak végrehajtásában, TUDATÁBAN ANNAK, hogy egyrészről az alpesi térség a helyi népesség életének és gazdasági tevékenységének keretet, a többi régió lakói számára pedig szabadidős környezetet alkot, másrészről a szűk alpesi térségre összpontosuló különböző használati igények veszélyeztetik a talaj ökológiai jellegét, és hogy ennek következtében a gazdasági érdekeket össze kell hangolni az ökológiai követelményekkel, L 337/30 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2005. 12. 22. FELISMERVE, hogy a talaj különleges helyet foglal el az ökológiai rendszereken belül; hogy e rendszerek rehabilitálása és a károsodott talaj regenerálódása hosszú időt vesz igénybe; hogy az alpesi térség földrajzi sajátosságai következtében a talajerózió a régióban könnyen felgyorsulhat; hogy a talaj a szennyező anyagok gyűjtőedényeként működik; valamint hogy a szennyezett talaj a szomszédos ökológiai rendszerekben szennyező anyagok forrásává és ezáltal az emberekre, az állatokra és a növényekre nézve veszélyforrássá válhat, TUDATÁBAN ANNAK, hogy a talajhasználat, különösen a városok, az ipar és a kézműipar fejlődése, az infrastruktúra, a bányászat, a turizmus, a mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás és a közlekedés hatásai következtében minőségi és mennyi- ségi károsodást okozhat a talajban, valamint annak, hogy a talaj védelme érdekében elő kell irányozni a megfelelő és összehangolt megelőző intézkedéseket és az okozott károk csökkentését és helyrehozatalát, TEKINTETTEL ARRA, hogy a talajvédelmi intézkedések számos következménnyel bírnak az alpesi térségre irányuló egyéb politikákra, következésképpen egyeztetni kell őket a többi szakterülettel és ágazattal, MEGGYŐZŐDVE ARRÓL, hogy bizonyos problémák csak országhatárokon átnyúló együttműködés keretében oldhatók meg, és az alpesi térség államai részéről közös intézkedéseket igényelnek, melyek végrehajtásáról a meglévő eszközökkel a szerződő feleknek kell gondoskodniuk, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. cikk Célkitűzések Ez a jegyzőkönyv az Alpesi Egyezmény szerződő felei (1) által a talajvédelem területén vállalt kötelezettségek végrehajtását segíti elő. (2) A talajt 1. természetes funkcióiban, nevezetesen: a) az emberek, az állatok, a növények és a mikroorganiz- musok életének alapjaként és élettereként; b) a természet és a táj meghatározó elemeként; c) az ökológiai rendszerek, különösen a víz és a tápanyagok körforgásának részeként; d) átalakító és szabályozó közegként, nevezetesen a külön- féle anyagok megszűrését, egyenletes eloszlását és elraktá- rozását elősegítő képességei miatt, különösen a földmélyi víztartalékok védelme érdekében; e) genetikai tartalékok hordozójaként; a) mezőgazdasági tevékenységi övezetként, beleértve a legelő- és erdőgazdálkodást is; b) a városfejlesztés és a turisztikai tevékenységek területe- ként; c) egyéb gazdasági funkciók, a közlekedés, az ellátás, a illetve a szennyvíz- és hulladéktárolás terepe- terjesztés, ként; d) a természeti erőforrások lelőhelyeként valamennyi összetevőjével együtt tartósan meg kell óvni. Külö- nösen figyelmet kell fordítani arra, hogy a talaj ökológiai jellege, mint az ökológiai rendszerek létfontosságú eleme hosszú távon biztosítva legyen és mind mennyiségben, mind minőségben megőrződjék. Támogatni kell a károsodott talaj helyreállítását is. A tervezett intézkedések célja elsősorban a talaj helyi (3) viszonyoknak megfelelő használata, a felületek gazdaságos kihasználása, az erózió és a talajszerkezet káros módosulásainak megelőzése, valamint a szennyező anyagok talajba jutásának minimális szintre csökkentése. Ezen túlmenően különösen óvni és ápolni kell a talajfaj- (4) táknak az alpesi régióra sajátosan jellemző sokféleségét és a jellegzetes tájakat. 2. a föld- és civilizációtörténet emlékeinek archívumaként; 3. emberi használati funkcióinak megőrzése érdekében, neveze- tesen: (5) Mindezek fényében fokozottan kívánatos a megelőzés természetes működésének, elvének alkalmazása, mely a talaj illetve különféle célokra történő felhasználhatóságának biztosí- tását és az eljövendő nemzedékek számára a fenntartható fejlődés érdekében történő megőrzését tartja szem előtt. 2005. 12. 22. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 337/31 2. cikk Alapvető kötelezettségek A szerződő felek vállalják, hogy meghozzák az alpesi (1) térségben a talaj védelmének biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket. Az intézkedések betartá- jogi és közigazgatási a nemzeti hatóságok felelősségi körébe sának felügyelete tartozik. (2) Azokban az esetekben, amelyek magukban hordozzák a természetes talajműködés súlyos és tartós károsodásának veszé- lyét, általános szabályként a talajvédelmi szempontokat kell előnyben részesíteni a felhasználási szempontokkal szemben. A szerződő felek megvizsgálják annak lehetőségét, hogy (3) az e jegyzőkönyvben említett, az alpesi térségre vonatkozó talaj- védelmi intézkedéseket adórendelkezésekkel és/vagy pénzügyi intézkedésekkel nyomatékosítsák. A jövőben támogatni kell a talajvédelemmel és a talaj gazdaságos és környezetbarát haszná- latának célkitűzésével összeegyeztethető intézkedéseket. 3. cikk A célkitűzések figyelembevétele az egyéb politikákban A szerződő felek vállalják, hogy e jegyzőkönyv célkitűzéseit az alpesi régióra irányuló egyéb politikáikban is tekintetbe veszik. Ezt az elvet különösen a területrendezési, a városfejlesztési, a közlekedési, az energiaipari, a mezőgazdaság és az erdőgazdál- kodási ágazatokban, valamint a természeti erőforrások kiterme- lése, az ipar, a kézműipar, a turizmus, a természetvédelem, a tájvédelem, a víz- és hulladékgazdálkodás, illetve a levegő minő- sége területén kell alkalmazni. 4. cikk A területi közösségek részvétele a döntéshozatalban (1) Mindegyik szerződő fél vállalja, hogy a meglévő intéz- ményi kereteken belül meghatározza az intézmények és a közvetlenül érintett területi közösségek közötti egyeztetés és együttműködés leghatékonyabb szintjét a közös felelősségvál- lalás elősegítése érdekében, a talajvédelemmel kapcsolatos poli- tika alkalmazása, illetve az ehhez kapcsolódó intézkedések végrehajtása terén az együttműködés erősítésére és fejlesztésére törekedve. A közvetlenül érintett (2) területi közösségek hatásköreik tiszteletben tartásával és a meglévő intézményi kereteken belül részt vesznek e politikák és intézkedések előkészítésének és végrehajtásának minden egyes szakaszában. talajkataszterek létrehozása, a talajmegfigyelés, a védett, szeny- nyezett, illetve veszélyeztetett zónák kijelölése és felügyelete, az adatbázisok rendelkezésre bocsátása és összehangolása, az alpesi talaj védelmére irányuló kutatások koordinálása és a kölcsönös tájékoztatás terén. A szerződő felek vállalják, hogy elhárítják az alpesi térség (2) területi közösségei közötti nemzetközi együttműködés akadá- lyait, és előmozdítják a közös problémák legmegfelelőbb szinten történő megoldását. Amennyiben a talajvédelem érdekében hozott (3) intézke- dések meghatározása nemzeti vagy nemzetközi hatáskörbe lehetőséget kell biztosítani a területi közösségeknek, tartozik, hogy hatékonyan képviselhessék a népesség érdekeit. II. FEJEZET EGYEDI INTÉZKEDÉSEK 6. cikk A védett övezetek kijelölése A szerződő felek a védett övezetek kijelölésekor ügyelnek arra, hogy a védett övezet a megóvásra érdemes talajokat is magába foglalja. Különös figyelmet kell szentelni a jellegzetes vagy a földtörténeti ismeretek szempontjából jelentős talajtani és szik- laalakzatok megóvásának. 7. cikk A talaj gazdaságos és elővigyázatos használata A „Területrendezés és fenntartható fejlődés” jegyzőkönyv (1) 9. cikke (3) bekezdésében említett projektek és/vagy programok kialakítása során figyelembe kell venni a talajvédelmi követelmé- nyeket, nevezetesen a talaj és a felületek gazdaságos felhaszná- lásának szempontját. Az alpesi talaj vízzáróvá tételének és túlzott területhasz- (2) nálatának korlátozása érdekében a szerződő felek felügyelik a talajkímélő építési gazdaságos módok alkalmazását. Városfejlesztési politikájukban a belső területek kihasználását szabva az agglomerációk növekedésének. részesítik előnyben, gátat felülethasználatot biztosító, 5. cikk Nemzetközi együttműködés A szerződő felek támogatják a fokozott nemzetközi (1) együttműködést az illetékes intézmények között, különösen a Az ipar, az építőipar, illetve a közlekedési, energiaipari és (3) infrastruktúrák területén tervezett nagy volumenű turisztikai projektek környezeti és területi hatásait vizsgáló, nemzeti szintű eljárások keretében végzett hatástanulmányokban figyelembe kell venni a talajvédelmi szempontokat és az alpesi térség felhasználható felületének korlátozott mivoltát. L 337/32 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2005. 12. 22. Ha a természetes körülmények lehetővé teszik, gondos- (4) kodni kell a használaton kívüli vagy károsodott talajok, neveze- tesen a hulladéklerakók, meddőhányók, egykori infrastruktúrák és sípályák helyén a növényzet helyreállításáról vagy a talaj újraműveléséről. A szerződő felek felügyelik, hogy a veszélyeztetett öveze- (2) tekben a lehető legnagyobb mértékben a helyi, hagyományos és a táj adottságaihoz igazodó anyagok használatára épülő, a természettel összhangban lévő technológiák kerüljenek alkalma- zásra. Az erre irányuló intézkedéseket megfelelő erdőgazdálko- dási intézkedésekkel kell támogatni. 8. cikk A nyersanyagok gazdaságos felhasználása és talajkímélő kitermelése A szerződő felek felügyelik a talajból kivont nyersa- (1) nyagok gazdaságos felhasználását. Ezen túlmenően elősegítik a helyettesítő termékek minél szélesebb körű alkalmazását, az újrafeldolgozási illetve ezek fejlesz- tését. lehetőségek kihasználását, 11. cikk Az erózió által fenyegetett alpesi területek kijelölése és felügyelete A szerződő felek megállapodnak a réteges erózió által (1) területek feltérképezéséről, valamint – ameny- érintett alpesi nyiben az anyagi javak védelme megkívánja – e területek talaj- kataszterben történő összeírásáról a talajerózió mértékének összehangolt kritériumai alapján. (2) A talajból kivont nyersanyagok kitermelése, feldolgozása és hasznosítása során törekedni kell arra, hogy a talaj egyéb jellegei a lehető legkisebb mértékben károsodjanak. A talajjel- legek védelme szempontjából különös jelentőséggel bíró, illetve ivóvíznyerésre alkalmas övezetekben fel kell hagyni a nyersa- nyagok kitermelésével. A talajeróziót minimális mértékűre kell korlátozni. A tala- (2) jerózió és a földcsuszamlások következtében károsodott terüle- teket az emberek és az anyagi javak védelme szempontjából szükséges mértékben helyre kell állítani. 9. cikk A vizes élőhelyek és a tőzeglápok talajának megóvása A szerződő felek vállalják, hogy megóvják a síkláptőze- (1) geket és dombos tőzegeket. E cél érdekében középtávon töre- kedni kell a tőzeghelyettesítők kizárólagos használatára. A vizes élőhelyeken és a tőzeglápok területén a talajvíz- (2) elvezető intézkedéseket a meglévő rendszerek fenntartására kell korlátozni, egyes, kellően indokolt kivételes esetektől eltekintve. Ösztönözni kell a korábban lecsapolt területek természetes álla- potának visszaállítását célzó intézkedéseket. (3) Általános szabályként kerülni kell a mocsaras talajok mezőgazdasági hasznosítását; ha mégis hasznosításra kerülnek, a hasznosítás során meg kell őrizni a talaj eredeti sajátosságait. 10. cikk A veszélyeztetett övezetek kijelölése és felügyelete A szerződő felek megállapodnak a földtani, hidrogeoló- (1) giai és hidrológiai kockázatoknak, különösen a talajmozgások (földcsuszamlások, illetve területek feltérképezéséről, áradások veszélyének kitett alpesi kataszterben történő összeírásáról, valamint szükség esetén a veszélyeztetett övezetek kijelöléséről. Adott esetben a földren- géskockázatot is tekintetbe kell venni. talajfolyások, kőomlások), lavinák, Az emberek és anyagi javak védelme érdekében előnyben (3) kell részesíteni a természettel összhangban lévő technológiák használatát a hidraulika, az építőipar és a fakitermelés területén, a víz által okozott erózió megfékezése, valamint a talajlehordás hatásának csökkentése érdekében. 12. cikk Mezőgazdaság, legelő- és erdőgazdálkodás (1) Az erózió és a káros talajtömörítés elleni védekezés érde- kében a szerződő felek vállalják, hogy felügyelik a helyi körül- ményekhez igazított, optimális módszerek használatát a mező- gazdaságban, valamint a legelő- és erdőgazdálkodásban. Ami a műtrágyák, illetve növényvédő szerek használata (2) következtében a talajba kerülő anyagokat illeti, a szerződő felek törekednek az optimális technikák alkalmazására vonatkozó összehangolt kritériumok kidolgozására és végrehajtására. A műtrágyák természetét és mennyiségét, valamint szétszórásuk időpontját a növények igényeihez kell igazítani, figyelemmel a talajban meglévő tápanyagokra és szerves anyagokra, valamint a termesztési szempontokra és a környezetre. Ezen túlmenően felügyelni kell a megfelelő környezetbarát/biológiai, illetve integ- rált termesztési módok alkalmazását, valamint a legelők eltartó képességének megállapítását a természetes körülmények és a növények növekedési ütemének figyelembevételével. Az alpesi legelőkön minimálisra kell csökkenteni az (3) ásványi műtrágyák és a szintetikus növényvédő szerek haszná- latát. Tartózkodni kell a szennyvíziszap használatától. 2005. 12. 22. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 337/33 13. cikk Erdészeti és egyéb intézkedések infrastruktúrák, A környező terület, a szomszédos agglomerációk, a (1) vagy közlekedési illetve egyéb övezetek védelmében különösen jelentős szerepet játszó hegyvidéki erdők esetében a szerződő felek vállalják, hogy elsőbbséget biztosítanak ennek a védő funkciónak, és erdőgaz- dálkodási politikájukat ehhez a célkitűzéshez igazítják. Ezeket a hegyvidéki erdőket meg kell őrizni eredeti helyükön. a mezőgazdasági Az erdők kitermelése és gondozása során fokozottan (2) kerülni kell a talajerózió kialakulását, valamint a káros talajtö- mörítést. Ennek a célnak az érdekében ösztönözni kell a helyi körülményekhez igazított erdőgazdálkodást és az erdők termé- szetes regenerálódását. 14. cikk A turisztikai infrastruktúrák hatása A szerződő felek meghozzák a legmegfelelőbb intézkedé- (1) seket annak érdekében, hogy: — kiküszöböljék a turisztikai tevékenységeknek az Alpok tala- jára tett káros hatásait, — megállítsák az intenzív turisztikai használat miatti talajkáro- sodást, nevezetesen a növénytakaró lehetőségek szerinti helyreállításával, valamint a természettel összhangban lévő technológiák alkalmazásával. A talaj használatát úgy kell alakítani, hogy hasonló esetek a jövőben ne ismétlődhes- senek meg, — a védőfunkciót ellátó erdőkben csak kivételes esetben, megfelelő kompenzációs intézkedések mellett kerülhessen sor sípályák létesítésére és nivellálására vonatkozó engedé- lyek kiadására, a veszélyeztetett egyensúlyú területeken pedig egyáltalán ne lehessen kiadni ilyen engedélyeket. A sípályák előkészítése során használt kémiai, illetve (2) biológiai adalékanyagokat csak akkor szabad engedélyezni, ha bizonyított a környezettel való összeférhetőségük. Amennyiben a talaj és a növényzet jelentős károsodását (3) állapítják meg, a szerződő felek a lehető legrövidebb időn belül meghozzák a helyreállításhoz szükséges intézkedéseket. 15. cikk A szennyező anyagok talajba jutásának korlátozása A szerződő felek mindent elkövetnek annak érdekében, (1) hogy a lehető legnagyobb mértékben és megelőző jelleggel csökkentsék a levegő, a vizek, a hulladékok és a környezetre káros anyagok által a talajba juttatott szennyeződéseket. Külö- nösen elő kell mozdítani a szennyezőanyag-kibocsátást a forrásnál csökkentő intézkedéseket. A szerződő felek technikai intézkedések meghozatalával, (2) rendszeres ellenőrzéssel, valamint kutatási programok és tájé- koztatási kampányok indításával törekednek a talaj veszélyes anyagokkal történő megfertőzésének megelőzésére. 16. cikk A fagyás- és csúszásgátló anyagok környezetkímélő hasz- nálata A szerződő felek vállalják, hogy minimálisra csökkentik a szórósók használatát, és lehetőség szerint kevésbé környezetká- rosító anyagokat, például kavicsot, illetve homokot használnak az utak csúszásmentesítésére. 17. cikk Szennyezett talajok, károsodott területek, hulladékgazdál- kodási programok A szerződő felek vállalják a szennyezett és a vélhetően (1) szennyezett területek jegyzékbe vételét és leírását (szennyezett területek jegyzéke) ezen övezetek állapotának felmérése, vala- mint az általuk hordozott kockázatok összehangolt kritériumok alapján történő értékelése érdekében. A talajszennyezés (2) a elkerülése környezettel összhangban lévő hulladék- és üledékanyagok előkezelése, kezelése és tárolása céljából gondoskodni kell megfelelő hulladékgazdálkodási programok kidolgozásáról és végrehajtásáról. érdekében, valamint 18. cikk Kiegészítő intézkedések A szerződő felek a talajvédelem területén további, az e jegyző- könyv keretében figyelembe vett intézkedéseket kiegészítő intéz- kedéseket hozhatnak. III. FEJEZET KUTATÁS, KÉPZÉS ÉS TÁJÉKOZTATÁS 19. cikk Kutatás és megfigyelés A szerződő felek ösztönzik és szorosan együttműködve (1) összehangolják mindazon kutatási és rendszeres megfigyelési tevékenységeket, melyek e jegyzőkönyv célkitűzéseinek elérése szempontjából hasznosnak bizonyulnak. A szerződő felek felügyelik a nemzeti szintű kutatások és (2) rendszeres megfigyelés eredményeinek beillesztését egy közös, állandó megfigyelési és tájékoztatási rendszerbe, valamint a nyil- vános hozzáférést az eredményekhez, a meglévő intézményi kereteken belül. L 337/34 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2005. 12. 22. A szerződő felek megállapodnak a talajvédelemmel (3) kapcsolatos alpesi kutatási programoknak az összehangolásáról az egyéb nemzeti és nemzetközi kutatási eredmények figyelem- bevételével, valamint arról, hogy a jövőben közös kutatási tevé- kenységeket folytatnak. (4) A kutatások során különös figyelmet kell szentelni a talajnak a különböző emberi tevékenységekkel szembeni sebez- illetve regenerálódási képességét elemző vizsgála- hetőségével, toknak, valamint az ehhez kapcsolódó legmegfelelőbb technikák kidolgozásának. 20. cikk Összehangolt adatbázisok kialakítása A szerződő felek megállapodnak arról, hogy az Alpesi (1) Tájékoztatási és Megfigyelési Rendszer keretein belül összehan- golt adatbázisokat (talajtani paraméterek, talajminták, elemzési módszerek, értékelés) alakítanak ki, valamint lehetőséget bizto- sítanak az adatcserére. A szerződő felek egyeztetik, mely talajra veszélyes (2) anyagok elemzésével kell kiemelten foglalkozni, és összehangolt értékelési kritériumok kialakítására törekednek. A szerződő felek törekednek arra, hogy reprezentatív (3) jegyzékben adjanak átfogó képet az alpesi térség talajának álla- és összehangolt potáról, módszerek alkalmazásával, a földtani és hidrogeológiai körülmé- nyek figyelembevételével. kritériumok értékelési egységes 21. cikk Állandó mintaterületek létesítése és a környezet megfigye- lésének összehangolása A szerződő felek vállalják, hogy az alpesi (1) térségben állandó mintaterületeket létesítenek (ellenőrzés és technikai felü- gyelet) és azokat egy egységes alpesi talajmegfigyelési hálózatba integrálják. A szerződő felek megállapodnak arról, hogy nemzeti (2) szintű talajmegfigyelési tevékenységüket egyeztetik a levegő, a vizek, a vadonélő növények és állatok megfigyelésével foglal- kozó intézményekkel. A szerződő felek e megfigyelési tevékenység keretében talajminta-adatbankokat alapján kritériumok (3) összehangolt hoznak létre. célkitűzéseihez, könyv kapcsolódó területen. intézkedésihez és végrehajtásához IV. FEJEZET VÉGREHAJTÁS, ELLENŐRZÉS ÉS ÉRTÉKELÉS 23. cikk Végrehajtás A szerződő felek vállalják, hogy a meglévő intézményi kere- teken belül hozott minden megfelelő intézkedéssel felügyelik e jegyzőkönyv végrehajtását. 24. cikk A kötelezettségek betartásának ellenőrzése A szerződő felek rendszeresen jelentést tesznek az (1) állandó bizottságnak az e jegyzőkönyv értelmében hozott intéz- kedésekről. A jelentésnek ki kell térnie a meghozott intézke- dések hatékonyságának kérdésére is. A jelentések időszakosságát az alpesi konferencia határozza meg. (2) Az állandó bizottság megvizsgálja e jelentéseket, hogy ellenőrizze, a szerződő felek eleget tettek-e az e jegyzőkönyvből eredő kötelezettségeiknek. A bizottság e célból kiegészítő infor- mációkat kérhet az érintett szerződő felektől, illetve más infor- mációforrásokat is igénybe vehet. (3) Az állandó bizottság jelentést készít az alpesi konferenci- ának arról, hogy a szerződő felek mennyiben tettek eleget az e jegyzőkönyvből eredő kötelezettségeiknek. Az Alpesi konferencia tudomást szerez e jelentésről. (4) Amennyiben a konferencia kötelezettségek elmulasztását álla- pítja meg, elfogadhat erre vonatkozó ajánlásokat. 25. cikk A rendelkezések hatékonyságának értékelése A szerződő felek rendszeresen megvizsgálják és értékelik (1) e jegyzőkönyv rendelkezéseinek hatékonyságát. Amennyiben a célkitűzések elérése érdekében szükségesnek mutatkozik, a szer- ződő felek előkészítik a jegyzőkönyv megfelelő módosításainak elfogadását. 22. cikk Képzés és tájékoztatás A szerződő felek elősegítik a szakmai alapképzést és továbbkép- illetve a közvélemény tájékoztatását minden, e jegyző- zést, A rendelkezések értékelésében a meglévő intézményi (2) kereteken belül a területi közösségek is részt vesznek. A szer- ződő felek kikérhetik az érintett területeken működő nem kormányzati szervezetek véleményét is. 2005. 12. 22. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 337/35 V. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 26. cikk megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratot letétbe helyezték. A jegyzőkönyv valamely módosításának hatálybalépését köve- tően a jegyzőkönyv minden újabb szerződő fele a módosított formájú jegyzőkönyv szerződő felévé válik. Az Alpesi Egyezmény és e jegyzőkönyv kapcsolata Ez a jegyzőkönyv az Alpesi Egyezménynek az egyezmény (1) 2. cikke és további vonatkozó cikkei szerinti jegyzőkönyve. 28. cikk Értesítések E jegyzőkönyv szerződő felévé (2) kizárólag olyanok válhatnak, akik az Alpesi Egyezménynek is szerződő felei. Az Alpesi Egyezmény felmondása egyúttal e jegyzőkönyv felmon- dását is jelenti. A letéteményes értesíti valamennyi, a preambulumban említett államot és az Európai Közösséget e jegyzőkönyvvel kapcsola- tosan: a) minden aláírásról; Az Alpesi konferencia e jegyzőkönyvhöz kapcsolódó (3) kérdésekben hozott döntései alkalmával kizárólag e jegyzőkönyv szerződő felei vehetnek részt a szavazásban. b) minden megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okirat letétbe helyezéséről; 27. cikk Aláírás és megerősítés c) minden hatálybalépési időpontról; d) a szerződő vagy aláíró felek által tett bármely nyilatkozatról; Ez a jegyzőkönyv 1998. október 16-án az Alpesi Egyez- (1) ményt aláíró államok és az Európai Közösség tagállamai, 1998. november 16-tól pedig a letéteményes Osztrák Köztársaság számára aláírásra kész. Ez a jegyzőkönyv a jegyzőkönyvhöz való csatlakozás (2) szándékát kifejező valamennyi szerződő félre vonatkozólag három hónappal azt követően lép hatályba, hogy három állam letétbe helyezte megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratát. (3) Minden olyan aláíró állam tekintetében, amely később fejezi ki a jegyzőkönyvhöz való csatlakozási szándékát, a jegy- zőkönyv három hónappal azt követően lép hatályba, hogy a e) minden felmondásról hatálybalépésének időpontjáról. szóló értesítésről és a felmondás A fentiek hiteléül az alulírott kellően meghatalmazott személyek aláírták ezt a jegyzőkönyvet. Kelt Bledben, 1998. október 16-án, francia, német, olasz és szlovén nyelven, a szövegek mindegyike egyaránt hiteles, melyekből egy eredeti példányt az Osztrák Állami Levéltárban helyeznek letétbe. A letéteményes minden egyes aláíró államnak eljuttat egy-egy hitelesített másolatot


title: QUESTION ECRITE no 3124/98 de Cristiana MUSCARDINI à la Commission. Oligopoles et marché du lait en Italie

eurovoc_concepts:
European Commission
Italy
State aid
consumer protection
control of State aid
milk
oligopoly
restriction on competition

formats: html pdf print

text: 15. 10. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 297/49 Le calendrier de la procédure de sélection qui a été établi pour les programmes de placements et échanges 3. du volet I permet à des jeunes qui suivent une formation de base d’un an, de participer à un programme Leonardo da Vinci de courte durée. Il est en effet possible de soumettre des candidatures avant que les cours pour la formation de base aient commencé. En effet, la pratique montre que des promoteurs utilisent cette possibilité. 4. Le programme Leonardo da Vinci a mis en place une gestion décentralisée des programmes de mobilité du volet I dans (en ce moment) 24 pays. Ce système de décentralisation fonctionne bien depuis plusieurs années. Il ne s’agit pas d’un rôle intermédiaire de la gestion mais ce sont les INC elles-mêmes qui ont la responsabilité de gérer les programmes de mobilité. Dans le cadre de sa proposition pour la mise en place de la 2e phase du programme Leonardo da Vinci à partir de l’an 2000, la Commission a prévu une simplification et une décentralisation plus poussée des actions et de la gestion du programme afin d’en améliorer l’accès. (1999/C 297/064) QUESTION ÉCRITE E-3124/98 posée par Cristiana Muscardini (NI) à la Commission Objet: Oligopoles et marché du lait en Italie (16 octobre 1998) Il semble qu’en Italie le marché du lait soit dominé par un oligopole regroupant deux ou trois grands noms. Lors de la privatisation des centrales laitières municipalisées, ceux-ci ont pu proposer des prix très élevés, avec lesquels les sociétés concurrentes de producteurs agricoles n’ont pas été en mesure de rivaliser. À titre d’exemple, une centrale du nord de l’Italie a été achetée pour une somme correspondant au triple de la mise à prix. Il est évident que c’est le consommateur qui fera les frais de cette situation: il payera à prix d’or un lait dit «de qualité», alors que la différence de prix n’est pas justifiée par une différence de qualité. Dans ce contexte, la Commission pourrait-elle répondre aux questions suivantes: 1. est-elle au courant de la situation? 2. pourrait-elle examiner les dynamiques de ce marché et vérifier qu’une concurrence réelle est possible? 3. pourrait-elle indiquer de quelle manière une situation d’oligopole est en mesure de garantir les intérêts du consommateur en ce qui concerne un aliment de base indispensable? 4. pourrait-elle confirmer s’il existe un contrôle de sa part sur l’achat de la centrale laitière de Rome? Réponse donnée par M. Van Miert au nom de la Commission (20 novembre 1998) 1. à 3. La Commission informe l’Honorable Parlementaire qu’elle n’a pas eu connaissance de comporte- ments d’entreprises, présentes dans le marché italien du lait, qui seraient susceptibles de tomber dans le domaine d’application de l’article 85 ou de l’article 86 du traité CE. À ce propos, la Commission souligne qu’une situation d’oligopole n’est pas en elle-même contraire aux articles 85 ou 86 du traité CE. Par conséquent, elle ne peut agir dans un marché oligopolistique que dans le cas où elle dispose d’éléments qui démontrent que des comportements d’entreprises contraires aux articles 85 et 86 ont été mis en œuvre. 4. La Commission informe l’Honorable Parlementaire qu’elle a décidé le 25 mars 1998 d’ouvrir la procédure prévue à l’article 93 paragraphe 2 du traité CE à l’égard des aides octroyées en faveur de l’opération et privatisation Centrale del Latte di Roma. À ce stade, la Commission examine les observations reçues dans le cadre de cette procédure. Après avoir analysé cet ensemble d’observations et conformément à la procédure prévue par l’article 93 paragraphe 2 du traité, la Commission prendra une décision finale sur les aides en question


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3086/98 af Karin RIIS-JØRGENSEN Gensidig anerkendelse af Økologimærker

eurovoc_concepts:
agricultural product
approval
import policy
marketing
organic farming
quality control of industrial products
trademark

text: C 320/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 6. 11. 1999 Ifølge artikel 3 i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger pålægges myndighederne at stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning, og uden at han skal godtgøre nogen interesse deri. Kommissionen er ikke i stand til ud fra det ærede medlems oplysninger at konstatere, om der er indbragt en anmodning om adgang til miljøoplysninger for de spanske myndigheder, som disse ikke har behandlet korrekt. Ifølge artikel 7 er medlemsstaterne alene forpligtet til at offentliggøre generelle oplysninger om miljøsituationen, bl. a. ved regelmæssig offentliggørelse af miljørapporter. (1) (2) EFT L 229 af 30. 8. 1980. EFT C 259 af 18. 8. 1998. (1999/C 320/032) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3086/98 af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen (16. oktober 1998) Om: Gensidig anerkendelse af Økologimærker I relationer til spørgsmål til Kommissionen (P-0979/98) (1) og svar vedrørende gensidig anerkendelse af økologimærker i Fællesskabet ønskes det uddybet, hvorledes Kommissionen reelt forsøger at sikre, at økologisk vareudveksling kan foregå uden dobbeltkontrol i overensstemmelse med det indre marked? Finder Kommissionen det rimeligt, at der i visse medlemsstater eller regioner lægges så stor vægt på en række tillægskrav, at en producent, som allerede har opnået en national godkendelse, skal have endnu en godkendelse, der endda er underlagt privatretten i den pågældende medlemsstat, for at få tilladelse til at eksportere til det pågældende land/region? (1) EFT C 323 af 21. 10. 1998, s. 101. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (9. december 1998) Rådets forordning (EØF) 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (1) indeholder bestemmelser om, at medlems- staterne iværksætter en kontrolordning, der varetages af en eller flere udpegede kontrolmyndigheder eller af kontrolorganer, der er godkendte og under tilsyn. Medlemsstaterne skal ligeledes sikre, at erhvervsdrivende, som overholder denne forordning og betaler deres bidrag til kontrolomkostningerne, har adgang til kontrolordningen. På denne måde sikres der også adgang til markedet for producenter, som ikke retter sig efter de tillægskrav, der er indført ved private mærker. Derudover må medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører produktionsmetoden, mærkningen eller angivelsen af denne produktionsmetode, forbyde eller begrænse markedsføringen af økologiske produkter, som opfylder forordningens krav til produktion og kontrol. Nationale eller regionale myndigheder må ikke indføre tillægskrav til kravene i forordning (EØF) 2092/91 (økologiske vegetabilske produkter og levnedsmidler, der hovedsageligt består af økologiske vegetabilske produkter). Kommissionen har ingen oplysninger om, at der skulle blive stillet sådanne krav som betingelse for, at produkter, der hører under forordning (EØF) 2092/91, kan markedsføres. (1) EFT L 198 af 22. 7. 1991, s. 1


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3140/98 degli onn. Ana MIRANDA DE LAGE , Jesús CABEZÓN ALONSO alla Commissione. Uragano George

eurovoc_concepts:
Dominican Republic
Haiti
emergency aid
financial aid
flood
food aid
insurance claim

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 3109/98 by Ingo FRIEDRICH to the Commission. Book entitled 'Konservatismus und Rechtradikalismus' ('Conservatism and right- wing radicalism')

eurovoc_concepts:
EU aid
EU control
EU programme
cultural pluralism
extreme left
extreme right
publication
racism
xenophobia
young person

text: 15. 10. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 297/47 (1999/C 297/061) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3082/98 esittäjä(t): José Pomés Ruiz (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Neuvoston asetuksen (ETY) 3696/93 täytäntöönpano Neuvoston asetus (ETY) 3696/93 (1), toiminta-alan mukaan EU:ssa, on hyvin merkittävä. jolla yhdenmukaistetaan tuotteiden tilastolliset luokittelukriteerit Mikä on asetuksen täytäntöönpanotilanne eri jäsenvaltioissa tällä hetkellä? Seuraako tai valvooko komissio sopimuksen täytäntöönpanoa? Onko komissiolla tietoja mahdollisesta noudattamatta jättämisestä joissakin jäsenvaltioissa? Mikäli on, minkälaisia rangaistuksia on pantu toimeen? (1) EYVL L 342, 31. 12. 1993, s. 1. Komission jäsenen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (24. marraskuuta 1998) Euroopan talousyhteisön tilastollisesta toimialoittaisesta tuoteluokituksesta (CPA) 29. lokakuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) 3696/93, jota on muutettu komission asetuksella (EY) 1232/98 (1), luotiin puitteet kansallisten luokitusten ja yhteisön luokituksen vertailukelpoisuudelle ja näin myös kansallis- ten tilastojen ja yhteisön tilastojen vertailukelpoisuudelle. Asetuksen mukaan jäsenvaltiot voivat halutessaan käyttää kansallisia CPA:sta johdettuja luokituksia. Yhdeksän jäsenvaltiota (Saksa, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Itävalta, Portugali, Suomi ja Ruotsi) on laatinut CPA:han liittyvän kansallisen tuoteluokituksen. Kuusi jäsenvaltiota (Belgia, Tanska, Kreikka, Irlanti, Luxem- burg ja Yhdistynyt kuningaskunta) pyrkii varmistamaan, että alakohtaiset sovellukset ovat yhdenmukaiset CPA:n kanssa. Komissio seuraa alan kehitystä edellä mainitun asetuksen 4 artiklassa tarkoitetun tilasto-ohjelmakomitean joka liittyy CPA:n seuraavaan, vuonna 2002 kautta. Vuodeksi 1999 on myös suunniteltu lisätarkastus, tapahtuvaan päivitykseen. (1) EYVL L 177, 22. 6. 1998. (1999/C 297/062) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3109/98 esittäjä(t): Ingo Friedrich (PPE) komissiolle (16. lokakuuta 1998) Aihe: Kirja ”Konservatismus und Rechtsradikalismus” Pitääkö paikkansan, että Euroopan komissio on rahoittanut tukenut kirjaa ”Konservatismus und Rechtsradikalismus” (”Konservatismi ja oikeistoradikalismi”), jossa on Saksan kommunistisen puolueen DKP:n puheenjohtajiston jäsenen Emil Carlebachin sekä Peter Gingoldin alkusanat? tai Jos näin on, miksi Euroopan komissio rahoittaa näitä epädemokraattisia, vasemmistoradikaaleja kirjailijoita? Komission jäsenen Édith Cressonin komission puolesta antama vastaus (2. joulukuuta 1998) Nuorten Eurooppa -ohjelma tarjoaa nuorille mahdollisuuden toteuttaa paikallisia hankkeita. Toiminnan avulla nuoret saavat arvokasta kokemusta omaehtoisesta työskentelystä (toimintamuoto A. II. 1 ? nuorten aloitteet)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3077/98 af Gerhard HAGER til Rådet. Bøder for færdselsforseelser

eurovoc_concepts:
European driving licence
Schengen Agreement
fine
highway code
road safety
road traffic
traffic control
traffic regulations

text: 14. 5. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 135/165 Svar afgivet på Kommissionens vegne af Hans van den Broek (10. november 1998) Kommissionen deler det ærede medlems bekymring over Ruslands økonomiske og finansielle situation. For øjeblikket har Fællesskabet ingen udestående lån i Rusland. De, der blev ydet i 1991 (fællesskabs- garanti for eksportkreditter til 500 mio. ECU og 1 250 mio. ECU som lån til det tidligere USSR til fødevarehjælp og medicinsk bistand), er helt og fuldt betalt tilbage. Der er aldrig ydet nogen makroøkonomisk bistand til Rusland. For så vidt angår muligheden for at yde nye lån med henblik på at hjælpe Rusland med at overvinde landets nuværende finansielle krise, agter Kommissionen at følge de retningslinjer, der blev udstukket af Det Europæiske Råd i Cardiff. Enhver eventuel makroøkonomisk bistand bør ydes gennem de interna- tionale finansieringsinstitutter og bør kædes sammen med den russiske regerings gennemførelse af en troværdig økonomisk reformpolitik. (1999/C 135/204) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3077/98 af Gerhard Hager (NI) til Rådet (16. oktober 1998) Om: Bøder for færdselsforseelser Rådets Schengen-arbejdsgruppe er for tiden, som led i forberedelserne til Amsterdam-traktatens ikrafttræden, i færd med at ajourføre de gældende Schengen-bestemmelser. Samtidig forlyder det i medierne, at man arbejder på en »konvention om samarbejdet i forbindelse med forfølgning af færdselsforseelser og opkrævning af færdselsbøder«. − Er Rådet stødt på sådanne projekter i forbindelse med de gældende Schengen-bestemmelser? − Har Rådet kendskab til sådanne projekter, og på hvilket stadium befinder de sig i givet fald? − Hvad kommer projektet konkret til at indeholde? − Hvordan vil man løse problemet med de forskellige praktiske og formelle regler, der findes i medlemsstaterne? Svar (20. /21. december 1998) Rådet er ikke i stand til at oplyse Europa-Parlamentet om de forskellige udkast til instrumenter, der er til behandling inden for Schengen-samarbejdet. Rådet har dog forstået, at Schengen-formandskabet re- gelmæssigt informerer de relevante organer i Europa-Parlamentet om det igangværende arbejde. (1999/C 135/205) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3078/98 af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen (9. oktober 1998) Om: Bøder for færdselsforseelser Ifølge oplysninger i pressen arbejder man for tiden på en »konvention om samarbejdet i forbindelse med forfølgning af færdselsforseelser og opkrævning af færdselsbøder«


title: Förslag till rådets förordning (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen

eurovoc_concepts:
India
anti-dumping duty
bar
import
steel

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 16. 10. 1998 KOM(98)581 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1) Genom förordning (EG) nr 1084/98 införde kommissionen den 30 maj 1998 preliminära antidumpningstullar på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien. Den 18 juli 1998 införde kommissionen genom förordning (EG) nr 1556/98 provisoriska utjämningstullar på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och ändrade de preliminära antidumpningstullarna. 2) För de slutgiltiga avgörandena har kommissionen beaktat de synpunkter som framfördes av berörda parter efter offentliggörandet av de provisoriska åtgärderna, liksom de ändringar i fråga om de preliminära avgörandena som senare gjordes. Kommissionens huvudsakliga avgörande, nämligen att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada som orsakats av den dumpade importen från Indien, bekräftas emellertid. 3) Dumpningsmarginalerna ändrades vid behov för att ta hänsyn till yrkanden som framfördes av de berörda samarbetsvilliga exportörerna. 4) Efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts konstaterades det att ett indiskt företag, som för de preliminära avgörandena hade betraktats som en part utan exportförsäljning under undersökningsperioden, faktiskt hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden. För de slutgiltiga avgörandena fastställdes följaktligen en individuell dumpningsmarginal för denna exportör. 5) För att utesluta transaktioner med indiska produktslag för vilka det inte fanns något motsvarande produktslag i gemenskapen fastställdes det vidare reviderade marginaler för prisunderskridande oçh nivåer för undanröjande av skada. Härvid såg man emellertid till att återstående transaktioner var tillräckligt representativa. 6) I enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 384/96 föreslår kommissionen att rådet inför slutgiltiga antidumpningstullar på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien. 7) Samråd har skett med antidumpningskommittén i frågan om införande av av tillstyrktes därvid av en majoritet slutgiltiga åtgärder. Förslaget medlemsstaterna. £ RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr av den om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 2, särskilt artikel 9 i denna, med beaktande av det förslag som lämnats av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER (1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 1084/983 (nedan kallad "förordningen om preliminär tull") infördes en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av stänger av rostfritt stål (nedan även kallade "den berörda produkten") enligt KN-nummer 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 och 7222 20 81 med ursprung i Indien. (2) Förordningen om preliminär tull ändrades genom kommissionens förordning (EG) nr 1556/984 angående införande av en preliminär utjämningstull på import av samma produkt med ursprung i Indien. Enligt artikel 14. 1 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen") och artikel 24. 1 i förordning (EG) nr 1 EGTL56,6. 3. 1996, s. I. 2 EGTL 128, 30. 4. 1998, s. 18. 3 EGTL 155, 29. 5. 1998, s. 3. A EGT L 202, 18. 7. 1998, s. 40. 1 a. 2026/97 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen5 var denna ändring nödvändig för att undvika att produkten skulle omfattas av både antidumpningstull och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE (3) Efter det att förordningen om införande av preliminära tullar hade antagits lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter. De parter som begärde det gavs möjlighet att bli hörda av kommissionen. (4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som bedömdes nödvändiga för de slutgiltiga avgörandena. (5) Parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär tull. De fick också möjlighet att yttra sig inom en viss tid efter utlämnandet av dessa uppgifter. (6) De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av de berörda parterna övervägdes och i tillämpliga fall ändrades de slutgiltiga avgörandena i enlighet därmed. C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT (7) Den produkt som undersökningen gäller är stänger av rostfritt stål, tillformade eller tardigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, innehållande minst 2,5 viktprocent nickel, med runt tvärsnitt eller andra tvärsnitt. (8) Efter det att förordningen om införande av preliminära tullar hade antagits hävdade vissa exporterande tillverkare i Indien att de produkter som exporterades till gemenskapen och de produkter som såldes på hemmamarknaden i Indien inte var 5 EGTL288. 21. 10. 1997, s. 1. i> jämförbara, bland annat med avseende på kemiska egenskaper, och följaktligen inte kunde anses vara en likadan produkt. (9) Detta påstående kunde inte godtas, eftersom det konstaterades att stänger av rostfritt stål som tillverkades och såldes på hemmamarknaden i Indien och indiska stänger av rostfritt stål som såldes på gemenskapens marknad hade samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper och användningsområden. Frågan huruvida det förelåg några skillnader, per produktslag, mellan de stänger av rostfritt stål som såldes på hemmamarknaden och de som såldes på exportmarknaden togs upp i samband med fastställandet av normalvärdet och jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriserna. (10) En exporterande tillverkare gjorde gällande att produkter som motsvarade standarden DIN 1013 föll inom ramen för det pågående antidumpningsförfarandet och därför borde beaktas. Det konstaterades emellertid att produkterna i fråga utgjordes av varmvalsade stänger och därför inte omfattades av den räckvidd för undersökningen som fastställts i meddelandet om att förfarandet inletts6 och i förordningen om preliminär tull. Det noterades också att dessa produkter inte omfattades av de KN-nummer som är föremål för åtgärder. Detta krav godtogs följaktligen inte. (11) Eftersom det inte framfördes några ytterligare synpunkter, bekräftas avgörandena enligt punkterna 9 - 12 i förordningen om preliminär tull. D. DUMPNING 1. Allmänt (12) Vid fastställandet av dumpning i förordningen om preliminär tull togs vid klassificeringen av de olika produkttyperna inte hänsyn till eventuella skillnader i diameter, eftersom slutsatsen hade dragits att detta inte påverkade tillverkningskostnaderna per kilo eller försäljningspriset per kilo. Två exporterande tillverkare gjorde emellertid gällande att den berörda produktens diameter påverkade den genomsnittliga tillverkningskostnaden per kilo och att diametern EGT C 264, 30. 8. 1997, s. 2. därför borde beaktas vid fastställandet av dumpning. De lade också fram tillräcklig bevisning för att stödja sitt påstående. Detta yrkande godtogs. 2. Normalvärde a) Metod för att fastställa normalvärdet (13) Flertalet exporterande tillverkare invände mot den metod som använts för att fastställa normalvärdet och som redovisas i skäl 14 tredje stycket i förordningen om preliminär tull. För företag med otillräcklig inhemsk försäljning eller ingen inhemsk försäljning alls borde, hävdade de, normalvärdet ha konstruerats i stället för att ha grundats på den inhemska försäljningen för andra indiska exporterande tillverkare som omfattades av undersökningen. Detta argument kunde emellertid inte godtas, eftersom tillvägagångssättet i fråga är särskilt föreskrivet i artikel 2. 1 i grundförordningen. (14) Till stöd för argumentet att det inte var lämpligt att grunda normalvärdet på andra indiska exporterande tillverkares inhemska försäljning påstods vidare att deras respektive inhemska försäljning inte var representativ, eftersom, uppgavs det, den representerade endast en liten procentuell andel av den totala indiska exporten till gemenskapen. I detta förfarande fastställdes emellertid normalvärdet på grundval av andra exporterande tillverkares inhemska försäljning av jämförbara produktslag endast om denna försäljningsvolym, för vart och ett av de undersökta företagen, utgjorde minst 5 % av den volym som företaget exporterade till gemenskapen, dvs. om försäljningen var representativ enligt definitionen i artikel 2. 2 i grundförordningen, och om försäljningen skedde vid normal handel. (15) Med hänsyn till ovanstående avvisades yrkandet beträffande metoden för att fastställa normalvärdet. b) Genomsnittlig vinstnivå för inhemsk försäljning (16) Några exporterande tillverkare hävdade att den genomsnittliga vinstnivå som fastställts för inhemsk försäljning av den berörda produkten inte var rimlig, 4 eftersom den var väsentligt högre än den vinstmarginal på 5 % som i skäl 74 i förordningen om preliminär tull och i klagomålet nämns som rimlig vinstnivå för gemenskapsindustrin. Dessa exporterande tillverkare ansåg att en vinstnivå på 5 % borde tillämpas även för att fastställa det konstruerade normalvärdet. Härvidlag bör följande observeras: om en exporterande tillverkare hade en representativ inhemsk försäljning av den likadana produkten och försäljningen skedde vid normal handel grundades, i enlighet med artikel 2. 6 i grundförordningen, det belopp för vinst som användes för att fastställa normalvärdet på ett vägt genomsnitt av de faktiska belopp som fastställts för inhemsk försäljning av den likadana produkten. I de fall detta inte var möjligt grundades beloppet för vinst, i enlighet med artikel 2. 6 a i grundförordningen, på det vägda genomsnittet av de faktiska belopp avseende representativ försäljning av den likadana produkten på hemmamarknaden vid normal handel vilka fastställts för andra exporterande tillverkare som är föremål för undersökning. ( 17) Med hänsyn till ovanstående avvisades yrkandet beträffande vinstnivå. c) Produkter av sekunda kvalitet (18) Några indiska företag som sålde produkter av sekunda kvalitet på den inhemska marknaden under undersökningsperioden hävdade att dessa sidoprodukter var berörda produkter och alltså borde innefattas vid fastställandet av normalvärdet. Dessa produkter skilde sig emellertid väsentligt från produkter av prima kvalitet med avseende på kvalitet, fysiska egenskaper, hur produkten uppfattas på marknaden samt försäljningspris. Eftersom endast produkter av prima kvalitet exporterades till gemenskapen, avvisades yrkandet. (19) Eftersom det inte framfördes några ytterligare synpunkter beträffande normalvärdet, bekräftas de avgöranden som redovisas i skälen 13 - 15 i förordningen om preliminär tull. 3. Exportpris (20) Några exporterande tillverkare invände mot kommissionens normala praxis att använda genomsnittliga månatliga växelkurser för att räkna om exportpriset till inhemsk valuta. De hävdade att de växelkurser som hade tillämpats för de faktiska transaktionerna i stället borde ha använts. Härvidlag kunde konstateras att 5 skillnaderna mellan dagsväxelkurserna och de månatliga växelkurserna endast var marginella. Dessutom ledde dessa skillnader, allt efter transaktion, till antingen obetydligt högre eller obetydligt lägre exportpriser, dvs. de negativa skillnaderna uppvägdes av de positiva skillnaderna. Skillnaden mellan de två tillvägagångssätten var därför genomsnittligt sett inte betydande. Det tillvägagångssätt som använts för att fastställa de preliminära avgörandena bekräftades därför och yrkandet ovan avvisades. (21) Ett företag med exportförsäljning till sitt dotterbolag i gemenskapen invände mot det tillvägagångssätt som enligt vad som anges i skäl 17 i förordningen om preliminär tull hade tillämpats när det gäller den vinst som skall räknas bort vid fastställandet av ett konstruerat exportpris. Företaget hävdade att uppgifterna beträffande dess europeiska dotterbolags försäljning borde användas i detta syfte. Eftersom det inte uppkom någon vinst vid denna försäljning, ansåg företaget att det inte skulle räknas av någon vinst från priset till den första oberoende köparen när exportpriset konstruerades. Enligt artikel 2. 9 i grundförordningen skall emellertid de justeringar som skall göras i syfte att fastställa ett tillförlitligt exportpris innefatta förväntad vinst. I enlighet med kommissionens och rådets stående praxis, som bekräftats av domstolen, bedömdes det inte lämpligt att grunda beräkningen av vinstmarginalen på uppgifter från den närstående importören, eftersom denna vinstmarginal kan vara påverkad av relationen till exportören. Denna begäran avvisas därför, och det tillvägagångssätt som redovisas i skäl 17 i förordningen om preliminär tull bekräftas slutligt. (22) Eftersom det inte framfördes några ytterligare synpunkter beträffande fastställandet av exportpriset, bekräftas de avgöranden som redovisas i skälen 16 och 17 i förordningen om preliminär tull. 4. Jämförelse a) Importavgifter och indirekta skatter (23) Några företag hävdade att den justering som beviljats för importavgifter borde utsträckas till att också gälla vissa ytterligare importerade material som var belagda med importtull. Detta yrkande kunde godtas endast i den mån det kunde bevisas att, i enlighet med artikel 2. 10 b i grundförordningen, de angivna materialen fysiskt ingick i berörda produkter som sålts för förbrukning i exportlandet och om avgifterna inte togs ut eller återbetalades när produkter innehållande sådant material exporterades till gemenskapen. b) Handelsled (24) Ett företag framförde på nytt sitt yrkande att det skulle tas hänsyn till skillnader i handelsled med motivering att företagets försäljning på hemmamarknaden avsåg både distributörer och slutanvändare, medan exportförsäljningen endast avsåg distributörer. Företaget påstod att de priser som togs ut av slutanvändare på hemmamarknaden genomgående var högre än de priser som togs ut av inhemska distributörer. Detta yrkande godtogs inte, av de skäl som anges i skäl 21 i förordningen om preliminär tull. c) Kredit (25) Vad gällde fastställande av kreditkostnaderna vid exportförsäljning framfördes kravet att gällande räntesatser på internationella marknader för upplåning i utländsk valuta borde användas i stället för de inhemska räntesatserna i Indien. Denna begäran bifölls. d) Valutaomräkning (26) Några företag krävde en justering för valutaomräkning enligt artikel 2. 10 j i grundförordningen med motivering att de utländska valutor som de fakturerade sin exportförsäljning i hade minskat väsentligt i värde gentemot den indiska rupien under undersökningsperioden. Företagen ansåg att dagen för köporder borde betraktas som försäljningsdag när det gällde växelkursen, och vidare att. den valutakurs som gällt under de sextio dagar som närmast föregick dagen för köporder borde användas vid beräkningen av dumpning. Yrkandet att dagen för köpoider skulle betraktas som försäljningsdag kunde inte godtas, eftersom detta datum inte avspeglade de faktiska försäljningsvillkoren mera korrekt än fakturadatum. (27) I tillämpliga fall gjordes emellertid en justering för valutaomräkning enligt artikel 2. 10 j i grundförordningen genom att exportörerna gavs en frist på sextio dagar så att varaktiga rörelser i växelkurserna för vissa valutor i vilka de berörda exportföretagens försäljning fakturerades kunde återspeglas. 7 (28) Eftersom det inte framfördes några ytterligare synpunkter beträffande jämförelsen mellan normalvärde och exportpris, bekräftas de övriga avgöranden som redovisas i skälen 18-21 i förordningen om preliminär tull. 5. Dumpningsmarginaler (29) Eftersom det inte framförts några synpunkter på fastställandet av dumpningsmarginalen, bekräftas den metod som redovisas i skäl 22 i förordningen om preliminär tull. (30) Efter införandet av preliminära åtgärder konstaterades att Chandan Steel Ltd. , som för de preliminära avgörandena hade betraktats som en part utan exportförsäljning under undersökningsperioden, i själva verket hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden. För de slutgiltiga avgörandena fastställdes därför en individuell dumpningsmarginal för denna v exportör. (31) De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns, är följande: - Bhansali Bright Brs Pvt Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai - Viraj Alloys Ltd. / Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai / Ltd. 16,6% 26,9% 7,4 % 10,2% 6,6 % 14,0% 8,7% 4,2% 13,0% 12,4% 4,8 % (32) Den slutgiltigt fastställda dumpningsmarginalen för andra indiska företag än de som var samarbetsvilliga i den här undersökningen, uttryckt i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns, är 26,9 %. Rådet tog i detta avseende hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja och fastställde dumpningsmarginalen för landet som helhet på nivån för den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för en samarbetsvillig exporterande tillverkare. (33) För den nya exportör som nämns i skäl 6 i förordningen om preliminär tull (Sindia Steel Ltd. ) fastställdes den slutgiltiga dumpningsmarginalen enligt det tillvägagångssätt som redovisas i skäl 22 i samma förordning. Den slutgiltigt fastställda dumpningsmarginalen för detta företag är, uttryckt i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns, 9,5 %. E. SKADA 1. Inledning (34) Avgörandena beträffande skada, orsakssamband och gemenskapens intresse är identiska i de parallella antidumpings- och subventionsundersökningarna. Alla företagsspecifika beräkningar grundar sig på samma uppgiftsunderlag. 2. Gemenskapsindustrin (35) Efter ytterligare kontroller konstaterades det att gemenskapsindustrins sammanlagda tillverkning (i volym) inte utgör 45 % av den totala tillverkningen av stänger av rostfritt stål i gemenskapen, vilket felaktigt uppgavs i förordningen om preliminär tull, utan 38 %. Denna andel räcker för att kraven i artiklarna 4. 1 och 5. 4 i grundförordningen skall vara uppfyllda. 3. Förbrukning i gemenskapen, marknadsandelar och volym för importen från Indien (36) Det inkom inga synpunkter, efter utlämnandet av uppgifter, vad gäller förbrukningen av stänger av rostfritt stål i gemenskapen, marknadsandelar och volym för importen från Indien. Avgörandena i skälen 29 - 32 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför. 4. Priser på den dumpade och subventionerade importen från Indien och prisunderskridande a) Beräkningen av prisunderskridandemarginaler (37) Som framgår av förordningen om preliminär tull (skälen 33 - 42) gjordes en detaljerad analys av prisunderskridandet avseende var och en av de berörda indiska tillverkarna, och det framgick av dessa analyser att marginalerna för prisunderskridande var betydande. Prisunderskridandemarginalerna beräknades genom att man for varje produktslag jämförde de vägda genomsnittliga exportpriserna vid gemenskapens gräns med gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspriser fritt fabrik till icke-närstående företag. De indiska produktslag för vilka det inte fanns något motsvarande produktslag i gemenskapen undantogs från beräkningen sedan det fastställts att de kvarstående transaktionerna var tillräckligt representativa. Om exporten skedde via närstående företag, gjordes vederbörliga justeringar av exportpriserna för kostnader som tillkommit mellan importen och försäljningen till första oberoende kund i gemenskapen samt för förväntad vinst. Gemenskapsindustrins försäljningspriser justerades för transportkostnader inom gemenskapen. Under det att de indiska exportörerna uteslutande sålde till handlare, sålde gemenskapsindustrin både till handlare och slutanvändare. Gemenskapsindustrins försäljningspriser till slutanvändare justerades därför till nivån för handlare. Vidare justerades de indiska exportpriserna för hanteringskostnader vid gemenskapens gräns. (38) Flera indiska tillverkare framförde på nytt sin begäran om justering för skillnader mellan Indien och gemenskapen vad gäller tidsutdräkten mellan order och leverans och för skillnader i pålitlighet när det gäller leveranstid. De hävdade bland annat att det var vanligt att de måste utfärda kreditnotor till sina kunder på grund av leveransförseningar. Kreditnotor för försenade leveranser är emellertid inget bevis för att längre tidsutdräkt i Indien eller opålitlighet i fråga om leveranstider påverkade försäljningspriserna när prisförhandlingarna ägde rum. Denna begäran om justering kan följaktligen inte tillmötesgås. Härvid beaktades även att de avtalsbundna leveranstiderna ofta varierade mellan fyra till sex månader för de indiska tillverkarna, utan att detta påverkade det avtalade försäljningspriset. (39) Samtliga indiska tillverkare förnyade också sin begäran om en justering för kvalitetsskillnader. De hävdade i synnerhet att de stänger av rostfritt stål som tillverkarna i gemenskapen producerade hade en högre grad av bearbetbarhet och 10 menade att detta förkortade produktionscykeln vid den fortsatta bearbetningen av stängerna. I detta avseende konstaterades att vissa tillverkare i gemenskapen faktiskt sålde en viss andel av produkterna under ett varumärke som antydde en högre bearbetbarhet. Det konstaterades emellertid att det inte fanns något konsekvent prismönster som tydde på att produkter med högre bearbetbarhet såldes till högre priser och sålunda skulle ha ett högre marknadsvärde. En justering kunde följaktligen inte beviljas, eftersom någon verkan på priser och prisjämförbarhet inte kunde fastställas. Vidare noterades att samtliga indiska tillverkare hade framfört ett identiskt krav på justering, oberoende av potentiella kvalitetsskillnader mellan deras produkter. (40) Ett indiskt företag hävdade att gemenskapsindustrins försäljningspriser var sammansatta av ett baspris och ett så kallat legeringspåslag, dvs. en priskomponent för de legeringar' som ingår i stänger av rostfritt stål. Företaget begärde att legeringspåslaget skulle räknas av från gemenskapsindustrins försäljningspriser vid beräkningen av prisunderskridande och målprisunderskridande. Denna begäran kunde inte tillmötesgås, eftersom legeringspåslaget var en del av det försäljningspris som betalades av kunderna. Det noterades härvidlag att även de indiska försäljningspriserna innefattade en komponent för innehållet av legeringar, även om det inte uttryckligen hänvisades till detta i fakturan. (41) Med beaktande av justeringarna enligt ovan uppgår prisunderskridandemarginalerna till följande: - Bhansali Bright Bars Pvt Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai ~ Ltd. 14,5 %. / - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane 11 14,9% 13,0% 13,2% 19,4% 17,8% 13,9% 5,8% - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai - Viraj Alloys Ltd. / Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 15,8% 12,8% 15,7 % (42) Den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginal som beräknades för Sindia Steel Ltd. (jfr. skäl 33) var 16,8 %. Slutsatsen drogs att dessa prisunderskridandemarginaler var betydande. b) Påstått konkurrensbegransande beteende (43) Efter utlämnandet av uppgifterna fortsatte de indiska företagen att i sina synpunkter hävda att det med hänsyn till kommissionens beslut i konkurrensärendet IV/35. 814 - Legeringspåslag8 skulle vara meningslöst att i denna undersökning beräkna prisunderskridandemarginaler och att träffa avgöranden beträffande andra skadefaktorer, orsakssamband och gemenskapens intresse. I detta beslut angavs att tillverkarna i gemenskapen av platta produkter av rostfritt stål på ett samordnat sätt hade ändrat referensvärdena i beräkningsmetoden för legeringspåslaget, vilket hade syftat till och fått som faktisk konsekvens att konkurrensen på den gemensamma marknaden hade begränsats och snedvridits. (44) Härvidlag erinras om att beslutet hänförde sig till platta produkter av rostfritt stål, inte till stänger av rostfritt stål, vilka tillhör kategorin långa produkter av rostfritt stål. I stor utsträckning är det dessutom inte samma företag som tillverkar platta produkter av rostfritt stål som tillverkar stänger av rostfritt stål, och antalet tillverkare av stänger av rostfritt stål är väsentligt högre än antalet tillverkare av platta produkter av rostfritt stål. (45) De indiska tillverkarna har emellertid på nytt hävdat att det finns ett samordnat förfarande för stänger av rostfritt stål. Några av dessa företag har också, med stöd av artikel 3 i rådets förordning nr 179, ingivit ett formellt klagomål till kommissionen beträffande stänger av rostfritt stål. Till stöd för sina påståenden påstod de indiska företagen att ett av de nationella stålbranschförbunden i gemenskapen varje månad sände ut en förteckning till sina medlemmar över de 7 Kommissionens beslut av den 2 ! januari 1998 (EGT L100, 1. 4. 1998, s. 55). 8 EGT 13,21 februari 1962, s. 204. 12 legeringspåslag som den största tillverkaren i landet tillämpade. De framhöll vidare att denna tillverkare tillämpade samma koefficient (s. k. avkastningsfaktor) som en handlare i en annan medlemsstat för att beräkna legeringspåslaget för stänger av rostfritt stål på grundval av legeringspåslaget för platta produkter av rostfritt stål. De hävdade att uppgifterna utgjorde avgörande bevis för förekomsten av ett samordnat förfarande på marknaden för stänger av rostfritt stål. (46) Det är i detta avseende väsentligt att notera att det inte i sig är olagligt att tillämpa en ordning med legeringspåslag, inbegripet användningen av en avkastningsfaktor. En sådan ordning gör det möjligt för en tillverkare av rostfritt stål att - fullt lagligt - låta variationer i marknadspriserna för legeringar återspeglas i de försäljningspriser som tas ut av kunderna och att på så sätt skydda sig mot risken för betydande fluktuationer i tillverkningskostnaderna. Det konstaterades också att legeringspåslag tillämpas även på andra stålmarknader utanför gemenskapen och att en sådan ordning, med ett kortare avbrott, har tillämpats i gemenskapen i många år. För EKSG-produkter måste vidare, enligt artikel 60 i EKSG-fördraget och genomförandelagsitftningen på gemenskapsnivå, tillverkare i gemenskapen underrätta kommissionen och berörda parter om den ordning för legeringspåslag som tillämpas (artikel 6 b i beslut nr 37/54 av den 29 juli 195410). (47) Följaktligen, och i enlighet med kommissionens beslut i ärende IV/35. 814, skulle en ordning med legeringspåslag vara olaglig endast om ordningen tillämpades på ett samordnat, dvs. konkurrensbegränsande sätt. Inga avgörande bevis härför påträffades emellertid under undersökningen. (48) Det konstaterades också att det pris för identiska produkter som tillverkarna i gemenskapen tillämpade för jämförbara kunder under en och samma tidsperiod varierade, vilket ledde till olika lönsamhetsnivåer inom gemenskapsindustrin. (49) Mot bakgrund av ovanstående drogs slutsatsen att avgörandena beträffande skada, och gemenskapens intresse, inbegripet beräkningen av prisunderskridandemarginalerna, inte, som de indiska företagen hävdade, var meningslösa. Det indiska kravet på att undersökningen omedelbart skulle avslutas EGT 18, 1. 8. 1954, s. 470. 13 kunde följaktligen inte tillmötesgås. Det var inte heller varken möjligt eller lämpligt att skjuta på antidumpningsundersökningen till dess att kommissionen hade avslutat sin undersökning beträffande det påstådda konkurrensbegränsande beteendet, eftersom enligt artikel 6. 9 i grundförordningen antidumpningsundersökningar måste avslutas inom högst 15 månader efter det att de inletts. (50) Det noterades emellertid att kommissionen fortsätter sin undersökning beträffande det påstådda konkurrensbegränsande beteendet. Om kommissionen skulle komma fram till att det förekom ett samordnat förfarande, skulle villkoren för att inleda en översyn på eget initiativ vara uppfyllda. En sådan översyn skulle genomföras skyndsamt, "dvs. inom högst 12 månader, och syfta till att undersöka om och i vad mån de tillämpliga avgörandena beträffande skada, vållande av skada och gemenskapens intresse påverkas av det konkurrensbegränsande förfarandet. 5. Gemenskapsindustrins situation (51 ) Inga synpunkter framfördes, efter det att förordningen om införande av preliminära tullar hade antagits, beträffande gemenskapsindustrins situation med avseende på tillverkningsvolym, kapacitet och kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, försäljningspriser, lönsamhet, sysselsättning och lager. De avgöranden som redovisas i skälen 44 - 55 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför. Den indiska regeringen ifrågasatte emellertid de slutsatser som dragits på grundval av dessa avgöranden; särskilt hävdades att nedgången i gemenskapens tillverkning inte kunde skyllas på den minskande importen från Indien. Detta argument gäller orsakssamband och behandlas nedan. Den indiska regeringen gjorde slutligen gällande att gemenskapsindustrin hade ökat sin försäljning till närstående företag mellan 1994 och IP 12 (se skäl 28 i förordningen om preliminär tull). Detta påverkar emellertid inte avgörandena och slutsatserna om den totala försäljningen (särskilt beträffande den negativa utvecklingen av marknadsandelen från och med 1994) och beträffande försäljningen till icke närstående företag, vilka också användes för beräkningen av prisunderskridandet. 6. Slutsats 14 (52) På grundval av ovanstående dras slutsatsen att gemenskapsindustrin, såsom anförs i skäl 56 i förordningen om preliminär tull, vållas väsentlig skada. F. ORSAKSSAMBAND (53) Några indiska företag ifrågasatte, efter det att förordningen om införande av preliminära tullar hade antagits, om den skada som gemenskapsindustrin vållades verkligen orsakades av dumpad och subventionerad import från Indien. De hävdade i synnerhet att skadan orsakades av andra faktorer, nämligen lågprisimport från andra länder. De gjorde också gällande att andra tillverkare i gemenskapen inte hade utvecklats på samma sätt som gemenskapsindustrin. (54) Härvidlag är att märka att det förekom en betydande import från Indien under hela den granskade perioden, och att denna import som mest hade en marknadsandel på 9,1 % under 1996. Det fastställdes också att denna import skedde till priser som väsentligt underskred gemenskapsindustrins priser. Hänsyn togs även till att ett flertal handlare köper stänger av rostfritt stål från källor både i Indien och i gemenskapen, vilket medför att marknaden är öppen och priskänslig. Det noterades att ovan beskrivna utvecklingstendens för importen från Indien sammanföll med försämringen av gemenskapsindustrins situation, särskilt dess förlust av marknadsandel och prisfallet från och med 1995. På grund av den dumpade och subventionerade importen under undersökningsperioden av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien hade gemenskapsindustrin tvingats sänka sina priser i betydande mån, oavsett följderna för lönsamheten. Följaktligen fastställdes att det fanns ett orsakssamband mellan den dumpade och subventionerade importen och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin hade vållats. (55) Det undersöktes vidare om andra faktorer än den dumpade och subventionerade importen hade kunnat bidra till den skada som gemenskapsindustrin hade vållats. I detta avseende konstaterades det att importen från andra länder gällde antingen kvantiteter under eller nära de tröskelnivåer som fastställs i artikel 5. 7 i grundförordningen eller import till högre priser, eller bådadera. Denna import kan alltså inte ha brutit orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen från Indien och den skada som gemenskapsindustrin vållats. 15 (56) Vidare undersöktes påståendet från några indiska tillverkare om att situationen för andra tillverkare i gemenskapen var väsentligt bättre än för gemenskapsindustrin. Härvidlag bör erinras om att detaljerade och kontrollerade uppgifter endast är tillgängliga avseende gemenskapsindustrin. Med hänsyn till den öppenhet och priskänslighet som råder på marknaden för stänger av rostfritt stål i gemenskapen framstod det emellertid inte som orimligt att dra slutsatsen att andra tillverkare i gemenskapen sannolikt hade följt en liknande utvecklingstendens som gemenskapsindustrin, särskilt i prishänseende. (57) Slutligen hävdades att nedgången i gemenskapsindustrins försäljningspriser för stänger av rostfritt stål sedan 1995 var en följd av de minskade priserna på legeringar. I detta avseende noterades dock att förändrade världsmarknadspriser på legeringar i lika hög grad påverkade de indiska tillverkarna, och följaktligen inte inverkade på det prisunderskridande som konstaterats. Dessutom fastställdes det att gemenskapsindustrin även hade sänkt sina baspriser väsentligt. (58) Mot bakgrund av ovanstående bekräftas de avgöranden som redovisas i förordningen om preliminär tull (skälen 57 - 65), dvs. att den dumpade och subventionerade lågprisimporten från Indien, beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Med hänsyn till dumpningens storlek fastställdes det också att dumpningens bidrag till den skada som importen i fråga vållat är att anse som betydande. G. GEMENSKAPENS INTRESSE (59) Det inkom, efter det att förordningen om införande av preliminära tullar hade införts,inga välgrundade synpunkter vad gäller den analys av gemenskapens intresse som redovisas i skälen 66-71 i förordningen om preliminär tull. (60) Därför dras slutsatsen att införandet av åtgärder kommer att leda till att det återupprättas en effektiv konkurrens, som gör att gemenskapsindustrin kan återta förlorade marknadsandelar och förbättra sin lönsamhet. (61) I avsaknad av reaktion från användarnas och importörernas sida, och med beaktande också av nivån på den föreslagna tullen, bedömdes inverkan av den eventuella prisökning som kunde förväntas komma att bli begränsad. När det 16 gäller företag i senare förädlingsled drogs slutsatsen att återupprättandet av rättvis handel skulle leda till att deras konkurrenskraft förbättrades. (62) Sammanfattningsvis drogs slutsatsen att de avgöranden som redovisas i skälen66- 71 i förordningen om preliminär tull kan bekräftas. Det finns i synnerhet inga tvingande skäl att anta att det inte skulle vara i gemenskapens intresse att åtgärder införs. H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER (63) På grundval av slutsatserna ovan beträffande dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse övervägdes vilken form och nivå på de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna som skulle krävas för att undanröja den snedvridning av handeln som följer av den skadevållande dumpningen och återställa en effektiv konkurrens på gemenskapsmarknaden för stänger av rostfritt stål. (64) Som utvecklas närmare i skälen 72 -74 i förordningen om preliminär tull beräknades en icke-skadevållande prisnivå som skulle medge att gemenskapsindustrin kan täcka sina tillverkningskostnader och erhålla en rimlig avkastning på sin försäljning av den berörda produkten. (65) Ett indiskt företag hävdade att beräkningen av den icke-skadevållande prisnivån var felaktig, eftersom vinstmarginalen var identisk för samtliga produktslag. Det bör påpekas att den icke-skadevållande prisnivån beräknades på grundval av de genomsnittliga försäljningspriserna per produktslag med avdrag för gemenskapsindustrins faktiska vägda genomsnittliga vinstmarginal och med tillägg för en rimlig vinst enligt ovan. Detta tillvägagångssätt bedömdes som det mest lämpliga i denna undersökning. (66) Jämförelsen mellan de icke-skadevållande prisnivåerna och de indiska tillverkarnas exportpriser gav följande skademarginaler uttryckta i förhållande till priset fritt gemenskapens gräns: - Bhansali Bright Bars Pvt Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai Ltd. 18,4 % / - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur 17 19,0% 16,5% - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai - Viraj Alloys Ltd. / Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 16,6% 25,5 % 25,3 % 17,6% 7,5% 19,8 % 16,1% 20,2 % (67) För det nytillkomna företaget, Sindia Steels Ltd. , tillämpas, som redovisas i skäl 77 i förordningen om preliminär tull, det vägda genomsnittet av skademarginalerna för de samarbetsvilliga indiska företagen. Detta ger en skademarginal på 22,1 %. (68) I enlighet med artikel 9. 4 i grundförordningen skall tullsatsen motsvara dumpmngsmarginalen, såvida skademarginalen inte är lägre. Detta gav följande tullsatser för de samarbetsvilliga tillverkarna: - Bhansali Bright Bars Pvt Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai - Viraj Alloys Ltd. / Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai (é9) Tullsatsen för Sindia Steels Ltd. bör vara 9,5 %. 18 Ltd. 16,6 % 19,0% 7,4 % 10,2% 6,6 % 14,0% 8,7% 4,2% 13,0 % 12,4% 4,8 % (71 ) Enligt artikel 14. 1 i grundförordningen får ingen produkt beläggas med både antidumpningstull och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Eftersom dumpningsmarginaler och subventionsmarginaler har fastställts beträffande import av produkten i fråga10 är det nödvändigt att fastställa om och i vad mån subventionsmarginalerna och dumpningsmarginalerna är att hänföra till en och samma situation. (72) I det fall som det här är fråga om har samtliga undersökta subventionsordningar konstaterats utgöra exportsubventioner enligt artikel 3. 4 a i förordning (EG) nr 2026/97. Under dessa omständigheter anses det inte lämpligt att införa både utjämningstullar och antidumpningstullar som helt motsvarar de fastställda subventions- och dumpningsmarginalerna. Antidumpningstullarna bör följaktligen minskas med den utjämningstull som fastställts i den parallella subventionsundersökningen så att de avspeglar de faktiska dumpningsmarginaler som återstår efter införandet av utjämningstullar för att kompensera för verkan av exportsubventionerna. (73) De slutgiltiga antidumpningstullarna uppgår därför till följande: Bhansali Bright Bars Pvt Ltd. / Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane 2 ,2 % 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % 8,7% 4,2 % ii Jfr. rådets förordning (EG) nr ' av rostfritt stål med ursprung i Indien och om (offentliggjord i detta nummer av EGT). 19 /98 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av stänger slutgiltigt uttag av den provisoriska tullen - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Sindia Steels Ltd. , Nashik - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai - Viraj Alloys Ltd. / Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai - Alla andra företag 0 % 0 % 0 % 0 % 0 % Dessa tullsatser bör' läggas till de tullsatser som införs i det parallella antisubventionsförfarandet. I. ÅTAGANDEN (74) Efter det att tidsfristen för att inge förslag till åtaganden löpt ut lämnade en exporterande tillverkare in ett åtagandeförslag. Företaget erbjöd sig att iaktta vissa minimipriser. Åtagandet undersöktes, men det konstaterades att det på grund av den stora bredden i fråga om berörda produktslag och de betydande prisfluktuationerna för den berörda produkten skulle bli svårt att fastställa priser som skulle undanröja de skadevållande verkningarna av den dumpade och subventionerade importen. Åtagandet kunde därför inte godtas. J. UTTAG AV DE PRELIMINÄRA TULLARNA (75) Med hänsyn till de slutgiltigt fastställda slutsatserna beträffande dumpning och skada bör den preliminära tullen tas ut. För perioden mellan dagen för ikraftträdandet av förordningen om preliminär tull och dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1556/98 bör de belopp för vilket säkerhet ställts i form av preliminär tull tas ut slutgiltigt till den slutgiltigt beräknade, i skälen 68-70 angivna tullsatsen, såvida satsen för den preliminära tullen inte är lägre än satsen för den slutgiltiga tullen, i vilket fall den preliminära tullsatsen bör fortsätta att gälla. 20 För perioden efter dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1556/98 bör de belopp för vilket säkerhet ställts i form av preliminär antidumpningstull tas ut slutgiltigt med de tullsatser som anges i skäl 73. Belopp för vilka säkerhet ställts utöver respektive sats för den slutgiltiga antidumpningstullen bör frisläppas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av stänger av rostfritt stål enligt KN-nummer 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 och 7222 20 81 med ursprung i Indien. 2. För produkter som tillverkats av nedan angivna företag skall följande tullsatser tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns: Tillverkare I Tullsats (%) I TARIC- tillaggsnummer - Bhansali Bright Bars Pvt Ltd. , 2^2 8226 Bhansali Ferromet Pvt Ltd. , Mumbai - Chandan Steel Ltd. , Umbergaon - Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd. ), Nagpur - Grand Foundry Ltd. , Mumbai - Isibars Ltd. , Mumbai - Mukand Ltd. , Mumbai - Panchmahal Steel Ltd. , Baroda - Parekh Bright Bars Pvt Ltd. , Thane - Raajratna Metal Industries Ltd. , Ahmedabad - Sindia Steels Ltd. , Nashik 0 ~0 0 "5 6 8J 4J2 0 0 21 8593 8400 8401 8402 ~~ 8403 8404 8594 8405 8406 - Venus Wire Industries Ltd. , Mumbai 0 - Viraj Alloys Ltd. , Viraj Impoexpo Ltd. , 0 8407 8410 Mumbai _ _ _ _ _ _ _ __ _ 8900 3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. Artikel 2 För perioden mellan dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1084/98 och dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1556/98 skall de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär tull enligt förordning (EG) nr 1084/98 tas ut slutgiltigt med de satser som anges i skälen 68-70 i den här förordningen, såvida de tullsatser som fastställs i förordning (EG) nr 1084/98 inte är lägre än de som anges i skälen 68-70, i vilket fall tullen skall tas ut slutgiltigt med ett belopp som motsvarar de tullsatser som fastställs i förordning (EG) nr 1084/98. För perioden efter dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1556/98 skall de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 1556/98 tas ut slutgiltigt med de tullsatser som fastställs i artikel 1. 2. Belopp för vilka säkerhet ställts utöver respektive sats för den slutgiltiga antidumpningstullen skall frisläppas. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel På rådets vägnar 22 Ordförande 23 ISSN 1024-4506 KOM(98)581 slutlig DOKUMENT SV 02 11 10 Katalognummer : CB-CO-98-585-SV-C ISBN 92-78-39911-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1U


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3121/98 του Luciano VECCHI προς την Επ τροπή. Aθέτηση υποχρεώσεων της Ευρωπαiκής Επιτροπής όσον αφορά με το σχέδιο (ΕΤΑ) για την κατασκευή του πρώτου τμήματος της οδού Gitarama-Kibuve στην Ρουάντα

eurovoc_concepts:
EDF
EU financing
Rwanda
award of contract
indemnification
public works
road building
terms for aid
type of business