Парадоксалното е, че в една светска и демократична държава, каквато се предполага, че е Италия, свободата на публично изразяване на мнение се потъпква от органите, за да не се провокира острата чувствителност на папата, докато премиерът Берлускони може да ругае на публични места без това да представлява проблем за църквата.
On paradoksaalista, että sellaisessa maallisessa ja demokraattisessa valtiossa, joka Italian pitäisi olla, viranomaiset rajoittavat julkista ilmaisunvapautta, jotta paavin tunteita ei loukattaisi, kun taas pääministeri Berlusconi voi kiroilla julkisesti ilman, että se on kirkolle ongelma.