Здравното обслужване обаче не може да се счита за равностойно на всяка друга услуга, предоставяна на вътрешния пазар, а гражданите като пациенти не могат да бъдат свързвани с обикновените потребители. Правото на здраве се реализира с правото на получаване на лечение и грижи, което започва в държавата на произход на дадено лице.
Ei kuitenkaan voida katsoa, että terveydenhuolto vastaa mitä tahansa sisämarkkinoilla tarjottavaa palvelua, eikä kansalaisia voida potilaina verrata tavallisiin kuluttajiin; oikeus terveyteen on ymmärrettävä oikeutena saada hoitoa ennen kaikkea ihmisen kotimaassa.