Фактът, че мнозинството в Парламента е склонно да запази настоящото национално законодателство относно политиката за хазарта и не иска просто да го замени с практически кодекс, който ще предостави на потребителите много по-малка защита, не означава, че пазарът не трябва да бъде либерализиран.
Se että parlamentin enemmistö haluaa säilyttää nykyiset rahapelipolitiikkaa koskevat kansalliset lait eikä korvata niitä pelkällä ohjesäännöstöllä, joka tarjoaisi huomattavasti heikomman kuluttajansuojan, ei tarkoita etteikö markkinoita saisi vapauttaa.