Днес сме се върнали към онова незавидно минало - Европа на държавите, а не европейска държава - и към едно затваряне, а хората около нас, които ни приветстваха като голяма надежда, като чудесна възможност, са всъщност хора, които скоро ще гласуват с неохота и за пореден път ще заклеймят това, че ние, г-н председател, представляваме чрез някаква злощастна метаморфоза самото зло, срещу което се бяхме възправили и което се самозалъгвахме, че сме победили.
Nykyään olemme siirtyneet takaisin tuohon epäsuotuisaan menneisyyteen - valtioiden Eurooppaan, joka ei ole eurooppalainen valtio - ja aitaukseemme. Ympärillämme olevat ihmiset, jotka ylistivät meidän olevan suuri toive, ovat itse asiassa ihmisiä, jotka äänestävät pian penseästi ja jotka jälleen kerran moittivat sitä, että me edustamme huono-onnisen muodonmuutoksen kautta, arvoisa puhemies, sitä pahuutta, jota vastustimme ja jonka uskottelimme itsellemme voittaneemme.