Често обаче Европейският съюз и държавите-членки, вместо да поставят индивида, семейството и всичко останало в центъра на политиката, се възползваха от субсидиарността, за да обслужват интересите на институциите.
Silti Euroopan unioni ja jäsenvaltiot on hyödyntänyt toissijaisuutta toimielinten etujen ajamiseen sen sijaan, että ne olisivat asettaneet yksilön, perheen ja kaikki muut politiikan keskipisteeksi.