Не само че съществуваше възможност да станем свидетели на опасно развитие на нова борба за области на влияние или на пряко господство на едната страна над другата, но и държавите, изолирани от Запада, най-вероятно щяха да се превърнат в поле за действие на различни националисти и популисти и на въоръжените им милиции, а може би дори в регион на опасни местни конфликти, които крият още по-големи рискове поради факта, че, по добре известни причини, след Втората световна война не беше проведена истинска мирна конференция, която можеше да уреди следвоенните взаимоотношения в Европа по един обвързващ, точен и траен начин.
Sen lisäksi, että seurauksena olisi saattanut olla se, että vaikutuspiireistä olisi alkanut vaarallisesti kehittyä uusi taistelu tai se, että toinen osapuoli olisi suoraan hallinnut toista, lännen poissulkemista valtioista olisi mitä todennäköisimmin tullut erilaisten kansallismielisten liikkeiden ja populistien ja niiden aseistettujen ryhmittymien leikkikenttä ja mahdollisesti jopa vaarallisten paikallisten konfliktien tapahtumapaikka, mikä olisi ollut vieläkin vaarallisempaa, koska toista maailmansotaa ei kaikkien hyvin tuntemien syiden takia seurannut todellinen rauhankonferenssi, jossa olisi voitu luoda Euroopan sodanjälkeiset suhteet sitovasti, tarkasti ja pysyvästi.