До момента действащото законодателство определяше само минимални изисквания за защита на правата на потребителите и държавите-членки можеха да прилагат по-строги мерки, което доведе до различни правни режими в Общността.
Tähän asti voimassa olleessa lainsäädännössä asetettiin vain kuluttajien oikeuksien suojelua koskevat vähimmäisvaatimukset, ja jäsenvaltiot ovat voineet soveltaa tiukempia säädöksiä, mikä on johtanut erilaisiin oikeudellisiin järjestelmiin yhteisössä.