Как е възможно национални и европейски структури, в положението на криза в заетостта, в което се намираме, да продължават да използват обществени средства за субсидиране на многонационални дружества, които съкращават служителите си, въпреки че отбелязват печалба, и поставят интересите на акционерите си пред тези на служителите си?
Miten ihmeessä kansalliset ja unionin julkiset elimet voivat nykyisen työllisyyskriisin aikana edelleen käyttää julkisia varoja sellaisten ylikansallisten yhtiöiden tukemiseen, jotka irtisanovat työntekijöitään saamistaan voitoista huolimatta ja jotka näin ollen asettavat osakkeenomistajiensa edut työntekijöittensä etujen edelle?