Те вярват, че дефицитите са преди всичко продукт на лошите намерения на тези страни, сякаш неолибералният модел, който вие никога не оспорвате, не преживя току що най-тежката си криза от 1929 г. насам и сякаш вече не водеше до натиск върху покупателната способност на обикновените хора и не причиняваше масивно свиване на данъчните приходи: два проблема, които на първо място бяха в основата на нарастването на частната и публичната задлъжнялост.
He uskovat, että alijäämät johtuvat etupäässä kyseisten valtioiden huonoista aikeista ikään kuin uusliberalistinen malli, jota ette ikinä kyseenalaista, ei olisi juuri kokenut pahinta kriisiään sitten vuoden 1929 ja ikään kuin se ei jo aiheuttaisi painetta tavallisten ihmisten ostovoimaan ja supistaisi valtavasti verotuloja: nämä kaksi ongelmaa olivat alun perin perimmäinen syy yksityisen ja julkisen velkaantumisen lisääntymiseen.