Премахването на историческите референтни стойности, помощта за малките земеделски стопанства, възвръщането на равновесието спрямо сектора на животновъдството и преди всичко приемането на принципа на постепенно намаление на директните плащания, с отчитане на заетостта и околната среда, представляват решаващ напредък в това отношение.
Historiallisten viitearvojen hylkääminen, pientilallisten tukeminen, tasapainottaminen karjankasvatusalan hyväksi sekä varsinkin suorien tukien supistamisen periaatteen hyväksyminen työllisyys ja ympäristö huomioon ottaen ovat tässä suhteissa tärkeitä edistysaskelia.