Съжалявам обаче, че левицата в Парламента се възползва от необходимото усъвършенстване на правната рамка за достъпа до документи в навечерието на влизането в сила на Договора от Лисабон, да заеме популистка позиция и да отхвърли действителната нужда от поверителност в някои области от европейската дейност, както и да се опитва да се представи за единствен застъпник на прозрачността.
Pidän kuitenkin tuomittavana sitä, että parlamentin vasemmisto on käyttänyt asiakirjojen saamista tutustuttavaksi säätelevien oikeudellisten puitteiden tarpeellista parantamista hyväkseen omaksumalla sopimuksen voimaantulon seurauksena populistisen kannan, jonka perusteella se sivuuttaa joillain EU:n toiminnan aloilla aidosti välttämättömän luottamuksellisuuden ja korottaa itsensä avoimuuden ainoaksi sankariksi.