Според мен обаче усилията трябва да се разглеждат в настоящия контекст и политическо положение в Турция: седемгодишно управление на умереното ислямско правителство на г-н Ердоган, с предстоящи избори през юли 2011 г.; държава, която кипи от плана "Чук"; от отмяната на Протокола за сътрудничество по въпросите на сигурността и обществения ред (Emasya), който предоставя големи правомощия на военните; и особено от решението за забрана на Партията за демократично общество в Турция.
Minun mielestäni näitä ponnistuksia on kuitenkin tarkasteltava Turkin nykyisissä puitteissa ja poliittisessa tilanteessa: seitsemän vuotta pääministeri Erdoğanin maltillista islamilaista hallitusta, ja vaalit ovat odotettavissa heinäkuussa 2010; maa, jossa kuohuu operaatio Moukarin tapausten takia; sen takia, että kumottiin Emasyan pöytäkirja, jolla armeijalle annettiin suuret valtuudet, ja erityisesti sen päätöksen takia, jolla kiellettiin Demokraattisen yhteiskuntapuolueen toiminta Turkissa.