Парадоксално е, от една страна, да искаме по-голяма прозрачност от банките, като ги критикуваме за липсата на прозрачност на финансовите пазари, довела до сегашната криза, а от друга страна, да се опитваме да отменим инструментите за прозрачност, които са от решаващо значение за самите икономически агенти и за регулаторните политики в областта на икономиката, които подкрепяме на европейско равнище.
On toisaalta paradoksaalista vaatia suurempaa avoimuutta pankeilta arvostelemalla niitä rahoitusmarkkinoiden avoimuuden puutteesta, joka on aiheuttanut nykyisen kriisin, ja toisaalta pyrkiä poistamaan avoimuuden keinot, jotka ovat ratkaisevia talouden toimijoille itselleen ja talouden sääntelypolitiikalle, jota minä tuen EU:n tasolla.!