Това, което стана ясно миналата година, беше, че държавите-членки и ЕС като цяло нямаха план за действие в случай на подобна ситуация, използваните данни бяха непълни, метеоролозите не можаха или всъщност не искаха да помогнат и всеки усъвършенстваше изкуството да обвинява някой друг и възприемаше по-скоро политика на бягство от риска, отколкото на управление на риска.
Viime vuonna kävi selväksi, että jäsenvaltioilla ja Euroopan unionilla kokonaisuudessaan ei ollut suunnitelmaa tällaisen tilanteen varalle; käytetyt tiedot olivat puutteellisia, meteorologit eivät pystyneet auttamaan tai, todellakaan, eivät halunneet auttaa ja kaikki mieluummin moittivat jotakuta muuta ja hyväksyivät mieluummin riskin torjumiseen tähtääviä menettelytapoja kuin riskinhallintamenettelyjä.