До неотдавна ЕС се гордееше с подобряващото се положение на жените на пазара на труда и с осигуряването на образование, на стандарти за достоен живот, на достъп на жените до здравни грижи или на по-голямо представителство в конституционните органи, но задълбочаващата се криза сякаш отпрати всичко това в периферията на интереса на Общността.
EU on viime aikoihin asti ylpeillyt naisten työmarkkinatilanteen parantamisella ja koulutuksella, ihmisarvoisella elintasolla, naisten terveydenhuollon saatavuudella ja heidän suuremmalla edustuksellaan perustuslaillisissa toimielimissä, mutta syvenevä kriisi näyttää työntäneen nämä asiat yhteisön kiinnostuksen reuna-alueelle.