В Средновековието например детството не се е признавало за етап от човешкия живот и на децата се е гледало като на малки възрастни, и може да се каже, че понятието за детство е развито в основни линии в епохата на Просвещението, епохата на Жан Жак Русо и неговия роман "Емил".
Esimerkiksi keskiajalla lapsuutta ei käsitetty erilliseksi elämänvaiheeksi, vaan lapsia pidettiin pieninä aikuisina, ja lapsuuden käsitteen voidaan sanoa kehittyneen pääosin valistusfilosofi Jean-Jacques Rousseaun ja hänen Émile-kirjansa aikakaudella.