Насилието до голяма степен е резултат от неравни силови позиции на мъже и жени и е израз на отношение на доминиране и подчинение между извършителя и жертвата на тези престъпления; следователно терапевтични разговори, в които участват както жертвата, така и извършителят, трябва да се считат за недопустими, тъй като престъплението е от такова естество, че равнопоставеността на двете страни не може никога да се гарантира.
Väkivalta on laajasti ottaen seurausta epätasa-arvoisista voimasuhteista miesten ja naisten välillä ja se on ilmaus dominoivasta/alistavasta suhteesta rikoksentekijän ja rikosten uhrin välillä. Tästä syystä sellainen keskusteluterapia, johon sekä uhri että rikoksentekijä osallistuvat, ei voi tulla kyseeseen, koska rikokset ovat luonteeltaan sellaisia, että nämä kaksi eivät koskaan voi olla tasa-arvoisia ja saada samanarvoista neuvotteluasemaa.