Заключението, до което стигнахме, е, че по определени въпроси - същото се случи и с финансовия надзор - Парламентът може да се обедини и да заеме твърда позиция в защита на обществения интерес и че тази твърда позиция трябва да бъде призната от Комисията и Съвета.
Saavuttamamme päätelmä oli kuitenkin se, että joissain asioissa - tämä koskee myös rahoitusalan valvontaa - parlamentti voi olla yhtenäinen ja ottaa vahvan kannan yleisen edun ajamiseksi ja että tämä vahva kanta on tunnustettava komissiossa ja neuvostossa.