Но ако разгледаме трите проблема, които останаха спорни до края - правото на изключение от седмичното работно време, условията за времето на разположение и за работници с няколко трудови договора - ще видим, че разликите в позициите бяха толкова съществени, че не беше възможно да се постигне споразумение, което да съответства на резолюцията на Европейския парламент от 17 декември 2008 г.
Mutta jos tarkastelemme kolmea loppuun saakka kiistakysymyksiksi jäänyttä aihetta - viikoittaiseen työaikaan liittyvää opt-out-mahdollisuutta, päivystysaikaa koskevia ehtoja ja työntekijöitä, joilla on useita sopimuksia - näkemyserot olivat niin suuret, että oli täysin mahdotonta päästä sopimukseen, joka olisi ollut yhdenmukainen 17. joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman kanssa.