В заключение, гласувахме против доклада, защото е основан на двойно лицемерие: националните парламенти не получават нищо друго освен много трудно за изпълнение, и следователно неефективно, право да следят спазването на принципа на субсидиарност; този принцип е илюзорен, тъй като много от предполагаемо изключителните компетентности на ЕС са издигнати на пиедестал, а дефиницията за субсидиарност, предложена от договорите, фактически утвърждава правомощията на Брюксел.
Viimeiseksi, äänestimme sitä vastaan, koska se perustuu kaksinkertaiseen tekopyhyyteen: kansalliset parlamentit ovat saaneet vain vaikeasti täytäntöönpantavan ja siten tehottoman oikeuden valvoa toissijaisuusperiaatteen noudattamista; tämä periaate on harhakuva, koska monet oletettavasti yksinomaiset EU:n valtuudet on rauhoitettu, ja perustamissopimusten mukaisella toissijaisuuden määritelmällä edistetään itse asiassa Brysselin valtuuksia.