На практика нямаше нужда от разяснението, защото с различни решения, включващи Франция, Обединеното кралство и Полша, Европейският съд по правата на човека е постановил, че по отношение на живота, цената на живота, зачитането на живота и семейството държавите-членки трябва да бъдат оставени да решават съобразно историята, традицията и културата си.
Todellisuudessa tätä ei ollut tarpeen selventää, sillä Euroopan ihmisoikeustuomioistuin oli jo todennut useissa Ranskaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Puolaa koskevissa päätöksissään, että elämän, elämän arvon sekä elämän ja perheen kunnioittamisen aloilla päätökset on tehtävä jäsenvaltioissa niiden oman historian, perinteiden ja kulttuurin mukaisesti.