Единствената следа, претендираща за демократичен орган, е ритуалът, който току що се проведе в пленарната зала, който, не мога да скрия, ми напомни на едно от онези случайни събирания на народното събрание от времето на СИВ (Съюз за икономическа взаимопомощ), когато всички ние ставахме и се поздравявахме за това, че сме одобрили безкритично даденото решение.
Ainoa osa, jossa edes pyritään kohti demokraattista valtaa, on juuri tässä istunnossa suoritettu rituaali, josta en voi olla sanomatta, että se toi mieleeni yhden vanhojen SEV:n ajan satunnaisista kansankokouksista, kun me kaikki nousimme ylös ja onnittelimme itseämme annettuamme päätökselle muodollisen hyväksynnän.