Тя е в противоречие с параграф 9 от Платформата за действие на Четвъртата световна конференция за жените, състояла се в Пекин през 1995 г., който гласи: "Прилагането на тази платформа, включително посредством националното законодателство и формулирането на стратегии, политики, програми и приоритети за развитието, е суверенна отговорност на всяка държава в съответствие с всички човешки права и основни свободи, и значението и уважението на различните религии и етични стойности, култури и философски убеждения на лицата и техните общности, трябва да допринасят за пълното възползване на жените от техните човешки права, за да бъдат постигнати равенство, развитие и мир".
Kohdassa todetaan, että toimintaohjelman täytäntöönpano, joka tapahtuu sisällyttämällä se kansalliseen lainsäädäntöön ja laatimalla strategioita, toimintatapoja, ohjelmia ja kehitystavoitteita, on jokaisen valtion omalla vastuulla niiden itsemääräämisoikeuden, kaikkien ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien mukaisesti. Ihmisten ja yhteisöjen erilaiset uskonnolliset ja eettiset arvot, kulttuuritaustat sekä filosofiset vakaumukset on otettava huomioon ja niitä on kunnioitettava samalla, kun naisille on taattava täysimääräiset ihmisoikeudet, jotta saavutettaisiin tasa-arvo, yhteiskunnan kehittyminen ja rauha.