Според новия договор Парламентът носи еднаква отговорност като Съвета за приемането на бюджета, дори по отношение на "задължителните" разходи (селско стопанство и международни договори), които досега се решаваха изключително от държавите-членки.
Uudessa sopimuksessa annetaan parlamentille yhtä paljon vastuuta kuin neuvostolle talousarvion hyväksymisestä. Tämä koskee myös "pakollisia" menoja (maataloutta ja kansainvälisiä sopimuksia), joiden suhteen jäsenvaltioilla oli aiemmin yksinomainen päätösvalta.