Трябва да избираме между два модела - модел, при който всяка страна се върти около себе си и сравнява конкурентоспособността си със съседната държава-членка, мисли за рейтинга си на финансовите пазари и за възможно най-ниската вноска, която може да направи в европейския бюджет, и модел, основан на солидарността - единственият приемлив модел, при който социалните стандарти са високи, в частност чрез придържане към социален диалог и съгласие, чрез социален минимум навсякъде в ЕС и механизми за индексиране на заплатите, които са защитени, модел, при който солидарността между поколенията е гарантирана с пенсионна система, осигуряваща достатъчно средства за достоен живот, както наскоро заяви Парламентът.
Me joudumme tekemään valinnan toisaalta sellaisen mallin, jossa luovutamme, jossa jokainen valtio vertaa kilpailukykyään naapurivaltioon, jossa se tarkkailee luokitustaan rahoitusmarkkinoilla ja tähtää pienimpään mahdolliseen maksuosuuteen yhteisön talousarviossa, ja toisaalta sellaisen mallin välillä, joka perustuu solidaarisuuteen - ainoaan hyväksyttyyn malliin - jossa sosiaalisia standardeja nostetaan erityisesti tukemalla työmarkkinaosapuolten ja ammattiliittojen vuoropuhelua, jossa kaikkialla Euroopassa sovelletaan sosiaalisia vähimmäisvaatimuksia ja palkkojen indeksointia suojataan ja jossa sukupolvien välinen solidaarisuus taataan ihmisarvoisen elämän mahdollistavalla eläkejärjestelmällä, kuten parlamentti hiljattain totesi.