Нещо повече, всички мигранти, които пристигат на нашите пристанища, макар броят им да намалява прогресивно, по един или друг начин винаги твърдят, че по-скоро биха се удавили, отколкото да се върнат в Либия заради изнасилванията, мъченията, жестокото отношение, насилственото репатриране, масовото експулсиране и расистките действия.
Mikä vielä tärkeämpää, kaikki rannoillemme saapuneet siirtolaiset, vaikka heitä on koko ajan vähemmän, sanovat monin tavoin, että he mieluummin hukkuvat matkalla tänne kuin menevät takaisiin Libyaan raiskausten, kidutuksen, hyväksikäytön, pakkopalautusten, joukkokarkotusten ja rasististen iskujen takia.