Беше тиха нощ и всички се наслаждаваха, размишлявайки над разделенията от миналото, над страданието на семействата, разделени от един произволен исторически акт; една тиха нощ, през която аз мислих за нашата Европа, освободена от омраза и конфликт, Европа, която аз желаех да бъде едновременно обединена, силна и щедра.
Se oli hiljainen yö, jota kaikki viettivät muistamalla menneisyyden eroa, historian mielivaltaisen tapahtuman erottamien perheiden hätää; hiljainen yö, jonka aikana ajattelin meidän Eurooppaamme, joka oli vapautettu vihasta ja ristiriidoista, Eurooppaa, jonka halusin olevan samaan aikaan yhtenäinen, vahva ja antelias.