Освен това държавите-членки не следва да жертват социалната си политика, здравеопазването и образованието чрез съкращения, докато преразглеждат своят бюджет в тези области, тъй като именно тези области помагат на хората, застрашени от бедност, да се завърнат в обществото.
Jäsenvaltioiden ei myöskään pitäisi uhrata sosiaaliasioita, terveydenhoitoa ja koulutusta leikkauksille, kun ne tarkistavat talousarvioitaan, koska juuri nämä ovat aloja, joilla edistetään köyhyysvaarassa olevien ihmisten saamista takaisin yhteiskuntaan.