Отдалечаваме се от идеята, че хората, които приемат законите, трябва да носят отговорност по някакъв начин чрез избирателната урна пред останалата част от населението и се връщаме към пред-съвременната идея, че законодателите следва да носят отговорност единствено пред създателя си или себе си.
Etäännymme ajatuksesta siitä, että lait hyväksyvien tahojen on tavallaan vastattava vaaliuurnan kautta muulle väestölle, ja palaamme esimoderniin ajattelutapaan, jonka mukaan lainsäätäjien on oltava vastuussa vain luojalleen tai itselleen.