Макар първоначалните мерки да бяха адекватни, в съответствие с принципа на предпазливост и гарантиране на безопасност за всички граждани - пътуващите с въздушен транспорт, и онези, намиращи се под траекторията на полета - липсата на яснота за бъдещето и нарастващото чувство на безпокойство вследствие на сложността на междуправителствените решения провокираха големия въпрос, който винаги възниква: какво прави Европа?
Vaikka ensitoimenpiteet olivat asianmukaisia, ennalta varautumisen periaatteen ja kaikkien kansalaisten turvallisuuden takaamisen kannalta - sekä lentomatkustajien että lentoreittien alapuolella olevien - selkeän tulevaisuudennäkymän puute ja kasvava tyytymättömyyden tunne, jotka johtuivat hallitusten välisten päätösten monimutkaisuudesta, herätti jälleen kerran kysymyksen: mitä yhteisö tekee?