Второ, обяснението, че поради културни различия дадена конституция може, да речем, да не подлежи на критика, си е чист конституционен релативизъм.
Toiseksi selitys, jonka mukaan perustuslakia ei voida arvostella kulttuurierojen vuoksi, on puhdasta konstitutionalistista relativismia.