Можем ли да бъдем сигурни, че поколение от деца, които прекарват повече време с непознати, отколкото със собствените си родители, един ден ще бъдат също толкова склонни да поемат отговорност за старите, болните и хората с увреждания, колкото сме ние днес?
Voimmeko olla varmoja siitä, että sellaisten lasten sukupolvi, joka viettää enemmän aikaa vieraiden ihmisten kuin omien vanhempiensa kanssa, on eräänä päivänä yhtä valmis ottamaan vastuun vanhoista, raihnaisista ja vammaisista ihmisistä kuin me olemme nykyisin?