Тъжното е, че в много случаи смъртната присъда се произнася не за престъпления от общ характер, а за последователно и смело изразяване на политически или религиозни убеждения или за нарушаване на културни обичаи.
Surullista on se, että monessa tapauksessa kuolemantuomiota ei langeteta yleisistä rikoksista vaan poliittisten tai uskonnollisten näkemysten jatkuvasta ja rohkeasta ilmaisemisesta tai kulttuuriin liittyvien tapojen rikkomisesta.