Това се отнася особено за минималните изисквания за сътрудничество при специалните процедури и противопоставяне на използването на "предложения за непредприемане на действия", които попречиха за приемането на резолюции относно някои държави, в чийто интерес е да избегнат критиките срещу техните политики в областта на правата на човека.
Dit is in het bijzonder van toepassing op de minimumeisen voor samenwerking met "speciale procedures”, en het niet gebruiken van "no action”-moties, waardoor werd verhinderd dat resoluties werden aangenomen over staten die erg graag kritiek op hun mensenrechtenbeleid wilden vermijden.