По време на парламентарните ми консултации към настоящия момент относно пакета от шест законодателни предложения за икономиката често чувах нападки, че държавите-членки, чрез които следва да се договорим със Съвета, и Европейският съвет, като се има предвид финансовата макростабилност, не насърчават растежа и възстановяването на реалната икономика от кризата или в най-добрия случай само въвеждат слаби, неподходящи средства за посочените цели и че съдържанието на стратегията "Европа 2020" основно се ограничава до това.
Bij mijn beraadslagingen met het Parlement tot nu toe over het pakket van zes wetgevingsvoorstellen over de economie, het zogenaamde sixpack, heb ik vaak de kritiek gehoord dat de lidstaten, waaronder dus de Raad moet worden verstaan, en de Europese Raad doordat ze gefocust zijn op de financiële stabiliteit, de stimulering van groei en het herstel van de reële economie uit de crisis verwaarlozen, of dat, mocht dat niet het geval zijn, de Raad aan deze laatste doelen slechts zachte instrumenten toekent waarover geen verantwoording hoeft te worden afgelegd, en dat dit de voornaamste inhoud is van de Europa 2020-strategie.