Проблемът е, че "демокрацията на участието" е просто параван за онези, които отхвърлят истинската демокрация: тя позволява диалога да бъде ограничен до най-активните организации, които рядко са най-представителните, и изглежда проверява предварително гледните точки на гражданите, за да може след това по-ефективно да откаже да ги вземе предвид.
Hiermee kan de dialoog worden beperkt tot de meest activistische organisaties en dit zijn zelden de meest representatieve. Tevens lijkt het alsof de mening van de burgers van tevoren wordt ingewonnen, maar dit maakt het slechts gemakkelijker hen later te weigeren echt hun mening te geven.