Днес е ясно, че вълната от оптимизъм по отношение на свободата и демокрацията след падането на желязната завеса се сблъска с редица неуспехи и че Русия далеч не е управляваната от принципите на правовата държава демокрация, в която тогава се предвиждаше да се превърне и която все още всички искат да видят.
Inmiddels is de golf van optimisme over vrijheid en democratie waarvan vlak na de val van het IJzeren Gordijn sprake was, verschillende keren wat verder afgezwakt en blijkt Rusland niet echt de democratische rechtsstaat te zijn die toen zo geïdealiseerd werd en die iedereen wenst.