Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност?
Wat heeft het voor zin om de hoogst mogelijke standaarden af te spreken en te proberen de dataomvang te beperken, als tegelijkertijd bilaterale overeenkomsten worden gesloten zonder dat wij op de hoogte zijn van hun inhoud en veiligheidsstandaarden?