Това от своя страна означава, че правителствата на държавите имат много малка възможност за маневриране в макроикономическата политика, освен да съкращават публичните разходи и да повишават данъците.
Dit betekent op zijn beurt weer dat de regeringen van deze landen in hun macro-economisch beleid afgezien van besparingen op de overheidsuitgaven en belastingverhogingen weinig bewegingsruimte hebben.