Ние сочим с пръст и обвиняваме държавите извън ЕС с лоша репутация по отношение на правата на човека, въпреки че ЕС не може да им наложи правнообвързващи задължения, но защо не сме толкова склонни да назовем лошите примери в ЕС, дори и да не можем да наложим задължения?
We noemen en veroordelen de landen buiten de EU die een slechte mensenrechtenreputatie hebben, zelfs al kan de EU hun geen juridisch bindende verplichtingen opleggen, maar waarom zijn we zo terughoudend om slechte voorbeelden binnen de EU te noemen, zelfs al kunnen we geen verplichtingen opleggen?