Европейските законодатели трябва винаги да зачитат различните правни системи, постигнатия по тях консенсус във всяка съответна политическа общност и техните легитимни възможности. Те не могат и не трябва да пренебрегват факта, че става въпрос за хора и за нации със стабилни, установени и дълбоко вкоренени правни системи.
Europese wetgevers moeten altijd de verschillen tussen de diverse rechtstelsels, de consensus met betrekking hiertoe in elk van de politieke gemeenschappen, en hun legitieme opties eerbiedigen; ze kunnen en mogen het feit niet negeren dat ze te maken hebben met volkeren en naties met stabiele, gevestigde en diepgewortelde rechtstelsels.