Ако не беше смелостта, решимостта и последователността на Франция - и именно това трябва да се каже - когато призна на бунтовниците, когато изпрати министъра на външните работи и европейските въпроси в Съвета за сигурност, когато свика срещата на високо равнище в Елисейския дворец, по отношение на прилагането на резолюцията, г-жо Аштън, войниците на полковник Кадафи щяха вече да са в Бенгази.
Als Frankrijk niet de moed en de vastberadenheid had getoond - want zo moeten we het stellen - om de rebellen te erkennen, door de minister van Buitenlandse Zaken naar de Veiligheidsraad te sturen, de top in Parijs te organiseren en de resolutie toe te passen, mevrouw de Voorzitter, dan waren de troepen van Khadafi nu Benghazi al binnengevallen.