Това, което ме изненадва най-много, е подходът, възприет към политиките на държавите-членки по отношение на доброволното прекратяване на бременност и достъп до лечение на безплодие за хомосексуалисти, при което по мое мнение следва да се спазва принципът на субсидиарността и въпросът да се разглежда не толкова подмолно.
Wat me het meest verbaast, is de manier waarop het beleid van de lidstaten op het gebied van vrijwillige zwangerschapsonderbreking en toegang tot vruchtbaarheidsbehandelingen voor homoseksuelen wordt behandeld. Volgens mij is op deze kwesties het subsidiariteitsbeginsel van toepassing en moeten zij op minder slinkse wijze behandeld worden.