От една страна, ЕС твърди, че защитава правата на човека в трети държави, като същевременно поддържа егоистично мнение за тях, когато става въпрос да нападне някоя от тези държави.
Enerzijds beweert ze de mensenrechten in derde landen te verdedigen, en laat ze het niet na om ze zelfs als argument te gebruiken om een aantal van die landen aan te vallen.