Освен това държавите-членки не следва да жертват социалната си политика, здравеопазването и образованието чрез съкращения, докато преразглеждат своят бюджет в тези области, тъй като именно тези области помагат на хората, застрашени от бедност, да се завърнат в обществото.
Bovendien mogen lidstaten sociale zaken, gezondheid en onderwijs niet opofferen wanneer zij bij de herziening van hun begrotingen moeten bezuinigen, omdat dit juist de sectoren zijn die ertoe bijdragen dat mensen die in armoede dreigen te vervallen terug in de samenleving worden gebracht.