Преди двадесет години една стена се срути, стена от бетон, но и стена от предразсъдъци, тирания и глад за толкова много граждани от Изтока и днес следва да спрем с честването на падането на стената и вместо това да се запитаме какво трябва да направим сега, когато я няма.
De muur zelf was van cement, maar zat vol vooroordelen, tirannie en honger voor zo vele burgers uit het Oosten. Vandaag zouden wij niet langer de val van de muur moeten vieren, maar ons moeten afvragen wat we moeten doen nu hij er niet meer is.