Това означава, че държавите-членки ще трябва да предадат друга голяма част от суверенитета си над външната политика на органите на ЕС, които ще бъдат натоварени с постигането на обща позиция, която да бъде представяна пред международната общност и на всички многостранни форуми.
Dit betekent dat de lidstaten in hun buitenlands beleid aanzienlijk meer soevereiniteit moeten inleveren ten gunste van de communautaire instellingen, die het mandaat krijgen om tot een gemeenschappelijk standpunt te komen dat internationaal en op alle multilaterale fora moet worden vertegenwoordigd.