През цялата 1989 г. народите на Европа изразяваха себе си: в Полша събитията, които започнаха със стачките в Гданск през лятото на 1980 г., доведоха до Споразуменията от Белведере между февруари и април 1989 г., последвани на 4 юни 1989 г. от първите свободни избори; в Чехословакия хората възпоменаха самозапалването на Ян Палах; в Унгария отбелязаха официално погребението на Имре Наги, най-накрая реабилитиран; в България президентът Живков беше принуден да подаде оставка; и, разбира се, в Източна Германия все по-голям брой хора участваха в мирни демонстрации.
Gedurende het hele jaar 1989 lieten de Europese volkeren van zich horen: in Polen leidden de gebeurtenissen die begonnen met de stakingen in Gdansk in de zomer van 1980 tot de overeenkomsten van Belvedere tussen februari en april 1989 en de eerste vrije verkiezingen op 4 juni 1989; in Tsjecho-Slowakije werd herdacht dat Jan Palach zichzelf in brand stak; in Hongarije lieten mensen van zich horen bij de begrafenisplechtigheid van Imre Nagy die eindelijk was gerehabiliteerd; in Bulgarije werd president Zhivkov tot aftreden gedwongen; en natuurlijk in Oost-Duitsland, waar steeds meer mensen deelnamen aan vreedzame demonstraties.