И така имаме две възможности: или да сметнем, че с нашите кредити Гърция и Ирландия вече не представляват риск и че следва да им предоставяме заеми при лихва, която съответства на нулев риск, или поне на изключително ограничен риск; или пък че има риск от кредитно неизпълнение, а тогава гнойният мехур трябва да бъде пробит, дългът да бъде преструктуриран и да се сложи край на несигурността.
Het zit zo: óf we vinden dat Griekenland en Ierland met onze leningen geen risico meer vormen, wat betekent dat we die leningen veel goedkoper moeten verstrekken, misschien wel tegen een nulpercentage of in ieder geval een hele lage rente, óf we denken dat ze failliet gaan.