Какъв е смисълът да съхраняваме възможно най-малък обем от данни, когато преговаряме по PNR споразумения, ако отсрещната реакция на САЩ е да обявят, че желаят не само да събират такса за влизане в страната, но и допълнителни данни от пътниците?
Wat heeft het voor zin om de dataomvang zo gering mogelijk te houden wanneer we over PNR onderhandelen, als de VS in reactie daarop aankondigen dat ze niet alleen een inreisheffing willen toepassen, maar ook extra gegevens van passagiers willen verzamelen?