Можем ли да продължаваме да се считаме за защитници на основните права, ако към лицата, търсещи убежище, които бягат от войни, се отнасяме по-лошо, отколкото към престъпници?
Kunnen wij onszelf nog langer beschouwen als voorvechters van de grondrechten als we asielzoekers die op de vlucht zijn voor oorlogen nog erger behandelen dan misdadigers?