Затова трябва да образоваме хората по въпроса за донорството; да предоставим на потенциалните донори достъп до информация; да премахнем административните пречки, което е от основно значение; да създадем във всяка една от 27-те държави-членки национален орган, който да отговаря за контрола на качеството и безопасността на органите, от изваждането от донора до трансплантацията; и след това да насърчим - както вече беше казано - по-добри примери на организация, каквито съществуват отново в Испания, където напредъкът се дължи на един вид система за ранно предупреждение, постоянни предупреждения нявсякъде по веригата, от смъртта на донора до трансплантацията.
Zoals reeds gezegd, is het ten slotte zaak zich te laten inspireren door de beste organisatievoorbeelden. Hierbij moeten we opnieuw Spanje noemen, waar vooruitgang wordt geboekt dankzij een soort systeem voor vroegtijdige waarschuwing, een permanente waarschuwing binnen de gehele keten, vanaf het overlijden van de donor tot de transplantatie.