Струва си също да се отбележи, че нашият съсед, Съветът на Европа, разработи пакет от международни правно задължителни и незадължителни инструменти по тези проблеми, които показват, че киберпространството не е зона на беззаконие и че държавите-членки са задължени да защитават индивидуалните права и свободи чрез националното си законодателство, inter alia, Конвенцията за киберпрестъпленията и допълнителния Протокол 3 към нея.
Er zij ook op gewezen dat onze buurinstelling, de Raad van Europa, een reeks juridisch bindende en niet-bindende internationale instrumenten op dit terrein heeft ontwikkeld, waaruit blijkt dat de cyberspace geen rechteloze zone is en dat de lidstaten gehouden zijn individuele rechten en vrijheden te beschermen door hun nationale wetgeving. Tot deze instrumenten behoren onder meer het Cybercrime-Verdrag en het bijbehorende aanvullende Protocol nr. 3.