Това означава, че посочването на минимален брой държави-членки следва да гарантира, че изходната точка на европейския законотворчески процес не е въпрос, който отразява специфичните интереси на отделна държава-членка, а по-скоро е въпрос, който е съгласуван в достатъчна степен с общия европейски интерес.
Dat wil zeggen dat het vastleggen van een minimumaantal lidstaten ervoor dient te zorgen dat reeds het vertrekpunt van het Europese wetgevingsproces in voldoende mate door het algemeen-Europese belang bepaald wordt en niet door specifiek nationale belangen.