Ясното разграничение между правото на свободно движение и принципа на недискриминация, от една страна, и ценността на семейството като естествена общност, основаваща се на брака, от друга страна, доведе до формулирането на параграфа, който потвърждава независимостта на отделните държави в областта на семейното право и забраната на дискриминацията срещу всяко човешко същество.
Na podlagi jasnega razlikovanja med pravico do prostega gibanja in načelom nediskriminacije na eni strani ter vrednoto družine kot naravne celice družbe, ki temelji na zakonski zvezi, na drugi strani, je nastal odstavek, ki zagovarja neodvisnost posameznih držav pri zakonu o družinskih razmerjih in prepovedi diskriminacije vseh posameznikov.