Въпреки че Договорът от Лисабон значително разширява правомощията на Парламента и го определя като единствената институция, представляваща европейските граждани, разискването относно създаването на новата ЕСВД първо беше монополизирано от Комисията и от Съвета, които направиха всичко по силите си да я структурират в междуинституционални граници в противоречие с общностния метод.
Čeprav Lizbonska pogodba daje veliko večje pristojnosti Parlamentu in slednjega opredeljuje kot edino institucijo, ki zastopa državljane Evrope, sta monopol nad razpravo o ustanovitvi nove ESZD sprva imela Komisija in Svet, ki sta storila vse, kar je bilo mogoče, da bi jo oblikovala po medvladni liniji, torej v nasprotju z metodo Skupnosti.