Насилието до голяма степен е резултат от неравни силови позиции на мъже и жени и е израз на отношение на доминиране и подчинение между извършителя и жертвата на тези престъпления; следователно терапевтични разговори, в които участват както жертвата, така и извършителят, трябва да се считат за недопустими, тъй като престъплението е от такова естество, че равнопоставеността на двете страни не може никога да се гарантира.
Nasilje je v veliki meri posledica neenakih razmerij moči med moškimi in ženskami in je odraz dominantnega/podrejenega odnosa med storilcem in žrtvijo teh kaznivih dejanj, zato pogovorna terapija, v kateri sodelujeta žrtev in storilec, ne pride v poštev, saj je kaznivo dejanje takšne narave, da osebi ne moreta biti enakovredni in enakovredni strani v pogovoru.