Днес сме се върнали към онова незавидно минало - Европа на държавите, а не европейска държава - и към едно затваряне, а хората около нас, които ни приветстваха като голяма надежда, като чудесна възможност, са всъщност хора, които скоро ще гласуват с неохота и за пореден път ще заклеймят това, че ние, г-н председател, представляваме чрез някаква злощастна метаморфоза самото зло, срещу което се бяхме възправили и което се самозалъгвахме, че сме победили.
Vrnili smo se v neslavno preteklost - v Evropo držav, namesto v evropsko državo - in v našo zaprtost, ljudje, ki nas častijo kot plamenico upanja, kot priložnost, ki jo je treba zgrabiti, pa bodo prav kmalu glasovali prav tako brezvoljno, in bodo še enkrat potrdili nesrečno resnico, če naj uporabim prispodobo, gospod predsednik, da si samo utvarjamo, da smo premagali zlo, proti kateremu smo se dvignili.