Истината обаче е, че всички предприети действия в най-добрия случаи са безполезни, а в най-лошия - активно допринасят за влошаването на нашето положение: пакетите от спасителни мерки, национализациите, престореното преследване на данъчните убежища (с което понятие всъщност се имат предвид страните с по-конкурентни данъчни ставки от техните) и масовото разширяване на компетентността на държавата под предлог "извънредни обстоятелства".
Vendar pa je resnica, da je bil prav vsak ukrep, ki so ga sprejeli, brezkoristen, in je v najslabšem primeru naš položaj še bolj poslabšal: jamstva, nacionalizacije, navidezno preganjanje davčnih oaz (s čimer v resnici mislijo na države, ki imajo konkurenčnejše davčne stopnje od njihovih držav) in obsežna razširitev državne pristojnosti pod pretvezo "nepredvidljivih razmer".