За щастие въпросите, отнасящи се до семейното право, попадат в областта на компетентност на държавите-членки и следователно опитът на Парламента да ги застави да постигнат единомислие по тези проблеми, опитвайки се да издигне на дневен ред някои радикални въпроси, е незаконно и крещящо посегателство върху принципа на субсидиарност.
Na srečo spadajo zadeve s področja družinskega prava pod pristojnost držav članic, zato je prizadevanje Parlamenta, da jih s spodbujanjem radikalnih programov spravi v okvir skupnega dogovora o teh zadevah popolnoma nelegitimno in predstavlja očiten napad na načelo subsidiarnosti.