След един такъв хубав ден в лукс как можем да настояваме една местна жена, изгонена от страната си вследствие на обезлесяването, в името на нашия лукс да намали своите емисии въглероден диоксид, когато нейният списък съдържа само: "Бях жива"?
Kako lahko po tako prijetnem dnevu polnem razkošja vztrajamo pri tem, da mora avtohtona prebivalka, izgnana iz svoje domovine zaradi krčenja gozdov zaradi našega razkošja, zmanjšati svoje emisije CO2, ko pa je vse, kar je vseboval njen seznam: "Živela sem"?