По време на гласуването за резолюцията относно безопасността на ядрената енергия след аварията във Фукушима аз гласувах против проекта за изменение по отношение на целите за намаляване на въглеродния диоксид поради три причини: а) въпросът не е свързан с темата за ядрената безопасност; б) посочените цели отдават непропорционално голямо значение на ролята на Европейския съюз при едностранното намаляване на въглероден диоксид; в) едно такова амбициозно - и в интерес на истината, нереалистично - намаляване на въглеродния диоксид би било приемливо само ако беше съчетано с обвързано с "въглероден данък" на вноса, който може сериозно да засегне конкурентоспособността на европейската промишленост и може да накара водещи европейски дружества да преместят производството си в държави без ограничения, свързани с въглеродния диоксид, което би имало сериозни последици за икономиката и заетостта в Европейския съюз.
Med glasovanjem o resoluciji o varnosti jedrske energije po nesreči v Fukušimi sem osnutku spremembe v zvezi s cilji glede zmanjšanja emisij CO2 nasprotoval iz treh razlogov: a) vprašanje se nanaša na temo jedrske varnosti; b) opredeljeni cilji pripisujejo nesorazmerno pomembnost vlogi EU v enostranskem zmanjšanju emisij CO2; c) takšno velikopotezno - in v resnici neuresničljivo - zmanjšanje emisij CO2 bi bilo sprejemljivo samo, če bi bilo združeno z davkom na CO2 pri uvozu, kar bi lahko resno vplivalo na konkurenčnost evropske industrije, vodilna evropska podjetja pa bi svojo proizvodnjo preselila v države, kjer omejitev pri CO2 ni, to pa ima lahko resne posledice na gospodarstvo in zaposlovanje v EU.