Без такъв съюз, винаги ще изпитваме инстинктивната потребност - а знаем, че във време на криза е по-лесно да се прибегне до националистическа и популистка реторика - да представяме като отговорност на Брюксел, както понякога се казва, или може би и на Страсбург, това, което е, откровено казано, национална отговорност.
Brez tega zavezništva bomo imeli vedno nagonsko potrebo - in v času krize vemo, da se je laže zateči k nacionalistični, populistični retoriki - da bi preložili odgovornost za tisto, kar spada pod nacionalno odgovornost, v Bruselj ali morda celo v Strasbourg.