Това, което правим, е, първо, да напомняме на правителствата и парламентите на въпросните страни, че са отговорни за излизането на техните страни от кризата, която не е чак толкова сериозна за другите страни; и второ, че има мерки, които не могат да бъдат взети. Ние не сме подготвени да даваме пари като бъдат взети мерки извън пределите на строго необходимото, които да уредят публичните финанси и да поставят тези страни в позиция в бъдеще да се справят, без да е необходимо да искат заеми от Европейския съюз.
Kar pa počnemo je, da vlade in parlamente teh držav opozarjamo, prvič, na njihovo dolžnost, da izvlečejo svojo državo iz krize, ki drugih držav ni prizadela v tako hudem obsegu; in drugič, da obstajajo ukrepi, ki jih ni mogoče sprejeti, in da nismo pripravljeni posoditi denar za ukrepe, ki presegajo tisto, kar je zares potrebno za prilagoditev javnih financ in vrnitev teh držav v položaj, v katerem bodo lahko obravnavale svojo prihodnost, ne da bi jim bilo treba Evropsko unijo prositi za posojilo.