Второ, по отношение на ООН Европа трябва да докаже водещата си роля и в преговорите, което означава отсега нататък да не разчитаме само на САЩ и Китай, а вместо това да разчитаме най-вече на страните, които споделят желанието ни за действие спрямо климата като Африканския съюз, Мексико, Бразилия и Южна Африка.
Drugič, kar zadeva Združene narode, se mora na pogajanjih kot voditeljica izkazati tudi Evropa, kar pomeni, da ne bodo več vsi pogledi uprti v Združene države in Kitajsko, pač pa predvsem v države, ki z nami delijo voljo ukrepati na področju podnebja, na primer v Afriško unijo, Mehiko, Brazilijo in Južno Afriko.