Позоваването на член 122 от Договора от Лисабон е най-свободното тълкуване на законодателството, което съм срещал, и според мен свидетелства за политическо заслепение, което доказва, че всеки параграф от всеки член от всеки договор не струва дори колкото хартията, на която е отпечатан.
Sklicevanje na člen 122 Lizbonske pogodbe je najohlapnejša razlaga zakonodaje, kar sem jim bil priča, in po mojem mnenju izkazuje določeno politično prevaro, ki dokazuje, da vsak odstavek vsakega člena vsake pogodbe ni vreden niti papirja, na katerem je natiskan.