Именно това трябва да бъде предметът на днешното разискване, за да можем да гарантираме, от името на обществеността, че една форма на енергия, която е все още основният компонент на енергийния микс в повечето европейски държави - и това със сигурност ще продължи да бъде така през следващите няколко години, докато един устойчив, възобновяем енергиен източник без емисии от въглероден диоксид може да я замени и да отговори на нуждите от електричество на обществото ни - е възможно най-безопасна.
To bi namreč morala biti osrednja točka današnje razprave, da bi lahko v imenu javnosti zagotovili, da bo oblika energije, ki je v večini evropskih držav še vedno glavna sestavina mešanice energetskih virov - in bo to v naslednjih nekaj letih zagotovo tudi ostala, dokler je ne bo mogel nadomestiti trajnosten in obnovljiv vir energije, ki ne izpušča CO2, ter izpolniti potrebe družbe po električni energiji -, čim varnejša.