Тези случаи са неразделна част от Общата селскостопанска политика (ОСП), която насърчава интензивни, ориентирани към износа производствени модели, вместо насърчаване, както е необходимо, на местно производство и потребление, които биха могли да осигурят много по-ефективна проследяемост и следователно по-голяма безопасност на храните.
Teh primerov ni mogoče ločiti od skupne kmetijske politike (SKP), ki spodbuja intenzivne proizvodne modele, usmerjene v izvoz, namesto da bi, kot bi morala, spodbujala lokalno proizvodnjo in potrošnjo, ki bi lahko zagotovili precej učinkovitejšo sledljivost in posledično večjo varnost hrane.