Освен новите надзорни структури са ни необходими и по-големи капиталови основи, които нарастват успоредно с риска - дългосрочни, а на краткосрочни - системи за стимулиране, координирана стратегия за прекратяване на държавните субсидии, ограничен протекционизъм, съгласувано, а не произволно регулиране, край на процикличността и решение на проблема "твърде големи, за да фалират" и, преди всичко, трябва да се придържаме към изпитаната социална пазарна икономика.
Poleg novih struktur nadzora potrebujemo tudi večje kapitalske podlage, ki se večajo sorazmerno s tveganjem, dolgoročne - ne kratkoročnih - sisteme spodbud, usklajeno izhodno strategijo iz državne pomoči, obvladan protekcionizem, usklajeno ureditev namesto regulatorne arbitraže, konec procikličnosti in rešitev problema logike "prevelik, da bi propadel", predvsem pa moramo vztrajati pri preverjenem in preizkušenem socialnem tržnem gospodarstvu.