Фактът, че след пет години законно пребиваване, лицата, ползващи се с международна закрила, ще имат същите права като гражданите на ЕС създава много проблеми и повдига въпроси, особено в държавите-членки на ЕС със силна социална система, където това би увеличило неимоверно разноските.
Dejstvo, da morajo upravičenci do mednarodne zaščite po petih letih zakonitega prebivanja dobiti pravice, ki so primerljive tistim, ki jih imajo državljani EU, je povzročilo težave in odprlo vprašanja, zlasti v tistih državah EU z močnimi socialnimi sistemi, to pa bo povzročilo stroške, ki jih ne bo mogoče oceniti.