Като казвам това, имам предвид факта, че през 2008 г. диалогът Европейски съюз-Молдова, очерта поне три важни въпроса: а) свободен достъп на опозицията до обществените средства за масово осведомяване, който беше систематично отказван и институционализиран от режима на г-н Воронин, б) неизпълнението на искането на Комисията от Венеция за въздържане от изменение на закона за парламентарните избори, отхвърлено категорично от режима в Кишинев и неговите съмишленици, в) участие на опозицията при вземането на важни решения за политиката на държавата, особено относно нейната политика за европейска интеграция, друга мярка, която беше категорично отхвърлена.
Ko to govorim, se sklicujem na dejstvo, da so leta 2008 razgovori med EU in Republiko Moldavijo zajemali najmanj tri glavna vprašanja: a) prosti dostop opozicije do javnih množičnih občil, ki ga je Voroninov režim sistematično zavračal in ga institucionaliziral; b) neupoštevanje zahteve Beneške komisije, da se ne spremeni zakon o parlamentarnih volitvah, kar je odločno zavrnil režim v Chişinău in njegovi podporniki; c) vključevanje opozicije v bistvene odločitve državne politike, zlasti glede evropske integracijske politike, še en ukrep, ki je bil odločno zavrnjen.