Дълготрайният бунт е фактор за това жалко състояние на нещата, но такъв е и не съвсем демократичният статут на няколко последователни правителства на Филипините, като последното се счита от международните агенции като Съвета на ООН по правата на човека до голяма степен отговорно за демонстриране на очевидна безнаказаност на извънсъдебни екзекуции и насилствени изчезвания на стотици филипински граждани, чиито дейности са се считали, че са в разрез с официалната правителствена политика.
Eden od vzrokov teh žalostnih okoliščin je dolgotrajen upor, vendar pa je v takšnem žalostnem stanju tudi ne tako demokratičen status zaporednih filipinskih vlad, pri čemer zadnjo vlado številne mednarodne organizacije, kot je Svet OZN za človekove pravice, obtožujejo, da je še posebej naklonjena izvensodnim pobojem in prisilnemu izginotju na stotine državljanov Filipinov, katerih delovanje je bilo obravnavano kot nestrinjanje z uradno vladno politiko.