Това не само беше знак за неоправдания отказ на Съвета да признае ролята, отредена на Парламента като съзаконодател при вземане на стратегически решения относно управлението на финансовите инструменти, но също така води до легитимиране на неприемливия демократичен дефицит при прилагане на законодателството на ЕС.
To ne dokazuje le neupravičeno stališče Sveta, da Parlamentu zavrača njegovo vlogo sozakonodajalca pri sprejemanju strateških odločitev o upravljanju instrumentov financiranja, temveč tudi zakonsko utemelji nesprejemljiv demokratični primanjkljaj pri izvajanju zakonodaje EU.