Работата не бива да приключва със секторни инструменти: един за сферата на защита на потребителите, друг за сферата на антитръстовото право, трети за капиталовия пазар, може би още един за околната среда, а защо не и още един за социалните въпроси, всички противоречащи си взаимно, всички навлизащи в правните системи на държавите-членки и в края на краищата водещи до правна бъркотия, която вече не може да бъде овладяна от нито един практикуващ адвокат.
Ne smemo končati s sektorskimi instrumenti: enim za področje varstva potrošnikov, enim za področje protimonopolne zakonodaje, še enim za kapitalski trg, mogoče enim za okolje, mogoče za socialne zadeve, vsi pa bi si med samo nasprotovali, posegali v pravne sisteme držav članic in v končni fazi pripeljali do pravne zmešnjave, ki je ne bi mogel obvladati noben strokovni delavec.