В днешно време Европейският съюз твърде често е изправен пред задачата да се справя с такива природни бедствия с помощта на неговите съществуващи политики и считам, че той следва да заздрави три области на интервенция за по-добра защита на неговите граждани: превенция, разглеждана в Бялата книга от 2009 г. относно адаптирането към изменението на климата, за която бях докладчик по становище и която конкретно подчертава уязвимостта на крайбрежните и планинските райони; бърза интервенция чрез създаване на тези Европейски сили за гражданска защита най-накрая, за което не правим нищо друго, освен да говорим и което може да стане реалност само с едно предложение; и възстановяване чрез разрешаване на спешно мобилизиране на структурните фондове - ако е необходимо извън регионалната рамка на планираните области за интервенция - както и на Фонда за солидарност, регламентът за който трябва да се измени, за да се ускори и опрости неговото мобилизиране.
Danes se Evropska unija vse prepogosto spopada s takimi naravnimi nesrečami, da bi se sprijaznili z obstoječimi politikami in prepričana sem, da bi morali okrepiti tri področja intervencije, da bi bolje zavarovali svoje državljane: preprečevanje, ki je obravnavano v Beli knjigi iz leta 2009 o prilagajanju na podnebne spremembe, za katero sem bila poročevalka o mnenju in ki izrecno poudarja ranljivost obalnih in gorskih območij; hitro intervencijo s končno ustanovitvijo te evropske enote civilne zaščite, za katero nismo storili ničesar razen govorjenja in ki potrebuje samo to, da predlog postane resničnost; in obnovo s pomočjo nujne uporabe strukturnih skladov - po potrebi zunaj regionalnega okvira načrtovanih področij posegov - in Solidarnostnega sklada, katerega ureditev je treba spremeniti tako, da se pospeši in poenostavi njegova mobilizacija.