Китай постига търговския си излишък, като изкуствено намалява стойността на националната си валута, като занижава размерите на работните заплати, така че субектите да не могат да си позволят внос в Китай, а експортните цени да са значително по-ниски от европейските, и на трето място, като пренебрегва международните патентни права, така че китайските дружества да могат да се облагодетелстват от факта, че самите те не осъществяват научноизследователска и развойна дейност.
Kitajska dosega svoj trgovinski presežek z umetno nizko vrednostjo svoje valute, z znižanimi plačami, da si prebivalci Kitajske ne morejo privoščiti ničesar uvoženega in da so izvozne cene bistveno nižje od evropskih, in, tretjič, z neupoštevanjem mednarodnih patentnih pravic, tako da se kitajska podjetja lahko okoriščajo od tujih raziskav in razvoja.