През цялата 1989 г. народите на Европа изразяваха себе си: в Полша събитията, които започнаха със стачките в Гданск през лятото на 1980 г., доведоха до Споразуменията от Белведере между февруари и април 1989 г., последвани на 4 юни 1989 г. от първите свободни избори; в Чехословакия хората възпоменаха самозапалването на Ян Палах; в Унгария отбелязаха официално погребението на Имре Наги, най-накрая реабилитиран; в България президентът Живков беше принуден да подаде оставка; и, разбира се, в Източна Германия все по-голям брой хора участваха в мирни демонстрации.
Vse leto 1989 so se narodi Evrope izražali: na Poljskem so dogodki, ki so se začeli s stavkami v Gdansku poleti leta 1980, pripeljali do Belvederskih sporazumov med februarjem in aprilom 1989, sledile pa so prve svobodne volitve 4. junija 1989; na Češkoslovaškem so se ljudje spominjali ognjenega žrtvovanja Jana Palacha; na Madžarskem so obeležili svečani pogreb Imra Nagyja, ki je bil končno rehabilitiran; v Bolgariji je bil predsednik Živkov prisiljen v odstop; in seveda v Vzhodni Nemčiji se je vedno več ljudi priključevalo mirnim demonstracijam.