Понякога съм на път да се раздразня от това, че всички неща, без които живеехме в Източна Германия и за които толкова копнеехме през толкова много години, сега се приемат за даденост и преминават почти незабелязани.
Včasih me skoraj razdraži, da so vse stvari, brez katerih smo shajali v Vzhodni Nemčiji in po katerih smo dolga leta hrepeneli, zdaj samoumevne in skoraj neopažene.