Настоящата криза не е природно бедствие, а последствие от начина, по който консервативните, либерални и демократически политически сили преминаха от Вашингтонския консенсус към Брюкселския консенсус, които не наложиха държавна намеса в икономиката, замразяването на заплатите и приватизацията на публични услуги и на основните предприятия в ключови сектори от икономиката като енергетиката и далекосъобщенията.
Ta kriza, ki jo preživljamo, ni naravna nesreča, ampak posledica načina, na katerega so se konzervativne, liberalne in socialdemokratske politične sile premaknile od washingtonskega soglasja k bruseljskemu soglasju, brez uveljavljanja javnega posredovanja v gospodarstvu, omejitve plač in privatizacije javnih storitev in glavnih podjetij v ključnih sektorjih gospodarstva, kot sta energija in telekomunikacije.