Считам, че след Копенхаген ще трябва да признаем необходимостта от приемане на закони с извънтериториални аспекти, така че да не бъдем изправени пред положение, в което, от една страна, финансираме приспособяването към изменението на климата и смекчаването на явлението и, от друга, при икономическите оператори се получава обратен ефект в развиващите се страни.
Verjamem, da bomo morali po Københavnu priznati potrebo po sprejetju zakonov z zunajozemeljskimi vidiki, da se ne bomo soočali z razmerami, kjer na eni strani financiramo prilagajanje na podnebne spremembe in ublažitev tega pojava, na drugi strani pa gospodarski subjekti v državah v razvoju doživljajo ravno nasproten učinek.