Но сега, когато интервенционни складове почти няма - а разбираме даже, че трябва да купуваме храна от страни извън ЕС и да използваме бюджета на ОСП за съхранение и разпределяне на тази храна - със сигурност проблемът ще бъде по-добре третиран от социалната политика на държавите-членки.
Sedaj, ko pa so intervencijske zaloge zelo prazne - in ko slišimo, da moramo kupovati hrano tudi izven EU, pri tem pa uporabiti proračun SKP za skladiščenje in distribucijo te hrane -, to vsekakor postaja nekaj, za kar naj bo raje poskrbljeno s socialno politiko držav članic.