Европа се нуждае от визия, тя се нуждае от правомощия да мисли и създаде нов модел на развитие, а също и се нуждае от нови решения за икономическите въпроси: как можем да постигнем по-голяма промишлена и бюджетна интеграция; как можем да дадем приоритет на дългосрочните перспективи пред краткосрочните; как можем да гарантираме,че банките например съществуват, първо, за да подкрепят предприятията, домакинствата и европейските инвеститори в областта на регулацията; как можем да въведем европейски регулатор, който да може да обсъжда социални въпроси на равна нога с неговия или нейния аналог от САЩ; как можем да приложим пакт относно безработицата; как можем да постигнем повече хармонизация отдолу нагоре в паричната област; как можем да използваме и да покажем солидарността; как можем да постигнем, може би в бъдеще, по-нататъшно разширяване на еврозоната, включително в областта на устойчивото развитие; и как можем да осигурим успех на този преход, не само в Европа, но също и в развиващите се страни?
Ta Evropa potrebuje vizijo, potrebuje pooblastila, da si zamisli in izdela nov razvojni model, in potrebuje nove rešitve za gospodarska vprašanja: kako lahko dosežemo večje industrijsko in proračunsko povezovanje, kako lahko damo prednost dolgoročnemu pred kratkoročnim, kako lahko na primer zagotovimo, da so banke tu predvsem za to, da podprejo podjetja, gospodinjstva in evropske vlagatelje na področju urejanja, kako lahko uvedemo evropskega regulatorja, ki lahko o socialnih vprašanjih enakopravno razpravlja s svojim ameriškim sogovornikom, kako lahko izvajamo pakt o zaposlovanju, kako lahko dosežemo večje usklajevanje na monetarnem področju, kako lahko uporabljamo in kažemo solidarnost, kako lahko morda v prihodnosti dosežemo nadaljnjo širitev evrskega območja, vključno na področju trajnostnega razvoja, in kako lahko dosežemo delovanje tega preoblikovanja ne samo v Evropi, ampak tudi v državah v razvoju?