След аварията в Чернобил (1986 г.), въпросът с радиоактивното замърсяване на околната среда придоби значение и обоснова приемането на трите регламента между 1987 и 1990 г., които определят максимално допустимите нива на замърсяване в случай на радиационно замърсяване или ядрена авария, тъй като въздействията са дълготрайни и много често могат да бъдат непреки (замърсяване на горите).
Po černobilski katastrofi (1986) je vprašanje o radioaktivnem onesnaženju okolja postalo pomembnejše in je upravičilo sprejetje treh uredb med letoma 1987 in 1990, ki so določile najvišje dovoljene stopnje onesnaženja v primeru radiološke nevarnosti ali jedrske nesreče, ko je bilo videti, da so ti učinki dolgotrajni in so lahko zelo pogosto posredni (kontaminacija gozdnate pokrajine).