Що се отнася до баланса между работа и личен живот, това е въпрос, който аз наскоро засегнах в моя доклад за солидарността между поколенията, където казвам, че трябва да се разработи политика и средства за комбинирането на "добри работни места" с домашните задължения на жените и мъжете, като семейното планиране, личният живот и амбициите в кариерата могат да бъдат балансирани само ако съответните лица могат свободно да вземат икономически и социални решения и са подкрепени от политически и икономически решения на европейско и местно ниво, без това да има отрицателни последици за тях.
Kar pa zadeva ravnovesje med poklicnim in zasebnim življenjem, sem to temo nedavno obravnavala v svojem poročilu o solidarnosti med generacijami. Citiram: "nujno moramo poiskati politiko in sredstvo za združevanje 'dobrih delovnih mest' z gospodinjskimi dolžnostmi žensk in moških, usklajevanje družinskih načrtov, zasebnega življenja in poklicnih ambicij pa je mogoče le, če lahko zadevne osebe z ekonomskega in družbenega vidika resnično svobodno izbirajo ter jim je zagotovljena podpora prek političnih in gospodarskih odločitev na evropski in nacionalni ravni, pri tem pa niso prikrajšane."