Вторият ми въпрос е следният: не считате ли, че психологията на обсадена крепост в Израел, която в миналото беше движеща сила на неговата външна политика, сега е много по-малко оправдана, защото заплахата, създавана от режими, които в момента се превръщат в демократични, е много по-слаба и още защото демократичните режими не воюват едни срещу други?
Moje drugo vprašanje je: ali se vam ne zdi, da je psihologija oblegane trdnjave v Izraelu, ki je v preteklosti bila gonilna sila za njegovo zunanjo politiko, zdaj mnogo manj upravičena, ker je grožnja režimov, ki postajajo demokratični, veliko manjša, in prav tako, ker se demokracije med seboj ne vojskujejo?