Като имаме предвид, че имиграционната политика на ЕС трябва да има силна хуманитарна насоченост и да гарантира спазването на правата на човека, че трябва да спомага за разработването по-скоро на мерки за интеграция, а не за репресия, а също така и на мерки, целящи равнопоставеност в правата и задълженията на имигрантите с тези на гражданите на съответната държава и насърчаващи сътрудничеството между държавите-членки, както и между държавите-членки и държавите на произход; да търси решения, засилващи междукултурния диалог и зачитането на различията, малцинствата и свободата, и предвид факта, че Френската република вече е подписала протоколи с различни африкански страни, по-конкретно с Конго-Бразавил, Тунис, Бенин, остров Мавриций, Сенегал и Габон, с цел насърчаване на развитието и възможността за легална имиграция, каква подкрепа и помощ предвижда Комисията за държавите-членки, които желаят да се ангажират с този процес?
Glede na to, da bi morala politika priseljevanja EU imeti velik humanitarni element in zagotavljati spoštovanje človekovih pravic; da bi morala pomagati spodbujati ukrepe za vključevanje, namesto represivnih ukrepov, in prav tako ukrepe, namenjene enakopravnemu obravnavanju pravic in obveznosti priseljencev s pravicami in obveznostmi državljanov, in spodbujati sodelovanje med državami članicami ter slednjimi in državami izvora; da bi morala spodbujati rešitve, ki krepijo medkulturni dialog in spoštovanje razlik, manjšin in svobode, in glede na to, da je Francoska republika že podpisala protokole z različnimi afriškimi državami, natančneje s Kongom (Brazzaville), Tunizijo, Beninom, Mavricijem, Senegalom in Gabonom, namenjene spodbujanju razvoja in možnosti zakonitega priseljevanja, kakšno podporo je Komisija zagotovila za tiste države članice, ki želijo začeti takšne postopke?