Намирайки се някъде между продължението на най-лошото възможно положение и упадъка й, Комисията "Барозу II" олицетворява една Европа, доведена до социално унищожение и до любимия евроатлантизъм на неолибералните елити, една Европа, която отказва да скъса с неолибералната догма, чийто основен акцент е печалбата, което съсипва хората и планетата.
Barrosova komisija II, ki nam obeta ohranjanje najslabših možnih razmer ali celo njihovo poslabšanje, pooseblja Evropo socialnega razkroja in atlantizma, ki so mu neoliberalistične elite tako privržene, Evropo, ki odklanja prelom z neoliberalističnimi dogmami gonje za dobički, ki uničuje življenja ljudi in naš planet.