Първият подход разглежда смъртното наказание като морално, защото обвиняемият е отнел живот (възмездие), като възпиращо, тъй като тези, които могат да извършат убийство, се въздържат да го направят, защото се страхуват за живота си, докато справедливостта е маловажна или недоказана.
Prvi šteje smrtno kazen za moralno, ker je obtoženec vzel življenje (maščevanje) in za odvračanje, ker tisti, ki bi ubijali, tega ne bodo storili zaradi strahu za svoje življenje, poštenost pa ni pomembna ali ni dokazana.