Ние преобръщаме не само 300 години правово разбиране на териториална отговорност, тоест, че едно престъпление е отговорност на територията, където е било извършено; ние се връщаме към предмодерната идея, че личностите, които постановяват законите, не трябва да носят отговорност пред хората, живеещи според тях, а единствено пред своята собствена съвест.
S tem ne bomo le razveljavili 300 let veljavne pravne razlage teritorialne odgovornosti, namreč da odgovornost za zločin sodi na območje, kjer se je zgodil, temveč se vračamo k predstavi iz časov pred sodobnostjo, namreč da ljudje, ki odločajo o zakonih, niso odgovorni ljudem, ki živijo pod njihovo vlado, ampak odgovarjajo samo lastni vesti.