Обединяването на функциите, свързани с различните политики и провеждането на различни процедури за вземане на решения, за да се постигне по-добра съгласуваност на външните дейности на Европейския съюз, без да се застрашава общностното естество на някои политики и в същото време да се обхване приносът на различните органи, чиято дейност е в областта на общата политика за сигурност и отбрана, не беше просто проблем на европейското законодателство или на административната наука, нито пък тест за силата на отношенията между институциите.
Kako združiti naloge, ki so povezane z različnimi politikami in za katere se uporabljajo različni postopki odločanja, da bi zunanje delovanje Evropske unije postalo doslednejše, ne da bi se pri tem ogrozila komunitarna narava nekaterih politik, temveč da bi se raje vključili prispevki organov, ki delujejo na področju skupne varnostne in obrambne politike, ni bil samo problem evropskega prava ali uprave ali preskus odnosov med institucijami na področju pristojnosti.