Важно е обаче да се подчертае също, че външната политика на ЕС не трябва да бъде едностранчива, тъй като често с готовност си затваряме очите пред подобни неща в случая с важни от икономическа и геостратегическа гледна точка партньори - като например Китай или може би Саудитска Арабия - въпреки факта, че в тези държави съществуват и сериозни отклонения от нашите европейски идеи за демокрация и принципите на правовата държава.
Poudariti pa je treba tudi to, da zunanja politika EU ne sme biti enostranska, saj pogosto ob takih stvareh zamižimo na eno oko, če gre za ekonomsko in geostrateško pomembne partnerje - kot sta Kitajska ali morda Saudova Arabija - kljub temu, da so tudi v teh državah velika odstopanja od evropskega pojmovanja demokracije in pravne države.