Věřiteli nízkopříjmových zemí byly tradičně vlády a multilaterální organizace z bohatých států, pro které bylo politicky nepřijatelné vymáhat dluhy, pokud to znamenalo, že vypůjčovatel bude muset seškrtat základní veřejné služby, jako jsou školství či zdravotnictví.
Van oudsher waren de crediteuren van lageinkomenslanden de regeringen van rijke landen en multilaterale organisaties die het politiek niet haalbaar achtten om terugbetaling van schulden te eisen als dit betekende dat de debiteuren moesten snijden in cruciale publieke diensten, zoals onderwijs en gezondheidszorg.