Například Shanta Devarajan kritizuje v jednom příspěvku názor, že vzdělání je základním veřejným statkem, který by vlády měly financovat a zajišťovat, a tvrdí, že by se místo toho mělo pokládat za soukromý statek poskytovaný prostřednictvím trhů zákazníkům – tedy rodičům a dětem – usilujícím o soukromý výnos.
In één zo'n bijdrage kritiseert Shanta Devarajan het idee dat onderwijs een essentieel publiek goed zou zijn dat regeringen moeten financieren en verzorgen. Hij betoogt dat het juist als een particulier goed moet worden gezien, dat via de markten – tegen betaling - aan de klanten – ouders en kinderen – moet worden geleverd.