Sociální politiky v posledních desetiletích v čím dále větší míře zahrnují určitou formu ověřování oprávněnosti příjemců pomoci, údajně s cílem zvýšit nákladovou efektivitu.
De afgelopen decennia werden bij het sociaal beleid steeds vaker de in aanmerking komende begunstigden beproefd op hun kredietwaardigheid, ogenschijnlijk om de kosteneffectiviteit te bevorderen.