Věznění přineslo tuto jasnozřivost i Alexandru Solženicynovi. „Postupně se mi odhalovalo, že hranice oddělující dobro a zlo neprochází mezi státy, mezi třídami ani mezi politickými stranami – ale že přímo protíná každé lidské srdce – a všechna lidská srdce,“ napsal v Souostroví Gulag. „Tato hranice se posouvá… I v srdci zachváceném zlem se zachová maličké předmostí dobra.
Ook Aleksandr Solzhenitsyn had baat bij de speciale helderheid die het gevolg is van gevangenhouding. “Geleidelijk aan werd mij duidelijk dat de lijn tussen goed en kwaad niet door staten of tussen klassen of politieke partijen heen loopt, maar recht door ieder mensenhart – en door alle mensenharten”, schreef hij in de Goelag Archipel.