Během dvacátého století se sociální mobilita ve všech zemích s vysokými příjmy pomalu, ale setrvale zvyšovala, přičemž dosažené vzdělání a profesní status jednotlivce závisel stále méně na jeho rodinných poměrech a stále více na jeho kognitivních schopnostech a dalších osobních charakteristikách.
In de twintigste eeuw is de sociale mobiliteit in alle hogeinkomenslanden langzaam maar gestaag toegenomen, waarbij schoolprestaties en beroepsmatige status minder afhingen van de gezinsachtergrond en méér van de cognitieve vermogens en andere persoonlijke kenmerken.