Lídři eurozóny požadovali, aby se řecká veřejná aktiva převedla do fondu podobného německému Treuhandu – výprodejnímu úřadu, který po pádu Berlínské zdi sloužil k rychlé privatizaci veškerého mizejícího veřejného majetku východoněmeckého státu, navzdory obrovským finančním ztrátám a zničujícím dopadům na zaměstnanost.
De Europese leiders eisten dat de Griekse publieke goederen worden ondergebracht in een fonds als de Treuhand; een vehikel voor faillissementsverkoop gelijk hetgeen dat na de val van de Berlijnse Muur werd gebruikt om alle publieke goederen van de verdwijnende Oost-Duitse staat snel te privatiseren, tegen grote financiële verliezen en met verwoestende effecten op de werkgelegenheid.