Dříve panoval názor, že v organizacích náročných na znalosti jsou vůdčí schopnosti méně nezbytné, neboť se předpokládalo, že experti tam mají nadřazené postavení, protože je motivuje spíše intelektuální potěšení než takové podružnosti, jako jsou růst zisku či nákladové cíle.
Vroeger werd gedacht dat leiderschap minder noodzakelijk was in kennis-intensieve organisaties, waar deskundigen werden geacht beter van pas te komen omdat ze eerder door intellectueel plezier werden gemotiveerd dan door zulke extrinsieke prikkels als winstgroei en kostendoelstellingen.