Odhlédněme na chvíli od představy francouzské či německé či italské identity, patriotismu, kolektivních vzpomínek na válku a krveprolití, jež utužily národní uvědomění dnesních jazykem spjatých společenství a zauvažujme: proč Evropané potřebují prostřednickou správu - mezi společným evropským rámcem a svými místními institucemi?
Отвлечемся на секунду от таких понятий, как французские, немецкие или итальянские национальные особенности, патриотизм, общие воспоминания о войне и кровопролитии, твердо укрепившихся в сознании сегодняшних лингвистических сообществ, и подумаем вот о чем: зачем европейцам нужен промежуточный уровень управления, стоящий между общеевропейской структурой и местными учреждениями и ведомствами?