Jejich řešení bylo v roce 1972 začleněno do revidované smlouvy v podobě konvence o ochraně tuleňů, po níž v roce 1980 následovala konvence o ochraně přírodních druhů. Ze všeho nejdůležitější však byl v roce 1991 podpis protokolu v Madridu, který upravoval ochranu životního prostředí na Antarktidě.
Рассматривались эти проблемы в новой редакции договора 1972 г., а именно, в конвенции по защите тюленей, а затем – в конвенции по защите дикой природы 1980 г. Наиболее важный протокол, подписанный в Мадриде в 1991 г., был посвящён защите окружающей среды Антарктиды.