Například Shanta Devarajan kritizuje v jednom příspěvku názor, že vzdělání je základním veřejným statkem, který by vlády měly financovat a zajišťovat, a tvrdí, že by se místo toho mělo pokládat za soukromý statek poskytovaný prostřednictvím trhů zákazníkům – tedy rodičům a dětem – usilujícím o soukromý výnos.
В одном из таких выступлений Шанта Девараян критикует мнение, будто образование является базовым общественным благом, которое власти обязаны предоставлять и финансировать, и доказывает, что его надо считать частным благом, которое рынок предоставляет клиентам – то есть родителям и детям – ради частной выгоды.