Ne tak v Latinské Americe: počet studentů zabitých ve Venezuele vládou financovanými polovojenskými skupinami se stále považuje za věc, do níž nikomu kromě Venezuelanů nic není, třebaže se země účastní všech regionálních instrumentů mezinárodního práva na ochranu lidských práv. Žádné vnější zprostředkování přitom není uskutečnitelné bez minima odsudku či kritiky Madurova extremismu, přestože i opozice dostává za uši za některé své frakční, radikální a občas podvratné postoje.
Другое дело в Латинской Америке: число студентов, убитых спонсируемыми государством военизированными группами считается только внутренним делом Венесуэлы и больше ничьим, хотя страна является участником всех региональных организаций по соблюдению международных законов по правам человека.