Kreml si je dobře vědom vzestupu Ruska jako energetické supervelmoci, relativního oslabení americké moci i odhodlanosti, hlubokých rozporů v Evropě mezi proruskými zeměmi, jako je Německo a ještě víc Itálie, a zeměmi protiruskými (většina nových členských států EU ve východní Evropě) i ochromení Organizace spojených národů plynoucího z ruského práva veta, a tak vysílá světu důrazné poselství: „Čas na ústupky je pryč.“ V očích Kremlu je pravděpodobné, že Jižní Osetie a Abcházie zůstanou pod formální gruzínskou svrchovaností, jedině pokud země nevstoupí do NATO.
Хорошо осознавая подъем России в качестве растущей энергетической супердержавы, относительное ослабление влияния и решительности США, глубокие разногласия в Европе между пророссийскими, например, Германия и даже еще больше Италия, и антироссийскими странами (главным образом, из числа новых членов ЕС в Восточной Европе) и беспомощность ООН из-за российского права на вето, Кремль посылает миру решительный сигнал: “время для уступок вышло”.