Právě proto, že si Izraelci uvědomují neustálé bezpečnostní ohrožení své země, byli vždy přesvědčeni, že jejich vedoucí představitelé by měli být schopni vést Izrael ve válce – ale také klást armádě nepříjemné otázky, pokud selže diplomacie.
Поскольку израильтяне привыкли к постоянной угрозе безопасности их страны, они всегда считали, что их лидеры должны уметь руководить Израилем во время войны, и после того, как дипломатия не находила больше слов, уметь настоять на своем мнении при помощи оружия.