Když se například němečtí Turci dožadují práva na vzdělání svých dětí v turečtině a prohlašují, že “mateřština je jedním z lidských práv”, nečiní si tím nároky na nějakou prapůvodní identitu, jen tím vytyčují svou novou, svobodně zvolenou identitu jazykem univerzálních lidských práv.
Когда, требуя для своих детей права обучения на турецком языке, проживающие в Германии турки объявляют "родной язык правом человека", они не отстаивают какую-то первобытную идентичность, но обозначают новую, свободно избранную идентичность на языке всеобщих прав.