V mezinárodních vztazích jediným, na čem záleželo, zůstávala moc, nikoli právo: tradiční koncepce státní suverenity se soustřeďovala výhradně na moc, tj. na ovládání lidí a území, a chránila autoritu státu bez ohledu na to, zda jeho prosazování bylo civilizované či brutální, demokratické či autoritářské.
В сфере международных отношений имела значение только власть, а не права: традиционная концепция государственного суверенитета принимала во внимание исключительно власть, а именно контроль над народом и территорией, и охраняла государственную власть, независимо от методов ее насаждения и того, была ли она демократической или авторитарной.