V rodících se koncepcích univerzit, rozsáhle čerpajících z firemního světa, si „manažeři vzdělávání,“ kteří aplikují „osvědčené postupy“ (a jsou vždy připravení stěhovat se za dalším umístěním), zachovávají také jen ten nejpovrchnější smysl pro život a tradice daného ústavu.
Кроме того, в формирующейся концепции университетов ‑ которая многое получила в наследство от корпоративного мира ‑ образовательные «менеджеры», применяющие «наилучшие практики» (и всегда готовые перейти к следующему назначению) ‑ сохраняют лишь самое беглое уважение к жизни учреждения и его традициям.