Jsme-li totiž přesvědčeni, že ekonomičtí aktéři jsou iracionální, uzákoníme paternalistické politiky, které se budou zaměřovat na kontrolu chování či na finanční výpomoc krachujícím agentům a institucím, což by bylo zřejmě odsouzeno k nezdaru, ba možná že by to bylo nebezpečné.
Если мы полагаем, что субъекты экономической деятельности иррациональны, то мы становимся сторонниками патерналистской политики, нацеленной на управление поведением, или на спасение агентов и институтов, которые могут быть обречены на провал и даже опасны.