Nití táhnoucí se všemi událostmi, tématem, které zůstalo spolehlivě neměnné, však byla touha po „změně“ – po okamžité, skutečné a hmatatelné změně, nikoliv po slibu nebo nějakém trýznivě lákavém, leč nedosažitelném přeludu.
Но нить, которая всех объединила, тема, которая была неизменно постоянной, заключалась в стремлении к «переменам» ‑ непосредственным, реальным и материальным, а не обещаниям или соблазнам, недостижимому миражу.