Slibovala realističtější a racionálnější cestu vpřed než nešťastná ústavní smlouva, která jí předcházela, a mnoho jejích zastánců rovněž doufalo, že stěžejní rys její předchůdkyně – totiž idea „ústavního patriotismu“ – je stále živý.
Оно обещало более реалистичное и разумное развитие, чем злополучное конституционное соглашение, которое оно сменило, а многие из его сторонников также надеялись на то, что главная особенность предшественника соглашения - понятие «конституционный патриотизм» - была еще жива.