Írán, Rumunsko i Libérie prokazují, že tuhé autoritářské systémy nedokáží překonat otřesy plynoucí ze sociálních, politických či hospodářských změn, obzvláště při tempu, jež charakterizuje současný svět.
На примере Ирана, Румынии и Либерии мы видим, что жесткие авторитарные системы не способны противостоять потрясениям, вызываемым социальными, политическими или экономическими переменами, особенно происходящим в таком темпе, который характерен для современного мира.