Stejně jako v dalsích případech, kdy vládní představitelé demonstrovali jednoznačnou shodu - například v případě tvrzení Saddáma Husajna, že v plebiscitu konaném krátce před válkou získal stoprocentní podporu Iráčanů -, je také americký postoj těžko uvěřitelný.
Как и в других случаях, когда государственные чиновники единодушно заявляют о собственной правоте (как, например, когда Садам Хусейн утверждал, что получил 100% поддержку со стороны иракского народа в плебисците, проведенном им незадолго до начала войны), американская позиция просто не внушает доверия.