Friedmanův hlas byl závanem svěžího skeptického vzduchu v době, kdy panujícím stanoviskem byl jistý druh samolibého pseudosocialismu, který si neuvědomoval ohromující schopnost trhů dosahovat žádoucích cílů.
Голос Фридмана был скептическим глотком свежего воздуха в то время, когда правящая точка зрения была, своего рода, самодовольным псевдосоциализмом, который не признавал поразительную энергию рынков в стремлении достичь желаемых целей.