Vskutku, myšlenkový experiment proměny statistických životů v identifikovatelné osoby podtrhuje významný fakt charakterizující zákonodárství: většina půvabu, ne-li veškerý půvab „efektivní“ alokace zdrojů závisí na anonymitě obětí.
Действительно, мысленный эксперимент превращения статистических жизней в опознаваемые жизни выдвигает на первый план важный вопрос о принятии решений: большая часть призыва - если не весь - к "эффективному" распределению ресурсов зависит от анонимности жертв.