V prvních dnech po útocích v Istanbulu Turci toto brutální násilí jednohlasně odsoudili: nevyskytly se zde žádné (nebo jen zanedbatelné) snahy o obviňování obětí v podobě nevraživosti vůči tureckým Židům (případně Izraeli) nebo vůči Britům a Američanům, jejichž irácké tažení je v Turecku mimořádně nepopulární.
В дни, последовавшие за террористическими актами в Стамбуле, турецкий народ широко осуждал терроризм и насилие, однако практически не звучали обвинения в адрес жертв - турецких евреев (или же в адрес Израиля), и не проявлялись антибританские или антиамериканские настроения, несмотря на то, что война в Ираке была крайне непопулярна в Турции.