Stejně jako další latinské země či země z oblasti Středozemního moře, které mají silnou katolickou tradici, se také italská společnost dávno naučila pokorně akceptovat život ve falši: na jedné straně silnou vazbu na církev a rodinné hodnoty a na druhé straně paralelní život – často vedený před zraky všech – tvořený milenkami a dalšími „pochybnými“ styky.
Итальянское общество, как и общество других средиземноморских стран с сильной католической традицией, давно научилось принимать двойственность жизненного уклада: с одной стороны, приверженность церкви и семейным ценностям, с другой - вторая жизнь, состоящая из любовниц и сомнительных связей.