– – – – om the Rydzer ære nogot kommandis til thet möthe eller ok ey; samalundh ath forhöre hemelige huadh werff the Rydzer hade til konung Hans eller och hans sendebudh til them igen etc. Her gonger och fore eth menicht rykte, at hertugen vtaff Llettowen haffuer sæth i een ewigh fridh med storeforsten i Mwskowen ok haffuer bebundith ækteskap med hans dotther; hethes han och haffua bebreffuat honom Nowogard, Lifflandh och Finlandh vthan andra stora och groffua hoffuer i gul, siilff och rede peninga, æn togh at wij icke scriffue alffuerliga for wiiss tydende. Ok om saa i sanningen ær, tha ær storliga iaffuandis oc fructandis for thenne fatige landz ænde, vtan Gud altzmektigh vil honom synnerliga beskerma. Ok fore swadane saker skuld och andhra flere tycthe oss icki oradeligit wara ath en nw nogot myndogt budh fore tiid, som kundhe budhæ hiit igen huad theris bedreff och vpsathe wore, huilkit ider werdighet och flere the werdigiste och werdughe fædher och gode herrer kunne bætre begrvnna æn wij ther om scriffue. Som i ok scriffue, kere werdige herre, huadh tiid thet budh skulde ostadh sendis, antige nw stragx eller och ath forbyde noghen tiid lengre, tha epter thet som vij kunnom formerkie tycthe oss wara rodeligit ath forre thet kunde skee jw bæthre thet wore. Gud gode (= giffue) at thet hade lenghe sidhan warit aff stadh. Och æn togh om nogre wore, som wilie seghia thet icki wara radh, dragandhis thet fore, ath jw mere wii them bughe och knicthe, iw mindre ær thet bewänth, tho liguel tycker oss j wort synne thet fyneste wara. Ok the, som tiid farandis worde, behöffue kost och tærepeninga widh, som idher werdughet sielff formerkia kan. Kan thet och ther til koma, ath the Rydzer wilie besöke thet möthe, tha kan idher werdughet vel formerkie, ath jw flere gode formwnstighe(!) grvnnoghe mæn och them obekendhe herrer tiid kunde koma vtaff Suerige, och iw med större makt jw bæthre, thet wore huadh heldhre the dagha j dagh eller örlige. Vii formodom, om the wilie besökie thet möthe, ath ther kome merkelige herrer med ganska stor makt pa theris sydha. Ok ider werdughet weth wel huadh herscap her j then[ne] landz ænde ær och huadh makt the haffua. Thy göres wel behoff at ider werdughet och flere the werdigiste werduge fædher och gode ædle herrer wilie timelige wara fortenkte her vtinnan som the kunne formerkie ath Suerigis rike stor makt vppa liggher, fforlotandis oss, om wii nogot yterligare scriffue her vtinnan æn oss borde. Thet kenne Gud, ath vij görom thet i god akt och fore menige rikessins bæste och bestondh. Jdher werdughet her med alzmektigh Gud t[ill] siel och liff ewinneliga befalandis. Och huar wii kunnom at wara ider werdughet til wilie, kerlig och bestondh, görom wii ganska gerna. Scriffuit j Abo xvij daghen j aprile monadhe anno etc. xciiij:°, nostro sub signeto.