Vij haffue vndfångit eders scriffuelse ath store förstens (vthj Rydzlandh) sendingebud ære paa resen med fwlmyndoghe værff och befalninghar til oss etc., hvilke och fwlmegtighe och thæris medföliare wij wela athj och flere wåre embetismen och fogthar ther vthij Ffinlandh j theris framsögningh alle stadz ther om tilsægiandis göra forfordringh oc tractherær them paa vara vegna thet besthe j kwnne baadhe j sin fortæringh och all annan mottho med öll, math och hwess del them behöffuis ee hwar the fram komma med alth goth in til första opna vathns tiid; thess fornædhan formodhom wij athij wår vilie yterligare vardhe forfarandis hwreledis wij ther om betænke, når thee hijt vtöffuer til oss komma skwla. Men ligewel fordrögher them ther j then landzenda thet længstha j kwnne och scriffuer oss til ee thaa och tha hwad samme fulmegtwge lidher j sin væghes fordenskaps framskyndilse och hwre ther om ær belægat. Om thee andher ærende j oss giffue til kenne vele wij biwdha edher vårth synnes oc meningx forkynnelse j wår scriffwelse til igen med her Eskill, nær han kommer och sendes til bagha igen; och acktar tidhen iw saa, athj komme hiit j landit til oss vtöffuer haffwet forre en for:ne ryssze sendingebud skynde siig til Stocholm, athj kunne göre oss noghen besked och vndheruisningh til förne aath om nogra verffs forhandlingh huar saa behoff görs j thess leglighether etc. Dat. mondaghen nesth epther Sigfridj.