Venligh helsæ nw oc altid tilforenne sænd met waar Herre. Kere frv Ingeborg, besønnerlige godhæ wenn, maa i wethæ, at iac nw i the hælge trefalloghetz nampn haffuer anamet thenne ij sloth til meg paa riksins wegne, Castelholm oc Aabo. Forhopis iach at then del paa Castelholm waar bleff partedh oc skifft til like effter eders egnæss sænningebudz tessæ breffwiseris withw, nærwaræ oc samtyckiæ, oc ther effter aff förth eder til godhæ, thet iach ey annet with. Nw jach kom hith til Aabo, möthæ meg her her Jenss Laurencij, som sænningebudh hadhæ warit j Rydzlandt til Nogaardh om fridh oc dag landen emællæn; oc fördhæ han jcke annæn bestandt met segh til bake, vthen en löss dagtingen oc sagde, at Rydzerne hadhæ giorth en swor opressningh ther i landet; æn huath the willæ oppaa slaa, wisthæ han ickæ. Tessligis komme budh fra Reffle, at en kongenss man Powel Pothkemmer meth eth tal folk laaghæ ther i then egn mællæn finskæ sidhen oc Reffle oc hadhæ taghit skep i samme dagæ. Tho effter swoodan læglighet landet paa hængde paa allæ sidhær, goffue thenne werdoge fader biscop Larens oc fleræ thessæ godhæ herrer oc mæn meg enghen trøst at lothæ vtblothe riksins oc kronenis sloth for daglighæ fiændæ hændar antigæ paa byssær, wergær ellir fethalie; togh worth thet alt vpscriffuit paa baadhe sidhor, at ner Gud føgher wij komme sammæn til talss, skal enghen del eder borthæ waræ then eder bör haffuæ met rætthæ. Ythermeræ wethe thessæ eder tro sænningebudh, the seg paa edre wegnæ trolige bewiisd haffue j allæ mottæ, edher vnderwisæ om al ærendæ, æn jach nw scriffuer. Hwor iach kan wethæ edert bæsthæ, gör iach altid gerna, som iach formoder i meg och tessligis göræ wellæ paa rikesins wegna. Hær met edher Gud befalendis. Hasteligæ aff Aabo sloth, onssdaghen fore sancti Laurencij dag, vnder myt signet, anno Domini mdquarto. Swanthe Nielsson riddere.