Venlige kerligæ helsæ nw oc alle tidh forscriffne met wor Herre. Kere her Sthen, fader och besönnerlige godhæ wen, maa j widhæ, at iach fik nw ider scriffwilsæ lydhendis om then skadhæ och fordærff the omildæ Rydzær giort haffuæ och meræ skal ware formodhendis aff them in oppaa then fattigæ landzænde Finlandh, hwekith see Gwdh forkærth at saa sker. Och ey skal rad ther til ware saadanæ wedergöre oc offwæriæ som tilbwdis. Som i och skriffwæ och tyckir raadheligit ware, ath tessæ werdoghæ herrer oc godhæ mæn, rigesins raadh, kommæ til hope at owerwæghæ waar naadoge herris och rigenss bæstæ och bestand, saa haffuer iach offtæ oc ydhæligæ thet warit begærendis och bekaastædhet baadhæ met myndogæ sænningebwdh oc scriffwilsæ; och haffuer iac æn nw i tessæ dagæ scriffwit then werdogxte herre erchebispen til met flere godhæ herrer, at eth menæ herræmöthæ skal berammæss paa en belægligh dagh och stædh, hwickit meg oc tyckir raadhæligit oc nyttæ ware, ath om j kwnnæ formærkæ at the Rijdzær acthæ dragæ frammermere ther i landet, ath j engensslunde forbidhæ naaghen bestalning aff them, vthen lather forware slotthen, som wederbör oc meg enctæ twiffwel ær oppaa at i jo oc göre, oc giffuer ider sielffwæ ower hith til Swerige, saa kwnne i met thessæ gode herrer haffuæ raadh oc daadh oc owerwægæ, hwat til swadana angrep göris skal ællir j hwat mottæ thet kan affstillæss. Oc saa ær raadheligit ower allt ath wij afflæggæ al awund, twedrecth oc owiliæ inbijrdis oc bebindæ oss sammæn i wiliæ, wenskab oc kerlighet. Tha kwnnæ wij tess sækere haffuæ macth oc tilfællæ emoth staa swadanæ war naadoge herris och rigesins drabeligæ fiændæ och beskærmæ wort fæderniss rikæ och then hælgæ cristnæ troo, som fæder och forældrer for oss giort haffue; til hwickit, som iach fornymmer, tessæ godhæ herrer allæ oc iach ære ganske wælwelioge oc begærith aff allæ hierthæ, hwickit iac beder och raader ider at i lathe oc finnæ ider wælweliog til paa ider sidhæ, som meg enctæ twiffwel er, ath i io gærnæ göre, effter som nw aller störste mact paa ligger. J hwath mottæ iach kan ware ider til welia och kerlighet, wel iach wælweliog altidh gernæ göre. Oc beder iach jder, at i wellæ helsæ ider elskelige kære hwsfrv, ffrv Jngeborgh, oc jomffrv Annæ met maange gode nætter paa mynæ wegnæ. Jder hermet – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – –