Wii Magnus, medh Gudz nadh biscop(1), Laurencius Michaelis, prosth etc. ok mene capitulum i Abo(2) helsom ider alle oss elskelige kirkeherrer och meneghe almoghe i Borgha contracht kerlige i alzmektoghan Gud. Kere wener, ær ider wel witerligith huru i mangh forliden aar hauer warit(3) myllan ider en stor misdregt, owilie och kæremaal om soknehest, huilkin i eller noghre aff ider mena ath han ödödeligen skal bliffua til ewigh tiidh moth naturens skikkilse, ey aktandis, at alt thet som kötligith och liff actogt ær pa iordhena, i watn och wædher, ær alt forgengeligit och dödeligith. Wi haffuom flerom synnom, oc teslikis wore forfæder, tractereth och grunndelige rantzakadh(4), at thet wore ider bætre och nyttoghare, at then sama hest alstingis afflagdis ok at then, som hest sielff hade, förer(5) honom til presthen then tiid soknebodh giördis behoff(6) besunnerlige for thenne epterscreffne saker skulde(7) och(8) then store owilie och misdregth ider mellan(9) kunde koma: fforst at thet skeer offta och maa swa hænda, at then same soknehest faar skada antinghe aff biörn, wlffua(10) eller aff androm heste, swa at han bliffuer fordærffuith æller vpæthin, jtem at han siigh sielff forstakar eller komber i hengedy eller i ondha broer, jtem om han drwnknar eller om somar tiid then same hest wtsleppis och kan ey fynnas then tiid soknebod komber, och maa sa ske at prester ey teslikis syne eghne heste fynner, tha wore then siwke alzstingis ylla forradhen, om han dödde wtan kirkene sacramenth, och ware thet tha prestenom ey forwitandis medh noghan ræth, at han ey til then siwke komber. Fframdelis wore thet swa sake, ath forscreffne sokne hest sculde iw bliffua widh preste gardhen, tha motte æn ligwel hændha stoor forsimylse i soknebodh, besunnerlighe tha prestin faar thu soknebodh eller flere til like, besunnerligh(11) tha pestilencia eller annor brad dödh komber i soknena och then ene siwke ær staddehr nor wt, then(12) andre suder wt i soknenæ(13). Thet ær alztingis ömögeligith prestenom fara met en hest til like til thöm allom, tha bliffuer then ene soknebod iw forswmath. Ffor thenne forscreffne saker skuld(14) radom wi ider, formanom och biwdom, at hwem sokne budh görss behoff, han sendhe syn eghin hest epter prestenom, wtan han swa fatigher ær at han ey sielffuer hest haffuer(15), tha skal kirke herre sielff bestelle hest ther til, tha han soknebudh faar, widh syne xl mark wtgiffuandis wtan(16) nadher, om then kranke dödh bliffuer wtan sacramente for hanss forsumelse skuld, ffor wtan the iij marker, som i lagboken wtrycthe staa. Sama sak ware, om han tymelige foor hest och soknebodh och then kranke döör wtan kirkene sacrament for hans forsymilse skuld. Til mere wisse och witnesbyrdh tryckom wi wore secreth(17) nidan for thette breff som giffuit och scriffuit ær anno 1492, in crastino natiuitatis Marie virginis. (1) Af en något senare hand tillagdt: i Abo – (2) i Abo är af samma senare hand ändradt till ther samastadz – (3) warit tillagdt. (4) Förändradt till: begrunnet och grannelige ofuerwæghet – (5) förde – (6) behoff giördis – (7) skuldh – (8) Tillagdt: for – (9) Tillagdt: warit haffuer och her epter – (10) vlffua – (11) besunnerligh förändradt till: oc enkannelige – (12) then tillagdt. (13) Tillagdt: oc ther kunne wara flere preste oc mwnka til lyka – (14) Tillagdt: oc annor flere – (15) Tillagdt: eller forma at legha – (16) Tillagdt: all – (17) Tillagdt: oc jncigle.