Iach Swanthe Nielsson i Ekesiö riddere, Swerigis rigis forstandere, göör allom wittherlighet, thet jach aff sönnerligh ghwnsth och godhwellighiæ haffuer wnth och forlænth och met thette myth opnæ breff wnner och forlænær rikesins och myn tro mann Thönne Ericksson, righesins och kronenis sloth och fæsthæ Raseborgh, ath han thet niwthæ och behaallæ skal och maa for wælwiliogh troschap och thiænisthæ han Swerriges rikæ och megh hær thil bewisdh haffwær och æn her effter bewisæ skal och maa swaa længhæ hann leffwer, togh swaa met skæl, ath han skal fornempde sloth och fæsthæ wedh macth haalle, byggiæ och forbæthræ, som ther til hörer, och göræ megh paa kronenis wegnæ fyllæsth effter thet han megh loffuet oc tilsakt haffuer. Thy bedher och paa riksins wegna biwdher iach edher allæ köpstadzmæn, kronenes skatskylloghæ bönder och menighæ almwghæ, som byggiæ oc boo i fornempnde Raseborgx Iææn, thet i æræ forskriffne Tönne Ericksson oc hans foghoter höroghæ och lydoghæ, tro och ræthraadoghe, görendis honom edher rætthæ skat, saköræ oc aatherstædher, hwes i kronenæ aarlighæ plictoghæ æræ ath göræ och i the mottæ swarær enghen annæn vthen honum. Oc forbiwdher jac allæ, ehwo the hælst æræ ellir waræ kwnnæ, som for mynæ och rikesins skuld weliæ skullæ göræ och lathæ, besönnerlige foghether och embetzmen fornempde Thönne Ericksson her emoth paa forscrifne sloth och lææn at hindræ ellir hindræ lathæ, mödhæ, qwæliæ eller i naaker motthæ oforrætthæ, wedh myn oc rikesins strengæ hempd och plicth. Giffuet och screffuet paa Stocholm fiærdhæ dag i pingisweken, vnder myt jndzigle, anno mdquarto.