Witterligit giöör iag Boo Johanson, lagman i Tawastlandh, med detta mitt öpne brefwe att när iag ting höllt i Mäskälä och Janakala sochn, närwarande hederlig man Hans Olufson, dommare der sammestädes, tå kom för mig å satte tinge Salos boor och kärde till Hätilla [om] ett stycke vtmark och der uthj een hoop engiar, som the them tillforne uthj deeras trångmål wädsatt hade för penningar sextio och halffembte [mark] och ähre innan denne kringgångande råår, som är i Hällanja hara, Harasjån hara, Lautasijlda, Paringeniåensj, Ristenemenojansu, Venesaru, Ristinemj, Tamine(ne)mj, Kaitenkieulo, Safwienhara och till Hållenjåenhara igen, som the hade rålagdt när dhe wadsatte; för hwilke utmark och engiar Hätila boar anammade deras penningar igen här för rätten vthaf förb:de Salos boar, ey heller kunde för:de Salonpä boar längre mista eller umbära denne vtmarken och engier vndan deeras brystjord. Vthaf hwilke penningar förben:de Hättilla boar gåfwo Salonpä boar igen för hielpe skatten nye d(?) 3:/ som de någre åhr samme utmark och engier niutitt och fickat hafwa. Therföre dömbde iag offtabem:de Salos boar theras utmark och engiar vnder gamblen häfd niuta och fritt behålla wijdh hwars mans sex [mark] för min domb. Scriptum Janakala anno Domini mccc[l]xxxi, proxima die ante festum purificationis s:tæ Mariæ virginis.