År 1352. Var en synnerligen stark pest i Pleskov. … Samma år var en stark pest i Novgorod, påkommande oss enligt Guds människokärlek och hans rättvisa dom. En svår och oväntad dödlighet, börjande från Vårfrudag (15 augusti), kom på menniskorna [och räckte] till påskdagen. Då dog en otalig mängd godt folk. Kännetecknet på denna död var följande: människan upphostar blod, och detta varar under tre dagar tills hon dör. Och icke blott i Novgorod var en sådan död, ty den, tror jag, öfvergick hela jordens människor. Och den, som Gud befallde, dog; men den han bevarade, den tillrättavisade han med aga, på det att vi måtte lefva återstående dagarna i Gudi rent och syndfritt.