Venligæ, kerligæ helsæ nw och altidh forscriffne met Gudh. Kære her Sthen, fader och besønnerlige godhæ wen, maa j widhæ, ath iach fick nw ider scriffwelsæ, i hwicken i røre om thet waar keriste naadoge herre ider tilscriffuit haffuær, ath i skullæ sitiæ wederredhæ met folk, byssær, wæriæ oc fetalie, nar hanss naade ider tilsigiendæ worder. Saa fick iach och flere godhæ herrer her i richit tessligis saadana scriffwilsæ fraa hanss naade wedh sammæ sinnædh, om behoff kwnnæ gøris mot the omilde Rydzer. Och thet tessæ werdogiste, werdoge fæder oc godhe herrer richesins raad bøde ider til, ath i skullæ engælunde giffuæ ider tædhen aff landit, haffuer iach formærkt ath the thet i saadana acth giort haffuæ, athi skullæ ware then fattigæ landzænde til hielp oc beskermæn oc the omildæ Rydzer til faræ oc wedersijn, at the ey saa diærffwæligæ skulla infaræ ther i landit oc fforhæriet plat i grwndhen. Som i och scriffuæ athi gærnæ hadhæ besøkt thette herremøthæ her i Tælgøø, hwickit iach alsstingis gærnæ hadhæ seeth for mangæ merkæligæ saker skyl. Och tyckis mæg raadhæligit ware, athi æn nw giffuæ ider hith vtoffuer met thet snariste før wynteren ider thet fortager. Och mwæ j fwllæligæ forlathæ ider in til tessæ godhæ herrer, som iach forfarit haffuer i sanninghen, ath the i allæ mottæ wellæ widhæ idert bæstæ och bestandh nar j tessligis bewisæ iders wælwælioghet i wenskap oc kerlighet mot them igen, som tilbøris oc wæl nyttæ oc raadhæligt ær. Och kwnnæ iach endelss formærkæ paa then werdogiste herress erchebispens ordh, ath om j met weliæ oc wenskab wellæ lathæ hans nade faa sine peninger effter idert breffwis lydhelsæ, som i wæl widhæ*, oc kan ther gagn och bestandh effterfølgæ ath. Oc raader iach ider fulkommelige, ath i och saa gøre oc betænckæ alwerlige j the mottæ och andra waar naadoge herris oc righenss bæstæ, som mact pa ligger, oc meg enctæ twiffler at j jo altidh gærnæ gøræ wellæ. Som i och røre at i fastelige forlathæ ider paa the ordh, som wij loffuadhæ oc sagde hwar annæn paa Nykøpijngh, hwicketh i mwæ fwlkommelige sættæ troo til. Och wel iach haallæ ider al then del iach ider loffwath oc sagt haffuer waar naadoge herre och rigit til godhæ och bestandh. Oc forlather iach meg sammeledis in til ider, at i meg haallæ hwat i meg loffwet oc sagt haffuæ. Hwor iach kan ware ider til al wiliæ oc wenskab, gør iach altidh gærnæ.