Myn ödmykalica oc welwiligæ tro tiænsth nw oc altid forsend met warom Herre. Käre herre, som i meg tilscreff, at jag skwlle offortoget sendhe Per Stensson til frw Ingeborg om the xv(c) march aff Sathagwndhen, at hwn skwlle antwordhe honom them pa edhre wegne, tha swarede hwn met thet forsthe, at hwn haffde senth them offwer till Swerike oc betallet hendes giæld ther met, och sagde hwn seg eky wethe hwar for hwn skulle giffwe forscriffne penige vth; tha bad Per Stensson hende, at hwn skwlle scriffwe eder eth wisth swar til ther om; tha sagde hwn sig eky wille göre paa thenne tid oc sagde ther korth ney fore. Tha screff jag hende ther til om och sende swa ij edre swæne strax in i Sathagwnden oc lat forbiwde skatthen epter edre scriffwelse. Strax hwn hordhe at skatten warforbodhen, screff hwn meg strax til, at hwn wille sende meg thi forscriffne xv(c) march jnnen viij dage; tha kom hendes fogot Pawel Hermansson oc Moghens scriffwere til meg met forscriffne penige welbeseglet oc antworde meg them pa edre wegne. Sithen jag haffde anamet peningen til meg, sende jag strax ij swenne jnn i Sathagwnden igen oc lat kreffwe thet forbwd igen, som jag haffde giort pa hendes skat, swa hwn far hendes skat redelig vth; oc screff jag och her Erich Twrsson ther til om. Och thor jag eky wage nogre penige nw ower at sendhe for Gud wil jag kan spörie at haffwet bar offwer eller met forste opna vatn; tha skal i met Gud[s] hielp faa en god swma penige, som i scwlle wel haffwe hielp aff. Oc som i meg til screff om thet mesthe öl jag kan lathe brigge oc sende eder offwer met forste opne wan, tha kan jag eky faa then span mälth vt aff hwar rög, som vppa war lagt, thi at bondren haffwer jnttet malth, thi haffwer thi vtgiffuit ij öre for hwar span. Och kan jag eky faa span malth myndre fal her aff the Thawaster, en vij ortuger span, oc komber thet ganske lithet her. Tha wil jag legge meg win om thet messte öl jag kan aff stad kome och sendhe eder ower i waar. Och sender jag eder nogre breffwe met Nielss Biörnsson, som her Erich haffwer scriffwet eder til. Oc wed han ytermere vnderwisse eder om alle ærendhe. Beder jag eder gerne, atj scriffwer meg til igen, hwar jag skal retthe meg epter. Och wil jag legge mig all winninghe om eder gaffn och beste som meg bör at göre. Her met eder alsmectoge Gud oc sancte Erich kong befallendis til ewigan tid. Hastelig aff Abo, sancte Blasij dag, vnder myt signete, anno Domini md quinto. Jocep Pedersson. (Till urkunden äro fogade följande två lösa sedlar:) Käre herre, kom Tonne Ericssons swen til meg met edre oppne beseglet breff om then hielppe skat, som jag haffde anamet aff Nyland, som war ii[½] march myndre en vij(c) march Ræffwilske peninger; tha antworde jag them Cristiern Bwre paa Tonnes vegna epter edre breff oc qvittens. Jtem, käre herre, sendhe Henrich Stensson meg eth themer mardskyn, som i skwlle haffwe, hwlketh jag sender eder nw met Niels Biörnsson. Och screff her Erich Twrsson meg til om Henrich Stensson, at han skwlle haffwe scriffwit meg eth breff til swa lydendis, at her Erich Twrsson skwlle nw kome til fastelaffuen oc bestalle Thawasthe hwss, och jag skwlle haffwe læsth thet breff pa Abo radstwffwe, hwlket som hielppe meg Gud och alle helgen, ath jag aldrig swadanæ breff fich eller hördhe i alle myne daghe. Thi haffwer jag scriffwet her Erich Twrsson til och giörit hans orsæcth ther fore. Och beder jag eder gerne, käre herre, atj ware fortencth om jern och malth, som jag screff eder sist til om, atj wille thet ower sendhe met forste open vatn; ther ligger eder sielff macth vppa, om i wil haffue öll ower i war eller skypeth skal bliffwe redhe, thi jag haffwer jnthet jern pa slottet oc kan jag eky heller faa thet falth her, som Niels Biornsson wed eder wnderwisse.