Venligh helsæ nw och altid tilfornne sændæ met wor Herre. Kere her Erich Thwresson, besönnerligh godhæ venn, maa i wethæ, ath iach alth til nw haffuer forbidth eder tilkwmpst paa Raseborg och her i Karis prestegoordh, formodhendis i skullæ her haffuæ kommeth megh til ordhæ, som i megh fleræ reysær tilscreffue och budh om sændæ. Kænnæ Gudh, iach haffuer ther offuer forsymmeth myne ærendæ annarstedis mærkeligæ, meg til skadhæ. Æn nw i sammæ stwndth kom myn smaswen Axel hith til megh, sighiendis for wissæ, ath i edher haffuæ giffuit om til bakæ til Wiborgh sokæn, for hwij jach ickæ weth. Swa effther thet sancti Bartholomej dag ær nw swaa nær paa hænder, kan iach ickæ her længær fortøffue, vthen paa thet the werdogiste, werdoge fæder, erlige herrer oc godhæ mæn, rikesins raadth och iach mwghæ oss alworlighæ forwethæ met eder, tha sænder iach nw eder elskelige kere broder her Sthen oc werdelig herre mester Henrich, domproest i Aabo, met two myne tro tiænere, the naakre wærff oc fullæ befalninger haffue aff meg til eder paa rikesins wegnæ, them i fulkommelige mwe sætthia tro til. Tessligis hwath the eder tilsigiendis wordo paa myne wegne, wel iach fasth, stadogt oc obroteligit haallæ, likerwiiss iach sielff personelige eder til ordhæ wara. Thy, kere her Erich, raader oc tilkræffwier [iach] eder paa menige Swerigis rigis wegne, at i besinnæ weliæ iderss fædernis rikis bæstæ oc bestandt, som nw alder størstæ macth paa ligger oc i her til eder hullælige bewiisd haffue som en god tro man i allæ motte, thet meg oc enctæ twiffler i oc swa her effter gernæ göræ weliæ, oc biwder the werdogiste, werdoge fæder, erlige herrer oc godhæ mæn, rikesins raad oc meg til, hwor wij skulle forlathæ oss til paa edre wegne. Om swaa sker, ath eder tæckis forlathæ eder jn thil meg oc Swerigis rike, iach wel thæ wethæ ederss och allæ eders wennerss bæstæ och bestandt met liff oc macth, swaa jcke skal naakot feyl ellir bryst finnes hos meg i naakre motthæ, thet Gud kennæ, hwickom iach eder befaler. Datum dominica post assumptionis.