Fförst om the Rydzer, som hans nade skriffuer, at the akte sig ther in i Norrebotn j sommer, tha wil jak sende tiit in folk epter min yterste makt then landzende til hielp, tröst oc beskerm. Ther liggie nw i Viborg iiij teris senningebod; therfore ær min tro at thet komber i dag. Thetta ær erchebispens swar pa then artichel til then förste: Fför sadane tro oc tröst bleff thet til baka at Jost Lagerber med sit selskap ekke foor strax fra Calmarne oc til Wiborg oc tesligis nagre aff the gode mens tienere, som redhe ware at fölie tha strax fra Calmarna til Viborg oc therfore bleff Carelen oc en del aff Nyland förheriet aff the Rydzer. Gud giffue ekke ske swa nw. 2:dus articulus. Item om then twedrekt her inbördis, tha haffuer jag ekke warit i rad med at sadane skulle begynnes; kunde the stillat, som henne haffue begynt, tha ware thet nytte med thet aller förste; skal ther udi ekke bryst finnes nær mik, vthen jak ther till bliffuer trengd oc nöd. Suar pa then artikel: The haffue wallet then twedrekt, som haffue radt her Sten at han haffuer ekke i thenne förlidne aar fölgt rikesens radz rad epter om Ffinland, Liffland oc annerstedz; tesligis the ther til rada at her Sten skal predika för then menlöse almoge, som inte wete vtaff sanningene, sadana twedrekt. Hade the gode riddere oc swene fat af riket hwar i sin stad hielp, sa hade ekke giortz behoff at legga pa fattige almogen sadane twnge the nw haffua hafft, ok ekke eller hade the warit bekymbrede med sadane ærende, som the nw ære. Kunde the same, som then twedrekt haffue wallet, förbætre then skade som sked ær oc stille thet onde pa færde ær, tba ware thet nytte. (De öfriga sju artiklarna beröra riksföreståndarens utlofvade dagtingan, riksrådets fordran att han skulle följa dess råd, herr Svante Nilssons godtgörelse, m. m.)