Myn ödmycth och kerlige tro tiænist altiith försenth met Gud. Kere herre, teckiss edre verdighet ath vethe, som jak ederss herredöme tildskreff til forende aff Kastelholm om then slotz loffuen jak togh ther in pa edress vegna och til edre verdighetz handom j ath halla oppo then hwlskap och tro tiænist jak haffuer edre verdighet sacth, hwlken met Gudz help jak obrötzlighen holla skal vdh i dödhen. Kere herre, haffuer jak fornwmmit j noghen scriffuelse fför edre verdigheth ath ware förth, ath jak oärligen skwlle haffue antwardet then slotz loffuen j fran mik och vndan edre herrisdömis handom, hwilkit mik hopes til Gud ath allre skal j sanningen finnas. Thet skal Gud kenna, ath mik dreff stoor nödh til ath geffue mik ther aff landit ffore fetalia skyld; och for terdhe jak ther oppo slottet met the finne karlle, her Erich Twrssons swene, aff Gudz och mith eget, som jak lath hemptha vdaff myn gardh j Abo, vj lester ööl och ther til spiisningh; ty ath almogen war mik ganska genstörtigh och wille ecke före slotzens rettiighet jn til slotthet. Saa böödh jak pa almoghen ath ij swena skwlle haffue leghit til hwar bonda sa lenge the haffde giorth theris rettighet wth, ther the arligha krononne äre plicthoghe wth ath göra. Tha ville och her Eric Twrssons tysker slagit mik j hæll och taghit borth skatten met annan deel ther fol for landit j aar. Saa war jak tta glader, thet jak kwnne komma them ther aff landit, och tha antwardede jak Knwth Olsson then samme slotz loffuen met sa skel, ath haffde mik bleffuit forsteckit, tha skwlle han thet sloth enghin annan antwardit j hendher vdhan eder verdighet. Thette her loffuade Knwt Olsson mik oppo then hwlskap och tro tiänist han haffde ederss herrisdöme loffuath, aff honom obrödzlighen hallandis in til dödhen. Är mik och vnderuist, thet edre verdighet skal wara tiil kenne geffuet, thet jak skal haffue förth ther j fran slottet meket godz och in til Abo, hwilkit j sanningen ecke skal finnas mere en [½] lest smör, och ther sende jak salt och hwmbla ighen fore, och noghit järn ther for brenth war, ther jak fan then tiidh jak lath rensa slottet, ther sende jak til Reffla [½] lest aff epter salt til slotzens behoff. Ffor allen then deel jak haffuer fört thedhan hopiss mik til Gud jak vil edre verdigheth göre godh redhe och rekenskap fore. Kere herre, är myn ödmyke bön til ederss, thet edre verdighet ville enghen tro sätia til the bodh bärara jak haffuer pa mik for edre verdighet for en jak komber til stedis och wj sta bodhe til hope til rette for edre verdighet. Edre herrisdöme her met alzmectigan Gud beffalandis oc sancte Eric kwngh met liff och siäl til ewigh tiidh. Hastelige scriffuit i Abo lögherdaghen nest före sancte Thomasse dagh anno Dominj mdvij. Dirik Hansson. (På en sedel:) Jtem kere herre, teckis edre verdigheth ath vetha for tiidhande, thet war herre haffuer kalleth then godhe frw, frv Jngeborgh, her aff thenne syndighe verldhen, Gud hennes siäl nadhe.* Ffiik och domprosten her j Abo her Eric Twrssons breff, ath Rytzar äre kompne til Viborgh vedh en xl met them dyreste varer the haffue forth j langhan tiidh; och vilia the holla then dagh och stwnder ther sacth är. Regerer ther och ganske swar pestilencia j Rytzeland, sa ath i Nagarden styrte hwar offuer then annen. Haffuer kwnghen aff Palen och vareth ther inne i Rytzelande och van ther slagit och slo them mere folk j fran en noghen twnge kan aff seghie.