Tiil riikitzins raadt j Findtlandt. Vaar &c Kære her electe, Knwth Ericson och j godhemen flere. Wij giffue eder tiilkenne athuij för monghe merkelige saker schuld hadom beramath it herremöthe her wtij waar stad Stocholm Olauj regis et martiris dagh nw nesth forlidhen oc haffuom nw paa samme tiidh och stadh warith tiil orda och samtal medh riikitzins raadt, besynnerlige om the swore geld, som wij för menighe riikitzins bestha schuld ære wtij kompne wtij tyscha stæderna, therföre wij dagliga wardha bekymbradhe medh scriffuilszer och skarpa formaninghar, som j wel haffue forstaath wtaff the copier, som wij eder sendhom för noghen koorth tidh forlidhen, oc haffuom för then schuld thet ærende grundeligha betractadt och öffuerwægeth hure forn:de geld medh thet första besth och lempeligiste oc medh huad lister eller lemper the kwnna bliffua bettaledt, och ærom nw saa wtöffuer eens wordtne, ath the godhemen kyrkiornes prelater haffua sig före tagit medh god wilia och beraath mooth wthloffuad ath the en sthoor deel betthala j samma geld wela paa kyrkiornes och menighe cleerkeriitz wegna xv(m) march örtuger, huart stiicth epter som the godhemen kwnna betenckia ath thet ær formegtthande, nempligh Vpsala stiicth iiij(m) marc, Lincöpungh iij(m) marc, Schara iij(m), Aaboo iij(m) &c. Doch epter swmman j samme geeldh ær gansca stoor, saa ær ath thet en thaa föga forslaar tiil saadane drapelig swmme, haffua the godemen riikitzins raadt samfelleliga medh oss och wij medh them ytthermere beleffuadt och paa lagth en gærdt her om kringh menighe landith och sath thet alth j then deel som then menigheman epter leglighethen besth kan aastad komma, saa ath j samma gærdh schula wara xij skatthebönder eller xxiiij landtboor, som gammal sidher ær, och schula wthgiöra thenne epther:ne stycker j thön roogh j thoon korn &c vt patuit fo: 113,* doch icke saa forstondandis ath the enckom schula wara trengdhe tiil thenne forberördhe stycker wthan giffua andre waror j samma stadhen ighen, som the besth aastad komma kwnna, doch saa ath mann bliffuer wiidh samma werdit och swmman bliffuer licha sthoor. Saa epther wij icke aldelis ære forfarne wtij then landtzsens leglighetter, haffuom wij för then schuldt thet sat wtij eder sköön, formodendis atij epter landtzsens legligheter medh saadane waror, som ther faller, forn:de gærdh heller wilen forbetthra en forargha, som j wel wethe ath oss och riichit magth paa liggher, och athij eder windtleggia ath samma gærd redeligan motthe wthkomma, skickendis ther tiil nogre godhe forstonduge men j huart læn och hærede, sem henne medh waare fogthar wthkreffuia och wpbære, saa ath the eder epter manttaleth och j framdelis oss kwnna giöre god rede och rækenscap före, beuisendis eder her wthinnan som waar synnerligh thro staar tiil eder och som j kwnne formerkia ath oss eder allom och menighe riichit magth paa liggher eder &c. Dat. fredaghen nesth epther varfrughe dagh assumpcionis.