För alle dandemän thetta breef hender förekomma, kennes iagh Söfring Påfwelsson, häradzhöfdinge uthi wäster häradh j Rasseborgs lähn, medh detta mitt närwarande öpne breef [at] then tijdh iag höst ting hult medh allmogen af Karis sochn j wälborne mans Matts Erichssons Kruuse, som dhen tijden satte för rätten vppå wälborne mans wägna Tönne Erichsson, höfwitzman på Rasseborg, och Hans Pedersson landzfogate och flere gode män anno Domini MDXI, uppå, helge Erichz affton, tå kom för rätta å satte ting Peder Olofsson i Röösunde med 6 sworne witne och klagade till sina grannar om een äng, som kallas Mällarwijk äng och ligger innan hans egne råår: första råån kallas Lindestubbe, annor råån vp medh strömen, tridie råån i manna steen; hwilcket ährende jagh skööth till dhe 12 i nembden suto, och thenne 12 hafwa alla warit ther synemän vppå, och Tönne Jacobsson hafwer warit sielf ther vppå. Thesse äre the sex sworne witnen: Bothe Pedersson, Jacob Mattsson, Hans Classon, smeden i Åssna by, Peder Rääff, Lasse Mando; och thesse 12 suto i nembden: Hans i Swidia, Anders Larsson, Hans Jacobsson, Staffan i Kegra, Bern i Brötorp, Mattis Michellsson, Olof Bengtsson, Mattis Michelsson, Olof Bengtsson j Mangård, Toro Mattsson, Peder Ersson, the ransakade, witnade och fulleligen effter swore, och alleledz fans i sanningen att förberörde engh hörer Peder Olofsson i Röösunda till; effter 6 manna witne och 12 manna ransakan, och ingen emooth them wädia wille, ty dömde iag förberörde Peder Olofsson i Röösunde sin äng och sitt höö igen innan 3 weckor wedh 3 [mark] och hans grannar hwardere till 40 [mark] för wäldet, och förbjuder jagh alle ytterligare åfftermehra tilltahla vppå förberörde engh wedh sine 3 [mark] wedh min dohm. Till yttermehra wisso och bättre förwaring trycker iagh mitt jnsigle vppå ryggen å thetta breef, som gifwit och skrifwit är åhr och dagh som förskrifwit ståår.