Kere her Sten, besynnerlige gode wen. Som eder vel förtenker huru war atskilnad var pa helge kors affton exaltationis nw næst förlidin om rikesins ærende, som tha vare framsette om the swar, som k[onung] H[ans] och Danmarcx rad vare begerende, oc hoo the voro, vare medbrödra, som tiith skulle fara, oc om eder reso til Finland oc huru landit skulle settias i landwern, om nagon ofriid ville begynnes riken i mellom, med flere annor ærende etc. Tha ville j först forwete eder om eder reso til Finland oc sagde ati wore alstingis redo oc holla thet lyffte, ther j haffde loffuet then verdige herre biscop Magnus oc flere gode men etc., holkit wij vorde swa til eens med eder, at wij ville æy rade eder fran epter then leglighet nw pa ferdom ær i then landzende bade medh slot, folk oc annit. Her om morgonen, j kome igen, hade i same tall pa ferdom som til forenne. Tha ville i jnthet haffue fram æn j sade för oss, ati vilde sende her Antonius til Lubec at bestelle med honom, ath doctor Heming i Rom skulle fa iij(c) Ry[n]ske gillene til rikesens behoff. Siden begerede j, ati matte fa ende pa thet skiffte med cronen, oc hade ther in the gode men, som ther hade varit pa syn. Strax j finge eder vilia ther om, huad wij sidan talade i rikesins ærende, ther ville j ekke giffue eder tiid til. Tha vare i swa til eens med oss, at wij skulle opkaste the scriffuilse til Danmarc, oc wij skulle besenda eder töm strax same affton til Winterholmen; ther ville i bliffue om natten oc see töm öffuer, huad i hade kunnæt förbetra töm oc bestellat sva, at edert incigle ware her qwar hoss her Peder, at the skulle vara beselgde. Oc same tiid sporde wij, ati vare afflöpne. Tesligis loffuade i oss, ati ville giort Eric Twreson oc Peder Twreson vnderuisning som thet sig borde, at the oc Godzskalk Arendson matte kome i radit med oss, som wel behoff göris. Tha hade wij töm her in för oss oc sporde töm om i hade giffuit töm swadane befaling. Tha sagde the ney ther til; ey haffde i eller Eric Twreson med giffuit then reso til Danmarc, som i late oss forsta. Oc ytermere besporde wij om i haffde med giffuit för:de Eric Twreson eller her Peder scriffuere om the breff til Danmarc skulle vara beselgde vnder edert egit incigle, som i loffuade oc sielffue samtykte med oss; ther sagde the ney til, at töm var thet ey befolit, oc ingen annen ytermere werff hade the til oss etc. Oc ther medh foor Eric Twreson strax sin wegh. J lögerdagx kome the verdige fedre ware medbrodra hit til oss, biscop Cort, biscop Olaff oc hederlige men mester Hans Ganso oc her Anbyörn pa verdige faders vegna biscop Henricx af Lincöping; oc i gaar kom then verduge fader biscop Brinolff, och ære Niels Claueson oc Jöns Knutson pa vegin. Sidan haffue wij varit her til hopa oc offuerwegit the scriffuelse til kung H[ans] oc Danmarcx rad j thet besta wij kunne epter then leglighet nw ær, som wij sende eder ther vtscriffter vtaff. Oc epter thet ati hade ingen befaling giffuit Erik Twreson at han skulle farit the reso, som wij hade förmodit, sua haffue wij nw scriffuit Eric Ericson oc Aruid Knutson til om then reso, som aff eder oc oss benempde vare, oc haffue wij sent töm breff oc scriffter, ther the mage rette töm epter. Wel haffde i hafft tiid nog at koma rikesins rad til samen innen then tiid i fore bort, oc hade thet varit eder til vilia vtan the j Finland ære i rikesins tienist. Gud förlate eder at wij haffue sa faa i radit. I förmene töm, som ther wore nyttoge, inkome. Törte wij viid, tha vithe i hwem wij haffde at sende. Somme ære aldrog, kranke oc somme haffue andre förfald, som i wethe wel then brysten betre æn wij kunne scriffue, nar j ville tagat ret i tanke etc. I haffue offte loffuet oc sakt oss ati ville lyde oc höre rikesins rad oc holla töm i vordning. Huru ther om, thet ær wel förögon, kost oc omak göre wij oss nog i mang herre möte, rikit oc oss litid til gangn, oc altiid settie j til oss store mystanke, thet wij ecke haffue förskullat. Oss hopes til Gud, ati the ærende j haffue lyt rikesins rad aat, tha haffuer hwaske j eller riket fangit ther sörda(!) af etc. Ty bidie wij eder æn nw gansze kerligen oc rade, ati betenken eder i rikesins oc alles ware besta; oc radom wij eder æn nw oc formanom, som wij ofte til forenne giort haffue, ati forware the slot i Finland ære, som i vele vara ther vtan aatall fore, med spisning, wærie oc med edert egit folk, swa at the ære ther med som förnymstighet haffue. J kunne wel förmerchie huad swadane sollenere ther nw liggie ære besluttne med swadane ærende, oc ther marge mentsz folk liggie i swadane matto ær sellan endrecth. J wethe wel sielffue huru the slot vare bewarade med folk oc annet, tha the Rydzer inkome nw eth aar siden, huad folk j haffue hafft ther aff edert egit bade för oc sidan oc nw, thet wete wii och alle wel huru lenge wij kunne holla wart folk swa ther pa swadane stor kost oc lön; thet kunne j wel merkia at ey kan vara lenge j vare makt. Wij bidie oc rade eder, at huad war herre haffuer wnt eder aff rikesins rente oc j see nw at storlige behoff göris, ati thet ekke spara mot cristendomens, rikesins, eders oc alles vare fiende. Bidie wij eder oc kerligen, ati vele wete the gode mentz beste, som ther j landit hoss eder ære, at the matte koma hem som i loffuede oss sistens, tha i skildis her fra oss; oc tykker oss ey radeligit vara at nagor deel i Finland bortbreffuis, som i rörde om för oss, til then försten aff Mwskoffuen; thet kan Gud göre, att wij mage bliffue j friiden rikene i mellan. Epter swadane tidende wij haffue nw faat fran Rom, som j fornymmende warde i mester Henric Vennes scriffuelser eder tilscriffne fra Lubec, sua ligger aldre störste makt vppa, atj vele swa bestallat, at the pawens breff vare med the forste vtlöste aff Lubec, swaframt at the breff skole komme rikit nagot til nytte oc the gode men i Rom, som töm haffue wtsent oc varet gode för peningerne, skole ther ey kome j drapelig skada fore. Swa snart the breff kome j vare hender, tha scal thet breff, som war helgaste fader paffuen haffuer scriffuit til k[onung] H[ans], til honum offortofuat sendis. Thet wij swa dywpelige scriffue i tesse ærende, kenne Gud at wij göret j en god akt oc mening, pa thet ati tess yterligere skole taget til sinnes. Huar wij kunne etc. Eder her med etc. Ex Holmis in vigilia sancti Mattej apostoli et ewangeliste xcvi. Jacobus Vpsalensis, Brunolphus Scarensis, Conradus Strengnensis, Olaus Arosiensis, Aruidus Trolle, Raguallus archidiaconus Vpsalensis, Ericus Ericson, Nicolaus Boson, Petrus Raglson, Petrus Ericson, Benedictus Gregerson et Abraham Cristerson, regni Suetie consiliarii pronunc Holmis constituti.