Then tijdt Erick Flæming wår i Mwskow oc presenterede store försten wår keriste nadege herris her Göstaffs aff Gudtz forsyn S. och G. etc. wtuald konungs scriffuilse anno Dominj mdxxvij (= mdxxvj) huro han grootzsade for:de store förstha etc. Högmectogiste högbaaren försthe och herra, her Vasilii Iohannis, medt Gudtz forsyn konung och keysere vtoffuer alt Rytzselandt etc. Högmectegh herre och forsthe, her Göstaff Erickson, medt Gudtz nade vtualdt konungh offuer alt Swerige, vår keriste nadoge herre, wndtsker eder keyserlig maiestati helse och swndheett medt tilbörleg heder, venskap oc kerlegh, högeliga begærendis withe och höra edert säle stålt oc luckesamblickt regiment; och haffuer samme wår keriste nadege herre her G. &c oss sänth til eder maiestatis högheett medt nogra articler, värff oc befalninger anrörendis på frijdt mellan edert landt och Swerigis rijke, som wår nadigiste herris breff, giffuet til eder keyserlig ma:t, clarliga bewisa skula, Verdegis eder högha keserlig ma:t liuffliga anfangha samma breff med wår wärff, articler oc ärende oc them forsthå och vttolka til thet bestha, giffuandis oss ther wppå eder mille och oss behagelighe suar, huilket eder Gudt inskiuthe, som allom ärendom giffuer godan ändhe, oc then samme Gud göme ederss maiestatis staatt til ewig tijdt. Vtscriffthen på breffuit til storeförsten &c: Högmectogiste, hogbåren store forstha oc herre, her Vasilio Johannis, med Gudtz nadh Keysare och herre vtoffuer alf Rytzselandt, store hertug j Valedimiren, Muskow, Nouagardhe, Pleschaw, Ottserj &c. Breffuit: Högmectogiste hogbaaren forsthe och herre, helse och huatt wij mere formoge altijdt tilförna scriffuit medt Gudt. Högmectogiste förste, wij gisse edert Keyserliga ma:t icke okunnogth vara huro konung Cristiernus, j foretidhen konung i Danmark, bleff in anamader vtaff Swerigis rikitz jnbyggere och wpsåth for konungh, strax effter sine cröningh sijg beuisade mott them som en omil tyran, jcke hållandis swåren edh, besegledt breff heller lyffthe, som långt vare wtaff att scriffua på thenna tijdt. Ther före fijk Swerigis rike tesligis the mecthoghe lxxvij siöstæder en ledtzsle oc vämielse til honum, oc for slika saker skul wndrycthe sijg Danmarcks rikitz inbyggere wndhan hans lydn och herrewälle, vtdriffuandis honum först wtaff sijt arffua rike Danmarck. Sidhan gåffue Swerigis rikitz rådh, andelige och werdtzlige, sijg tijl hopa och medt then menige mans endräctheliga samtycke effter Gudtz vilia och forsyn kårade och wtuålde oss j then helge trefålleghetz naffn tijl konungh offuer Swerige til att beskydde, forsuara oc beskärma for:ne rikitz jnbyggere for for:ne konung Cristierns offuerfal oc offueria then skadha och fordärff, som han ytermere acthede att göra på thet omilla regiment han til forna brwkat haffde. Oc så som han kom til riket medt krij, örlog oc blodtz störtilse, så haffuer Gudt tilföghat sina nadh att wij medt krijgss handt haffue thet igen jncrecktadt oc forlossatt wtaff hans anfectan oc betwingilse och giortt thet frälst och frijt jgen. Oc tijl thess fastare oc yterligere for:ne konung Cristierns mootstandt haffue wij med wårt elskeligha rijkiitzens rådtz rådh tractereth, handlät oc stadfäst eth wenleckt forbundt oc eweg frijdt medt högbåren forstha hertog Ffredreck aff Hålsten &c, crönadt konung til Danmark, wår kere brodher, oc thesligis medt förbenämpde mäctoghe siöstädher, besuariandis oss tiil hopa med them, at huar skal wara then andre til hielp, tröst och bestandt på hwilken sidhe mäst behoff kan göris. Tesligis när wij haffde medt wäriande handt jncrecthet Ffinlandt, forordinerede wij waare fulmyndoge sändebudt til edert Keyserliga ma:t på slikt forbundtz och friidtz handel om eder ma:t så syntess nyttogt vara, heller jw at minsthe tijl the lx årss frijtzstadfästilse, som våre forfäder medt edert ma:t jnrymdt och confirmeret haffua. Dogh effter att for:ne wår sändebudh jcke komme til eder ma:tis personliga presenciam wthan al enast tijl Nogårdt, äre wij twäkande om wår begären är forswmeliga eller medt noghon ofornomst forhindret oc jcke kommet rättheliga for edert ma:t, thy withe wij icke om wij skule aluorliga forlåtha oss pa the swar wår sändebudt finge j Noogardt, effter thy eder Keserlig ma:tis sändebud icke äre kommen til oss som ther wartt beleffuadt och wtloffuadt. Oc wåre wndersåthe widherfars dagliga oforwinnerlig skade medt mordt, rooff och brandt, som myket skeet är sidhan wår sändebud wåro j Noogardh, som thesse wåre gode män wäl kunne betyghe med mång wpscriffuen claghemaal om eder ma:t icke leddis vidt att höre them, thett wij dogh icke troo giortt wara medt eder wilia oc samtyckie. Ther före äre wij begärande, som tilbörligit är, att witha och wndherstå wtaff edert K. ma:t om for:ne frijdt for nogher aar sidhan betaghen och stadtfester medt beseglatt breff och korskysning, om eder K. ma:t werdegis bliffua j samma frijdelig forening oc then stadhfestha til längre tijd. Wij acthe icke trädha frå then pact och frijdt wåre forfäder giortt och stadfäst haffua medt eder ma:t gönom fridtz breff oc corskysning; thy haffue wij medt wårtt elskeliga rådtz samtycke forordineret och skickat tijl edert K. ma:t thenne wåre betrodde och erliga män Erick Flemming och nogra flere att witha och forfara om forberörde frijdtz yterligere stadfestilse, giffuandis them j mackt oc befalning, att huat som helst the medt eder K. ma:t effter wår oc wårt rikitz rådtz befalningh, som wij them giffuit haffue, varda beslutendis om for:ne och annor wart rike omwårdendis ärende thet wile wij gerna hålla och hållas latha wtaff wåra, huar wij icke med offuerwålle ther frå trängde bliffua. Befalandis edert K. ma:t, alzmectog Gudh tijl eth saluckt oc luckesamtt regimenth. Datum sub secreto nostro ex arce nostra Stocholmensi jn ferijs sacre penthecostes anno ab jncarnatione Dominj mdxxvj. Gostauus, Dei gracia Swecie et Gothorum electus rex Effterscreffna article worde presenterede store förstan her Vasilio, Keysare wtoffuer alt Rytzelandh, wtaff Erick Flemming och hans medtfyliare. 1. Fförst är wår böön att eder Keyserliga ma:t vil wnderwise oss när then skade, som skeed är widt Sisterbeek, skal widerläggis oc betalass på bägge sidher, heller om eder K. ma:t wil att thet skal wenliga forsones wthan peningha. 2. Om then swenske manness gårdh j Nogordt, som liggher ödhe, maa wpbyggias igen wtaff swenskom mannom, och breff oc priuilegia, som ther wppå wntt och giffuen äre, måghe bliffua widt mackt hållen. 3. Ytermere om noghon skade med rooff, brandh eller annat ofuerwalle, thet Gudt forbiude, bliffuer giortt her effter in på Swerige aff rytzsar, for huat fogote skule the swenske klaga sin skade oc jgen kräffia huat them med ofuerwålle frå taghet bliffuer. 4. Jtem wdj huatt köpstäder oc landtz ortt eder K. ma:t will wnna oc tillatha swenske köpmän att bruka theris köpslaghen. 5. Jtem om noghon skade skeer effter thenne tijdh iu wppå annan parten aff them, som boo oc bygge på gränsen wid begge rikitzens landhemäre, antinge att eder K. ma:ts wndersåthe göre eller få skada, om then skade skal strax j samma månadh, som han görs wppå, wpfylles oc betalas igen. 6. Jtem then tiidt finske bönder for räddegha skul oc offuerfal medt roff, brandth, mordt &c., som them offtha är widerfaret wtaff rytzener, fly oc offuergiffua sin gootz oc heman, flytiendis sijg bort annerstadtz oc taghandis sig annor heman, om the moghe säker oc ofeydede koma til sijtt j gen. 7. Jtem at eder K. ma:t wille så forordineret att bönderne på bägge sidher icke skulle lättheliga bliffua betrodde hoss fogoterna, når the clagha huar på annan, sigiandis sijg wara j frå röffuat gul, sölff eller peninga, som risa kan til nogher store summe. Män huar the ellegis beclaga sijg mist haffua clädhe, boohagh, hwss, sädh, fänadth eller jordh, thet man wäl troo kan, ther om må tilborligha ransakas. Mädh köpmän är annor skäl. Responsio. Storeförstans her Vasilij, Keysares offuer alt Rytzselandt &c swar, giffuit Swerigis rikitz sändebud wdj Muskow, vendtt wtaff rytzske paa latin ordh frå ordh anno Domini mdxxvj annan dagen wdj septembrj månadh oc nw sidhan wänth vtaff latin på swenske. Storeförsthen her Vasilius, wtaff Gudtz forsyn Keyser wtoffuer alt Rytzlandh och store hertugh &c, haffuer budhit att sigia tik Erick: Tu sagde oss om konung Göstaff huro han är vtualdt herre offuer Swerige oc haffuer forskickat sin sändebudt in wdj wårtt fäderness arff Stora Nogårdt tijl wåra ståthållare j stora Nogardt, att wåre ståtthållare j Stora No[gard] och wårt fäderne Store No[gard], wille wnna swenskom lx åra frijdt, oc att wij medt wåra ståthållare j Stora No[gard], wårt fäderne Store No[gard], ville giffua befälning att fridhen måtthe städegt ståndhe tijl fulle årataleth effter frijtzbreffsens lydelse, oc att konung Göstaff wille sammaledis halla friden tijl then terminen, som frijtzbreffuen innehålla oc korskysningen. Thå sagde tw for oss, att wåre stådthållare j Stora No[gard], wårt fäderne, jcke giorde oss wnderuisning at budhen wåre kommen wdj wårt fäderne Stora No[gard] til fridtzens stadfästning for then skul att bud wåre icke kommen til konungh Göstaff frå wåre ståthållare, och thy skulle wij nw befalla vora ståtthållare wdj Stora No[gard], vårt fäderne, at the ville städegt oc oforcränck hålla then stadfästade frijd tijl fulla årathaledt effter friidtzbreffuetz wtuisning oc korskysningen. Storäförsthen her Vasilius &c befelthe att vnderwisa tijgh, att sidhan konung Göstaff sände til wåra fogoter j Stora No[gard] sin sändebudt Knut Erickson oc Biörn Nielson, screffue wåra fogoter oss tiil, oc wij budhom wåra ståtthållare j Stora No[gard], wårt fädernes arff Stora No[gard], att the skulle confirmere friden; oc wåra ståthållare j Stora No[gard] hertug Johannes Iohannis Abolenissen oc wår marsk Johannes Constantini Szaborow tilbude konung Göstaffs sändebudt frijdtzstadfästilse, som breffuen innehålla, oc gåffue befalning wåra edla män oc ridderskap j Stora No[gard] oc tesligis köpmannannäss ållermän och the andra köpmän att the skulle göra eedh til fridtzbreffuens stadfestilse, oc sammeledis konungh Göstaffs sändebudt Knut Erickson med hans medfyliare hängde sin jndzigle wiid friidtzbreffuen, som gömas oc bewaras wdj vårtt fäderne Stora No[gard], medt theris swåren eedh på konungh Göstaffs oc alt Swerigis rikis wegne, at konung Göstaff och alt Swerigis rike med for:na våra wdj Stora No[gard], wårt fäderne stora No[gard], then stadfesta frid. wile fast oc städeg hålla effter fridtzbreffsens wtuisning oc corskysningen. til benämpde åratals terminen. Storeförsten her Vasilius &c haffuer befalat at sigia tijg: Vij haffuom nw budhit wåra ståthållare j vårt fädernes arff Stora N., att then friid, som våre ståthållare, hertug Johannes Iohannis oc wår marsk Iohannes Constantinj med handsträckning haffue confirmeret, then skule the städegt hålla effter breffuen oc corskysningen til benämpde årataledt, oc the skula sändha til konung Göstaff fulmyndog sändebud på fridtzsens stadfestilse, oc skal k. G. sammaledis latha hängia sit indzigle for fridtzbreffuit, som sändebuden skule före medt sijg; skal han och medt sin eedh for alt rikijt stadfeste friden, at han skal fast oc stadeg hållen bliffue effter breffsens beuisning oc corskysningen til benämpde åratals terminen. Tw sagdhe oss, att wii skulle wnna swenskom, att the måtthe åther wpbyggia wdj wårt fäderne Stora No[gard] en gardt och honom niwtha oc behalla effter gamall sidwänia medt sine friheter. Tijl thet begärelse giffue wij eder frij wilia: byggher, om edher täckis. Ytermere sagde tw oss. hwre langt in j landhit oc j huilke wåre rikitz köpstädher swenske köpman maghe färdis oc bruke theris köpslaghen &c. Swensker köpman skal alle städis wdj wåra köpstader köpslaga med alla handa waror effter fridtzbreffuit och gamal sidwänie som tilförna warit haffuer. Storeförsthen &c haffuer budhit at sigia tijk: vppå konung Göstaffs vegna haffuer tw betheet for oss. at hans wndersåthom widerfars stor skada wtaff varom vndersåthom medt moordt, brandt oc rooff, Och for then skul befallom wij vara ståthållere j Stora No[gard], att swenskom, som orät är skedder vtaff vårom, skule the lathe widerfara så mykit som rät är. Wij hafue och til förna budhit ware ståthållare j Stora No[gard] at the på wåra vegna skulle biudha fogoterne på grensen wid landamerit at wåre wndersåther ecke skule göre konung Göstaffs vndersåthe noghon skadha. Oc om wåre brukade noghott rooff på konung G. wndersåter, thå skulle the lathe them widerfares räth. Oc våre ståthållare j Stora No[gard] haffue scriffuit oss til huilke the äre wtaff wåre wndersåte, som k. Göstaffs wndersåthe haffuer giort skade, oc wij haffwom budhit lathe wphängia the ilgärningess män j landamärit oc latha få igen huat deel the medt orätt taghit haffua. Storeförsten &c bödh att sigia tijk: Wppå konung G. wegna sagde tw tijl oss att nogre vtaff edra finska bönder for räddoge skul, som the haffua vtaff wåra, haffua offuergiffuet sin gootz oc egedeler och bytt siig annerstadtz att boo, begärendis säker och ofeydadhe komma til sith igen. Ther wdinnan mågha swenske haffue sin wilia, män j wart landtskap, wnder Kexholm och Nötheborg eller j annar rwm j vatn eller landit, som oss til höre, skule the jcke byggia. Nogre wtaff Swerige göra stor skadha på wåra medt lönlegt tiuffrj, mordt och rooff, oc wåre fogoter wid grensen sände sin budh tijl Wiborg, begärendis jgen thet, som wårom är orättheliga fraa taghet, oc konung G. fogoter oc flere swenske lathe them inghen rät widerfaris, ok wij biudom nw warom ståtthållere j Stora No[gard], at the skule biudha allom vårom fogothom widt grensen til landamäret att wåre skule ingen skada göre på k. G. wndersåthe, oc om thet skeer, skule the latha them faa räth. Wille oc så k. G. befalle sina fogoter, att hans wndersåthe icke göre wåra wndersåthe skadha, oc om skade skeddhe, at the ville lathe skee räth oc igen fångis thet som är orättheliga bort taghet, leggiändis forbudt oc noghot withe ther widh att sådant rooff icke skal offthare brwkat vardha. Nw på thenne tijdt scriffua oss tiil wåre ståtthållare j Stora No[gard] at wåre fogother scriffua them tijl wtaff Käxholm och Nöthaborg: swenske män haffua bygdt mangha byiar in wdinnan Kexholms oc Nöthaborgs län, benämpdhe. Nywatnj*, Purowäsi, Sawkoso, Peltazarj, Penisarj, Vähasari, Lethasarj oc Saruhesarj, oc ther offuer haffua the oc bygd siig egedelar på andra öyar. Våre wndersåther aff Nötheborgh Olsere Jaklau och Matthias Klimaw haffua här sackt for oss, att svenske haffua bygt sijg heman j Nöthaborgs län wdj en ödesby, som kallas Kerasolo, oc på andra ödhemarker, icke til wnnandess att wåre moga ther byggia heller boo; thy begäre wij at k. G. wille befälla sine fogother, att the lathe affhysa the ägedeler, som bygde äre wtaff hans vndersåter wdinnan wår län, oc icke tilstädie at the här effter byggia på wart landt, watn eller öyer, oc then tijd vår ståthållares sändebudt aff Stora No[gard] komma til honom, at han wille tilskicke nogra som medt warom på begge sidher läggia skule en wiss rågång effter vårt fädernes Stora Nogards oc Swerigis rikitz gambla råmerke, som hertog Irians oc hertog Albrectz frijdtz breff innehålla, oc thess forinnan at wår sändebud komma til eder, skal huar androm på bägge sidher göre lag oc rätt som fridtzbreffuit oc swåren eedh wtuisar. Storeförsten Vasilius &c haffuer befaledt att sigia tijg: Een aff Stora No[gard] haffuer claghat på Wiborgs borgare Irian gulsmidt oc Iost Pederson oc nogre swener, som tiäna på viborgs slåt, Jöns Pederson, Albrect tolk, Jacob Flemming, Maram Swha, att the j hans fråwäre j Mekels hwss haffue wälleligha wtwr hans bodh taghet frå hans dräng j alla hande köpenskat til clx nogårdtz ruble. Ther om sände wij wårt budt Anders Wålesåthe tijl konungen i Danmark Christiernum oc then tidt han talade til rådhit j Wiborg om thetta offuerwålle, suarade the att the wille få them jgen, som thet mist haffde. Oc her til dags är ther jnthet tilgiortt. Thet sijg k. G. på wåre wegna, att han biudher att wår wndersåthe får sijt j gen. Ytermere beclaga wåre köpmän j Stora No[gard] Andreas Jäske oc Gridhe Subaff, Jwan Sekiren och Gride Bocke på Wiborgs borgare, att then tijd kongens tiänare aff Pålen komme j Nyen til en öö benämpdt Fomijn oc röffuade them, oc når samme röffuare drogho til baghe, kom en stoor storm och dreeff skepen, eth stoort oc eth lithet, med folk och gootz jn j Wiborgs haffn, oc Wiborgs borgare anamade alt samman oc sändhe til Stocholm. Tu Erick skal sigia k. G. på wåre wegna att han tilstädher wåra wndersåthe att få sijt igen. Så wår och en annan köpman aff Stora No[gard] benämpd Gride Vasilii, sigiandis at han war faren fraa Reffla oc war kommen jn i Nyen, ther komme Viborgz borgare oc röffuade honum j frå skip oc gotz. Wille konung G. lathe bespöria huro thär om är, oc lathe them faa sijt jgen effter rätwisen. Then tijdt wij komme frå Mwskow til bagha igen til Nogård vordhe wij ther forhindrede til thess Söffuerin Noorbys löpare til baghe kom frå Mwskow oc haffde medt syg thenne effterscriffne befalningh: Effter storeförstens her Vasielij, med Gudz forsyn herres oc keysares wtåffuer alt Rytzelandt budt oc befalningh haffwa hans edla män Johannes Vasilij capitenere och Johannes Symonis marsk j stora No[gard] lathet mik Wescha Subaff, canceller sammastadz, sigia k. Göstaffs sändebudh Erick Flemming oc hans medfyliare hwre Gabriel Sigfridj oc Maximus Oculanj, som wpbåre store förstans skat i Lappalandt bliffue röffuade widt elffwen Wtze wtaff k. Göstaffs wndersåther Heiki Poikilan oc Iöns Thoroy oc flere theris medhängere; fförst togho the stora förstens wpbären skat i[½](c) nogardz ruble oc the twå, som skatthen haffde wpbåret slogho the j häl oc gripe oc medt sig fordhe x köpmän med theris gootz til c nogardz ruble och lxxvj rener. Ville k. G. lathe bespöria sanningen her om oc igen fångis thet, som boorth är taghet, och sammaledis att han wille befella att the fångher oc theris gotz måtthe jgen komma, oc the ilgerningsmän straffas på thet sådant skulle jcke skee tidhare. Swar til the ryskes værff. Ar &c mdxxvij, xxvj daghen j maij månadh lått högmectigh herre oc förste her Göstaff, med Gudz nade Suerigis oc Göttis &c vthuald konung, sethe sitth jncigle för frijdz breffuit, stadfestandis then lx åra frijd med korsskysning, som var beleffuad j her Swantes tijd mellom Suerige och Rydzlandh, j storeförstens her Wasilij, med Gudz nåde herris och kiesaris offuer alth Rydzseland sendingebudz närwarilse j Stocholms stad, och latt hans nade giffue thenne effterscriffne swar på theris werff och framsettninger. Högmectig förste och herre her Gostaff, med Gudz nade Suerigis och Göttis &c wthuald konungh, vår keriste naduge herre lather segie eder hogborne förstis grotteförstens och kieserens (öffuer alth Rydzseland) sendingebud, ath han haffuer forståndit, och öffueruägit edera framsetninger och giffuer på them thenne eptherscriffne suar. Fförst, ath så som handladt var med hans högmectighetz sendingebud Erich Fleming in för högborna första grotfeförsten j Ryszeland, ath hans högmectighet skulle samtycke, stadfesta och med korskysning fulborda thenne lx års frijd, som fordom emellon hans högmectighetz rike Suerige och Rydzseland giort var, så ær hans nadis högmectighet oc thess til sinne, ath han oc så giöra vil effther gambla fridzbreffsens lydelse. Sedhan så som och thå vthloffuat var med hans högmectighetz sendingebud wijl hans högh:[mectighet] forordinere nogra godha men vthåff hans nadis landh, som med högborna förstis grotteförstens godemen, the han ther om vthskikkandis varder, ransaka om then rågångh emellon Suerigis rike oc Rydzland, och ser gerna thet ske kwnne iw före iw betther oeh wil radfraga och öffuer ens vardha med eder pa storaförstens vegne, hwat tiid thet ske kan then begge partar bequemmt kan vara. Och ther til suarade storeforstens &c off Rydzseland sendingebud, ath thet skal stonda til hog:[mectig] förstis konung Göstaffz &c vilia nær han veth siig haffua tilfelle ther til, och giffuer storeförsten &c thet til kenne gönum sin scriffuelse på huad tijd han vil latha sin bud mötha wijd grensen; ther epter wijl storeförsten retta siig. Swar oppå the rydzse klagemal. Tijl then skada, som sked ær aff Viborgx læn med lönligit tiwffuerij och roff på rån &c var nadugste herre konung Göstaff biuder nw sin ståthållare, til greffue Johan på Viborgh, ath han skal straffua med retto huad ther j then motten sked ær, och så foruarath med hans högmectighetz fogtar wijd grensen ath thet her epther icke ske skal, och huar thet sker, skal thet tilbörliga straffas. Tijl thet klagemål om the nye bygning jnne pa högborne förstis grotteförstens land suarar wår naduge herre ath hans högmectighet ær icke vitherligit, ath nogra hans vndersåther haffua annerstadz bygt en på hans högmectighetz land; huar annerlunde kan finnes j rågongana, skal thå samma nya bygning gerna offhysas. Tijl thet klagemal om Viborgx borgare Jacob Fleming, Albrickt tolk &c suarar hans högmectighet, attj godemen högborne förstis storeförstens sendingebud haffua nw her forhörth ath så icke tilgångit ær som för högborne förste storeförsten klagath ær, vthan ath for:de godz vart för then skuld annamad, ath Gride Boch haffde köpslagath med Tyns Erichson om nogra saltpetra, och nær han samma saltpetra icke leuera kwnne och haffde thå bittalinngenn vpbårith, varth hans godz ther före antastad och var icke mer godzseth en tijl ij(c) mark, och drog lika mod salthpetran &c Och var thetta Tynnes gerningh alena och inthe the andres, som benempde ære. Jtem om thet klagemål om thet roff, som konungens folk j Påland tog frå Nyn ath thet skulle sedhan vara tagit vijd Wiborgh och senth til Stocholm, swarar hans högmectighet, ath thet giorde konungh Cristierns folk, och ther före haffuer han ther inthet swara til. Jtem om thet clagemål på Gride Basilij vegne ath Viborgx borgare skula haffua röffuad honum j frå skip och godz &c suarar hans högmectighet ath han ther om haffuer lathit bespörgie och kan icke finnes ath thet ær skeedt aff nogra hans vndersather. Jtem om thet clagemål ath twå storeförstens befalningxmen vtj Lappeland varde slagne och hans högmectighetz skatt bortagen til i[½](c) Nogordz rwbla &c suarar var nadige herre ath han haffuer ther vthinnan besporth siig, och haffuer forståth att samme ij befalningxmen j sannyngen bliffue slagne, men att skatten skulle ther vara taghen, ær oretteliga klagit för storeförsten j Rydzland och haffde hans vndersåther sielffue vållet samma angrip, ther med ath Jffuan Jacobson med hans sölskap nogot til förna hade slagit på samma stad vthöffuer xxx godha bönder j hell, tagit them j frå iij(c) renar, med the ägedeler, som the förde och var vel wijd lx(m) mark värth. När then skade varder viderlagd, skal gerna til tänkes, ath then skade skal och viderlagdt vardha. Jtem samme Jffuan Jacobson slo j hel xxiiij men, och ij quinnor wijd træsken j samma Lappeland, thess ligis Grippe the iiij drenger, och förde med siig til Rydzsland, och vj men sloppe blotthe j skoghen. The toge och fra them xxv håper och alla theris fiska, nätt, kläder, kettslar och theris matt &c; war wärt til hopa j(m) mark, trengde them, och en nw trenga frå siit eget fiske vatn, som the draga skatt och skwl vthaff, så ath the icke torffua fara och fiskie och brwche siig som the aff alder giort haffua. Begærer var nadige herre ath ther må och ske viderlegningh före och fongana lösse giffuass, och ath storeförsten wille biude sine vndersåther och böndher til, ath the icke her effter skwla göra nogot forfångh in på samma treske, thet med rette hans nadis vndersåther tilhörer. Ytermere medhan fridhen, som var beleffuad vtj her Suantes tijd til lx år emellom Suerige och Rydzland, ær nw samtykt och confirmered på beggis sider med korskysning och fridzbreffsens besegling til for:de åratals terminen, vil högmectig förste konung Göstaff, vår nadige herre, ssamma frijd oforkrænkt holla och holles latha vthaff alla sina vndersather, inthet twäkandis ath storeförsten her Vasilius &c, herre och kiesare vthöffuer alth Rydseland, jw så göra vil på then sidhan. Doch ligeuel effter mang fogtha skiffte offthe sker j kort tijd wijd grensen, och bliffuer for then skuld forsummad, ath then skade, som sker med roff, brand och tiuffuerij, lönliga och oppenbårliga, bliffuer icke altijd retteliga ransakat och tilbörliga straffat, vthan then ene skiuther saken i fra sich til then andra segiandis, ath then skade ær icke sked j myn tijd, och ther med få thij ingen viderlegningh eller rett, som skadhan haffua j hondom. Synes för then skuld var keriste nadige herre rådeligit vara, ath en fulmyndog off huarth ryket tilskickad bliffuer wijd grensen, pa begge sider, som j samma månad, ther skadhen sker vppa, skal latha straffa och fly rett och viderlægning för skadha, eller sielffuer betalan. Ellix haffua the skalkar, som bo wijd grensen, lithen forsyn til ath brwka sijt skalkerij, huar in på annan, som the plæga göra. Hær oppå begærar var keriste nadigiste herre vetha store förstens &c sinne, goda råd, och mening, gönum hans scriffteligh vnderuisning, ther hans hög:[mectughet] kan siig epterrette hwre han ther om skal forordineret med sin ståthållare på Viborgh greffue Johan och flere befalningxmen vijd grensen. Jtem om köpmæn, som plæge ferdes mellom Suerige och Rydzland på begge sider &c ær var kereste nadege herre til frijdz ath the bruka sijt bestha huar med annan som gammalt och fordt varidt haffuer, och före the varor som nyttoge ære. Och om storeförsten lather alla waror j sijt land, som her tiæna kwnne, vara frij och oforbudna, som ær salthpeter och annat huad thet helsth vara kan, så vil och vår kereste nadige herre latha vareth med the varor, som falla her j landit. Men huar nogot forbud sker på then annan sidhan, ær loffligit ath så och sker her j landit.