Vy Erik met Gudz [nadh] Danmarks, Swergis, Norigis, Vendis ok Gøtes konung ok hertug in Pomeren, hylsæ edher varæ elskeliga gode men, ther vy haffua befolth sitia offuer landzrættin j Østerlandh j Abo, kerlica met Gudh oc vare nade. Vy vndra storlika atz(!) the fatige mæn aff Østerlandh søke oss swa ferran met theres keremal epter thet vi haffua ider yterlike befolth at høra ok retta al ærende ther j landhet oc skipa allom ræth, fatighom oc rikom, swa vel ynbirdes mellan ider som andre. Ty bidie vi idher ok bywda at j fly thet swa, at the fatighe mæn aff landhet ey tarffua at løpa til os met theres keremol. Sighen rætten mellan alla, bade fatige ok rike, som j vilin for Gud antswara. Vil nogher sik a mothe ræth verria, tha vnbiuder oss thet; vi vilie ther vider gøra som oss bor a rætz vegnæ. Jtem vm Abo bro huru hon skal biggias, thet legger mellan stadhen ok almoghen som ider tikker rættestz vara for Gud(z), oc ther at skulu the sigh alla nøghia latha; swa haffua vi vora borgaræ j Abo vmbudhit met borgamestarenom, Andris Rømer. Jtem J vithen vel at tho vi stagdga giordom met almoganom j Østerlanden, tha skulde hwar røk gøre fæm marc, oc hwar krok ij marc, ok hwarth bool x marc, oc ey meræ. Nu ær oss beræth, at the gøre ther offuer lændzmandz gieldh iɉ spann sædh oc ther til høø, hwilkit oss tykker ey skælighet vara; thy vilie vi at the skulu ey thet her epter gøra. Skal ther jo lændzmandz gieldh gøras, tha legger thet swa som møgeliket ær. Oss tykker nogh vara at hwar røk gor thertil j øre peninga ok ey mer. Jtem vm myntidh haffua vi swa taladh, at thet første mynth skal ga vj peninga som thet førsth gigh, oc en Prytzk skillingh for viij peninga, oc Reflisken for iij peninga*, til thes almoghen kan sik met warth eghit beholda. J aal ærende prower worth oc landzens besta ok bestandh som wy ider vel til tro oc wy vel vithe at j gerna gørin. Scriptum jn castro nostro Vordingborgensi anno Dominj mcdxiiij, jn profesto beatj Clementis pape et martiris, nostro sub secreto tergo presencium coappenso.