Min ödmykalicæ oc welwillighæ tro tiænisth nw och altidh forsendh met war Herre. Käre herre, som i meg tilscreffwe, at jag skulle sende edher alle the mesthe peninghe jag kwnne aff stad kome, tha sendher jag nw edher met Oloff Andher[son], Dirich Hansson, Henrich scriffwere, Per Stensson oc flere gode karle halffemthe twsandhe march i[½] hwnderet oc noker peninghe ther ower wel besegleth bodhe aff skatthen, sakøre, hielpeskat oc the frw Jngeborg megh sendhe, som Henrich scriffwere wed ther göre rede fore hwar wed seg, oc ther til xxvi skipspund fynske gedder aff hielppeskatthen, iiij lesther ööl, iij lesther thiære, iij(c) bredher, som i meg om tilscreffwe. Kenne Gud, käre herre, at her er eke öffne pa mere öll, som jag kan ower sende, thi her er en swar kost oc fortäringhe met thi skipbiggere som her äre, oc wed jag meg jngen wndsetnig til malth, thi jag far thet eke falth her j landet. Sendher jag eder ij themer mordskin oc iij skin i them, som Henrich Stensson sendhe hit til meg, oc eth, som jag köpthe for edre peninghe, oc xxi themer graskin, som kom aff Sathagwndhen, som skal vp fölle thi xv hwndert march, och iij themer graskin, som jag vpbar ter i saköris. Oc haffwer jag giffwet the danneswene, som her vppa Abo lighe, theres leen oc thi Tisker, som i hith sendhe, hwar there vi march oc thi andre hwar epter som han war ferdog til, som jag eder tilscreffwe i sist; oc haffuer jag eke giffueth thi Tisker eller the swene, som i hit sendhe, theris clege (= kläde) for jeg far edre scriffuelse igen ther om. Käre herre, fröchter Dyrich Hansson storlighe, at han skall wære besaget for eder aff noker hans awynssmen, hwlcket, kende Gud, han haffuer inthet til brötheth, vthen bewist sig trolighe pa edre gaffn oc beste som en tro man bør at gøre; och haffwer warit meg ganske welwilioghe pa all then del, som han wiste at edher kwnne kome til gode i alle mothe. Och tesligest Henrich scriffuer haffuer oc bewist sig som en tro danneswen pa edre gaffn oc besthe, som i wel sielff met Gutz hielp skal fornymme i hans rekenskap; oc wedh han itermere at vnderwisse eder om alle ærendhe hwre seg her forloper; oc beder jag eder gerne atj sender honom snarth hith igen for edre gaffn oc besthe skwl. Käre herre, war och Henrich Stensson her hoss meg om sancte Walborgis dag, oc sagde han, at han kwnne jngen lwnde sleppe frw Ingeborg fore sancte Laurens dag, oc wil han tha komme til eder oc sege eder trotiæniste; oc haffuer han bewist seg trolige pa edre gaffn oc beste nw met thenne hielppe skat, som kom aff Thawasteland, oc er hans tro myket godhe til eder, om noker wil komme til eder oc gaa honom thet herrishöffdinge dom fra, som han haffuer; hoppas meg til Gud, at han skal göre eder ther gode tiænst for. Oc beder jag eder gerne, käre herre, atj scriffwer meg til om alle ærindhe, hwar jag skal retthe meg epter. Her met eder alsmectwge Gud beffallendis til ewige tidh. Hastelighe aff Abo odensdagen nesth epter sancte, Johans dag ante portam latinam, vnder myt signethe, anno Dominj mdquinto. Jocep Pedersson. (På en lös sedel:) Käre herre, som i meg befalthe at jag skulle haffwe lathet giörth myn vngge herre her Sten en gul kædhe, tha kan jag jngen lwndhe faa her gwl falth for penenghe; thi sendher jag her S[t]en eth lithet skrin oc hwndrat march ortuger ther vtj, at han köper sig en kädhe for i Stocholm, om eder swa tickes etc.