Min ödmiwcke trotiänisth nw och altiidh kerligh for sendt i alzmectugh Gudh. Käre herre, tackandis idert herredöme och edre foreldrer ödmiwgelige for mygit got j och the mik ok mine vener altiidh beuisth haffue, hulckit eder alzmectigh Gud oter löne. Käre herre, teckis eder vilie veta, at j min krangdom j wor gaff jak ider en groo hästh, hulcken iak haffwer antwardet min son Kyrstier pa edre vegna, bidiandis edre herredöme om ati eycke forsmo lyten goffwe. Gudh tess loff haffue, at iak hawer forwunnit min siwgdom. Er her pa thenne her tiidh enghe synnarligh tiende edre herredöme tilbiudandis, wthen at her stor alt vel tel bode pa slotet och annar stadz j landet, thet Gud kenne, then iak eder beffoller met siel och lyff tel ewigh tiid. J hwat motte iak kan vora pa eder herredömis beste och gangn, skule j finne mik altiid ödmiwcke och veluiligh tel, ro[d]andis och biudendis som offwer edre fatige tro man. Skriffuit pa Ominnet sonnedagen nest for iwledagh, meo sub sigillo, anno Dominj mdxv°. Adress: Erligh herre och strenge – – – – – forstondare, sin elskelige – – – –