Jag Håkan Erlandsson, lagman i Norre finne lagsaga, bekänner och allom witterligit giör med thetta mitt öbne bref, att then sinne iag sommar ting hult med allmogen af Eufra socken i Sårkis by anno Domini 1493 i wälbördig Carl Spofs närwaro, landfouti, to kom för mig thesse efterskrefne gode män från Säkylä, som är först Od Mulli, Hindrich Pälli, Erich Wimalla och Markus Bertulla, the ther upwiste för mig en skogs syne bref, som wåret huldet af Sigfred Bertilsson anno Domini 1335, och bodom mig then til högre förwaring att stadfästa, och är så lydande som fölljer: Bekänner jag Sigfred Bertilsson (etc. Se FMU, n:o 428); hwilket ährende iag skiöt til the tålf som tå i nembden såtto, som är först Lasse Wahi, Josep Kalli, Bertill Winnik, Olluf Rawolla, Sten Eko, Erich Weinalla, Erich Räko, Lasse Tuomolla, Hendrich Soupa, Iöns Härkilla, Olluf Hundo och Iakop Heikär, the ther om ransakade, wittnade och efter förro (= sworo), gillade och stadfaste förnembde skogs synna för gilltugi och förnembde råår för rätta råår omkring Säkyllä skog. Ty efter thessom förnembdom skiählom och ransakande dömbde iag förnembda skogs synna för gilltugi och fornembde råår för rätta råår omkring Säkyllä skog obrutteligen att holdis, weder tre mark för min doom. Till mehra wisso och högre förwaring att så i sandighet (!) är trycked (!) iag mitt sigill å ryggen på thetta bref, som skrifwet och gifwet är anno Domini loco utt [supra].