Wij Göstaff, mett Gudz nåde Suerigis ock Gottis etc. konung, göre witterligit, at vi aff synnerlige gunst och nåde så och för huldskap och wälwilioga tyänist, som thenne oss elskelige Jöns Knutson oss och wårt rijke Swerige trolige her till dagz bewist haffuer och än her epter yterligare bevisza må och skall, haffue vntt och vplatit, szom wij och nw mett thette wårt öpna breff vnne och vplate, honum Oynola godz liggiendis j Pehmar sokn, som tilförende legat haffue vnder Nya choren i Åboo, och nw oss vppå kronone wegne epter Westerårs recess tillfallen är, för femtyie vngerska gyllene, them wij bekenne oss till godo nöye vpburit haffue, epter thet att han mett god skäll bewiszede att han til sama Öynola godz retter byrdeman är, och inghen annen; huarföre affhende wij oss och wa&#x0364;rom arffuom, så och förnempde Suerigis krone forscreffne Öynala godz och tilegne thom fornempde Jöns Knutson och hans arffuom til euerdeliga ägo mett alle tess tilägor j wåto och torro, skog och skywl, när by och fiärren, jngo vndantagno, som the godze nw tilligge och aff aller tillegat haffuer, förbiudendis allom, ee hoo the helst äre eller wara kunna, som för wåra skuld wela och skola göra och lata, att the forskreffne Jöns Knutson heremott jnthet hindre, platze(n) eller qwal göre j någhen motte vppå forscrefne godz, wid wåre ogunste, wrede och strengie nepst och wid then plicht, som laghen ther wm vtwiszer. Tessz tiil ytermere wisse late wij hengia wårt secrete nedan för thetta breff. Giffuit på wårt slott Stocholm fredaghen nest för trinitatis årom etc. mdxxx.