Jagh Karll Knutzssen, riddare och höffuidzman på Wijborgh och Tawesthus etc. och fordom rijcksens förståndare j Swerige, helsser alle the, som thetta bref fore koma kan, kärliga med Gudhi och gior witterligit, atth åren(1) effther Gudz bördh twsende fyrehundredhe opå thet femptte(2), näste winthren effther atth jagh hade antwardat mijnom nåduga herra konungh Christoffer alle slotten och landen j Swerige, thå foor jagh omkringh Tawestelandh atth vthrätte och åthskilie käremål och trätor, som almogen i for:de Tawestelandh hwar till androm hadhe. Thå komo for migh ganske månge Tawester högeliga och iemmerliga kärande om stoor dråpeliga skada och öffuer wålde, som almogen aff Safflax them giordt hadhe inn i Tawestelandh och innan Tawesternas råmerche medh mordh, manslagh, brandh, rooff och medh margfalleliga wåldz gärninger, som för longt wåre atth schriffua. Annan wintter ther näst effther thå foor jagh i samma motto genom Safflax. Thå komo och för migh ther ganska monga Safflax boar medh slijk samma käremåll, som förrörda stånda, käranda vpå Tawesterna, atth the hafdhe mördh, slagitt theres vener ihiel och hugget them sedhan i sma stycken och kastat them for thera hundar, så ath hundana ato them reenth vpp, och manga(3) groffwa käror, som barmeligt war at höra och for myckit her uthi att skrifwa; ok kärdhe, at thet war them skeet i theres landh och innan theris ramerke. Sedan sende jak min embitsman och flere goda men thijt att see och ransaka vppa hwat stedhen then skadhan skeedher war och innan hwilkens landsens ramerke. Tha fans thet swa, att ther Tawastana sagde wara sin ramerke, thet sagde Sawlaxboo somma stadz wara tre milor in j Sawlax, och somma stadz mer och somma stadz nokott minne. Thesslikis sagde och Tawastana, at ther som Sawlax boo sagde wara theris raa, ther gick inn i theres landh som forschrifwit står. Sidhen sende the ather aff for:ne landen theres budh till migh och låthe ganska högeligen bidie migh for Gudhz skuldh, thet jagh wille hielpe ther till och flyatt så, atth then trätan motte warda åthskildt, och bådo the framdeles meer, thet jagh vilde flyat så, att the motte än få ther een syyn opå, the som welduge(4) wåre atth skilia them åth om theres trätte. Thå wille jagh haffua nemptth ther till ena rätta landz syynn, som lagen vth wijsar, aff sex frijborne menn och aff sex bönder. Sedan bådho the migh atth jach wille nempna ther sådhana synemänn till, som then råån gonga kunde, och sade atth frijborne männ kunde thet ey wäll ände, för thy atth the thenn råån skulde gå, the skulde forwägä sigh atth bärgä sigh medh lijthen kost och dricka vatn, forthenskulld atth man kunde ey fööre them mykin spijsningh(5) medh meere änn som männerne bore sielff vpå sigh för store öknar, mechtoga bärgh, måsar och siöar skuldh, som the altt skulde offuer gonga och fara; och kärde the, atth bönderne vpå bodhe sijdor for theras stora fatigdom skuldh ey förmotte födha och lhöna så monge synemänn. Forthenskuld bödho the migh om, atth jagh ville skicha them ther fyre godhe manna till, vtaff Norra bottn. Tha sporde jagh them ther ath, vm thet swa skulde skee, att jagh flyde the mennen ther thil, om the sidan fulleliga wilde latha sich nögie at huar the …. sagde. Tha sware the ther strax och lofwade thet högeliga, at när the förördo fyra hafdhe gangit raan ok sagt them hwar theris raar rätteliga lago, tha skulde badhe landskapen sidan fulleliga latha sig nögie, efter thy som sagd [är], ää hwilken delen thet ginge till skada eller forma, och sagde sich hafwa fulle makt af badom landomen swadant fran sich at lofwa. Ther effter badh iak them nempna mik the sama fyra, som the på bade sidor wilde sättia then saken till. Tha nempde the vtaf hwart landskapet twa vtaf Norrabotn, huilche som heta Anders Sypo, Clemeth Clemetsson, Hans Poualsson och Bengt Jonsson. Sidhann schreff jag fougten till aff Norrebotn, att han skulde bestellat och flyat så medh the förrörde iiij männ, ath the skulle begynna strax ther, som the wijste atth huffudh råenn war widh Norrebotn, och gå så rätt roen vtth millan thesse for:ne landskapen som the ville answara för Gudh och hwar danne mann. Och strax the råen gonget hade, thå skulde the koma till migh, och sidhan ville jagh göre ther een ende vpå, som thet sigh bordhe; och schreff jag yttermere mijn opne breff inn i Findlandh, Tawesthe land, Norrebotn och Sawlax i hwilche jagh stempde till Hattula alle the, som deelnamar wåre j nogre the ægodelar, som opå thenn råenn rörde, och the skulde möthe migh ther annan söndagh off(6) kyndelmesse dagh thet året, som schreff fyrijtiie opå thet sietthe; och lätth wärdige fader medh Gudz nådhe biscop Mogns i Åbo och her Hendrich Bijdz riddare, som thå höffuitzman opå Åbo war, så och Jngeuar Diechn, som thå war fougte i Norrebotn, tijmelige nogh läse the öpne breff. Ther kom jagh thå till for:de Hattula på for:ne tijdh och sätte ther thesse effther:ne godhe men i nempnden, sex aff frijborne och sex aff bönder, som är Oleff Nielsson Tawest, Karl Madzson, häredzhöffdinge j öster Nylandh, Bengt Hammar, Lydich Bengtsson, Nils Bok, Peder Hornelööss(7) af wapn, Lasse j Laucka by, Peder i Sillewijk, Henrick Tolk, Nisse Olaffson, Olaff j Nijcka by, Olaff Magnusson i Abbora fors, och loth ther fore komma the, swa som almogen fullmektoge giort hafde at enda theris ärende af Tawastland och Sawlax, swa och thessa for:da fyra Norrabottns men, som raan gaat hafdhe. Tha sagde Norrabotns men i thesse försk:ne tolff, Benkt Lydekesons och manga flere godha manna ahöro, huru the hafdhe gangit raan och huilcket bade landskapen skulde hafua for therä rätte raar, och wilde strax hafua forfullt thet medh thera edh som lagen wijsa. Tha wilde huarket landskapet ingaledes latha ther ath nöija, vthan skuto therpa, ath thet war vmögeligit, thet nagen skulle gå the raan rätt, vthan at han motte lopet medh skijdher om wintter tijd vtoffuer bergh och måsar och annat, som foreschriffuit står; och bådho framdelas aff bodhe landskapen migh, att jach ville latadh till, att the for:de iiij änn een tijdh gå then råenn, och loffuadhe, swåro och vilkoredhe ther i dhe godhe mäns ohöro, som förrörde är, atth hwadh iiij them emillan sadhe, sedhan the then råån änn eentijdh gonget hadhe, ther ville the fulkomligen lata sig åthnöija och aldrigh offtare här emott seija, ehwem thet ginge mere till skadha eller froma. Thå for theres margfallige böön skuldh latth jagh thet till, och vnder vnno sigh the for:ne syynemänn för mijn och almogans bön och begeren skuldh, atth the änn een tijdh ville begynne at lopa the råna widh then sudra huffwdh råenn och lopa strax in till then norra, och så åther fron then norra och in till then sudra, vpå thet atth the nv vthan tuiffuel ville bewara sijn siell och ähra ther innan, som them medh rätta bordhe. Sedhan the hadhe for:ne råår så löpit som här næst föreschriffuit stonder och granneliga merckt och offuer löpit ther somma stadha iij reesor och somma stadha v reesor eller vj reesor, ther som mäste träthan standet hadhe emellan the for:na bådhe landom, komo the åther for mik i Wijborgh manadagen nest effter Quasimodo geniti, i närwaro for:de Tauastalandz och Sawlax boo sendabuda, swa och borgmestara och rådhmanna af Wijborgz stadh, thesslikes och herr Thomas, kirkieherren i for:na Wijborgz stadh, och manga flere goda manna närwaro och ahöro, och sworo a helgedoma effter staffwadom edhe, som laghen wijsa, att forsta huffwodh raan sunnarst war Naglasari, och sidan gik raan fra Naglasari rätt norr till ett bergh, som hether Kalliowore, hwilcket for:de Kalliowore ligger hart sunnan vnder een höghan aas, som kallas Mansälke, huilken for:ne aas, som aatskill Rysselandh och Norrabotn så och Tawastaland, Sawlax och Norrabottn. Thesse efterskrefne raar liggie emilla thesse for:da two huffwodh raar; första raan nest Naglasari, thet är een lijthen träsk, som heeter Karankejerffui(8), och thedan een hardher malm, som heeter Vahuaselke, så till ett träsk, som heeter Vehkalambi(9); är een mijle vegh och malm till Råko soo; thedan äre tuå mijle till een lithen tresk, bergh och malm, till Meesko mäki; thedan äre ii[½] mijle till Sepesioen sw(10), ett stoortt vattn, så att mestedeeles vatn ligger till Safflax; thedhan äre ii[½] mijle bergh och malm(11) till Murasmæki, jtem till Jlotunsalmj iii[½] mile; ther emillan ligger ett bergh, som heeter Palomäki, och een mosa(12) och låghe skogh och ett lithet träsk; thädhan och till Ninimæki(13) i[½] mile, och ther emillan ett högtt bergh, som heeter Kwwasmæki; och så twärt offuer ett träsk, så atth helffthena aff vatnet ligger till Sawlax och helffthena till Tawastelandh; thedan till Hauka(14) männ pä(15) ær een mijle; ther emillan ligger allt vattn vthan ett nääs ligger ther inne, och ther går råen twärtt öffuer nässet; thedhan till Armisari är ij(16) mile, och är mestedels vattn och j(17) mile skogh wegh; thedhan [till] Witzawåri ær een [½] mile vatn, så att helfftena aff vatnet ligger till Tawestlandh och helfftena till Sawlax; tedhan till Myhämäki ij mile, ther emillan eet lithet vatn, som kallas Witzajärwi, och thet vattnet ligger mästedels till Sawlax; och så är ther emellan bergh och skogh; tädan till Konnusaari är j mila bergh och skogh(18); thädan till Waijasalmi är en mila alt watn, helfftena till Tawastland och helfftena till Sawlax; thädan till Äijrosalmi är tree mila, alt vatn, helfftena til Tawastland och helfftena till Sawlax; thädan till Ägekoski är twå mila, alt vatn, helfftena till Tawastlandh oc helfftena till Sawlax; thädan till Kirwilä är twa mile; ther mellan ligger en lång, bred skog, halff annan mile langh, och är halff mile vatn; thet watn hörer Tawastena til; thädan till Hapaioensw är twa mile; ther emillan ligger een fiärding longh skogh och try träsk, så atth hwar löper i annan, helffthen aff wattnet till Tawestlandh och helffthen till Safflax, och een fierdingz milhe skogh; thedan till Hirffuiwori är i[½](19) mile; ther är godh jkorne skogh emillan och got fiske wattn; skogen ligger mestedeels till Safflax, vthan eeth lithet nääs ligger till Tawestlandh, och wattnedh ligger mestedeels till Tawastelandh och lithet till Safflax; thedan till Sulkauaierffui är j mile altt godha jkorna skogh, helfftena till Tawestelandh och helfftena till Sawlax; thedhan till Mändy wåri j[½](19) milhe mestedeels vattn, så atth ther äre ij träsk, och een åå löper emillan them bodha, och watnet skill bådha landen ååtth, helffthena wattneth till hwar landet; tedhan till Kyröierffui wästre ändan äre ij mile, eenn mile skogh och een mile vatn; skogen helftena tiil hwartt landet och vatnett till Safflax; tedhan til Lapioierffui äre ij mile altt skogh, helffthena till hwartt landet; thedan till Kalliowori äre ii[½] mile, ij mile godh skogh, helffthena till hwartt landet, och j mile vatn, helffthena till hwartt landet, och kallar man Maanselke(20). Sedhan the for:de syne män swortt hadhe som forchriffuit står, thå dömde jach thessa for:de huffutt rår och mellan raar i landom och watnom staduga och fasta at halda, skolandis effther thenne dagh til ewich tijd för thera rätte raar mellom Tauestelandh och Sawlax; och dömde jak Tawastamen alla the skoga, marker och watn til, som them af Sawlax nu tillfallen är, till jämpt skipthe huariom igen, effter thy som the nu mist hafwa. Och om swa ware, at thet ey swa fullt till räkkia kan, tha brijste swa for enom som for then andra effter thy som the tillförende atthe. Och förbiuder iak huariom manne wider sijna feretige marker, konungz en saak, at göre mot thenne min forsk:ne dom, hwilken jak aff höghbornom förste nådighe herre konungh Cristoffer haffuer i the landh och län, som iak af hans nådh haffuer, och opå huilken sijdhe här kan mot brytes, medh mordh, drap, såramåll, rooff, tiuffuerij eller hwadh ogerninger thet helst wara kan, thå skall thet allt liggie i twe boothom och göras ingen nådher medh; och the som å lijff göre ingen böönn före tagas. Oc fins någre the eller nogon thenn, som thesse for:ne råår bårtt kastar eller vpgreffuer eller nider hugger eller nogreleedhes förspiller, thå skall ther aldrigh annor böönn eller booth foretagas, uthan mijste liffuet. Jtem thesse breffuer äro twå både eens lydendes ordh fra ordh, och thet eena skall Tawesterna haffua och thet andra skola Safflax boar haffua. Til meere wisse och högre förwarning henger Jagh mitth insigle for thetta breffuett, som schriffuit är åår och dagh som förschriffuit står, twsendh fyrehundredhe fyretige opå thet siätthe.* Olikheter i riksarkivets exemplar: (1) arom (2) fyrahundrade xl på fiempte (3) mangha andra (4) owilduge (5) öll eller mycken spijsning (6) nest (7) Hornws (8) Katanke järffujj (9) Welskalampi (10) Sepesieghensw (11) bergh och malm til Rawtasari och thädan till .. (12) half fierdhe mila ther mellan ligger ett bergh, som heter Paloma och en musi (13) Nininemi (14) Ändradt till Hauga (15) Hankamägenpä (16) halfannan (17) halff mila (18) Stycket fr. o. m. tedhan till Myhämäki allt härintills saknas, hvarför defekterna här fyllts från Karl Knutssons den 20 mars 1452 utställda bref rörande samma rågång (19) tuå mila (20) thädan till Kaliowori äre tre mila watn, helfftena til hwart landet, och kallar man Sälke.