Venligh hælsse altiid kerlige forsendh med war Herræ. Kære verdigiste verdige fædher, erlige herrer och gode menn, bröder och besönnerlige gode venner. Verdigis eder herredöme velie vethe, jach fiich nw eder herredömis scriffuilsse sancti Laurencij dagh nest forleden hure thet möthe ær sigh forlöpith i Nye Wardbergh i threnne article eders herredöme ær forelagth ath anname then gamble kongen æller hans ælstha son till rigit igen æller giffue en swmme peninge i hans liffstiidh och ther fore ær giordh till landh en friidh till sancti Morthens dagh nesth kommendis, och i samme fredh haffuer kongens folk brenth och skijnnet i Stocholms skeer och anderstedz; och eder herredöme acther nw om sancti Bartholomej tiidh nesth kommendis haffwe eth menigth möthe i Stocholm och thaa vtgöre skep och folk til stædernæ, ath humble, salth och anneth godz maa komme i richit; och ther fore begærer eder herredöme ændelige mich till samme möthe med skip, folk, harnisk och werijæ med tesse friborne menn her i Viborgs leen. Kære verdigiste verdige fæder, erlige herrer och gode menn, teckis eder herredöme merche till sanningh och gode, thaa hadhe iach helder vareth i Swerige baade i fiordh och i aar æn eder herredöme thet begære kwnnæ, ty mich hadhe ther sielff makth oppaa legadh för monge saker mich och mijne vederfaris i mijn fraaware; tesligis hadhe iach och gerne effterfulth eder herredömis offthe scriffuilsse och begær, thaa ær mich saadane reise i monge motthe forhindrath, ther mich nw vore langth aff scriffwe för Gudh föger iach sielff kan komme till stædis. Eder herredöme maa vethe for sanningh, ath iach sijtter her ickæ i saa store vellösth som alle tenckiæ. Hwadh fredh och lægeligheter her ær med tessæ Rydzer kan iach eder herredöme æn nw icke tillscriffwe æn togh iach haffuer förre offthe giffuith eder herredöme till kennæ ath fredhen hollez her stadigh och fasth. I huadh acth thet giorth ær, lather iach till Gudh, och eder herredöme vell faar framdelis ath vethe. Her ær och ingen paa xl æller l mile nær, ther iach kan haffue raadh, trösth æller bestondh vtaff, nær behoff giörs vthan Gudh och mich sielff; eij heller ær her nogen then i alth Viborgs len jach kan befale Viborgs sloth, sancti Olaffs borgh och thenne landzende i mijn franware. Tesligis haffuer eder herrædöme och richit icke her till vareth mikit bekymbreth för thenne sloth och landzendæ eller giorth hiit folk æller kostgerder som förre war sedæn iach fiich Viborgh; ty bordis mijn franvarilsse mich ytermere merchis till godo, och effter mijn reise i mongh motthe forhindræs. Saa haffuer iach offthæ haffth mijn budh till Nogordh i aar oppaa mijn sware kosth och tæringh ath affstyræ mikit obestondh, och formoder nw hiit then storæ förstis ypperste sworne scriffuere; hwadh swar jach faar æller ytermere hans verff kan vare, vill iach med thet försthe giffwe eder herredöme till kennæ. Togh haffdhe iach likewell i acth med thet förste i sommer giffue mich vtöffuer till eder herredöme och forfwlth eder herredömis begær och ther effter mich skickat med skip, folk och varijæ och ther oppaa kostadh mijn gwll och peninge och menthe ville vareth i rigisins thieniste hwar bestz hadhe behoff giordz och actedh nesth Gudz hielp fwlkompne thet loffuidh och taledh var in för eder herredöme nogen tiidh forledhen och sath thenne landzende och tesse rydze saker i vars Herræ hender och skickit thet bestæ Gudh haffdhe giffuith mich naden till. I thet vorth mith skep forhindrath aff her Swantis fogote paa Aabo vthan all reth och rædelige saker, thet iach veth mich ickæ haffwe forbrwtiidh æller forskyllet, hwilkit mich ær till storth fortall, hoen och skadhe och richit till fögæ bestondh, ty her haffwe legadh alth aar och æn nw ligge rigisins fyender för Refflæ och giorth rigit och thenne landzende drapeligh skadhe; och iach haffuer ickæ haffth skep æller fordenskap, ther iach kwnne holle thöm vtaff medh, eij heller maa jach faa skep fale i stederne för mijnæ peninge, ty thet ær forbodith ath ingen skal sælijæ mich saadanth. Thet iach nw haffuer latiidh bygge för mijne peninge ær mich forhindradt. Jach haffuer sendth mijne swenæ ij reser ther effter med kosth, spisningh, bysser och verijæ, thet maa mich inthet hielpa. Kan iach ickæ fullelige sæthie throo till ath thet ær her Swantis welie æller befalingh mich skall saadanth hommodh och offuerwoldh her inrichis vederfaris. Ty bedendis eder herredöme velie lathe then gode herræ saadanth forsthaa om saadane saker wore hans befæll æller velie, ath thet motthe aff sættis och lathe mich faa mith skip igen ohindrat ath mijn reise och rigisins thienistæ ickæ her effter i saadane motthe skall forhindhras och ther off eij behöffuer komme ytermere obestondh. Skall mith skep varæ mich ther forhindrath och komme i rigisins fyende hender effter thet ligger ther saa vell till tagis. Hwre om the saker kwnne vare, haffuer eder herredöme vell ath merche; ty bedendis eder herredöme velie her om giffue mich eth swar igen, hwar effter iach kan mich retthe. Nw annen tiidh jach hadhe senth mijne swenæ till Aabo effter mith skep, komme rigisins fyender sancti Dominicj confessoris afften, skinnade och brende op Borgæ stadh, prestæ gordhen och iiij æller v friborne menss gaardhe och togæ borth alth thet i kyrkæn war, och haffwe skinnedh mikit i Rasborgs sker. Saa haffwe the bespeijeth mith skep och ligge starckæ ther vthan för skæren och mene velie haffue thet borth. Ty haffuer iach nw sendt then mestæ makth iach kan aff stædh komme vth moth the fyendhe, tesligis haffuer iach och scriffuit till Thönne Ericsson och her Ake Örijansson, ath the velie sende siith folk vth medh. Saa haffue fyenderne latiidh sig vndfalle, ath the formode mere makt till sigh, acthe skijnne och brennæ hwar the kwnne vtöffuer kommæ. Ty acther iach sielff drage vth och reise almwgen till ath offwerijæ thenne landzendis forderff hwar och besth behoff giörs. Ty kan eder herredöme vell formerche hure om mijn reise till Suerige kan vare paa thenne tiidh effter then lægelighet nw paa ferdæ ær. Kære verdigiste verdige fæder, erlige herre och gode menn, om the threnne article kongen haffuer eder herredöme forelagt tycker mich effter mith sijnne eij ware raadeligit ath anname koningh Hans æller hans son till rigit igen, vthan heller biwdhe en swmme peninge j hans liffstiidh vtgiffwandis hwarth fierde æller fempte aar, om hon mögeligh kan wara, æn togh thet ær richit en foractningh, huilkit Gudh bæthre. Thaa saa Gwtlandh, Kalmarna och Borcholm kommer friith till rigit igen och then skade igen geldis, som nw giordh ær in oppaa swenskæ skæren och thenne landzende, sijden then fredh var giordh och bebreffuith, vill han ickæ ther till, thaa hopis mich till Gudh, sancte Erich och alle Swerigis helge patroner, ath eij skall behoff giöris nogit ytermere beswore richit med nogen sthoor vtgiffth; och hopis mik till Gudh eders herredöme fijnner her vell eth goth sijnne vdj, hwilkit alzmectogh Gudh giffwe eder herredöme naden till, then iach allis eders herredöme befaller med liff och siell till ewigh tiidh. Raptim ex Viborgh dominica proxima ante festum assumpcionis Marie virginis anno Dominj md octauo, meo sub sigillo. Erich Twrsson ridder. Adress: Reuerendissimo reuerendisque in Christo patribus ac dominis Dei et apostolice sedis gracia archiepiscopo et episcopis ceterisque nobilibus viris militibus et militaribus regni Swecie cosiliariis.