Myn ydmygeligh, kerlige helssen och trotiänisth nw och altiidh for sendh met alzmegtigh Gudh. Kære herre, verdiges eder herredöme ville vithe, ath nw jak kom hiidh till Rasborgh och anamedh thenne forlæningh igen effter eder herredömes scriffuilse och befolningh, fför hwikken förläningh iak eder herredöme ydmygkelige tackker, tha haffue nw eder herredömes fougther, som her i läneth äre, tingeth nw somertingeth sidhen jak fik eder herredömes breff oppo thenne förläningh, bediendis eder herredöme kerlige, thet j villde migh vnne then saköre, som her nw föll i thette tingh. Thet är myn kerligh bön tell eder herredöme och jak thet gerne förtiäne vill effter myn ytersthe mackth. Käre herre, eder herredöme her met alzmektigh Gudh befolendis, eder herredöme myn tiænisth altiidh tell redhe. Snarlige scriffuith aff Rasborgh, om hellige torsdagh anno Dominj mdvj:o. Tönne Ericksson.