Min ödmöge, wäluiligh tro tiensthe altidh försendh met alzmectigan Gudh. Kæræ herre, verdigis jder herredöme vethe, ath jach fech myn ffrvs scriwelsse, lydendis om peninge, theslikis skulde jach haffwa mith budh thel Tawaste hwus och Rasborgh om the peninge the goode mæn borde vth giffue, hwlket breff jach myn ffrv sende met Anders Oreede, lydendis om thet swar jach fech aff fogten pa Tawaste hus; thesligis thalet jach sielff met Tönne then tidh han kom vdoffuer fron jder herredöme om förscriffne peninge, tho gaff han megh för eth swar, ath han skulde haffwa foot nagon middel pa förscriffne peninge och han ecke vesthe hwadh hans fogte hade footh thel peninge vdaff lænen mæn han war bortaa; thoch loffwet han ath han velde haffwa sith eyget visse budh offwer thel jder herredöme met the meste peninge han aff stadh kwnde koma; vel jach och legge megh al vin om the peninge her vth bör goo aff Abo län nw j vinter thet alder snareste jach kan koma thöm samen och skicke töm jder herredöme thel honde. Kæræ herre, äre her jngen tidende jder herredöme thil biwde anan en her goor rygte ath the Rytzser äre ganske starke församblede och veth ingen hwart the haffua acthet segh. Hade her Erik Twrson hafft sith budh veth rydzsse roon, tho kunde hans budh ecke slippe ther in j landhet. Hwadh tidende jach kan theden framdeles förfare vel jach oförtöffuet buwdhe jder herredöme thel. Wel jach legge megh vin om ider herredömes gangh epter myn yterste fatuge förmogæ, thet alzmectig Gudh kennæ, then jach jder herredöme befaler swndh och salig met liff och siel thel æwiig tidh. Snarlige aff Vemo soken j Abo län, torsdagen nest epter sancte Knwttis dag anno mdxi, vnder mith signete. Josep Pedersson.