Myn ödmiwk helse edher herredom altiidh kerlighe forsenth i alsmectighe Gudh. Kere her Swanthe, teckes eder herredom wele wethe ath iach och flere tesse danneswenne medh mech i thenne slotzloffven skickede ære her oppo Tauesthehus finge eder herredoms scriffuelse, lydendis om twsindh mark eder tillhande skickendis. Tha kan eder herredom yterligere betracthe, skodhe och owerweyghe hwro thet staar mich och flere tesse danneswennæ tilgörindis nogen svodane swmme penninghe antighe eder herredom eller (eller) nogen annen fron oss antwordhe, effther ty wij ingen befalningh aff wor kære herre paa swodane ærindhe haffwe, som eder wel witterligt och tillkenne gyffuit er, medh hwro stor skynningh och hasth han then reese fore siigh togh, effther then hans legeligheth siigh swo haffdhe i manghe mathe, ey tha formodendis siigh ther nogen dwellisse (dwelelse) eller töffningh göre i the mathe han nw giorth haffwer; hadde han thet tilforinnde wiisth ath han skulle swodane hynder paa sin reese haffwe hafft, tha formoder iach ath han mich ok flere tesse danneswennæ ther oppo befelningh medhgiffuit hadde swodane swmme penninghe eder herredom tilhande skicke paa hans wegne. Ty er alles wore kerlighe bön till eder ati welie eder medh tillfredz gyffwe swo lenghe Gud befögher hans tilkommelsse, och ingen owelie eller ogönst till mich eller nagen aff tesse danneswenner tilwenne i nogen mathe for the saker skuldh, effter ty eder herredome kan formerke wom brysth i the mathe. Nær Gudh fögher myn herre heemkommer, skal han tha gyffue eder nogen penninghe, fynne i honom godwiloghe och redebon till j alle mathe yterligere æn iach nw skriffue kan. War kære herre haffwer nw paa annedh aareth borth wareth och ingen skreffuelse haffue wij off honom fongeth eller nogeth hans wisse bodh, hwar effter wij skullom oss rætthe, thet honom fortagendis thenne feydh och ofredh i thette aar och lenghe wareth haffuer, hwilchet Gudh och alle Swereghes patroner aff styre och till en rolige ændhe komme lathe. Kære her Swante, i hwad mathe iach och flere tesse danneswenne kwnnæ wara eder herredom till ödmiwgt och kerlig, skole i fynnæ oss veluilige till, thet Gudh kennæ, hwem wij eder herredomme befaler swnd och saligh till ewige tiidh. Snarligen scriffuit aff Kroneborgh die beati Petri ad uincula anno Dominj 1510. Oloff Gregersson.