Witterliget woro (= ware) allom dem, som detta mitt öpna bref höra eller see, att den tid jag Håkan Jönsson, häradzhöfdingen uti Öster häradet i Nyland, lagmans dom i warjo hafwandes å ehrlig mans wägnar her Claes Flemingz, riddare och lagman uti Österlandoom, för ty han gaf mig sitt öpet bref lagmans ting att hålla med allmogen af Pojo sochn i Dalekarby anno Domini 1427, fredagen efter vicitacionis beatæ Mariæ virginis, i närwaro herr Otte Påwiks, riddare och höfwitzman på Rassborg, och flere gode mäns, tå dombde iag desse råår stadigt och fast emillan Stoorkikala och Luskala, som är först ända råår Kåkopadwas, tädan till Kukusmäki, der Luskala Sammatij, Stor- och Lillkikala alle komma tillhope, och så tädan till Källtmumij (!), der Lokjalampi, Stor- och Lillkikala alle tre och tilhope komma, tädan till Kåski råå, der Storkjkala och Lohialambij komma till hope, men Lillkjkala blifwer söder om dem, tädan till Hangas råå, der Stor- och Lillkikala sampt Lohialambij [komma] till hope. Och desse äre åtskilljande råår och röör [mellan] Storkikala och Lillkikala, första råån Sawipaka, tädan till Katawapensas, uth med åån och mitt på broon, tädan ginast mitt igenom Jsoisari till Rusaam hägd, tädan til Kaxoisen sarj, uppå den mellersta stenen, wid hwilka tije råår Åbo slåttz lähn den möter, Laidike och Taipale; hwilka råår desse 12 lands syningzmän gillade och sworit hade, som är Lars Yttel, Jöns Manike, Måns Bredeng, Lars Larsson, Jöns Klarsson (!), Erland Kruk, Andirs Ribb, Peer Olofsson, Olof i Kuusis, Lill Esbern, Olof Jakobson, Olof Tarkelsson och Per Nilsson; [the] ransakade och eftersworo denne råår stadigt och fast för:ne byar obråttzligen att hållas, som lands synemänn gillade. Och tå förbiuder jag hwar man de förberörda råår här effter hindra eller qwälja, wid hwar mans 6 [mark]:r för lagmans doom. Til mera wisso och wittnesbörd trycker jag min jnsegel wid ryggen på detta brefwet. Datum ut supra. Håkan Jönsson.