Myn odmiwkæ kerlige hælssen altiidh forsendh medh Gudh. Kære herræ och brodher her Swante, godhe besönnerligæ wen, teckis eder herredom veliæ vethæ om her Folke Gregersson, thet han kom hiith till landith vedh sancti Johannis tiidh medsommer, och war thet swaa sagth, ath han skullæ haffwe kommijth i winters mik till hielp och trösth, om the Rydzer hadhe veliath giorth nogith argth jn oppaa thennæ landzende. Effter thet han kom icke för æn nw, thaa visthe iak inthet aff hans kommæ för æn han kom paa iij mill nær slottet; thaa screff han mik swaa till i siith breff, ath iak skullæ antwordhæ honom thennæ slotzloffwen Tawestehuss. Kære herræ och broder, effter thet han screff miik swaa till, visthe iak ickæ hwadh iak skulle ther till göre æller sware, och hadhe han icke eder scriffuilse æller the gode herrer rigisins raadz, vthan alle enæ biscop Matsis. Thaa sendhe iak myn fogothe moth honum och sagde honum, ath iak hunnæ jngen slotzloffwen antwordhæ honum effter hans eghen scriffwilsæ; och effter thet ath landith war her Erich Twresson befaleth i eder herredömis franwære, thaa screff iak (honum) ther till honum och begæredhe hans godhæ raadh hwath iak skulle ther till göre. Sedhen hade iak mith folk i borgerestwffwen och lath thöm thette forstaa. Thaa sagde the alle ney och [ath] the icke ville haffwæ twaa husbönder; ville iak honum anname, thaa ville the alle haffwe orloff aff mik. Ty, kere herre och broder, kwnnæ j væll formerkiæ, ath hadhe iak thaa offwergiffuit mith folk, kunnæ iak icke væll forware rigisins sloth som iak hopis till Gudh iak will forwareth till eder herredömis handh och Swerigis rigis kronæ, ath i skolæ mik tackæ. Och her Folkæ haddhe icke mere med sigh æn iiij æller v karle; ther aff kunnæ iak haffwe haffth ganske föghæ hiælp. Och medhen mith budh var hoss her Erich Twresson, drogh her Folkæ syn vegh igen til bake. Thaa screff then godhe herre her Erich Twresson mik till och sagde ath nær han viste segh ware forswareth med the Rydzer, wille han strax giffuæ segh vtoffuer strax offortöffueret till Swerige och thaa thale med eder herredöme och med flere the gode herrer ther om. Effter the gode raadh och hans scriffuilse gaff iak mik till friidz i the motthe. Kære herre och broder, beder iak eder ödmiwkelige, ath i veliæ tencke oppa the ordh och luffte i haffwe mik loffueth och sagth, och tacker iak eder kerlige for eder herredömis gode scriffuilsse i mik seneste tillscriffwe hwgsualendis mik och scriffue, ath i velle hollæ mik alle the ordh och liffthe i mik loffwede och tilsadhæ baadhe i Krogeck och i eder brwdsengh och vethe mith och myne veners bæsthæ och bestondh, till hwilket iak sætter fwlkomlige all mijn lijth. Hwar iak kan vara eder herredöme till veliæ och kerlighet, thet gör iak altiidh gernæ, kennæ Gudh, then iak eder befaler swndh och saligh til ewigh tidh. Snarligen scriffuit paa Kroneborgh torsdagen nesth fore Margarethæ anno Dominj mdquinto, meo sub sigillo. Jngeborgh Akis dotter.