Venligh helsen tilforenn kerlige j alzmectigen Gud altit försent. Käre, besynnerlige gode wenn, som eder herredöme berörer, eskendis migh edert beste nw epter min käre herris framlidelse, säle [i] aaminnelse, j thenne landzende vithe, thet Gud kenne jagh aldelis velbenegd tiil är epter min yterste förmoge eder tiil vilie, licheruis oc jämwäle vdi eder kere faders liffztiid. Fframdelis som eder herredöme begerer nagre peninge aff Raseborgh, tha är jagh nw her opa min rese j Abo, inge peninge med mig haffuendis eder tiil honde sende, hopendis eder herredöme oc flere gode menn kynnigt oc veterligit vara, hure min kere herre i Kalmarna migh om sadane peninge summe j mögligh affgiifft vissede oc tilsade, ther jagh migh alffuerlig tilförlatit oc epter retted haffuer, mygit folk pa swar kost oc tärningh holdet thenne landzende tiil wern, tröst oc rolighet migh icke vthen scade oc stor vmsorg. Ty hopendis eder herredöme migh icke tiil ogönst eller vederuelie tagendis migh sadant forfal nw betager. Jnge synnerlige tidende förlöpe sigh her, ther jagh nw eder tilbiude kan, vthen i huad matte jagh förma oc kan at vare eder herredöme tiil vilie oc kerlighet, tilbefinnendis migh altit veluiligh göre vile, thet kenne Gud, hwem eder tiil siell oc liiff ewinnelige befelendis. Citissime ex Abo, anno Dominj mdxij, fferia 3(a) proxima post Inuocauit, meo sub signeto. Tönne Erickson. Adress: Erligh, velbördugh man och strenge riddere, her Sten Swantesson, höffuitzman pa Örebro, sin godhe besynnerlige wenn, met al kerlighet tilkomendis.