Witterligit vare allom them, som thetta bref höra eller see, at åhrom effter Gudz bördh 1488, then tijdh jagh, Michell Bengtsson, af ährligh och wälbördigh mans beställningh heer Steen Steensson(!) riddare, och rijkzens föreståndare, lagmans tingh hult med allmogen af Hellsinge sochn i sochnestugun i ährligh och wälbördigh mans närwaru Knut Påsse, [höffvidsman] på Wijborgh och Kroneborgh, och Erich Botesson, häredzhöfdinge ther sammastädes, i flere gode mäns närwaru, dominica proxima ante dominicam palmaris(!), tå kom ther för rätta Jöns Olofzson och hans syster Kirstin Larsdotter och skötte en f[iärding] af en tolfftingh, som heeter Rotzin nyttu, undan sigh och sinom arfwom och under Peer Torstensson och hans arfwom till ewärdeligh ägo. Ther gaf Peer Torstensson före 6 [mark] Rijske i theras gode åthnöyje, hwilket iagh skööth till the 12 i nämbden såto: Peer Torstensson, Lars Carlsson, Jöns Clemetsson, Oloff Tönnesson, Bagge Oloffzson, Lars Kulle, Haans i Ootnääss, Oloff Pålsson, Matz Olofzon, Olof Peersson, Olof i Outby och Michell Larsson, the ransakade, wittnade och effter swore skole, nak (= när) som eedh bort blifwe, om makom (= nakon) af them eedh wille hafwa, at thet war laghbudit och laghståndit effter lagen, och ingen mooth nämbden wädia wille, ty effter theras ransakan dömde jagh then sköttningh stadigt och fast, widh hwars mans åtaall effter thenna dagh widh sine 6 [mark] för min doom. Till thesse mehra wisso och wittnesbördh trycker iagh mitt insägle på ryggen å thesso breff, som gifwit är åhr och dagh som förr skrifwit ståår.