Alle the godhe men, som thetta breff kan förekoma bekænnomps wj Jöns Olafson j Kares kylæ, Ragwal Laurensson, Sten Henricsson, Hans Kortzhagan, Olaff Spitte, Iöns Swarte och Pargas Lasse epther thet högboren herre her Erich Axelsson, riddare j Langhöö(!), höffuitzman paa Abo, hade dömpth påå landzrætten Hans Parthe till sitt godz friith j Wirmusmæki vij stengher och ½ v teghe och saa sitt godz j Kayrilaby och skule giffua Albert Nyendorp l march, thaa wåre wj ther till skickadhe och næmpde påå bodhe siidhor at ransaka, rækna och forliika thöm j mellan om skatthen och affradh aff the vij stenger j xxvj åår och saa om thet Albert wart saakfælther för walledh. Thå wart thet saa öffwerwægadh och till en fullan ænde forliicth them j mellan, att Hans Parte gaff Albert j lesth rogh och skulle beholla sitt godz, som honom war tilldömpt, och Albert skal fåå Hans Partha alle the breff ighen, som ther paa lydhe och han haffuer. Och ther lååthe the segh fullelige och wæl åtnögye påå bodhe siidhor, såå att aldrigh nagher ther maa eller skall någett tilthall haffue till huar annan om for:de godz eller peningar. Thy til ythermera betydelsse och witnesbördh henghe wj förscriffne men waar jncigle vndher thetta breff, som giffuit ær j Abo anno Dominj mcdlxvij°, påå sanctj Thome dag de Aquino. Thetta förliiknelse breff j mellan Albert Nyendorp och Hans Parta ær saa forståndit: att Jacob Parta haffde iij smaa godz j Worefrwkirkie soken, huilka han sielfuer brukade, thy the lågho saa gott som vtj een aaker alle, ett j Raginstela, och ther boddhe han påå, annadt j Wirmusmæki, thridie j Kayrila. Then samme Jacob Parta hadhe thwo söner, widh nampn Pedher och Hans, huilka till Swerige fååro och waare ther vtoffuer xxx åår. Thess for jnnan bleff theris ffadher Jacob Parta döödh; gek thåå theris modher till andra gifftamåål medt een man hetandis Maartin. The bodhe begynte rundelige liffwa, menendis forscriffne Jacobs söner j Swerige wara dödhe. Satte saa vtt aff theris fæderne Kayrila godz, som lengst war them j fraa håndhen, till ene borgamestere j Abo, benempdt Albert Nyendorp. Någett ther epther togh for:de Albert medt lysther och wælle j fraa Partas godz i Wirmusmæki och till Kayrila godz nogra stengher och stycke jordh, som ære vij stengherne paa annan siidhe, och ½ v teghe paa annan aakren, thy aakren theris hengher saa til hoopa, och behulthe j xxvj åår, thil tess att Hans Parta, Jacobs Partas yngre son, kom ighen fraa Swerige och klandrade för her Erich Axelsson paa Albert Nyendorp om sitt fædherne Kayrilagodz Albert olaghelige köpt hadhe och om the vij stengher och ½ v stycke jordh han aff Wirmusmæki godz medt wælle tagit hadhe. Tha dömpde her Erich Axelsson Hans Parta Kayrilagodz ighen löösa för l march, som thet war oc vtsatt, och the vij stengher och ½ v stycke, som Albert j fraa Wirmusmæki godz welledh hade, dömpde han till samma godzet koma friit ighen, och Albert til xl march saak för wælledh. Oc wore saa skickadhe och næmpde vj gode merkelige köpstadzmen att rækne, ranzake och forliike them j mellan om skatten och affradh aff the vij stengher j xxvj åår, och saa om saaken for wælledt etc., som the och giordhe och theris breff ther paa giffuit ytherligere jnneholler oc klarligere bewiser, saa beslutandis att Hans Parta skulle giffuit Albert for the l march j lesth rogh, som påå then tiidh kunde gelle widh xx march. Thet annadt, som meer war j the l marker, wart ræknadh for affradh, skatthen och saaken, och Albert skulle giffuit Hans Parta alle the breff ighen, som han hadhe och ther paa lydde, ther medt laathe the segh fullelige åtnögie paa bodhe sijdhor. Ther opaa lydher thetta forliiknelse breff, som nw sacth ær, om affradh oc skatthen aff the stengher och stycker jordh, som wælledhe wåre vndan Wirmusmækigodz j såå långan tiidh och eckie m heelæ Wirmusmækigodzet och ey heller om the theger och stycker, som ohindradhe altiidh och ighen j freedh wååre vndher Ragnistela j Wirmusmækigodz. Att thet saa j sanningen finnas skall som forscriffuat ståår, thå haffuer jach Anders Jopsson önskadh och æn nw kerlige önsker och bedher j mellan Thomas Hemingsson och mek landzsyn och gode mænne ranzakan, huilkit han nekat haffuer paa satte lagmantz tingett; ther opaa bedher jach witnesbreff till waare nådigste herre konwnghen.