Jtem swa gik al then trette til, som begyntis millan Henrick Stensson och Lasse köpman och hans son Gwdmwnd Laurensson, ath j vintres nw nesth forlidhen hade Henrick Stensson ij eller iij lester säädh liggiandis i Tawestelandh til sin lanbo i Haw; i vores nw nesth forlidhen vore ..... bönder hos honum och bode for Gudz skuld ath lone sig then säädh til ath saa sin aker met, som han ock giorde; han sende tiidh sin tienere och looth lone vth then säädh. Swa i blandh andre bönder kom Lasse köpmanzs lanbo och baadh for Gudzskuld lone sig säädh til ath saa sin hosbondes aker met; swa lonte och Henrickx tienere honom j pundh korn och vj karper haffra, och nw j höst nest forledhen sendhe Henrick sin tienere tiidh vp igen, ath han skulde bäre vp then säädh han haffde vthlonth, som han och giorde. The bönder förde alle samans then säädh in igen och betalede vel thet the hade lonth, for vtan thenne Lasse köpmanzs lanbo; han vilde inte betale, for ty hans hosbonde [tog] fron honum all sädhen och nekthe honum betale; swa war Henricks tienere til och sagde: her lonte jak sädhen in och her vil jak haffuen vth; och stötte swa vp dören och tog ther vth swa myket han hade ther in lonth, och thet giorde han vtaff sith eygit raadh och vtan Henrickx befolningh. Och tho strax ath Henrick fik vetha thet han swa hade giorth, tho neffsthe han sin tienere ther fore och tog en fasth borgen aff honom, i huilken borgen han skal staa til tess ath han haffuer stooth ther til rätte fore, epther ty han giordet aff sith eyget raadh och vtan Henrickx befolningh. Swa noget ther epther var Henrick Stensson tiidh komen til Tavestlandh til sine lanbo, och swa bittiide om en morgon var Henrick vth gongin fron sin lanbo och til kirken, lögerdaghen nesth fore sancte Anne dag, var en sökne dag; gik Henrick kringom kirkiegordhen och hade sith bandh i handhen, hade ingen met sig vtan en lithen dreng, som bar eth spiwt epther honom; vtan en gamal tijsk, myn herres tienere, hetandis Jacob Lothernikth, han var [pa] sin pelegriims rese tiidh til sancte Jacob j Rengo, han var ther swa när, thet han saag pa hwadh ther skeedde, och ingen var ther vedh kirkien, hwaske hedne eller cristne, flere en the. Ther finge the se hwor Lasse köpman kom akande och hade en för karl pa slädhen met sig met theris arbrösthe oc fulle värier och ake swa twarth offuer gärdet och til Henrickx gordh; och nor the thet besporde ath Henrick var gongin til kirkien, komo the strax akande til kirkien alth thet the kwnde och hade änkom drogkit ther pa i then acth, ath the vilde hempnet pa Henrick thet hans tienere hade giorth, som forscriffuit stoor. Och tho som Henrick skulde gaa fron kirkien och the kome til farande, [stege] the strax vp aff theris släde, then ene met eth arbrösthe, then andre met eth swärdh, och roopte swa segiende: est tw her, landes röffware och förrädere. Ther motte Henrick antigge städe them til ath spänne sith arbrösthe och slaa en piil i honom eller och formene them thet i swa motte, ath Henrick slog til then Lasse köpman met eth flaat spiwt iij slag offuer rygghen, och swa kom then Lasse til fotha och loop sin vägh och ther met bliffue the tho othskilde. Jtem annen daghen ther nesth, som war iij swnnedag j Aduenten, var Henrick Stensson stadh ved Hawgo kirkie vedh messe, och tho som messoner vore alle vthe och klämpth var, folgde Hinrick kirkieherren til presthe gorden; och strax ther epther kom then sama Lasse köpman och hans son Gwdmwnd Laurensson, sielff xiiij, j theris harnesk met iiij spänte arbrösthe och andre värier och stormade strax in i kirkien i then acth, ath the vilde slagit pa Henrick ther in i kirkien; och tho the ginge vth aff kirkien igen, rokthe en Henrick Stenssons tienere vare ther vthe pa kirkie gordhen, ther the alle pa honum sloge och droge honom ther syne millan swa lenggie them tyktis och röffvade hans hillebordh fron honom; och tho strax fore the sin vägh hem igen och fore tho til Viborg til Erick Twresson och klagade the saker ath annerlundh en som the äre til gongne, och sagde thet Henrick skulde haffue met vilie och berodne mode röffwadh ffron Lasse köpman [½] lesth korn och ther til sitiidh j forsooth for thenne Lasse köpman och slagin honom pa hans kirkie vägh, huilket aldreg skal finnas i sanninghen, vtan som forscriffuit stoor. Jtem swa war then Gwdmwnd Laurensson til nw pa helge tre konunghe dag nw nesth forlidhen och slog vp Henrick Stensson[s] visthws ther i Tawestelandh och thogh ther vth en lesth korn och slog hans lanbo blo och blodwghe i hans eygin gordh och röffwet theris värier fron them; och ther i sama gordh var Peder Stenssons änkie, hustrv Margit, [som] logh j sin barn sängh. Ther kom then sama Gwdmwndh Laurensson farande med en hoop aff bönder, regerede och slog alt thet for honom var och skööt met syne bösser och arbröste loodh och pijl in j ginom fenstredh, ther hon fatig qwinne log pa sin barn sängh, och ther til är Henrick Stensson befeijdath aff then gode herre her Erick Twresson och aff hans swenne.