Venlige helsen altiid försendt kerlige met vare Herre. Kære verdige fader och herre, fadder broder och besynnerlige gode ween, alsmectige Gudh bætre iach skal scriffue edre nade thenne sörgelige tidhende til, huilket Gudh kenne iach storlige nödis, æn togh thenne saker äre migh iij reser tilförendhe kungiort met sæningebudh och scriffuilse sedhen fredhen war giordh mellan oss och the Rytzsær och iach thet her til hömlige hafft haffuer for rigzins inbygeris wantrösth skyldh epter then læglegheth nw pa færdh ær och waridh haffuer. Nw star migh ecke til sodandt lengre förtydhe vtan æuicht forderff wil epter fölie. Sa ma eder nade vetha for sanne tidende, nw fiærdhe rese försthe swnnedagh i fasthen var stare försthens sändebudh her hoss migh och sade wp then dagh, som giort ær landen e mellan j sa motthe, at the wele vtan all twiwel haffue jgen then landh och watten, alle the nye raer, som the giorde for noghen aar sedhen, som är xiiij mile bredh och i[½](c) mile langh aff Viborgx læn och Nyslotz læn och Nyslotet medh; ffa the ecke nw strax saadant jgen met gode, tha wele the gaa landet vtoffuer. Iach gaff them för swar, at her ær giort fredh och korskysningh mellan boden landhen, och mener theris stare försthe skulle holde syn breff och karskysningh widh makth, som börgelighet är; tha sade the ecke ware giort fredh landhen j mellan ther pa, at wi skole haffue borthe theris stare förstis landh och watten, honom til start hommath och skadhe; och sadhe sig wel wetha förwaret, at inghen dagh eller fredh holle met oss vtan them tæktis. Hwadh tal the ytermere hadhe, var ganszke swarth och myk nw langh aff (!) scriffue. Iach haffuer opthe förre met Gudz hielp saadane saker aff styrdh pa myn sware kosth och tærningh; nw äre gode radh ganszke dyre, thy Rydzsærne är all wp ræsthe then wäghen moth Nysloteth, och weeth inghen dagh eller stundh förre the ære in j landeth. The haffue nw giort fredh met Taterne, Lettoughen, och mesterens budh [aff] Lifflandh ær nw [i] Mwskogen och göre fredh, ther före wele the nw örleghe hiith, ty the wel wetha och ær ingiffuit aff mester Dauid, som nw ligger j Mwskoghen, hure thet tilstaar mellan Swerige och Dannemarck. Sa haffuer eder nade atmerkie, hure tesse saker kwnne fortaghes met mothstondh eller macth epter thenne dyre tiid nw pa färdh är. Sa weth eder nade wel, at Rasborgh och Taffuesthhuss formar ey holdæ mykit folk, epter skatten föres vdaff landeth. Hwad annen makth her j landeth ær aff ffryborne oc annær, ær eder nade wel witerligeth. Ty kenne Gudh, her wil staa ganszke wnderligh tiil; bliffuer thetta landeth nw forhæreth, tha reses thet aldregh wp swa lenge verldene staar, thet bliffuer ey all enesthe forhæreth, vtan the vele thet haffue borth met alle som iach merkie kan; vtan Gudh och sancte Henrich wil nw hiælpæ, tha stadhe Ffinlandh aldregh j större wodhe æn thet nw gör. Jach haffuer her ecke en förnwmstigh man j alt thetta læn, som iach kan försändhe om saadane drappelighe saker, en togh the her ware; ær storlige flictandis, thet vilde lithet pa thenne tiidh hiælpæ, togh liqwel skal man försthe biwdhe tiil thet bæsthe. Jach haffuer nw mith budh til tesse næsthe slotz höffuidz men och bayorer och them forgiffueth, ath her komber oförtöffueth sænningebudh fra her Swante och rigisins radh tiil then staare förste om merkelige sacher, som bodhe landhen makt pa ligger; om iach kan ther met och andre saker nw noghen stundh stille theris onda synne och wpresningh saa lenge ther om ytermera forsendis, staar i Gudz hænder. Ffor lathe them Gud met theris mystanker eder nade ingaffue [at] eder nade, flere gode men och iach ecke skolde kome til tals samen j winther; hwadh bestandh ther epther fölgher komber nw for öghön och ytermera j somær met rigisins fiendhe pa then sydhe; kunne swadane nw stille tesse forderffuelige saker, thet giordhes nw wel behoff theris gode radh; min begärelse och samtaal war pa rigisins och thenne landz endes bæsthe, thet later iach til Gudh. Hure om al tingh kan ware, thet är nw alle storsthe radh at ingiffue tesse saker för the gode mæn, ther eder nade næsth widh handhen ære, och förre Joseph Pedherson, thet eder nade och the gode men wele strax hiid skicke en godh fornwmstogh man aff cappellet, ther wel kan latine och tala for sigh, och en godh fornwmstigh verldzligh man, som ther til fallen ær at fare swadane rese til Naagardh eller Mwskoghen, om Gudh teckis swadant forderff aff stylle, som nw aff færdh ær, en vdaff tesse eptherscreffne Claffues Henrichxson, Knwt Ericxson, Diderich Hansson och Olof Andersson j Abo, at the offertöffueth hiidh kome nath och dagh; them skal met Gudz hiælp wel wardha met giffuith, hwadh the skole fram sathie. Och at ther tenkis tiil theris tärningh, ty sadant ær mik alt swart; jach haffuer kostwärdhet pa sendeningebudh til Rydzlandh och fra sidhen iach fiigh Viborgh vtoffuer xiiij(c) marcher, ther wel bewisæ skal, och rackenes migh föghe til tak. Jak hade gerne scriffuit Joseph Pederson och flere godh men tesse saker tiil, tha later iac thet bestaa; eder nade kan togh wel giffue the gode men tesse saker til kenne, at the alffuerlige förre tages, swa framth eder nade wele ecke see forderff pa Finland och fryktandis ær om Swerige medh. Jag acther nw strax haffue mith budh vtöffuer til her Swante och the gode herrer rigisins radh om theris folk, makt och gode radh; jach kunde ecke nw swa hastelighe göre theris breff til redhe, ty giffuer iach eder nade thet förste til kenne om the förnempde gode men hiidh skole, at wj kunne noghen tiid forlengget til tesse swar komber igen fran her Swanthe och rigisins radh, hwadh the wele ther tiil göre. Eder nade ligger makt pa at taghe tesse alffuerlige til hiærtæ och ecke holledh for læth. Jach ma seghe eder nade for santh, her stwnder inte annet förre vtan forderff, vtan Gudh och sancte Henrich wil besynnerligh hiælppa. Och ware wel radhelighet eder nade vilde strax sende thette eller copia til her Swante och the gode herrer, rigisins radh, at the taghe thesse saker betidhe före, hwadh her til göres skal och edher nade vil vnderwise the gode men, som thetta breff före komber, haffue thet hemmeliget met sigh för rigisins fiende och wantrösth skyldh. Sydhen sæninghebudhen fore hændhen, haffue Rydzsæn greppedh mikith folk her aff landet och taget met sigh hwadh the hadhe; om iach thet wedergör, ær tha beginth medh alle; ty lather iach ther om bestaa tiil tess iach fare eder nadis scriffuilse igen. Och ware ganszke radheliget eder nade lathe lysæ j alth biscopsdömeth om loffsmessar pa alle syder. J hwadh matthe iach kan vare eder nade til welie och kerlige, gör iach altiidh gerne. Edher nade alsmectogh Gudh och sancte Henrich med liff och siæll befalandis. Citissime ex Viborgo, fferia 6(ta) ante 4(or) temporum, anno Dominj mdix°, meo sub sigillo. Erich Turesson riddare.