Wenligh helsen kerlige försent med var Herre. Kere her Swanthe, brodher och besynnerlige venn, then verdige herre, her biskop Jens i Abo sende mich eth breff, som j hade hans nade, flere godhæ men j thenne landzende och mich samfelt tilscriffuit, medh the kopier, hure the sacher sigh förlopen äre mellen koningh Hans och the gode herrer och männ, Swerigis senningebudh, met iij merkelige och sware artikle, och j begäre then werdige herre her bisp Jens met the gode menn och jagh skole kome til orde och tal medh eder och the godæ herrer rigisins raadh, nar wij framdelis faa ther om eder scriffuelse. Tha var mich tilforenne j synne och än nw är med thet förste at vare til orde och tale met eder och flere the gode herrer, Swerigis radh, om jagh thet nagrelunde vten thenne landzendis skade bekome kan, som j wel förfarendis vorde j thet breff jagh haffuer menige Swerigis radh tilscriffuit, thet Gud kenne, jagh aff ingen vellöst sadane tidendæ nw i fra mich scriffuer epter then läglighet nw oppa ferde är; togh kan jagh nw ecke anned ved kome eller lenger förtigie för langeligh mystanke och tilkomende skade ther aff hendhæ matte. Ey tess helder tagendis eder nagen myströst eller nagen obestandigh dectingen fore; saa frampt jagh faar the gode men fra Abo jagh haffuer epter scriffuit, ther jagh försende skal til Muskowen eller Nogardh, wil jagh än nw gerne som tilforenne bekasted epter min yterste magt, ath obestand ma affstilles pa thenne sidhe, j hwre thet bliffuer til tacke tagit. Her war nw strax hoss mich en köpswen vtsendt aff Lybke, hetendis Æffwert Potgetere, med merkelige werff til eder och the godhe herrer rigisins raadh; om saa j sanningh vaare och hende kunde, vaare tha betre dectinge. Var herre giffue al tingh vyslige fore tagis, ath vij alle bliffue vedh bestand och rælighet. J haffue kalled edert breff och jncigle igen, som j laglige giffuit haffue myn tienare Gudmund Larensson oppa eth herredzhöffdingedöme j Tawestelandh, för osanne budh berere skyld, at han ecke vilde sigie her Aghe Jörensson hulskap och manskap pa edre vegne, thet ey j sanningh fynnes skal, thet her Aghe nagen tiid aff honum sadant begärende var; och haffuer han varit her Aghe redeboen och epter fult hwar han thet haffuer begäred epter sin magt. Och hopes mich, at han är i edert oc rigisins hulskap och manskap saa lenge han tiener mich, om thet ma holdis ther fore. Ma thet vare pa thenne tiid, bedendis eder vele lathe honum nywthe edert breff och jncigle, j haffe honum giffuit, och scriffue her Aghe til, honum sker ther jntit hinder oppa. Kunde the samme saa wel stille obestand vdaff, som nw för öghen är paa alle sijder, som the aff al theris akt gerne begynne vele, ellis borde töm vdaff viiste vare och lithen tak för theris mödhe, at the saa sanningen för eder spare oc gerne giorde eder och flere ytermere möde, om the thet bekome kunde. Jagh fik nw strax eder tienere Söffwerin Budtz scriffuelse, at han är mygit bemödet, ty han ecke vet hwad han skal före tage met eder holk; tha screff jagh honum til igen, om han sigh ecke viste full säker vara j flathe met the lybske skep, som nw liggie för Reffle, vaare radeligit han ladede holken met salt och rogh och gaffue sigh med thet förste til Abo, thy ther är badhe salt och rogh dyr. Hwart j tha seden vilde haffue skep och godz, vaare han tha ved handen. Til Lybke at segle med andre skep j flathe, kunde vel hende, tha [han] ensamen thäden igen vilde, vare stort ewentyr, som j vel sielff förmerchie kunne. Hwad eder her om tyckis, lather honom faa en scriffuilse om oförtöffued. Hwad eder är til kerligh och velie gör jagh altit gerne. Eder her met alzmectigh Gudh befalendis med liiff och siel. Raptim ex Wiborgh fferia sexta proxima ante dominicam Letare anno salutis m(mo) d(mo) nono, meo sub sigillo. Erick Thuresson riddere. (På en sedel:) Kere her Swante, then Effwert Potgetere badh mich scriffue til eder för sigh, at han matte faa nagon medell j tollen, om han naged godz faar aff stederne j somer; täckis eder ther om vethe hans beste, tha siger han sigh sielff vele förskylled. In Christo valeatis.