Gracia vobis et pax a Deo patre et domino nostro Ihesu Christo. Vithen synnerlig gode wen at oss tykker ey wara mykit raad at kungöra then opne breffuen, som i hiit nw sendhin, at Wiborg skulle wara bestallad aff Rydzomen, forty ath then tidendhen höris her ey förra, oc ey hördis the i Lyncopungh om lagtingit; ther fraagadhe wi om them tæden koma. Ther bör wara eth fult taal med folk, som ther aff aller warith haffuer; tha ræddis man minne tolkit rykte. Haffuom wi ecke hafft sielffue wel folk i thetta forlidna örligith; sent haffdom wi faat hielp eller vnsætningh aff wplandith, thet haffuom wi försökt. Swa ær oc om Wiborgh oc then landzændan. Thet ær radh at ther bliffuer badhe solkit (= folkit?) oc ræntan oc saa flere stadz i landzændomen. Tha fyændena höre thet som thet wel spörss, the ære the ecke saa dierffue som the hollas wara. Kere herre, thet dreff k. Karl aff Swerige at thet war hans störste akt at læggia saman clenodia och köpa godz, och fik ther mangha fiændha fore. Thet gik tha bort i fiænda hender med dröffuilse, for thy thet war ok alt for mykit ok almogen leed stora twangh bade med bark aar oc örläge. (Etc.) Cum hiis gracia Domini nostri Ihesu Christi vobiscum. Ex Vastenis anno etc. xcij, die Agnetis.