Myne ödmyukelighe thro tiänist nw och altiidh forsendt met Gudh. Werdugiste herre, werdugis ider ath vithe, at jagh haffuer footh ider werdughet[s] scriffuilse, ath jagh skal kome til then herre dagh och sware hustrv Birgittæ pa Arestadh. Kere herre, tha war hon her j landhith then tiidh jagh war j Danmarck och var her til retthæ met myn hustrv, huickit then gode herren bispen oc flere godhe mæn her j landhet toghe hennes ärende j ranzakan, huckit the ey anners kunde fynne (annars) en myn hustrv hadhe henne räth och redelighe bittaledh alth thet hon henne skyllugh war; män en togh ath en godh venlighe forlikningh skulde ware them j millan gaff myn hustrv henne l marcher, eckæ for then skuldh, [ty] hon var henne inttet plictugh. Hadhe och myn hustrv til thal til henne om xv(c) marcher, som Knuth Biidz hadhe her Henrickx Biidzes godz borth j monghe aar och aldrigh giordhe huaske redhe eller regenskap fore. Och hadhe myn hustrv varidh henne noghet skyllugh, hadhe the godhe män wel sacth henne thet j fra. Kere herre, bidhiendis ider herredöme, ath j taghe ecke migh til mistyckis, ath jagh ecke komber til then herre dagh, for ty jagh haffuer hustrv Birgitte inttet swara, ty thet rörer inttet migh ellir myn hustrv, vthan thet fatige fadherlöss barnidh, her Henrich Bidzes son. For ty huar ider herredöme vil haffue migh j ider tiänisth, när jag ider budh eller scriffuilse foor, vil iak gerne ware til redhæ nath och dagh och voghe myn halss fer ider skuldh. Wore thet och nyttokt, ath ider herredöme kome her sielf personlighe j landhet oc ranzake om all ärende, som ider herredöme liggher makth vpa. Kere herre, jder her met Gud befalendis oc sancte Erich konungh. J huadh motthe jagh kan vara ider herredöme til ödmykt och tiänist, gör iagh altiidh gerne. Scriffuit pa Nyenäss, jpso die octauo visitacionis beate Marie virginis anno Dominj mdxvj, vnder mith signethe. Jons Larentson.