Myn ödmijkælighæ tynæsth for senth met Gudh. Ærwærdogho kere herre, göræ jak edher värdoghet vittarlighe thet, att jak haffwer ingan bifall fotthæ vtoff Iosep sidhan som iak vare ner edher værdoghet [i] fior swa aars, hwlkin jak bidher edher wærdoghet en nw ömykælighæ thet, at edher wærdoghet vill vælgöra ok scriffwæ Iosep Pedherson tel en nw, at han vill vælgöra ok halda edher wærdoghet breff veedh mötthe ok giffwe mik myn peninghe, thet som other stoar. Gudh kænne thet, at mik göris soorliga ther behöff, for ty at iak ær eijg (= eijn) krank man. Ok bidher ödmijkeligæ edher wærdoghet, at i vill vælgöræ ok sendh mik j læsth iærn met thenne breffuisare Knwt Larensson, medh varæ borgara, som iak vare j hö[s]tess begerende aff edher ok feck intte. Ther met edher, kere herre, befællandis Gudh i himmerik boodh met liff ok siæl ok myn ömijkalighæ tynæsth altiidh thet som iak kan ok forma. Scriffuit j Abo anno Dominj millesimo quingentesimo septimo, dominica … [ante?] festum omnium sanctorum. Eleff …ffson, edher verdoghetzs fatig vnderdona. Adress: Then höboren ok …. forsitten (!) försth her Swanth Nilesson riddare, Swerie rikenss forstondare tel komandis thette breff etc.