Thet scal allom witherligit wara, som thetta breff hora æller see,¹ at aar æpther Gudz byrdh twsanda fyrahwnd[r]ada oppa siwnde aar,² daghen fore sancti Barnabe apostoli, kærde almoghen aff Lunds sokn fore os, Jusse Dwffwa, riddare, landz ræpstatingh haldande j Abo a høgburins førsta, herra konung Erics wegna, Yware³ Niclisson, riddare, konungxdoom j thet sin haffuande, Claws Flæmingh, riddare, lagman j Østherland, ok Claws Lydikason, hærædzhøffdinga j Norfinnom, til wærdogan fadher met Gudz nadh biscop Biørn j Abo, at han forstoppat haffde met sin quærnadam thera laga oos⁴ j Haliis fors nær Abo, som the opta før kærth haffdo a maningh tingh, ok sagdo sich⁵ aldher ræth haffwa fangit, for thy at forn:de biscop Biorn haffde sik altidh skuthit til høgburin førsta, hær konung Erik for:da, ok hans radh til rætta⁶; vthan nw for thy at⁷ forn:de her biscop ok almoghen j Lundz sokn met wilia ok samtykkio wildo sich nøgia latha at then ræth ther wi thøm a forn:da herra konung Ericx wægna sighia kundom, ty forom wi forn:de till saman met andra flera goda men, klærka ok leekmæn, til Haliis fors ok han met reep fra land til land thwers øffwer mæltæ ok laga⁸ oos met raa ok raamærke wthmærkte, æpter thy lagbokin wtwisar, ok funnom at forn:de biskop Biørn ænkte⁹ annadh bykt haffde æn sin rættha luth,¹⁰ wthan han haffde een staadh brænt genom bærgit, ok thet skall han lata j geen stoppa; ok thy haffwa the aff Lunds sokn ingan ræth at hindra han ther wti han nw bykt haffwer. For thy forbudom wi forn:da Lunds sokns almoga ok thera æpther komare forn:da biscop Biørn ok hans æpther komara hindra ællær quælia æpther thenna dagh om dam æller quærnabyghningh ther nu bygth ær j Haliis fors, wthan skulw sigh nøghia latha met lagha oos,¹¹ ther wi met for:dæ goda men æpther lagbokenne wtmærkto til æwerdeliko sæmio, som for ær sakt. Screffuit ær thetta breff stadh, aar ok dagh, som forscriwit staar. Til thess mera wisso ok større skæl haffwm wi war incigle hængth widh thetta breff.