Vi Erik met Gudz [nadh] Swergis, Danmarks, Norgis, Vendis ok Gotis konungh ok hertugh j Pomarn, helsom alla thom ther biggia ok boo j Østerlandom j Abo biscopsdøme kærliga met Gud oc vare nadh. Kungørom vi ider kære vener at vi tenkende pa rikesins skelliga stirkilse, gagn ok bestandan, som os aff Gudz ok wars embitz vegna rættelica til bør, finnom oc visselika merkom at met ider ther i landhet som fierran ligger fran riket ær stor vanskilse vm ræth ok lagh enkannelica aff thy at vi fore rikens ærende skuld siellan kunnom thiidh j landhet koma, ok almoghanom ær offtugnth (ͻ: offta tungth ?) thædan søkia os swa ferran met therra ærende ok kæremolom, hwilkit vi oforwaghit haffuom met vart rikens raadh j Swerige, ok ærum thes swa met thom offuer ena at ther i landhit skal haldas en tiidh vm æreth en mene rætgang som ma kalla landz ræth, oc han skal holdas j Abo neste viij daga fore sancte Henrics dagh vm somaren j tessa matte som epter følger: Fforst at for then rættæn skulu sithiæ biscopen oc noghra aff capitulo oc swa manga som aff wart rikens radh æra ther j landeno, lægmen ok alla herishøffdingena oc alla vora fogotha aff biscops domet skulu ther nær vara; vare fogote vppa Abo han skal helpa troliga aa vara vægna at thet varder fulfolgth som ther for rethen sakt varder. The andra vore fogothe sculu ther nær vara, serdelis vm nogre vpa them kærer eller nogre merkelighen ærende aff therra foghdy vardha fore landz rætthen skuthin. Kunno the ey silfue koma fore laga forfalda sculdh, tha sende hwar for sik myndoghan man met fullamakth. Jtem en aff rikens radh, som the andra thertil nempnæ, skal haffua konungs dom. Jtem ther skal vara konungs nempndh sithiande, helfthen aff thyænistemen ok helfthen aff bønder. Jtem ther sculu jnghen andra ærende høres vtan the tiidh varda scuthen af lagmanz tingh eller heridztingh vtan at nogre kærer vpa biscopen lagmannenom eller noghen foghote, ok then som sik skywter fran hærætstingh eller lagmanz fore landzrætthen haffui sin vithne ok beuisningh met sik aff lagmanne ok hæridzhøfdinge. Jtem hwilken laglica stempder ey komber for retten eller ey vil ræth gøra, er thet biscop eller clerik oc ær jorda dela, tha skal afradh j quarstadh sethias oc aff abiggiandenom lydhne forbywdas. Ær thet fogethe som ey vil til rettha koma eller ræth gøra, tha skulu the fore rætthen sithia os thet til scriffua at vi han ta af sæthia aff syno æmbite eller annarledes epter skelom nepsom. Ær thet lagman eller hæridzhøfdinge, honom forbywdas noghon dom at døma for en han sielffuer ræth giorth haffuer. Vm andra skethemæn gango som laghen wthvisa. Jtem skule the haffua doom incigle*, oc vpa alla doma ther dømas skulu breff giffuas vnder sama incigle, ok alla doma sculu i script haldas. Jtem al doom brut som vpa landz rætten falla vp bæri the som dømpth haffua ok allan konungs ræth næruarande æra oc nepmdin(!) til thera therningh, ok then sakøren skal fogothen ok hæridzhøfdingen hwar i sino hærade epter lagom vtmæla. Jtem haffua landz mæn kæremal til køpmen eller køpmen til landzmæn som groff oc vardande ære, the magha pa landz rætthen slithas eller epter landz laghum eller køpstadh ræth som ther vider bor, oc tha sculu twe borgamestare oc nogra aff radhit til kallas. Thenna landz rætten viliom vi oc bywdom at haldas skal j allo motha som scrjffuat star ok inga lundh forsimas. Til mera visse oc stadfestilse alla tessa forscripna stikke er worth secreth trycht a riggen tesse breff, hwilkit scriffuit ær i Stokholm arom epter Gudz børdh tusande firahundrade vpa fæmpte oc tretighe, daghen nest vpa helga apostola Symonis ok Iuda dagh.