Jtem fridaghen næst effter visitacionis Marie for myn herre aff Stocholm til Findland, oc annan söndaghen ther effter kom han for Castelholm; och nar Howenskilt oc Ioseph kommæ hænder slottidh, ropthe ther oppa aff mwren och bodhæ læggæ vt aff, oc sköthæ med bysser ij reysær aff slottidh. Swaa lagde myn herre i landh, och komme tha vth thil honum her Eskil, Henrich Ericsson, Anderss Beentsson oc Jwer Jwthe oc waaræ begærendis forwaring om then slotzloffwen, then myn herre them fik besegld vnder righesins raads indsigle. Tho begæredhæ the myn herris eghæn quitencia, then han strax lat scriffuæ, oc sændæ then op med her Trotthæ, Thönne Ericsson och Ioseph, begærendis weliæ waræ paa slottidh, hwilket the honom forwegrade then affthen, swaa han motthæ liggiæ vthæ paa marken then nat; oc sænde the honum fornemde breff fra seg igen. Om morghenæn budhæ the til gernæ wiliæ haffuæ myn herre op och begæredhæ samma breff i gen, thet min herre engelunde sagde seg weliæ göræ. Togh om sidher effter the godhæ menss raad, her Knwt Eskilson, her Sthen Twresson, her Erich Johansson, her Cristiern Bæntsson och her Trotte Moensson med fleræ godhæ mæn, gaff myn herre segh til fridhz oc sændæ them samme breff, och strax om manedaghen næst fore Margarethe anammade han slottidh i the hælgæ trefalloghetz nampn. Jtem om tissdaghen spwrdhæ myn herre slotzfoghethen Henrich Tydsk til i for:nde godhæ herris nærwaræ om han naaket hadhædh komme aff slottidh sidhen kyndelssmesse. Han sagde ath försthæ næy, æn paa sistæ effter laangt samthal bekendis han sig at haffuæ latid aff fört först til Kumægaard ij tunner polwer, l lodbysser, xj hakelbysser och xxij hellebaardher, jtem til Stocholm xvij tunner smör oc eth stal. Tha spurdhæ myn herre honom til effter hwes befalning han swaa giort hadhæ; tha effter laangt beraadh loth han see twænne ffru Ingeborgis breff, i hwickæ hwn böd honum aff föræ byssær, wærgiæ, polwer, salepeyther, swawel oc annat huat som bæst waar, thet oc for öghom syntis, thy ickæ waar ther naaken spisning, flesk, köth, fisk ellir annæn fetaliæ. Oppæ ær alt gammalt oc fordærffuith: iii[½] læst öl, brygd med salth watn, alssencthæ malt, naaket mel, fögæ bröd, oc alt waar til pynthet i ondæ motthæ, med snariste sakt. Jtem sammæ dag antwordhadhæ myn herre her Erich Johansson Castelholm med jnuentarium som her * – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Jtem lögerdaghen næst fore sancte Marie Magdalene dag kom myn herre for Aabo sloth, oc strax kome vth thil honum mæster Powel erchedeghen oc Olaff Andersson borgemestere i Aabo, som stodhæ i slotzloffuen med Didrek Hansson. The fægnadhæ myn herre wæl och thaladhæ paa ffru Ingeborgis bæstæ som them burdhæ och bekændæ sig haffuæ then slotzloffuen effter her Sthens dödh til the iiij allæ slotzloffuer staa til i Swerigæ oc enghen annæn, hvilket the oc fult giorde. Om morgenen, som waar söndaghen fore Magdelene, anammadhæ myn herræ Aabo slot i the helghæ trefaalloghetz nampn och fan ther alt tilpyntidh i godhæ motthæ fore segh. Om onssdaghen næst effter, som war sancti Jacobs affthen, kom myn herre til Aabo stadh, ock waar werdog fader biscop Laris, her Henrich Bidsson, Klaues Henricsson oc capittel til talss j domkirken, oc ther sagde the honum alle hulschap, manschap, tro oc tiæniste pa rikisins weynæ, nærwarendis her Sthen Thuresson, her Cristiern Bæntsson och her Trotthe Moensson, Thönne Ericsson. Strax i sammæ stwndt, nærwarendis for:nde werdoge fader, erlige herrer och godhæ mæn, spurdhe myn herre Diderik Hansson til, om han hadhæ naaken del latidh föræ aff slottidh eller vntstungit sidhen her Sthen bleff dödh. Han swaradhæ segh enghen del haffuæ fört vtaff, wthen naaker bysser och annet sagde han seg hadhæ sath vtower en sidhæ paa slottidh effter fru Ingeborgis breff och scriffwilse. Tha æskedhe myn herre paa the breff, hwicke Diderick Hansson loth hæmpte, oc komme til stædis. The worthæ ther openbaræ læsda, wel vj ellir vij; iij aff them, som scriffnæ wara j kyndelsmessæwekæn, ludde om allæ bysser, værgiæ, polwer, salepeyther, swawel och annet, at han thet skullæ lathæ kommæ vtaff hemmæligæ til Kwmægaardh, sommæ breff ludde om spisning oc fethalie at lathæ affkomme, somlighæ lydde oc paa at han skullæ enghen slæppæ op pa slottid the myn herre tilhörde, besönnerlige Bænth Bæntsson; somme luddæ om penninge oc skat, at hwn willæ oc burdhæ op at bære skatthen til tess jach anammadæ slottidh; eth breff luddæ, thet hwn sagde kort næy at hwn naaker tid myn herre antwordadhæ naaket slot vthen Stocholm oc Westeraarss oc ey hellir willæ vthen bæter vethæ seg forwaret före. Thet sisthæ breff, scriffuit om ericsmessæ, luddæ at nar myn herre kommæ thil Aabo, skullæ han icke sleppæ myn herre op för hwn wara jnnæ paa slottid förre och hadhæ bestilth sinæ ærende effter sin welgiæ. Tha swaadana breff waare læsnæ, satthæ myn herre i rætthæ for for:de godhe herrer om han waar plictog lathæ hennæ faa sin tredhing aff slottid effter saadana stæmpling hwn giordhæ moth thet hwn loffuet oc sakt hadhæ jnne for the wærdogiste werdoge fæder, erlige herrer oc godhæ mæn rikesins raadh, oc unt wek myn herre vt i kirken fra the godhæ herrer swaa lange the toghæ thet ærendæ til sig i beraad. Swaa om sidher wort han kalladher oc sagdhæ werdog fader biscop Laris honum swaa fore med allæ the godhæ herris ja och samtyckiæ at then tredhing fru Jngeburg burdhæ haffuæ aff Aabo slot skwllæ sættis ower en sidhæ i eth hws paa slottidh vnder laass och god bewaring och bliffue orördh til tess thet ytermeræ worder ransakadh i næstæ herremöte for menigæ rikisins raadh oc ther aff sakt hwem ther tredhing bör at haffue. Jtem om morghanæn sancti Jacobss dagh kom her Jenss Laurencij, kanick j Vpsalom, som sænningebwdh hadhæ waridh til Nouagaardh, oc vnderwisthæ hwre han hade ther warith oc ey næmmer kommeth om frid oc opslagh til naaken bestandelighet vthen nar framdelis andræ sænningebud komme thit, som wethæ benæmpnæ huo riksens forstaandere ær oc böghæ theris howet nedh for the omildæ Rydzær, tha kan ske at frid göris, thy the weliæ ey fridh biudæ vthen med ypperstæ rikesins forstaandere paa kaarsenss kyssning i Nogaardh, som gammal sedweniæ warit haffuer swaa offte fridh ær giorth oc sua længe loffuade Rydzerne köpmæn oc senningebud fri wæg til landt oc watn mællen Nogaardh och Wiborg aff oc til. Jtem sagde och her Jens, at the worthæ væl tracteredhe i Nogaard, ythermere æn the Lifflændske sænningebudh, som ther paa waare, oc sændis them hwar dag bröd, fisk, öl oc miöd, oc the ginge fri j stadhen hwor them tæctis; thet motte Liflænderne icke göre. Jtem presenteredhæ for:de her Jenss iiij her Erich Twresons breff, menige rikesins raadh til scriffnæ, eth lydhendis om for:nde Rydzer oc then reysæ, eth lydhendis om naaket homod honom ær sked i thessæ forlidne aar, eth lydhendis om the Ræffuelske hwre the haffuæ grepit naaker köpswene for rikesins skuld oc annedh homod giort her Erich, thet fiærdhæ lydde om thet herremöthæ i Stocholm skal sta, at han klagade sig icke kunne komme tith. Jtem oppaa sancti Olaffs dagh hwlt myn herre bwrspraak i Aabo, och ther hyllade almwghen honum allæ endræctelige, tesslikis allæ friborne mæn ther i landet sagde honum tiænste vthen Moenss Frillæ, han sköt pa han hadhæ loffuet her Eric Twresson tiæniste, oc Bænt Nielsson, han hadhæ skotzmaal om rækinschap han war fru Ingeborg plictogh etc. Jtem om morghanen strax effter spwrdhæ myn herre til verdug fader bispen, her Sthen Twresson, her Henrich Bitz, Claues Henricsson oc ther med viij fribornæ mæn i landet til raadz om then del paa slottid waar, om fru Jngeborgh skullæ lathæ taghæ sin tredhing aff, oc worth tha swaret som förre, sönnerlighæ for then sak skuld at man ickæ for wisthæ sig om fridh med the Rydzer, swaa och forthy at stort twiffle waar om swaadana spisning, bysser och wargiæ skullæ frij kommæ offuer siöen, effter thet at dagligæ spurdis, thet kongenss folk taghæ skep hædhen aff landet; thy waar motthæligæ tro sættendis til then dag giort waar.