Wenligh helse altidh forsent kärlige met war Herre. Käre nadige herre, faddher brodher och besynnerlige godh wen, werdigis edher nade wetha, [att] iach fik nw for nogon tiidh forledhen eder nadis scriffuilse om edher nadis folk ok skep wt sendt war til Reffle; tha haffuer iagh sporth, at the ære wel igen komne, Gud thes loff haffue och migh tycker wel vare. Och tackandis eder nade gerne for her Swantis och the gode herris rigisins radz breff edher nade migh sende, huilke iak nw eder nade igen sendher. Swa haffuer her Swanthe och the gode herrer widh samme synne migh tilscriffuit, æn hure edher nade, flere gode men i thenne landzende och iach kunne wart folk sände til Kalmarna i thenne winther. Haffuer alle wel at merchie och wore mögligere och bæthre ytermere j annæn motthe betenkie thenne landz endens besthe oc bestandh och ecke eske eller begäre folket och makthen hædhen, epter her sadane skade och angrep giort ær och storlige fryktandis her epter j thenne tilkomande somer ytermere hende wil, ther jach haffuer fonget visse scriffuilse vdaff; om ecke fredh bliffuer j mellan righen, acther konghen visselige met försthe oped vatn met alle makt besöke thenne landzende, honom in taghe och befæsthe, och mener ther met sedhen begha sin weliæ met rigeth, thet Gud for biwdhe swa hendhe; vtan tiöffuel twunge han ther met righet opundher sig igen, som edher nade wel formerchie kan. Tesligis ær iach och storlighe j twiffuel met tesse Ryser, epter mesther Dauidt töffuer swa lenghe j Rydzlandh; togh wil iach met Gudz hiälp ware ther fore thet ytersthe Gudh giffuer migh nadhen tel. Ty ware ganske nytthit eder nade, Tönne Ericxson, her Ake Ieriansson, Klass Henricxsson, Knwt Ericxsson, Joseph Pedherszon och nogre andre aff Abo stad met flere godh men och iack kwndhe hendhers fastelaghen met nogre faa komme til tals sammen pa en benæmpdh stædh, ther edher nade och oss alle kunde beqwemeligesthe ware och almoghen til minsthe twnge, och ther offuerwægie hure bæsth kan fore taghes at aff værige rigisins, thenne landzändhens och alles ware scadhe oc forderff, och sedhen samdrekthelige scriffue til her Swante och the gode herrer, rigisins radh, om fornempde saker. Thy iach formaar, at the godhe herrer rigisins radh begære edher nade met flere gode men j thenne landzendhe och iach schole met försthe opedh watn giffue oss tel Swerige met thenne makt wj kunne aff städh komme. Om swa hendhe, ær befrycthendis at fiendhen wardhe thet ware och motthe met sadane ware frawarilse begha all syn welia j thenne landzende righit tiil ewikt forderff; kan och saa hænde eder nade ecke tycker nytteligit wara, at wj kome tiil tals sammen for almogens twnghe och hardhe aar nw pa færdhe är; togh tycker migh radh ware, thet edher nade och wj alle fornempdhe endrecthelige scriffue her Swanthe tiil och the gode herrer rigisins radh, at the wele med försthe öped watten göre theris folk och skep redhe med spisningh och bæsthe wärige och the med försthe skicke tiil Jomffrv swnd eller Hangedhe och ther wiil eder nade med flere oss forscriffne möthe töm met ware skep, folk och bæsthe wærige och all then makt wj kunne aff stadh kome. Och om rigzens fiende wildhe togh noget angrep göre jn oppa thenne landzendhe, Stocholm, swenske skären eller læggie sigh for Reffle, som the förre giort haffue, äre wj tho nesth och widh handen och bekrenkie och söchie rigisins fiendhe hwar och när tha bæsth behoff giordis. Vilde och fyendhen eckie tiil oss, togh vildhe [wj] niwthe Gudh, sancte Henrich och alle hælghe Swerigis patroner til at besöchie töm widh Gullandh, Borneholm eller hwar the helst wara kundhe. Jach formodher eder nade ær wel weterlighet, at righet ær nesth skadhe hændt j the Danskes sletzske dæcktinghen och förhalningh och beghaa ther medh all syn welia; och alle sythie ther stille til, righedh och oss alle til skadhe, förderff och stort förtaal och för ackning j fremende landh. Teckis eder nade med flere gode men wele her a[l]ffuerlighe ware fortenkthe vdj, togh wil gerne iach pa myn sydhe ther oppe kastwärne al then deel Gud haffuer migh forlanth at alffuerlige vdaff værie och wedergöre sadant forderff och hommoth. Och edher ville förkynnæ tæsse saker for forscriffne gode menn och eder nadis capetel och biwde migh hær om til igen eder nadis och allis theris gode synne och alffuerligit swar, ther iag kan migh epter räthe. Ty mik tycker radheligit wara, at sadanth bestelle j tiid och tyme och eckie lengie sethie ther stille tiil. Och om saa hendher at wj ecke kunnee komme til tals samen, eder nade wildhe tha lathe scriffue breffuen met samme sinne tiil her Swante och the gode herrer rigisins radh. Tha wil iach met forscriffne men gerne besegle töm. Hwad eder nade her om teckis, säther iag jn til eder nade, och hwadh eder nade kan ware til gode, kærligh och bestandh, gör iach altiid gerne. Eder nade alzmectigh Gud och sancte Henrich med liff och siæll befalendis. Citissime ex Wiborgh, fferia 3(tia) proxima ante festum sancti Andree apostoli, anno Dominj 1508, meo sub sigillo etc. Erick Thuresson riddare.