År 1228. … Kommo Jämerna i båtar till Ladoga sjö att föra krig, och underrättelse härom kom till Novgorod på Kristi förklaringsdag (6 augusti). Och Novgoroderna satte sig i pråmar (och) rodde till Ladoga med furst Jaroslav. Posadniken i Ladoga Volodislav med Ladogaboerna inväntade icke Novgoroderna, utan jagade i båtar efter dem, där de krigade, påträffade dessa och stridda med dem; och det vardt natt, och de (Ladogaboarne) drogo sig undan till en ö, men Jämerna voro på stranden med fångar; ty de hade fört krig i näheten af sjön, vid landstigningsställena, och i Olonets. Samma natt begärde de fred, men posadniken med Ladogaboarne gaf dem icke; och de nedhöggo alla fångar, men själfva sprungo de till skogs, sedan de öfvergifvit båtarna. Många af dem stupade där, men deras båtar uppbrändes. Och Novgoroderna, som stått vid Neva några dagar, höllo råd och ville döda Sudimir, och fursten gömde honom i pråmen hos sig. Därifrån återvände de till Novgorod utan att vänta på Ladogaboarne; men de efterblifna mötte Ingrerna på flykten, och där nedhöggo de många af dem, men de öfriga af dem lupo åt olika håll, där enhvar såg (sin räddning); och dem Karelarne någonstädes kringrände, vare sig i skogen [eller på fältet eller i lägerställning], drogo de ut och nedhöggo. Och de, som hade kommit, utgjorde 2000 eller mer, Gud vet; [men få flydde till sitt land], annars dödades alla.