Jach Henrich Stensson, lagmann i Norfynne lagsagw, bekennis och för allom veterligith gör met thetta mith nærwarendis opne breff, ath then tiidh iach lagmantz tingh hwlth met almogen aff Læmmo sokn i Antijkais by i erligh och wælbyrdogh manss nærware Josep Pederssons, fogothæ paa Aboo, aar effter Gudz byrdh mdxiij, tisdagen nesth effter nyorss dagh, thaa kommæ for mich aa sattho tingæ tæsse effter:ne fæm sworne vithnæ, som ær försth Jönss Longh, Jæppe Longh, Erlandh i Nymmis, Knwth Tomesson och Jæppæ i Gwnnilæ, huilke som haffde varith paa en landzsyn i her Henrich Bidzes tiidh nw för xiiij aar sidenn emællom Toyolaby och Bænickala om eth stycke ængh och fiskæ vaten i Siffwos næss. Tæsse forsc:ne vitnadæ och swore ath thee landzsine mæn vore thaa saa öffuer enss, ath thennæ forsc:næ ængh och fiskevaten skulle ligge vnder Bænickala gordh som thet aff aller ligith haffde, och Thoyolaboo vedersadhe thaa baade then ængh och fiiske vaten och baado her Henrich Biidz för vars Herre dödh skuld ath han skullæ haffwe thöm fordragh then sak och ickæ sakfælle thöm, huilkit her Henrich och saa giordhæ. Han fordrogh thöm then sak för Gudz skyldh och gaff thöm till then synekosth, som han ther om kostwarth haffdæ; hwilkit ærendæ iach sköth till tæsse efft:ne tolff gode mænn, som thaa i næmpdena saathe, som ær Peder Kanckis, Mattis Hirffui, Niels Paffuöst, Erich Kaupist, Mattis Kaijno, Anders Maijasth, Anders i Thalo, Morthen i Kalliola, Jönss Vanakylæ, Henrich Nærffwe, Sigfridh Vannakyle och Henrich Wærosteen, thee ther om ransakadhe, vitnadhæ och effter swore, gijlladhæ och stadfestæ for:ne gode mænss eedh, saa ath thet alleledis saa tilgongit war, som forscriffuit staar. Ty effter saadane forscriffnom skælom, ransakan, viitnæ och eedhom dömpdæ iach forsc:ne ængh och fiskæ vaten i Siffwos næss vnder Bænickala godz obrvteligæ ath holdis, vedh sex marc för mijn dom, och Thoijolabo bethale ffrw Annæ sinæ kostan igen jnnan vj veker. Till tæsse breffs mere vissæ och högræ förwarningh ath saa i sanningen ær som forscriffuit staar, beder iach erligh och vælbyrdogh mann forn:de Josep Pedersson om siith insiglæ met mith veterligæ lathe hengæ næden för thetta breff, som scriffwith och giffuith ær aar, dagh och stadh som forscriffuit staar.