Jtem thalade Rotker Olsson til mik j fiord om fasto och badh mik antworda sik Sawstala gardh och Hallia[la] och sagde, at hans modher war ther swa mykit ægandis som jak; jtem jak swarade honom igen, at jak viste jngen hafua deel eller loth j Sawstala gardh annan æn myn systerdotter och mik, och thet hans modher jnkte til hörer, thet kunde jak honom jnkte antworda; och sagde jak, at Halliala ær mith fædherne och ey mith mödherne. Annan tiidh talade Rotker til mik otto dagha epter sancte Henrix dagh och sagde, thet myn modher fadher, Rotker Jngesson, gaff wth alla sina dotthrer met gull och penninga och hans söner skulde blifua widh fasta godsen, och epter thet myn modher fadher oc myn modher och bade myne modher brodher waare dödhe, tha sagde han, at alle systrena skulde gaa til skiptis til jorda godzen, hwar til sin syster deel; til huilkit jak swarede honom, mik aldri haffua annars hörth vthan myn modher systre Gretha, Elin och myn modher Cristin och badhe myne modher brödher sculde bliffua widh jordagodzen; Mærtha och Kadrin, the waro giffne jn til Abo met gul och peninga, swa at the skulde alder gaa til arffs til fasta gozden. Tha swarede Rotker mik aather swa: Gretha, Elin och ider moder Cristin, the togho sielff godzen met woldh och weldhe epter Rotker Jngessons dödh och skipthe sina mellan som the sielff wildhe; thet myn stoor modher boorde haffua och hustrv Kadrin, Wilmars hustrv, thet haffwin j æn j dagh met woldh fran myn modher och Vilmars barnom. Tha swarede jak: tu skal alder faa huarke aff the godzen annars vttan the wardha mik fraa sagde met rættha j dandemanna nærwara, for thy at jak weth jngen hafva j thöm huarke loth eller ægodela annan vthan myn syster dotter och mik. Ther næst kom Rotker Olsson och quarsatthe baade godzen Sawstala och Halliala och giorde myna landboa olydoga och fortogh mik myn rætthoghet. Tha her Sten war hiit komyn j landhet, tha kom Magnus Niclesson, hærædzhöffdinghen, Rotker Olsson, ij her Stens thiænara och iij böndher och stæmpde mik til landsrætthen. Jnnan thes at landzrætthen sætthis, wart jak krank. Tha landzsrætten war sætther, foor jak fra myn gardh swa krank som jak war, och kom jach swa ekke længher æn til Nadendal. Tha jak war komyn til Nadendal, tha war landz rætthen wthe. Ther næst kom her Sten til Nadendal annan daghen sancte Pædhers dagh ad vinculam*; tha kom Rotker til mik j closter gardhen och sporde mik aath, hwj jach kom ekke til landz rætthen och swarede honom ther om the til talan, som han hafde til mik om the godzen. Jak swarede honum swa: Gudh alzmectoger, som mik gaff hindher och forfal j myn krankdoom, han formaa och hindra til och huaren cristnæ mænniskio, nær hans wælsignadha miskundh tækkis. Tha swoor han om sinæ dyra eedhe, at han wilde bliffua baade widh Sawstala och Halliala, eller han skulde giffua sith hiærtablodh wth. Sidhan sagde jak til honom: gaam badhe til her Sten, tha faar thu höra huadh han sigher oss j mellan. Wy giordom och swa bade, wij gingom til her Sten j hans hæbberg, hem til Pædher Nilesson. Tha talade Rotker til her Sten och [bad] honom for Gudz sculdh, at han sculde lætha honom faa the godzen, som hans modher swa længe vmburit och hafde swa stor del wthj, som jak hafde. Tha swaræde her Sten: thet ær alth redha offuer taladh j swa [mattho], at dandemæn skulu sighia then rætthen aff ider j mellan om sancte Henrix dagh j vinther.** Spoorde jak her Sten aath: kære herre, war thet idher budh, at han sculde quarsæthia myn godz och göra myna landboa olydoga och fortagha mik myn rætthoghet. Tha swarede her Sten och sagde: ney, weth Gudh war thet ey, vthan Rotker Olsson kom til mik och kærde pa idher och sagde, thet han haffde stæmpt ider til tingx fyra eller fæm resor, och j wildhen ekke koma swara honom til rätta, tha swarede her Sten: mædhan hon swa opta [ær] stæmpdh och hafuer ekke laglica forfall och wil ekke koma swara tik til rættha, tha quarsæth godzen til rætta. Tha swarede jag her Sten: kære herre, Rotker stæmpde mik alder flere synne til tingx æn entiidh nw til landzrætthen. Ther næst forbød her Sten Rotker Olsson j her Aake Axelssons, her Johan Cristiernssons, her Fikke Laurenssons och j manga dandemanna och dandeswena nærwara, ath han skulde sik jnkte bewara met thy godzen, som jak hafde j myna hafuande wæria, til then tiidh wy sculdom waardha aathskilde met rættha; tha sagde han æn til Rotker: wynner tu godzen, tha wynner tu affwradhen. J swadana mottho wordhom wij ath skildhe pa then tiidh. Ther næst kom Martin Jönsson, fougthe pa Aabo och leth sæthia konungx laas för eth mith hæbbærgh j Sawstala om hymmurdagx sonnedagh for jwl*** och for myn herberg j Halliala om mandagen, epter Rotker Olssons radh, som jak haffde for brutith bade liiff och godz. Ther næst mik war thenne orætthen gör, tha stæmpde Martin Jonsson mik til lagmandz tingh til Saw met sith breff och budh. Tha bödh jak honom swa til met hans budh: haffde han met rætha lathit sæthia konungx laass for myn herberg och jak hafde warit brodzleghen til, tha wilde jak gerna koma til tingx [och] swara honom til rættha; epter thet han hafuer ofuer lagh och ræth sæth konungx laass for mith hæbberg, tha wil jak alder koma til rætta for honom, vthan jak laather mik fullelica til then verdogh herren her Sten, til all ærlige rikesens raadh och til alle the gode mæn, som æra och ræth kunno kænna; och sigh thet Marten Jonsson och Rotker Olsson, at jak giffuer mik j rætthen met them for alle thessa ærlige herra och godemæn. Ther næst jak hafde budhit fogeten swa til, tha leeth. han sakfælla mik til trynne fyretighi marker for konungx laass. ————— Venligha och kerliga helso altiidh foresænde met Gud. Kære syster, jak takkar ider for æra, kærlek och mykit guth, som j hafuen mik altiidh bewist, huilkit ider alzmectoger Gud aterlöne æwerdelica. Kære syster, mik trengher nw nödhen til at mödha ider for then stoora orætten, som mik giort ær och daglica görs, j thy ath Rotker Olsson, Olaff Nilesson[s] aff Poya, han trengher mik bade fra fædherne oc modherne j swa motto, at han sigher sina modher hafua swa stor del j Sawstala och Halliala som jak; och sigher han thet, ath bade the godzen æra hans modherne swa wæl som mith. Tha weth jak jngen then j thetta landh, som bætre weth then trætthen aathskilia mellan honom och mik vthan idher; thy bider jak ider, kære syster, for Gudz skuld, ati wælgörin oc giffuin mik ther breff oc bewisning pa huru som j betzsta withen om thenne trætten mellan honom och mik ær; och æn bidher jak ider, ati wælgörin och gifuen breff och bewisning pa then siættunghen, som myn herre oc jak fingom aff ider for mitt arff, som jak ærfde epter her Niles Olsson j Sontaka. Kære syster, j maghen witha at hustrv Ragnild barn j Meltola, hustrv Cristin j Aktis och hustrv Margitt, Pelle Pæderssons hustrv, the sighia alle, at thæn bör ærfua mith fædherne epter myn dödh. Tha weth jak ekke huru ther om j sannen ær, ffor huilkit jak bider ider, ati wælgörin och scriffuen mik til huiIka the æra, som rættelica bör ærfua mith fædherne epter myna dagha.