יָכִין ובֹעַז הם שמות שני עמודי הנחושת שלפי המקרא הקים שלמה המלך בפתח בית המקדש הראשון. בבתי כנסת רבים, בנויים ליד ההיכל עמודים עיטוריים המזכירים את יכין ובועז.

תיאור העמודים

בספר מלכים מתואר מעשה בניית בית המקדש. בין היתר, כתוב כי בקדמת אולם הכניסה עמדו שני עמודי נחושת, שגובהם 18 אמות (כ-8 מטר), היקפם 12 אמה (כ-5.4 מטר) וראשם היה מגולף בצורת שושן:

תיאור דומה מופיע גם בספר ירמיהו.

על פי רש"י, נוצקו שני העמודים כעמוד חלול, אחד ארוך מנחושת שאורכו 35 אמה ועוביו 4 אצבעות (7.6 ס"מ), ולאחר היציקה, נחתך לשני עמודים באורך 17.5 אמה, עם תוספת בעיצוב אחר בגובה חצי אמה, ששימשה כנראה כתפס לכותרת. כותרות העמודים היו בדמות שושנים, והיה מי ששיער שעל פי צורה זו אומץ סימן המגן דוד בעם היהודי.

משמעות העמודים
רוב החוקרים טוענים כי לשני העמודים לא הייתה משמעות קונסטרוקטיבית (הם חלולים ואינם תומכים בגג), כי אם משמעות ארכיטקטונית, אסתטית או סמלית.

ניתן להשוות את העמודים לתיאורי העמודים במקדש מלקרת בצור אצל הרודוטוס ופילון מגבל ובמקדש עשתרת/הרה אצל לוקיאנוס משמשתה, ונראה ששני העמודים במקדש עוקבים אחר מסורת פיניקית.

לא נודעה לעמודים משמעות פולחנית כלשהי, אולם, מחקר של דוד שפירא מ-2009 מראה כי בתרבויות אחרות באותה תקופה (למשל בצור, בבבל ובפאפוס) ניצבו עמודים פאליים או אובליסקים בכניסה למקדשיהם, ומעלה השערה כי שני העמודים מייצגים את שתי האמונות אשר רווחו בעם ישראל בתקופת ראשית המלוכה בישראל: יהודה היהוויסטית (יכין) בדרום וישראל האלוהיסטית בצפון (בועז).

פרשנות נוספת טוענת, כי העמודים מסמלים את עמוד הענן ועמוד האש שגילמו את ההשגחה והליווי האלוהי של בני ישראל בנדודיהם במדבר. יש המשערים ששימשו כארובות לעשן שיצא בעת שריפת שומן הקורבנות.

משמעות שמות העמודים

באופן יוצא דופן, מציין הכתוב כי לעמודים ניתנו שמות:

פרשנים רבים ניסו למצוא את המשמעויות של שמות העמודים, ולהלן מובאים חלקן:
 הפירוש הנפוץ הוא כי העמודים נקראו על שמות אישים חשובים בתולדות האומה. בועז היה סב-סבו של שלמה המלך (). ויכין היה בנו של שמעון (: "וּבְנֵי שִׁמְעוֹן יְמוּאֵל וְיָמִין וְאֹהַד וְיָכִין וְצֹחַר וְשָׁאוּל בֶּן הַכְּנַעֲנִית").
 יש שניסו להסביר את השמות במקור ממנו הגיעה הנחושת ששימשה ליציקת העמודים, ערים ארמיות: "כון", מערי הדדעזר (ראו ) ו"בוז", משבטי ארם (ראו ).
 אחרים מצאו בשם "יכין" את השורש המצביע על "כוננות" ובשם "בועז" שילוב של "בו" ו"עוז". כך ששניהם שמות נרדפים לעמודי התמך בבניין.
 "הפירוש המיוחס לרש"י לספר דברי הימים מביא בעקבות המדרש שני פירושים:
1. "יכין ובועז - יכין על שם מלכות בית דוד שנמשל לירח כדכתיב "כירח יכון עולם" (): בועז - כנגד השמש שהוא יוצא בגבורה ועוז שנאמר "ישיש כגבור לרוץ" ()".
2. "חירם שהיה מבני דן (מאימו) עשה את העמודים, קרא את האחד יכין על שם אביו שמשון שנאמר בו: "וילפת שמשון שני עמודי התוך" () ושלמה קרא לשני בועז, על שם זקנו בועז ()".
הרד"ק מסביר ששמות העמודים היו לסימן טוב: יכין, שיכון הבית לעולם ובועז, שיתן האל בו העוז והקיום.
הרלב"ג טוען שהעמודים נעשו על פי תורת הסוד. בכיוון מעין זה מפרש גם המלבי"ם. לשיטתו העמודים ושמותיהם רומזים לשתי דרכי הנהגת העולם של הבורא. בועז רומז לדרך הטבעית - חוקי הטבע שנקבעו מששת ימי בראשית. לעומתו יכין רומז להנהגה הניסית שיעשה ה' לפי הצורך והמצב. 

 הקבלה פירשה כי יכין ובועז הן ספירות הנצח וההוד.
 באנציקלופדיה המקראית מובאת ההשערה שמדובר בקיצור של שם כגון בְּעָזְיָה (בדומה לשמות בְּסוֹדְיָה, בְּצַלְאֵל). עוד נזכרת שם ההשערה כי השם גזור מן השורש הערבי ב-ע'-ז שפירושו 'להיות זריז, חריף'.

בהקשרים נוספים
 הבונים החופשיים מעמידים שני עמודים בפתח היכלם, עמודים המסמלים את העמודים שבפתח בית המקדש שבנה שלמה.
 כמה ספרים תורניים שילבו בשמם את שמות העמודים, ובהם:
 "שו"ת יכין ובועז", שאלות ותשובות של רבי צמח דוראן ורבי שמעון דוראן (צאצאיו של הרשב"ש), מהמאה ה-15 באלג'יר.
 פירוש למשנה "תפארת ישראל - יכין ובועז", שנתחבר על ידי ר' ישראל ליפשיץ, שחי בתחילת המאה התשע עשרה. יש בפירוש גם חידושים ארוכים, שנפרדו מן הפירוש הבסיסי במהדורת וילנא ("משניות עם ע"ג פירושים"), ומאז לפירוש הפשט ניתנה הכותרת "יכין" ולחידושים הכותרת "בועז".
 "סוד יכין ובועז", ספרו הקבלי-חסידי של הרב מאיר מרגליות.
 חזית המבנה הישן של הגימנסיה העברית "הרצליה" שעוצבה על ידי פרופ' בוריס שץ והאדריכל יוסף ברסקי, הכילה דימוי של יכין ובועז.
 העיר יכין  בג'ורג'יה נקראה על שם העמוד הימני בבית המקדש .
 קלף מספר 2 בקלפי הטארוט, "הכוהנת הגדולה", מציג דמות של כוהנת היושבת בין שני העמודים, יכין ובועז.
 בית המקדש היה חלק גם מחזונם המדיני של אישים בציונות החילונית. כך בתיאורו של הרצל את מדינת היהודים:  כל זאת, לתפיסתו, לצד "היכל השלום" בירושלים, המשותף לבני כל העמים. חזונו האוטופי לא תורגם לכדי פעולה כלשהי של התנועה הציונית בכיוון זה.

קישורים חיצוניים

 יכין ובועז שיעור מאת הרב יוסף כרמל

הערות שוליים

בית המקדש - מבנה