– Aš golio, atēt seselė, gīdītuos, dailībie moni nodara, paskou praded moni plustintė. Plostėn, plostėn anėi moni ė toukart aš palēdo ėš bornuos tus kraujus. Vo jei, ka tėi šuokėnie, ka lek, ka šlousta moni. No ė ka jau moni priplostėn, jau tēp aš pradedo ė pats po bėški jodietė.