WPAN (ראשי תיבות בעברית: רשת אזור אלחוטי אישי) היא רשת אזורית אישית, במשמעות של רשת לחיבור התקנים שבמרכזה סביבת העבודה של אדם בודד, שבמסגרתה החיבורים הם אלחוטיים. בדרך כלל, רשת אזור אלחוטית אישית משתמשת בטכנולוגיה הפועלת בטווח של כ-10 מטרים, הנחשב לטווח קצר מאוד. טכנולוגיה אחת כזו היא Bluetooth, ששימשה בסיס לתקן חדש, IEEE 802.15 .

WPAN יכולה לשמש לצורך קשר בין כל מכשירי המחשוב והתקשורת הנפוצים שיש לאנשים רבים על שולחן העבודה או שנישאים עמם, או שיכולה גם לפתוח מגוון אפשרויות חדשות, כגון אפשרות לתקשורת במהלך ניתוח בין הרופא המנתח לבין חברי הצוות הנוספים.

מושג מפתח בטכנולוגיית WPAN הוא החיבור. בתרחיש האידיאלי, כאשר כל שני מכשירים המצוידים ב-WPAN נמצאה בקרבה אחד לשני בטווח של כמה מטרים או בטווח של כמה קילומטרים מהשרת המרכזי, הם יכולים לתקשר כאשר הוא מחובר בכבל. תכונה חשובה נוספת היא היכולת של כל מכשיר לנעול התקנים אחרים באופן סלקטיבי, ולמנוע הפרעות או גישה בלתי מורשית למידע.

הטכנולוגיה עבור WPANs נמצאת בחיתוליה ועוברת פיתוח מהיר. תדרי ההפעלה המוצעים הם סביב 2.4 Ghz במצבים דיגיטליים. המטרה היא להקל על החיבור בין מכשירים קרובים ולהקל על התפעול הנדרש מהמשתמש לטובת ביצוע החיבור ושמישות של החיבור לאורך זמן. כל התקן ב- WPAN יוכל להתחבר לכל מכשיר אחר באותו WPAN, בתנאי שהם נמצאים בטווח פיזי זה מזה. בנוסף, WPANs ברחבי העולם יהיו מחוברים זה לזה, באמצעות קישור כלשהו לרשתות WAN. כך, למשל, ארכאולוג באתר ביוון עשוי להשתמש במחשב כף יד כדי לגשת ישירות למאגרי מידע מאוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס ולהעביר ממצאים לאותו מסד נתונים.

ארכיטקטורת רשת