Me fann vel ut at her kom ikkje de til å skje meir i dag, og bestemte oss for å vente litt til, og so sette kursen mot satara ei stund før me egentli måtte. Ditte va for at alle skulle få sej litt pause. Inkludert  sjåføren. Me visste at frokost va på vei, men me fann ut at me dreit i den og skulle heller berre fare til Satara der de snart va lønsj likevel. So me satte kursen "heimover". Men då fikk sjåføren beskjed på radioen at me ikkje måtte fare, for dei kom snart med frokost til oss. Me fikk ikkje lov å reise, for dei va so bekymra for oss. Me hadde de heilt fint me, sjølv om de vart litt varmt å sitte i sola heile dagen. Ej satt nemli på den sida leoparden va, so ej såg veldig bra, men der va også sola. So de va litt  deili dei gongane sjåføren snudde bilen slik at ej fikk skygge. So me stoppa ved veien og venta på bilen som hadde mat til oss. I krugerparken e de slik at viss du ser en bil som står stille på veien, so vil de som oftast seie at de e nåke interessant å sjå der. Då stoppa de fort fleire bila, å so balla de på sej. Me sto som sagt å venta på mat, og de gikk ikkje lenge før andre bila stoppa opp og lurte på ka me såg på. Ganske komisk egentli. Sjåføren tipsa jaffal alle han møtte om leoparden og løvene som  va lenger framme. Ekje alle som he radiokontakt med andre, og som e so kjent i parken. De må vere kjedeli å leige safaribil med en sjåfør som e der ca 1-2 gonga i året. Me møtte nåken slike. Kjekkare me en som e lommekjent.