Charles Péguy (Orléans, 1873. január 7. – Villeroy, 1914. szeptember 5.) francia költő, író.

Élete 
Szegény családból származott, az École normale supérieure-ön tanult. Részt vett a szocialista mozgalomban, a Dreyfus-ügy idején együtt küzdött a szocialistákkal. Később csalódva eltávolodott a politikától, a katolicizmus felé fordult.

Munkássága 
1900-ban Cahiers de la Quinzaine című a francia közgondolkodásra ható, haláláig megjelenő folyóiratot al. Az első világháborúban esett el. Ironikus-agresszív, igazságkereső pamfleteken kívül főként ünnepélyes, gáttalanul hömpölygő költeményeket írt, amelyekkel a 20. századi modern költészet előfutára. Le mystère de la charité de Jeanne d'Arc (1910), Le porche du mystère de la deuxième vertu (1912), La tapisserie de Sainte Geneviève et de Jeanne d'Arc (1912) c. terjedelmes költeményeinek témája a szeretet, a dogmáktól mentes hit.

További művei 
De la cité socialiste (esszé, 1897)
Notre patrie (pamflet, 1905)
La tapisserie de Notre Dame (költ., 1912)
Note sur M. Bergson et la philosophie bergsonienne (tanulmány, 1914)

Források
La cité harmonieuse
Charles Peguy életrajza

Francia költők
Francia írók
Francia esszéírók
Katolikus vallásra tért személyek
1873-ban született személyek
1914-ben elhunyt személyek
Franciaország katonái az első világháborúban
Francia drámaírók
Francia egyetemi, főiskolai oktatók