Først og fremmest rigtig glædelig jul til jer som følger med både her og der. Jeg håber i har haft en dejlig juleaften med familien. Til alle jer som af forskellige årsager ikke har holdt den sammen med familien, håber jeg i alligevel har haft en dejlig aften i godt selvskab.
Som jeg har skrevet om før og sikker stadig gør år efter år, så er December måned for anbragte børn ofte en af de hårdeste måneder på året. Det er en måned i familiens ånd, hvor der hver dag over alt lægges op til familiehygge i de små danske hjem. Det minder hver dag anbragte børn om at deres opvækst ikke er som de fleste andres og der tilhøre en vis smerte.
Før jeg fortsætter vil jeg forsøge at implementere et nyt tiltag som jeg egentlig har ville fra start af, men ikke helt har vidst hvordan jeg skulle gribe bedst an.
Det er enlig sådan at jeg aldrig skriver en tekst og meget sjældent tager et foto uden der ligger et stykke musik bag. Hvad mener jeg så lige med det? Jo alt min tekst og mine fotos er stemningsfyldte og jeg er så ærgerlig over at man ikke på en nem måde at "påsætte" et stykke musik på et instagram foto. Jeg er klar over det er noget med rettigheder i forhold til brug af musik, men det må da kunne ordnes på en eller anden måde i private sammenhænge, det er vel reklame for den enkelte kunster? Nå men pyt.
Jeg vil derfor istedet for fremadrettet lægge det musik jeg høre til mine skrevne tekster her, under hvert blogindlæg. De fleste har Spotify og kan derfor "press play" og fornemme den stemning jeg har siddet i da jeg skrev og i som læsere for derfor lige det ekstra "fylde" til teksten som jeg altid har ønsket.
//Cool Kids//
https://open.spotify.com/album/6LKflEUxLnl1whADVUb8cf
Giver det ligeså meget mening for jer som det gør for mig? Kommenter gerne hvad i synes eller hvis i kender til andre brugbare betyder, som jeg måske endnu ikke kender til.
Jul alene i år
Som jeg skrev til et foto på Instagram i går, så var det første år med en juleaften uden Sia og første år i selvskab med komplet fremmede.
Lidt i sidste øjeblik, besluttede vi at jeg ikke skulle holde jul med Lines familie, da Lines og min kommunikation lige pt. er lidt svær. Vi ønskede altså ikke en juleaften hvor Sia ville kunne mærke spændningerne, så det kunne ikke være anderledes.
Men hvad så?
Aller helst ville jeg rejse væk, men da økonomien som hos så mange andre pt. er stram, var dette altså ikke muligt. Jeg har ikke meget familie at rive i og det var fristende at sætte sig tilbage som et offer og være både ked af det og sur.
Jeg er så ked af at mange sidder alene juleaften, jeg er ligeså ked af at de mange anbragte børn sidder forholdsvis alene med svære følelser de har svært ved at håndtere.
Når jeg nu var alene denne aften ville jeg altså gerne bidrage til noget frivillig arbejde, men det var jeg lidt for sent ude med (der var allerede booket over alt) det i sig selv var jo fantastisk.
Tanken strejfede mig om ikke jeg kunne få lov at være med på en institution for anbragte børn som ikke engang har en plejefamilie og måske sprede lidt hygge, glæde og ikke mindst forståelse for det enkelte barn. Måske en anden god gang, jeg vil ihvertfald helt vildt gerne.
Røde Kors
Men jeg stod stadig uden en juleaften og gik derfor ind på RødeKors hjemmesiden og tilmeldte mig noget som hedder Julevenner. Her kan man tilmelde sig som værtsfamilie juleaften eller som en der står uden. Så matcher RødeKors familier med folk uden.
Jeg synes ikke der er nogen der fortjener at sidde alene juleaften, jeg har selv prøvet det og det er altså ikke særligt anbefalingsværdig. I starten husker jeg det var ok, men sm aftenen går og det går op for en at alle andre sidder med lækker mad og hygger, så blev jeg altså en smule smådeprimeret.
Ansvar
Omvendt frygter jeg en tendens fra dem uden familie, en tendens hvor man sætter sig tilbage og skælder ud over uretfærdig virkelighed uden ansvar.
Alle har et ansvar, det gælder også dem uden familie.
Derfor ville jeg proaktivt opsøge denne mulighed for selv at række hånden ud og søge det jeg manglede og det vil jeg til hver en tid anbefale andre ligestillede. Der er altså ikke mange af ens venner som tænker på at nogen på deres facebook venneliste sidder alene juleaften. Derfor er det den enkeltes ansvar selv at opsøge mulighederne nu de desværre ikke er der pr. automatik.
RødeKors matchede mig med en sød familie på Nørrebro hvor de var Far, mor, datter (1.5 år) og farfar. En rigtig sød og kærlig familie som åbnede deres hjem for en komplet fremmede - det er da enormt beundringsværdigt.
Juleaften
Jeg ankom ca. 17.15 og hilste pænt på den rare familie. Jeg blev budt på både vin, øl og sodavand imens maden gjordes parat og hyggede med både "farfar" og deres lille søde datter. Det var en aften med julestemning, snak om alt muligt, god mad og gode folk.
Vi havde aftalt ingen gaver imellem os, men jeg havde fortalt at jeg ville tage en hjemmelavet en med til deres datter.
Jeg ankom derfor med en af mine origami trane uroer og en æske med Spangsberg chokolade som tak for deres gæstfrihed.
klokken ca 23.00 tog jeg tilbage mod Amager og følte mig knap så nederen, som hvis jeg havde siddet derhjemme alene.
Nogen har kaldt det modigt.. Jeg ved ikke helt hvad jeg selv følte som, men jeg mener at ansvar for eget liv er hovedkernen i et voksent menneske og her er bare et eksempel på hvordan man kan tage det ansvar for sig selv. Jeg oplever meget mere tilfredstillelse i min hverdag og større respekt alle steder fra. Det i sig selv giver en lyst til at "skabe" og kreere mere for mig selv i min tilværelse.