Горно Неволяни, произнасяно в местния диалект и като Нео̀лани, (, Скопия, до 1928 година Άνω Νεβόλιανη, Ано Неволяни) е село в Егейска Македония, Република Гърция, в дем Лерин (Флорина), област Западна Македония. Селото е наречено Горно Неволяни, за да се различава от другото леринско Неволяни - Долно Неволяни (Валтонера).

География 
Селото е разположено на 5 километра южно от демовия център Лерин (Флорина) в устието на живописна долина между ридовете на Нередската планина Кула (Гюпка) от север и Лопушки рид от юг тъкмо преди Неволянската река (Матица, Кефалари) да излезе в Леринското поле.

История

В Османската империя 

Селото е споменато в грамота от 1355 година, в която се казва, че мелница в селото принадлежи на манастира Трескавец.

В османските данъчни регистри от средата на XV век Неволяни е споменато със 116 глави на семейства и един неженен: Пано, Петро, Никола, Яно, Тодор, Николас, Дражо, Димитри, Дабижив, Тошо, Брезо, Йорг, Петро, Калин, Дидое, Станиша и Бойо, и една вдовица Мара. Общият приход за империята от селото е 881 акчета.

В XIX век Неволяни е голямо предимно българско село в Османската империя. В 1848 година руският славист Виктор Григорович описва в „Очерк путешествия по Европейской Турции“ Неволино като българско село. В 1861 година Йохан фон Хан на етническата си карта на долината на Вардар отбелязва Неволяни като българско село.

В края на 1860-те години в училището в Неволяни преподава на гръцки Тодор от Кабасница, по-късно свещеник в Лерин. В 1870 година учител в Неволяни става Спиро Гулабчев, който въвежда в преподаването и българския език и използва взимоучителния метод. През есента на 1871 година след обявяването на схизмата върху Българската екзархия и съответно върху баща му поп Константин Гулабчев, Спиро Гулабчев е принуден да напусне Неволяни и на негово място идва Стерио Христов от Лерин, който до 1874 година преподава на гръцки само четене и смятане, а всички останали предмети - география, история, Закон Божи и т.н. - на български. В 1874 година учител става Тодор Коцев Грозданов от Неволяни.

В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 Неволено (Névoléno) е посочено като село с 200 домакинства с 390 жители българи и 206 мюсюлмани.

Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в 1900 година Неволяни има 1260 жители българи и 300 турци. Според Андре Мазон турците в селото са турцизирани албанци.

В началото на XX век християнското население на селото е разделено в конфесионално отношение на екзархисти и патриаршисти, но преобладават гъркоманите. Христо Силянов пише, че в началото на 1904 година селото минава под върховенството на Българската екзархия, но по данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Неволяни има 480 българи екзархисти и 1080 патриаршисти, като функционират българско и гръцко училище. На 28 септември 1905 година е извършено клане в Неволяни над местни българи от страна на гръцки андарти.

По време на Балканската война 6 души от Неволяни се включват като доброволци в Македоно-одринското опълчение.

В Гърция 
През войната селото е окупирано от гръцки части и остава в Гърция след Междусъюзническата война. Боривое Милоевич пише в 1921 година („Южна Македония“), че Неволени има 150 къщи славяни християни и 50 къщи турци. След Гръцко-турската война турското население на Неволяни се изселва и на негово място са заселени 74 бежанци от Мала Азия. В 1928 година селото е прекръстено на Скопия.

След разгрома на Гърция от Нацистка Германия през април 1941 година в селото е установена българска общинска власт. В общинския съвет влизат Сотир Кираджиев, Спиро Струмов, Тасе Джинков, Стоян Транчев, Танас Търпков, Ване Волев, Христо Типулов, Васил Транчев, Коста Скендов, Илия Стоинчев.

През март 1946 година съдът в Лерин съди 90 души от Неволяни за участие в българската паравоенна организация Охрана.

След Втората световна война голяма част от населението Неволяни емигрира отвъд океана. Според Тодор Симовски съотношението между местното население и потомците на колонистите гърци е 3 към 1.

Преброявания 
 1913 – 1833 души
 1920 – 1520 души
 1928 – 1478 души, от които 26 бежански семейства със 121 души.
 1940 – 1731 души
 1951 – 1522 души
 1961 – 1077 души
 1971 – 732 души
 2001 – 571 души
 2011 – 563 души

Личности 

 Родени в Горно Неволяни
  Андон Георгиев Митров - Бошко (1916 - ?), член на ГКП от 1936, партизанин на ЕЛАС (1943 - 1944), войник на ДАГ (1947 - 1949), след разгрома на ДАГ бяга в България, оставя спомени
  Атанас Яначев (Янакиев, 1881 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина
  Геле, деец на ВМОРО, селски войвода по време на Илинденско-Преображенското въстание в 1903 година
  Георги М. Сотиров, лерински селски войвода на ВМОРО
  Григор Иванов (1883 – 1927), български революционер
  Димитър Иванов, български опълченец, изпратен от Българското благотворително дружество „Дружба“ в Браила на 8 май 1877 година постъпва в III рота на I дружина на Опълчението, убит на 10 август 1877 година на Шипка
  Илия Видинов (? – 1904), български революционер
  Илия Нушев (1920 - 2005), български учен
  Илия Христов, български революционер от ВМОРО, четник на Стоян Донски
  Кольо (Никола) Мицев, български революционер от ВМОРО, четник на Кузо Попдинов и на Бончо Василев
  Коста Тасев (1870 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина, носител на орден „За храброст“ IV степен
  Лазар Танчев, македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина, носител на орден „За храброст“ IV степен, емигрант в САЩ и активен член на МПО „Пелистер“, гр. Акрон, Охайо
  Мице Симев (1874 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина
  Мице Стефанов (1867 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина, носител на орден „За храброст“ IV степен
  Наум Василев, македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина, носител на орден „За храброст“ IV степен
  Наум Христов (1862 - 1940), български учител
  Петър Христов, български революционер
  Стефанос Папанастасиу (р.1945), гръцки политик, кмет на Лерин
  Стоян Стефо Трайчев (? – 1944), гръцки комунист
  Христо Димитров, български революционер от ВМОРО, четник на Петър Христов Германчето
  Христо Костов (1869 – ?), македоно-одрински опълченец, 2 рота на 13 кукушка дружина

 Български общински съвет в Неволяни в 1941 година
  Сотир Кираджиев
  Спиро Струмов
  Тасе Джинков
  Стоян Транчев
  Танас Търпков
  Ване Волев
  Христо Типулов
  Васил Транчев
  Коста Скендов
  Илия Стоинчев

Външни препратки 
  Официален сайт на дем Лерин
 Христо Силянов. Писма и изповеди на един четник.

Бележки 

Села в дем Лерин