Zdenka Kratochvílová, nebo také Zdeňka Kratochvílová (* 14. listopadu 1936, Praha), je česká tanečnice, mim,choreografka a pedagožka. Jejím manželem byl krátce mim Ladislav Fialka.

Život 
Narodila se jako druhé ze třech dětí a vyrůstala ve vile na Hanspaulce. Její tatínek, který byl advokátem, kvůli změně politických poměrů onemocněl a po roce 1948 musela mít rodina podnájemníky. I kvůli toho začala maminka, která byla v domácnosti, pracovat jako účetní, a živit tak rodinu. Právě maminka milovala operu, francouzštinu a balet a díky ní se Zdenka Kratochvílová chodívala učit hrát na piáno a do baletu Národního divadla k Zdence Zabylové a následně k Milče Mayerové. Kvůli nedobrému kádrovému posudku, protože její otec chodil do kostela a vlastnili vilu, se rozhodla po vystudování základní školy v roce 1952 studovat na Státní konzervatoři obor moderní a novodobý tanec. Školu dokončila v roce 1956. Už během studia se stala společně s ostatními spolužáky členkou pantomimické skupiny Ladislava Fialky a jejich první představení bylo Námořníci, které předvedli na nádvoří pražského Klementina v roce 1956. Když Ladislav Fialka odešel na vojnu s dalšími členy, šla učit kvůli rozpadajícímu se kloubu na nártu na hudební školu do Domažlic. V roce 1958 se dala skupina zpátky dohromady a stála společně s dalšími herci u začátků Divadla Na Zábradlí, kde zprvu působili jako tanečníci. Následně se divadlo rozdělilo na činohru a pantomimu a po úspěchu na mezinárodním pantomimickém festivalu v Západním Berlíně začali jezdit účinkovat po celém světě. V roce 1969 se s Ladislavem Fialkou na Karlštejně vzali, ale kvůli tlaku neustálých stresů spojených s častými zahraničními zájezdy se manželství během jednoho roku rozpadlo.

Po rozvodu postupně odcházela z Pantomimy Na Zábradlí, až v roce 1975 definitivně odešla. Během svého působení si zde například zahrála v inscenacích Blázni, Capricho, Cesta, Colombina, Devět klobouků na Prahu, Dolores, Etudy, Kdyby tisíc klarinetů, Knoflík, Lásky? a Pantomima Na zábradlí.

V roce 1973 byla přizvána ke spolupráci na nově vznikajícím představení v Divadle hudby, kde vytvořila a vystupovala pro děti v roli Klauna Animuka, který byl charakteristický pro své zrzavé vlasy, zelený klobouček, červený nos a přicházení na jeviště s nůší a kufrem. Následně se v roce 1974 s Klaunem Animukem přestěhovala do divadelního sálu Domu dětské knihy Albatros na Perštýně a společně s Lídou Engelovou založily Kapesní divadlo. K nemluvnému Klaunu Animukovi přibyl Klaun Anikrok, přičemž tohoto vážného a nehybného klauna hráli Miroslav Nohýnek nebo Ladislav Mrkvička. Mimo dětských inscenací, se kterými i vystupovali s Pragokoncertem v zahraničí, hráli také inscenace pro dospělé, a to až do roku 1987, kdy divadlo přestalo existovat. Od roku 1975 začala učit na hudebnědramatickém oddělení Státní konzervatoře v Praze a na nabídky Ivana Vyskočila začala učit na katedře výchovné dramatiky DAMU v oboru pohybová výchova. Mimo jiné v činohře spolupracovala jako choreografka na pohybové složce řady představení a jednou z nejvýznamnějších spolupracích byla například s Janem Grossmanem v Divadle S. K .Neumanna v letech 1980 až 1989.
 Za svou práci obdržela v roce 2019 Cenu Thálie za celoživotní mistrovství v kategorii balet, pantomima a jiný tanečně dramatický žánr, kterou za ní převzala Lída Engelová.

Ocenění 
 2019 Cena Thálie za celoživotní mistrovství v oboru balet, pantomima nebo jiný tanečně dramatický žánr

Odkazy

Reference 

České tanečnice
Pantomima
Čeští choreografové
Čeští divadelní pedagogové
Absolventi Pražské konzervatoře
Lidé Divadla Na zábradlí
Paměť národa
Pedagogové na Pražské konzervatoři
Pedagogové na DAMU
Držitelé Ceny Thálie za celoživotní mistrovství – balet, pantomima
Narození v roce 1936
Narození 14. listopadu
Narození v Praze
Žijící lidé
Ženy