Rugiové, národ germánský za stěhování národů, příslušný ke kmeni gótskému. Původně sídlili nepochybně ve Skandinávii, ale kolem r. 100 po Kr. podle svědectví Tacitova seděli již na pravém břehu dolní Visly, majíce na východě sousedy rovněž germánské Skiry. Ve spolku s Goty hnuli se i R. k jihu, kdež upadli v závislost Hunů. Po pádě říše Attilovy objevují se na středním Dunaji, kdež podle nich obojí nynější Rakousy zvány byly , vládce jejich král  po pádě záp. říše Římské šířil moc svou k jihu, ale byl r. 487 italským králem Odoakrem poražen a zajat. Panství R-iů zaniklo. Syn zajatého krále  prchl do Pannonie ke králi Theoderichovi a účastnil se s ním výpravy italské. V dobyté Itálii dostalo se R-iům území, kdež žili podle národního svého práva jako kmen s Ostrogoty spojený. Za války s Byzantinci R., majíce vůdcem , pokusili se r. 541 o založení vlastního panství, ale Erarich byl od Ostrogotů zavražděn, načež jméno R-iů z dějin mizí. Pšk.