Täna ma tean, et inimene valgustub just sel hetkel, kui ta ütleb endale :”Aitab! Nii enam edasi ei saa, peab olema midagi veel!” ja hakkab väljapääsu otsima. Aga väljapääs on petlik ukseava, sest teisele poole ust on kirjutatud sissepääs ja sinu nimi. Seega – enne välja ei pääse, kui pole endaga asjad korras. Ja kui endaga on asjad korras, haihtub uks. Äkitselt oled kõigega üks, kõik lihtsalt on su elus, ilma ülemõtlemata, analüüsimata, saagimata. Mitte teoorias, vaid tõeliselt, südames. Kõiges mis on. Aga see on ainult minu isiklik kogemus.