Људи имају обичај да прескоче Коштуницу, због каснијег развоја догађаја, и верујем да сте негде описали и његову улогу. Видим да је на сликама скупљено „сведочанство једне издаје“ и обузима ме туга. Туга једноставног и простог човека због тих људи и свега чему су својим несхватљивим потезима они допринели. Због додатне патње нашег народа. Због муке што су нам део удара нанели и наши људи, па чак и интелектуалци. Ја Тадића и ове остале не рачунам у интелектуалце, али Коштуница то ипак јесте. Можда би нам било лакше да није.