Pedig látni szép turul fasát amint dugja Ügek vezér Emese nevű feleségét amíg a részeges Ügek rablóhordavezér taknyában - nyálában elfeküdt.... isteni látomás jelent meg turulmadár színben, Emese kutyapózba mélyen meghajolt, fejét lassan fölemelte, és szelíd szemét az ég küldöttére vetette. Ily különös, fenséges érzés és nyugalom hatotta át egész lényét, és mintegy reá szállva teherbe kefélte őt. A Turulmadár ezután nagy sebességgel elszállt, és beolvadt a csillagok sziporkázó fényébe. Emese felébredt. - Felébresztem Ügeket, – gondolta. Ujja már majdnem a férje arcát érintette, a keze megállt, visszahúzta. – Talán csak álom, forgatókönyv volt az egész!? – képzelet örök szüleménye!? – semmi más. – gondolta Emese. Emese óvatosan felkelt. Vigyázott, hogy ne ébressze fel a seggrészeg Ügeket. Magára öltötte fehér bársony köntösét és csendben kiment. Leült az udvar közepén álló, lombtalan nagy fa alá.