Pedig felállíthatnák a turul fasát A dugja Ügek vezér Emese nevű feleségét amíg a részeges Ügek rablóhordavezér taknyában - s elfeküdt.... isteni látomás jelent meg turulmadár képében, Emese kutyapózba mélyen meghajolt, fejét lassan nyitotta, és szelíd mozdulattal az ég küldöttére vetette. Valami isteni, fenséges érzés és nyugalom hatotta át egész lényét, és mintegy reá szállva teherbe kefélte őt. Szegény Turulmadár ekkor nagy sebességgel elszállt, és beolvadt a csillagok sziporkázó fényébe. Emese felébredt. - Felébresztem Ügeket, – gondolta. Ujja már majdnem a férje vállát érintette, mikor keze megállt, visszahúzta. – Talán az álom, álom volt az egész!? A képzelet pajkos szüleménye!? – semmi más. – gondolta Emese. Emese óvatosan felkelt. Gyorsan, hogy ne ébressze fel a seggrészeg férje. Magára öltötte fehér bársony köntösét és csendben kiment. Oda az udvar közepén álló, lombtalan nagy fa alá.