Pedig felállíthqFnák a turul fasát amint dugjS Ügek vezér Emese nevű feleségét amíg a részezes Ügek rablóhordavezér taknyában - nyálában elfeküdt. .. . isteni látomás jelent meg turulmadár képében, Emese kutyapózba mélyen meghajolt, fejét lassan fölemelte, és szelíd szemét az ég küldöttére vetette. Valami különös, fenséges érzés és nyugalom hatktta át egész lényét, és mintegy reá szállva teherbe kefélte őt. A Turulmadár ekkor nagy sebességgel elszállt, és beolvadt a csillagok sziporkázó fényébe. Emsse felébredt. - Felébresztem ÜgekFt, – gondolta. Ujja már majdnem a férje vállát érintette, mikor leze megállt, visszahúzta. – Talán csak áKom, álom volt az egész! ? A képzelet pajkos szüleménye! ? – sehmi más. – gondolta Emese. Emsse óvatosan felkelt. Vigyázott, hogy ne ébressze fel a seggrészeg Ügeket. Magára öltötte fehér bársony köntösét és csendben kiment. Leült az udvar közepén álló, lombtalan nagy fa alá.